РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 500/2012 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 13 юни 2012 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 302/2009 на Съвета относно многогодишен план за възстановяване на червения тон в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателен акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Съюзът е страна по Международната конвенция за опазване на рибата тон в Атлантическия океан (наричана по-долу „Конвенцията“).
(2)
На своята 16-та специална среща през 2008 г. Международната комисия за опазване на рибата тон в Атлантическия океан (наричана по-долу „ICCAT“) прие Препоръка 08-05 за установяване на нов план за възстановяване на червения тон в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море, който заменя предишния план за възстановяване, приет през 2006 г. Преди Препоръка 08-05 да породи действие, беше приет Регламент (ЕО) № 302/2009 на Съвета (3).
(3)
На своята 17-та специална среща през 2010 г. ICCAT прие Препоръка 10-04 за изменение на многогодишния план за възстановяване на ресурсите от червен тон. С оглед възстановяване на запасите Препоръка 10-04 предвижда допълнително намаляване на общия допустим улов и засилване на мерките за понижаване на риболовния капацитет и за засилване на мерките за контрол, най-вече по отношение на операциите по прехвърляне и поставяне в клетки, както и предвижда през 2012 г. от страна на Постоянния комитет за изследвания и статистика (SCRS) да бъдат разработени допълнителни консултации за установяване на местата за размножаване и за създаване на резервати.
(4)
Препоръка 10-04 е задължителна за Съюза.
(5)
В допълнение към това, някои разпоредби от Регламент (ЕО) № 302/2009 вече не са актуални и следва да бъде заличени. Други разпоредби следва да бъдат осъвременени, за да отразяват промените в законодателството, и по-специално тези, които произтичат от приемането на Регламент (ЕО) № 1224/2009 на Съвета от 20 ноември 2009 г. за създаване на система за контрол на Общността за гарантиране на спазването на правилата на общата политика в областта на рибарството (4).
(6)
За да бъдат осигурени еднакви условия за операциите по прехвърляне, операциите по поставяне в клетки и за записването и докладването на дейности, свързани с капани за риба тон, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (5).
(7)
Понятието „Общност“, използвано в постановителната част на Регламент (ЕО) № 302/2009, следва да бъдат променено с оглед отчитането на влизането в сила на Договора от Лисабон на 1 декември 2009 г.
(8)
Препоръка 10-04 породи действие на 13 август 2011 г. При все това всички договарящи страни по конвенцията, включително Съюзът, се споразумяха да прилагат разпоредбите относно обезпечаването с наблюдатели, което в случая със Съюза се гарантира от държавите-членки, считано от 1 януари 2011 г. Следователно уместно е съответстващите разпоредби от настоящия регламент да се прилагат с обратно действие, считано от 1 януари 2011 г.
(9)
С оглед на гореизложеното Регламент (ЕО) № 302/2009 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 302/2009 се изменя, както следва:
(1)
В член 1, член 4, параграф 13, член 9, параграфи 3, 4, 5, 8, 9 и 10, член 11, параграф 1, член 14, параграф 4, член 15, параграф 3, член 18, параграф 2, член 21, параграфи 1 и 4, член 23, параграф 6, член 29, параграфи 1, 3, 4 и 5, член 31, параграф 4 и член 34, параграфи 2 и 3, съществителното име „Общност“ или съответното прилагателно се заменят със съществителното име „Съюз“ или със съответното прилагателно и се извършват всички необходими и произтичащи от тази замяна граматични корекции.
(2)
В член 1 третият параграф се заменя със следното:
„Целта на плана за възстановяване, който е в сила от 2007 г. до края на 2022 г., е да се постигне биомаса, отговаряща на максималния устойчив улов, с вероятност от най-малко 60 %.“
(3)
Член 2 се изменя, както следва:
а)
буква г) се заменя със следното:
„г)
„допълнителен кораб“ означава всеки кораб, използван за транспортиране на мъртва риба червен тон (непреработена) от клетка или от капан за риба тон до определено пристанище или кораб за преработка;“;
б)
буква з) се заменя със следното:
„з)
„дейности по прехвърляне“ означава:
i)
всяко прехвърляне на жив червен тон от мрежата на кораб за улов в транспортна клетка;
ii)
всяко прехвърляне на жив червен тон от транспортна клетка в друга транспортна клетка;
iii)
всяко прехвърляне на клетка с червен тон от кораб влекач в друг кораб влекач;
iv)
всяко прехвърляне на мъртъв червен тон от транспортна клетка на допълнителен кораб;
v)
всяко прехвърляне от рибно стопанство за червен тон или от капан за риба тон на кораб за преработка или на транспортен кораб или всяко прехвърляне на клетка, съдържаща червен тон, от едно рибно стопанство в друго;
vi)
всяко прехвърляне на жив червен тон от капан за риба тон в транспортна клетка.“;
в)
буква л) се заменя със следното:
„л)
„отглеждане“ означава поставяне на червен тон в клетки за повече от шест месеца с цел увеличаване на биомасата;“;
г)
добавя се следната буква:
„р)
„отговорна държава-членка“ и „държава-членка, отговаряща за“ означава държавата-членка на флага или държавата-членка, под чиято юрисдикция са капанът за риба тон или рибното стопанство, или, ако рибното стопанство или капанът за риба тон се намират в открито море - държавата-членка, в която са установени капанът или операторът на рибното стопанство;“.
(4)
Член 4 се изменя, както следва:
а)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. Не по-късно от 30 септември всяка година държавите-членки предават на Комисията временния годишен риболовен план относно следващата година. Комисията събира временните годишни национални риболовни планове и ги включва в риболовния план на Съюза, който се предава на секретариата на ICCAT за одобрение от ICCAT.
Държавите-членки предават на Комисията окончателния годишен риболовен план не по-късно от 31 януари всяка година. Комисията събира окончателните годишни национални риболовни планове и ги включва в риболовния план на Съюза, който се предава до секретариата на ICCAT в срок до 1 март всяка година.“;
б)
параграфи 12 и 14 се заличават.
(5)
Член 5 се изменя, както следва:
а)
параграф 7 се заменя със следното:
„7. Без да се засяга параграф 6, риболовният капацитет, посочен в параграфи 2 и 4 и в член 9, се намалява, така че:
а)
до началото на 2010 г. за всяка държава-членка да се отстрани най-малко 25 % от несъответствието между нейния риболовен капацитет и нейния риболовен капацитет, съизмерим с квотата ѝ;
б)
до началото на 2011 г. за всяка държава-членка да се отстрани най-малко 75 % от несъответствието между нейния риболовен капацитет и нейния риболовен капацитет, съизмерим с квотата ѝ;
в)
до началото на 2012 г. за всяка държава-членка да се отстрани най-малко 95 % от несъответствието между нейния риболовен капацитет и нейния риболовен капацитет, съизмерим с квотата ѝ;
г)
до началото на 2013 г. за всяка държава-членка да се отстрани 100 % от несъответствието между нейния риболовен капацитет и нейния риболовен капацитет, съизмерим с квотата ѝ.
Изчисляването на риболовния капацитет се извършва въз основа на равнищата на улова за категориите кораби в съответствие с методиката, одобрена по време на годишната среща на ICCAT през 2009 г.
Това изискване за намаляване не се прилага за държава-членка, която докаже, че нейният риболовен капацитет е съизмерим с квотата ѝ.“;
б)
параграф 9 се заменя със следното:
„9. Всяка държава-членка изготвя план за управление на риболовния капацитет за 2010-2013 г. Този план се изпраща на Комисията до 15 август 2009 г. и включва информацията, посочена в параграфи 2, 4, 6 и 7. Планът също така включва подробна информация за методите, използвани от държавите-членки наред с бракуването, за отстраняване на свръхкапацитета. При необходимост планът се преразглежда и представя на Комисията не по-късно от 15 август всяка година.
Комисията събира националните планове за управление и ги включва в плана на Съюза за управление на риболовния капацитет, който се предава на ICCAT за обсъждане и одобрение.“
(6)
Член 7 се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Риболовът на червен тон с мрежа гъргър се забранява в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море през периода от 15 юни до 15 май.“;
б)
параграф 6 се заличава.
(7)
Член 14, параграф 2 се заменя със следния текст:
„2. Не се приема подаване на документи със задна дата. Последващи изменения в списъците, посочени в параграф 1, през една календарна година се приемат единствено ако нотифициран риболовен кораб е възпрепятстван да участва поради легитимни оперативни причини или поради форсмажорни обстоятелства. При такива обстоятелства съответните държави-членки незабавно информират Комисията за този факт и предоставят:
а)
пълни подробности относно кораба или корабите за улов, предназначени да заменят кораба, посочен в параграф 1; както и
б)
изчерпателно описание на причините, обосноваващи замяната, както и всякакви съответни доказателства или препратки в подкрепа на това действие.“
(8)
Член 18, параграф 1 се заменя със следния текст:
„1. В допълнение към спазването на членове 14, 15, 23 и 24 от Регламент (ЕО) № 1224/2009 на Съвета от 20 ноември 2009 г. за създаване на система за контрол на Общността за гарантиране на спазването на правилата на общата политика в областта на рибарството (6) капитанът на кораб за улов на ЕС вписва в бордовия дневник, ако е приложимо, информацията, изброена в приложение II от настоящия регламент.
(9)
В член 19, параграф 1 се добавя следната алинея:
„Не се разрешават съвместни риболовни операции с други ДС.“
(10)
Член 22 се заменя със следния текст:
„Член 22
Дейности по прехвърляне
1. Преди всяка дейност по прехвърляне капитанът на кораб за улов или кораб влекач, или операторът на рибното стопанство или на капана за риба тон, от които се извършва това прехвърляне, изпраща на компетентните органи на съответната отговорна държава-членка предварително уведомление за прехвърляне, съдържащо:
а)
името на кораба за улов, рибното стопанство или капана за риба тон, заедно с регистрационния номер на ICCAT;
б)
очаквания час на прехвърляне;
в)
оценка на количеството червен тон за прехвърляне;
г)
информация за местоположението (географска ширина/дължина), където ще се извърши прехвърлянето, както и установимите номера на клетките;
д)
името на приемащия кораб влекач, броя на теглените клетки и, по целесъобразност, регистрационния номер на ICCAT;
е)
пристанището, рибното стопанство или клетката, за които е предназначен червеният тон.
2. Органите на отговорната държава-членка решават за всяка дейност по прехвърляне дали да дадат разрешение. За тази цел на капитана на риболовния кораб, на оператора на капана за риба тон или съответно на оператора на рибното стопанство се издава и се съобщава уникален идентификационен номер. Когато разрешението е предоставено, този номер съдържа трите букви на кода на ДС, четири цифри за съответната година и трибуквено обозначение „AUT“ (authorisation - разрешение), следвани от последователни номера. При отказ за издаване на разрешение този номер съдържа трите букви на кода на ДС, четири цифри за съответната година и трибуквено обозначение „NEG“ (отказ), следвани от последователни номера. Операциите за прехвърляне не могат да започнат без предварително разрешение.
Разрешението за прехвърляне се издава или се отказва от държавата-членка, отговаряща за кораба за улов, за кораба влекач, рибното стопанство или капана за риба тон, в срок от 48 часа след подаване на предварителното уведомление за прехвърляне. Държавата-членка не издава разрешение за прехвърляне, ако при получаване на предварителното уведомление за прехвърляне прецени, че:
а)
корабът за улов или капанът за риба тон, декларирали, че са уловили рибата, не разполагат с достатъчна квота;
б)
корабът за улов или операторът на капана за риба тон не са докладвали надлежно за количеството риба или не е било издадено разрешение за съответния улов и същият не е приспаднат при изразходване на квотата, която може да бъде приложена в този случай;
в)
корабът за улов, който е декларирал, че е уловил рибата, няма разрешение за риболов на червен тон, или
г)
корабът влекач, който е декларирал, че приема прехвърлянето на рибата, не фигурира в регистъра на ICCAT за всички други риболовни кораби (с изключение на кораби за улов) с разрешение да извършват дейности по отношение на червен тон, посочен в член 14, параграф 3, или не е оборудван със система за наблюдение на корабите (VMS).
3. При отказ за прехвърляне:
а)
държавата-членка, отговаряща за кораба за улов, издава заповед за връщане, уведомява капитана на кораба за отказа за прехвърляне и нарежда уловената риба да бъде върната в морето;
б)
капитанът на кораба за улов, операторът на рибното стопанство или операторът на капана за риба тон връщат рибата в морето;
в)
връщането на червения тон в морето се записва с видеокамера и се извършва в присъствието на регионален наблюдател на ICCAT, който изготвя и изпраща доклад, придружен от видеозаписа, до секретариата на ICCAT.
4. В края на операцията за прехвърляне капитанът на кораба за улов, операторът на капана за риба тон или операторът на рибното стопанство попълва и изпраща на компетентните органи на отговорната държава-членка декларацията на ICCAT за прехвърляне в съответствие с формата, посочен в приложение VIIIa.
Компетентните органи на държавата-членка, отговаряща за кораба, стопанството или капана за риба тон, от които се извършва прехвърлянето, номерират формулярите за декларацията за прехвърляне. Системата за номериране включва трибуквения код на ДС, следван от четири цифри, обозначаващи годината, и три последователни номера, следвани от трите букви ITD (CPC-20**/xxx/ITD).
Прехвърлянето на рибата е съпроводено от оригиналната декларация за прехвърляне. Капитанът на кораба за улов, операторът на капана за риба тон, капитанът на кораба влекач или операторът на рибното стопанство съхраняват копие на декларацията.
5. Капитаните на корабите, извършващи операции за прехвърляне (в това число кораби влекачи), отразяват ежедневно в своя бордови дневник теглото и броя на прехвърлената риба, заедно с името, флага и регистрационния номер на ICCAT на кораба за улов, името и регистрационния номер на ICCAT на всеки друг кораб, участващ в операцията, датата и местоположението на прехвърлянето и стопанството, за което е предназначена рибата. Бордовият дневник съдържа данни за всички прехвърляния, извършени през риболовния сезон. Той се съхранява на борда и е достъпен за инспекция по всяко време.
6. Разрешението за прехвърляне от отговорната държава-членка не предопределя разрешението за операцията за поставяне в клетки.
7. Капитанът на кораба за улов, операторът на рибното стопанство или операторът на капана за риба тон, който прехвърля червен тон, взема мерки операциите по прехвърлянето да се наблюдават с видеокамера във водата.
Правят се по две копия на всеки видеозапис на прехвърлянията. Едното се предава на регионалния наблюдател, а другото - съответно на наблюдателя на ДС или националния наблюдател на борда на кораба влекач. Копието, предадено на наблюдателя на ДС или на националния наблюдател, придружава декларацията за прехвърляне и свързания с нея улов, за който се отнася. В началото или в края на всеки видеозапис се показва номерът на декларацията на ICCAT за прехвърляне. Часът и датата на записа са видни през цялото време за всеки видеозапис. При поискване от страна на Комисията държавите-членки предоставят на Научния комитет на ICCAT копия от видеозаписите.
8. Регионалният наблюдател на ICCAT на борда на кораба за улов, посочен в програмата за регионални наблюдатели на ICCAT (приложение VII), записва и докладва за провежданите операции за прехвърляне, проверява местоположението на кораба за улов, когато последният участва в операции за прехвърляне, наблюдава и оценява прехвърления улов и проверява въведената информация в предварителното разрешение за прехвърляне, посочено в параграф 2 и в декларацията за прехвърляне на ICCAT, посочена в параграф 4.
В случай че броят и/или средното тегло, посочени в приблизителната оценка на регионалния наблюдател, надвишават с 10 % или повече заявеното от капитана на кораба за улов, държавата-членка, отговаряща за кораба за улов, започва разследване, което приключва преди момента на поставяне в клетки в рибното стопанство. Преди да станат известни резултатите от това разследване, не се разрешава поставянето в клетки и заверяването на раздела за улова в документа за улов на червен тон.
9. Регионалният наблюдател на ICCAT подписва декларацията на ICCAT за прехвърляне и изписва ясно името си и ICCAT номера. Той се уверява, че декларацията за прехвърляне на ICCAT е попълнена правилно и е изпратена на капитана на кораба влекач.
В края на операцията за прехвърляне на риболовния кораб операторът на капана за риба тон попълва и изпраща на компетентните органи на своята държава-членка на флага декларацията на ICCAT за прехвърляне в съответствие с формата, определен в приложение IV.
10. Комисията може да приема актове за изпълнение за установяване на подробни правила относно операциите по прехвърляне съгласно параграфи 2 и 7 от настоящия член. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с посочената в член 38а процедура по разглеждане.“
(11)
Член 24 се заменя със следния текст:
„Член 24
Операции за поставяне в клетка
1. В рамките на една седмица от извършването на операцията за поставяне в клетки държавата-членка, отговаряща за рибното стопанство, изпраща заверен от наблюдател доклад за поставяне в клетки до държавата-членка или до ДС, под чийто флаг плава корабът, уловил червения тон, както и до Комисията. Комисията незабавно препраща тази информация на секретариата на ICCAT. Докладът съдържа информацията, включена в декларацията за поставяне в клетки, определена в Препоръка на ICCAT 06-07 относно отглеждането на червен тон.
2. Преди всяка операция за поставяне в клетки компетентният орган на държавата-членка, отговаряща за рибното стопанство, уведомява отговорната държава-членка или ДС, под чийто флаг плава корабът за улов, относно прехвърлянето в клетки на количествата, уловени от корабите за улов под неин флаг.
3. Държавата-членка, отговаряща за кораба за улов, изисква от държавата-членка или ДС, отговаряща за рибното стопанство, да пристъпи към задържане на улова и връщане на рибата в морето в съответствие с процедурата, посочена в член 22, параграф 3, ако при получаване на информацията, посочена в параграф 2, тя счита, че:
а)
корабът за улов, който е декларирал, че е уловил рибата, няма достатъчна квота за червения тон, поставен в клетката;
б)
количеството риба не е било надлежно докладвано от страна на кораба за улов и не е било взето предвид при изчисляването на квотата, която може да се приложи;
в)
корабът за улов, който е декларирал, че е уловил рибата, няма разрешение за риболов на червен тон.
4. Операцията за поставяне в клетки не започва без предварителното разрешение на ДС на флага или държавата-членка, отговаряща за кораба за улов.
Червеният тон се поставя в клетки преди 31 юли, освен ако държавата-членка или ДС, отговаряща за получаващото рибата стопанство, предостави обосновани причини, в това число форсмажорни обстоятелства, които придружават доклада за поставяне в клетки при неговото подаване
5. Държавата-членка, отговаряща за рибното стопанство, предприема необходимите мерки, за да забрани поставянето в клетки с цел отглеждане или угояване на червен тон, които не са придружени от документацията, изисквана от ICCAT, в това число документацията, изисквана по силата на настоящия регламент и на Регламент (ЕС) № 640/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 7 юли 2010 г. за създаване на програма за документацията за улова на червен тон (Thunnus thynnus) (7). Тази документация трябва да бъде точна, пълна и заверена.
6. Отговорната държава-членка или отговорната ДС издава или отказва разрешението за поставяне в клетки в срок от 48 часа след подаване на информацията, посочена в параграф 2. В случай че поставянето в клетки не е разрешено, държавата-членка или ДС, отговаряща за кораба за улов, издава заповед за връщане, адресирана съответно до държавата-членка или ДС, отговаряща за кораба влекач, и/или до държавата-членка или ДС, отговаряща за рибното стопанство, в съответствие с процедурите, установени в член 22, параграф 3.
7. Държавата-членка, отговаряща за рибното стопанство, взема мерки дейностите за поставяне в клетки да се наблюдават с видеокамера във водата.
За всяка операция за поставяне в клетки се прави по един видеозапис. В началото или в края на всеки видеозапис се показва номерът на декларацията на ICCAT за прехвърляне. Часът и датата на записа са видни през цялото време за всеки видеозапис.
8. В случай че броят или средното тегло, посочени в приблизителната оценка на регионалния наблюдател, надвишават с 10 % или повече заявеното от оператора на рибното стопанство, държавата-членка, отговаряща за стопанството, в сътрудничество с държавата на флага на кораба за улов, предприема разследване. Преди да станат известни резултатите от това разследване не се разрешава прибирането на улова от стопанството и заверяването на раздела за отглеждане в документа за отглеждане на червен тон.
Ако разследването не приключи в рамките на 10 работни дни или ако резултатите от него покажат, че броят или средното тегло на червения тон надвишава с повече от 10 % декларираното от оператора на рибното стопанство, ДС на флага или държавата-членка, отговаряща за кораба за улов, издава заповед за връщане в морето на броя или теглото излишна риба.
Държавата-членка, отговаряща за рибното стопанство, взема мерки, за да гарантира, че операторът на рибното стопанство изпълнява заповедта за връщане в рамките на 48 часа след пристигането на регионалния наблюдател. Връщането на рибата се извършва в съответствие с процедурите, установени в член 22, параграф 3.
В случай че крайната приблизителна оценка към момента на поставянето в клетки в рибното стопанство е по-голяма от крайната приблизителна оценка към момента на първото прехвърляне от кораба за улов, държавата-членка или ДС, отговаряща за кораба за улов, взема решение за окончателния дял от квотата, който ще утвърди в съответния документ (документи) за улов на червен тон.
9. Държавите-членки предприемат пилотни изследвания, за да набележат начини за изготвяне на по-адекватни приблизителни оценки за броя и теглото на червения тон на мястото на улов и поставяне в клетки, включително чрез използването на стереоскопични системи, и докладват за резултатите на Научния комитет на ICCAT. Създава се програма за вземане на проби и/или алтернативна програма, приложима към момента на поставяне в клетки, за да се подобрят приблизителните оценки за броя и теглото на рибата, поставена в клетки.
10. Комисията може да приема актове за изпълнение за установяване на подробни правила относно операциите по поставяне в клетки съгласно параграфи 6, 7, 8 и 9 от настоящия член. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с посочената в член 38а процедура по разглеждане.
(12)
В член 25, параграф 1 се добавят следните алинеи:
„Предаването на данни от VMS до ICCAT от страна на риболовните кораби, които са включени в регистъра на ICCAT за корабите за улов с разрешение за активен улов на червен тон посочен в член 14, параграф 3, започва най-малко 15 дни преди откриване на риболовния сезон и продължава най-малко 15 дни след неговото закриване, освен в случаите, когато до Комисията предварително бъде изпратено искане за изваждане на кораба от корабния регистър на ICCAT.
С оглед на контрола предаването на данни от VMS от страна на кораби за улов с разрешение да извършват активен улов на червен тон не се прекъсва, когато корабите са в пристанище, освен в случаите, когато е налице система за сигнализиране за влизане и излизане от пристанище.
Риболовните кораби, включени в регистъра на ICCAT за всички други риболовни кораби (с изключение на кораби за улов) с разрешение да извършват дейности по отношение на червен тон, посочен в член 14, параграф 3, предават данни от VMS на ICCAT през целия период на действие на разрешението.“
(13)
Член 26 се заменя със следния текст:
„Член 26
Записване и докладване на дейности, свързани с капани
1. Уловът с капан се записва след приключването на всяка риболовна операция с капани за риба тон и се съобщава по електронен път или по друг начин на компетентния орган на държавата-членка, отговаряща за капана, в срок от 48 часа след приключването на всяка риболовна операция. В протокола се включва и приблизителна оценка на останалите в капана количества.
2. При получаване на протокола за улов, посочен в параграф 1, всяка държава-членка го препраща на Комисията по електронен път. На свой ред Комисията незабавно препраща тази информация на секретариата на ICCAT.
3. Комисията може да приема актове за изпълнение за установяване на подробни правила относно записването и докладването на дейности, свързани с капани за риба тон, съгласно параграф 1 от настоящия член. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с посочената в член 38а процедура по разглеждане.“
(14)
В член 29, параграф 2 се добавя следната алинея:
„Ако през даден период има повече от 15 риболовни кораба на дадена държава-членка, извършващи дейности по улова на червен тон в зоната по Конвенцията, през целия период от време, през който корабите се намират там, държавата-членка разполага инспекционен кораб с оглед на инспекциите и контрола в открито море в зоната по конвенцията. Това задължение се счита за изпълнено, когато държавите-членки си сътрудничат в разполагането на инспекционен кораб или когато в зоната по конвенцията се разполага инспекционен кораб на ЕС.“
(15)
Член 30, параграф 1 се заменя със следния текст:
„1. Всяка държава-членка гарантира обезпечаването с наблюдатели на корабите, извършващи улов на червен тон, най-малко за:
а)
100 % от своите активни кораби за улов с мрежа гъргър и с дължина, по-малка или равна на 24 m през 2011 г.;
б)
100 % от своите активни кораби за улов с мрежа гъргър и с дължина, по-малка или равна на 20 m през 2012 г.;
в)
20 % от своите активни пелагични траулери (над 15 m);
г)
20 % от своите активни кораби за улов с парагада (над 15 m);
д)
20 % от своите активни кораби с подхранка (над 15 m);
е)
100 % от своите капани за червен тон по време на прибиране на улова;
ж)
100 % от своите кораби влекачи.“
(16)
Член 31 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Всяка държава-членка осигурява присъствието на регионален наблюдател на ICCAT на борда на:
а)
всички кораби с мрежа гъргър с дължина над 24 м през целия риболовен сезон за 2011 г.;
б)
всички кораби с мрежа гъргър с дължина над 20 m през целия риболовен сезон за 2012 г.;
в)
всички кораби с мрежа гъргър независимо от тяхната дължина през целия риболовен сезон от 2013 г. нататък.
На корабите с мрежа гъргър, посочени в букви а), б) и в), на борда на които няма регионален наблюдател на ICCAT, не се позволява да извършват риболов или да извършват дейности по отношение на риболова на червен тон.“;
б)
В параграф 2 се добавя следната алинея:
„Ако червен тон се събира от клетката и се търгува като пресен продукт, регионалният наблюдател на ICCAT, който наблюдава събирането, може да бъде гражданин на държавата-членка, отговаряща за рибното стопанство.“
(17)
Член 32 се заменя със следния текст:
„Член 32
Достъп до видеозаписи
1. Всяка държава-членка гарантира, че видеозаписите, посочени в член 22, параграф 7 и в член 24, параграф 7, се предоставят на инспекторите и наблюдателите на ICCAT.
2. Всяка държава-членка, отговаряща за дадено рибно стопанство, гарантира, че видеозаписите, посочени в член 22, параграф 7 и в член 24, параграф 7, се предоставят на инспекторите и наблюдателите на Съюза.
3. Всяка държава-членка предприема необходимите мерки за предотвратяване на замяната, монтирането или друга намеса в оригиналния видеозапис.“
(18)
Добавя се следният член:
„Член 33а
Изпращане на плановете за инспекция
Не по-късно от 30 септември всяка година държавите-членки изпращат на Комисията своя план за инспекции относно следващата година. Комисията събира националните планове за инспекции и ги включва в плана за инспекции на Съюза, който се предава до секретариата на ICCAT за одобрение от ICCAT.“
(19)
Член 34, параграф 1 се заменя със следния текст:
„1. В Съюза се забраняват търговията, разтоварването на суша, вносът, износът, поставянето в клетки за угояване или отглеждане, реекспортът и трансбордирането на червен тон от източната част на Атлантическия океан и от Средиземно море, който не е придружен от точна, пълна и заверена документация, изисквана съгласно настоящия регламент и Регламент (ЕС) № 640/2010.“
(20)
Вмъква се следният член:
„Член 38а
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от Комитета по рибарство и аквакултури, създаден с член 30, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2371/2002. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.“
(21)
Приложение III се заменя с текста на приложение I към настоящия регламент.
(22)
Приложение VI се изменя, както следва:
а)
В параграф 1 се добавя следната буква:
„р)
трансбордиране в открито море.“;
б)
параграф 2 се заменя със следното:
„2.
При всяко качване на борда и инспекция на риболовен кораб, при които упълномощените инспектори наблюдават дейност или условие, които биха представлявали тежко нарушение по параграф 1, властите на държавата на флага на инспекционните кораби незабавно уведомяват властите на държавата на флага на риболовния кораб както пряко, така и чрез секретариата на ICCAT. В такива ситуации инспекторите уведомяват при възможност и компетентните органи на държавата на флага на риболовния кораб, заявени пред секретариата на ICCAT, както и всеки инспекционен кораб, плаващ под флага на държавата на риболовния кораб, за който е известно, че се намира в близост.
Инспекторите на ICCAT регистрират проведените инспекции и установените нарушения в бордовия дневник на риболовния кораб.“;
в)
в точка 3, първа алинея думата „незабавно“ се заменя с „в срок от 72 часа“;
г)
параграф 7 се заменя със следното:
„7.
При спазване на съгласуваните съгласно точка 12 от настоящото приложение договорености, кораб, който през съответния период извършва риболов на риба тон или подобни на нея риби в обхванатата от конвенцията зона, извън водите под национална юрисдикция, спира при подаване на съответния сигнал от Международния кодекс за сигнали от кораб с инспектор на борда, освен ако по това време извършва риболовни операции, като в този случай спира веднага след приключването на тези операции. Капитанът на кораба разрешава на инспектора, който може да бъде придружен от свидетел, да се качи на борда, като за целта предоставя стълба за качване. Капитанът дава възможност на инспектора да направи такава проверка на улова или на риболовното съоръжение, както и на всички съответни документи, каквато намери за необходима, за да провери спазването на приложимите препоръки на комисията ICCAT по отношение на държавата на флага или на въпросния кораб, като инспекторът може да поиска всякакви обяснения, които се считат за необходими.
Екипът инспектори се състои от най-много двама инспектори на ICCAT, освен ако обстоятелствата налагат използването на допълнителни инспектори. Инспекторът може да бъде придружен от помощник единствено с цел обучение.“
(23)
В приложение VII точка 1 се заличава.
(24)
Текстът на приложение II към настоящия регламент се добавя като приложение VIIIa.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 13 юни 2012 година.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 500/2012,
13. juuni 2012,
millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 302/2009, milles käsitletakse Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres hariliku tuuni varude taastamise mitmeaastast kava
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)
ning arvestades järgmist:
(1)
Liit on rahvusvahelise Atlandi tuunikala kaitse konventsiooni (edaspidi „konventsioon”) osaline.
(2)
Konventsiooniga loodud Rahvusvaheline Atlandi Tuunikala Kaitse Komisjon (edaspidi „ICCAT”) võttis 2008. aastal oma 16. erikoosolekul vastu soovituse 08-05 kehtestada Atlandi ookeani idaosa ja Vahemere hariliku tuuni varude uus taastamiskava, asendades sellega 2006. aastal vastu võetud eelmise taastamiskava. Soovitus 08-05 rakendati ühenduse õiguses nõukogu määrusega (EÜ) nr 302/2009 (3).
(3)
2010. aastal võttis ICCAT oma 17. erikoosolekul vastu soovituse 10-04, millega muudetakse hariliku tuuni varude taastamise mitmeaastast kava. Varude taastamiseks nähakse soovituses 10-04 ette veelgi vähendada lubatud kogupüüki, karmistada püügivõimsuse vähendamise meetmeid ja tugevdada kontrollimeetmeid, eriti kalade üleviimise ja sumpadesse paigutamise osas, ning samuti nähakse ette ICCATi alalise uuringute- ja statistikakomitee täiendavad soovitused 2012. aastal kudemiskohtade väljaselgitamiseks ja kaitsealade rajamiseks.
(4)
Soovitus 10-04 on liidule siduv ning see tuleks rakendada liidu õiguses.
(5)
Lisaks on määruse (EÜ) nr 302/2009 teatavad sätted aegunud ning tuleks välja jätta. Mõningaid muid sätteid tuleks ajakohastada, et võtta arvesse muudatusi õigusaktides, eelkõige neid, mis tulenevad nõukogu 20. novembri 2009. aasta määruse (EÜ) nr 1224/2009 (millega luuakse ühenduse kontrollisüsteem ühise kalanduspoliitika eeskirjade järgimise tagamiseks) (4) vastuvõtmisest.
(6)
Selleks et tagada kalade üleviimise, sumpadesse paigutamise ning mõrrapüügi registreerimise ja sellest teatamise ühetaolised tingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused. Neid volitusi tuleks teostada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrusega (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes (5).
(7)
Määruse (EÜ) nr 302/2009 regulatiivosas kasutatud mõistet „ühendus” tuleks muuta, et võtta arvesse Lissaboni lepingu jõustumist 1. detsembril 2009. aastal.
(8)
Soovitus 10-04 jõustus 13. augustil 2011. aastal. Kõik konventsiooniosalised, sealhulgas liit, nõustusid alates 1. jaanuarist 2011 kohaldama vaatleja kohalolekut käsitlevaid sätteid, mille täitmise liidu puhul tagavad liikmesriigid. Seetõttu on asjakohane kohaldata vastavaid käesoleva määruse sätteid tagasiulatuvalt alates 1. jaanuarist 2011.
(9)
Seetõttu tuleks määrust (EÜ) nr 302/2009 vastavalt muuta,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Määrust (EÜ) nr 302/2009 muudetakse järgmiselt.
1)
Artiklis 1, artikli 4 lõikes 13, artikli 9 lõigetes 3, 4, 5, 8, 9 ja 10, artikli 11 lõikes 1, artikli 14 lõikes 4, artikli 15 lõikes 3, artikli 18 lõikes 2, artikli 21 lõigetes 1 ja 4, artikli 23 lõikes 6, artikli 29 lõigetes 1, 3, 4 ja 5, artikli 31 lõikes 4 ning artikli 34 lõigetes 2 ja 3 asendatakse sõna „ühendus” või selle käändevorm sõnaga „liit” vastavas käändes ning vajadusel tehakse lauses asendamisest tulenevaid grammatilisi kohandusi.
2)
Artikli 1 kolmas lõik asendatakse järgmisega:
„Aastast 2007 kuni 2022. aasta lõpuni kehtiva taastamiskava eesmärk on saavutada vähemalt 60 % tõenäosusega maksimaalsele jätkusuutlikule saagikusele vastav biomass.”
3)
Artiklit 2 muudetakse järgmiselt:
a)
punkt d asendatakse järgmisega:
„d)
„abilaev” - laev, mida kasutatakse surnud (töötlemata) hariliku tuuni veoks sumbast või tuunimõrrast määratud sadamasse või töötlemislaevale;”
b)
punkt h asendatakse järgmisega:
„h)
„üleviimistoimingud”:
i)
elusa hariliku tuuni üleviimine kalapüügilaeva võrgust veosumpa;
ii)
elusa tuuni üleviimine ühest veosumbast teise veosumpa;
iii)
sumba, milles on tuunikala, üleviimine ühelt puksiirlaevalt teisele puksiirlaevale;
iv)
surnud tuuni üleviimine veosumbast abilaevale;
v)
hariliku tuuni üleviimine kalakasvandusest või tuunimõrrast kalatöötlemislaevale või transpordilaevale, või sumba, milles on tuunikala, üleviimine ühest kalakasvandusest teise;
vi)
elusa tuuni üleviimine tuunimõrrast veosumpa;”
c)
punkt l asendatakse järgmisega:
„l)
„kasvatamine” - hariliku tuuni paigutamine sumpadesse kauemaks kui kuueks kuuks, et suurendada biomassi;”
d)
lisatakse järgmine punkt:
„q)
„vastutav liikmesriik” - lipuliikmesriik või liikmesriik, kelle jurisdiktsiooni all on tuunimõrd või kalakasvandus, või kui tuunimõrd või kalakasvandus asuvad avameres, siis liikmesriik, kus on tuunimõrra või kalakasvanduse käitaja asukoht.”
4)
Artiklit 4 muudetakse järgmiselt:
a)
lõige 4 asendatakse järgmisega:
„4. Liikmesriigid edastavad komisjonile esialgse iga-aastase püügikava järgmise aasta kohta hiljemalt iga aasta 30. septembriks. Komisjon kogub esialgsed riiklikud iga-aastased püügikavad kokku ja lõimib need ühisesse liidu püügikavva, mis tuleb edastada ICCATi sekretariaadile ICCATi heakskiidu saamiseks.
Liikmesriigid edastavad lõpliku iga-aastase püügikava komisjonile hiljemalt iga aasta 31. jaanuariks. Komisjon kogub lõplikud riiklikud iga-aastased püügikavad kokku ja lõimib need ühisesse liidu püügikavva, mis tuleb edastada ICCATi sekretariaadile iga aasta 1. märtsiks.”;
b)
lõiked 12 ja 14 jäetakse välja.
5)
Artiklit 5 muudetakse järgmiselt:
a)
lõige 7 asendatakse järgmisega:
„7. Piiramata lõike 6 kohaldamist, vähendatakse lõigetes 2 ja 4 ning artiklis 9 osutatud püügivõimsust, et kõrvaldada:
a)
2010. aasta alguseks vähemalt 25 % lahknevusest iga liikmesriigi püügivõimsuse ja talle eraldatud kvoodile vastava püügivõimsuse vahel;
b)
2011. aasta alguseks vähemalt 75 % lahknevusest iga liikmesriigi püügivõimsuse ja talle eraldatud kvoodile vastava püügivõimsuse vahel;
c)
2012. aasta alguseks vähemalt 95 % lahknevusest iga liikmesriigi püügivõimsuse ja talle eraldatud kvoodile vastava püügivõimsuse vahel;
d)
2013. aasta alguseks 100 % lahknevusest iga liikmesriigi püügivõimsuse ja talle eraldatud kvoodile vastava püügivõimsuse vahel.
Püügivõimsuse vähendamine arvutatakse laevakategooriate püügimäärade põhjal vastavalt 2009. aasta ICCATi aastakoosolekul heaks kiidetud metoodikale.
Vähendamisnõuet ei kohaldata liikmesriigi suhtes, kes tõendab, et ta püügivõimsus on vastavuses tema kvoodiga.”;
b)
lõige 9 asendatakse järgmisega:
„9. Iga liikmesriik koostab püügivõimsuse majandamise kava aastateks 2010-2013. Kõnealune kava edastatakse komisjonile 15. augustiks 2009 ning see hõlmab lõigetes 2, 4, 6 ja 7 osutatud teavet. Kava hõlmab ka üksikasjalist teavet selle kohta, millist viisi lisaks vanametalliks lammutamisele kasutab liikmesriik liigse püügivõimsuse kaotamiseks. Vajaduse korral vaadatakse kava läbi ja esitatakse komisjonile igal aastal 15. augustiks.
Komisjon kogub kokku riiklikud majandamiskavad ja lõimib need ühisesse liidu püügivõimsuse majandamiskavva, mis tuleb esitada ICCATile arutamiseks ja heakskiitmiseks.”
6)
Artiklit 7 muudetakse järgmiselt:
a)
lõige 2 asendatakse järgmisega:
„2. Atlandi ookeani idaosas ja Vahemerel on hariliku tuuni püük seinnoodaga keelatud 15. juunist 15. maini.”;
b)
lõige 6 jäetakse välja.
7)
Artikli 14 lõige 2 asendatakse järgmisega:
„2. Andmete esitamine tagasiulatuvalt ei ole lubatud. Lõikes 1 osutatud nimekirjades edasiste muudatuste tegemine kalendriaasta jooksul on lubatud üksnes juhul, kui teatatud laeval ei ole võimalik osaleda põhjendatud operatiivsetel põhjustel või vääramatu jõu tõttu. Sellisel juhul teavitab asjaomane liikmesriik nimetatud asjaolust viivitamatult komisjoni ning esitab:
a)
täielikud andmed kalapüügilaeva(de) kohta, mis on kavandatud asendama lõikes 1 osutatud laeva; ning
b)
põhjaliku aruande asendamist õigustavate põhjuste kohta ning kõik asjakohased täiendavad dokumendid või viited.”
8)
Artikli 18 lõige 1 asendatakse järgmisega:
„1. Lisaks nõukogu 20. novembri 2009. aasta määruse (EÜ) nr 1224/2009 (millega luuakse ühenduse kontrollisüsteem ühise kalanduspoliitika eeskirjade järgimise tagamiseks) (6) artiklites 14, 15, 23 ja 24 sätestatud nõuete täitmisele kannab ELi kalapüügilaeva kapten asjakohastel juhtudel püügipäevikusse käesoleva määruse II lisas loetletud teabe.
9)
Artikli 19 lõikele 1 lisatakse järgmine lõik:
„Ühised püügioperatsioonid teiste konventsiooniosalistega ei ole lubatud.”
10)
Artikkel 22 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 22
Üleviimistoimingud
1. Enne üleviimistoimingute alustamist saadab kalapüügi- või puksiirlaeva kapten või selle tuunimõrra või kalakasvanduse käitaja, kust kala üle viiakse, asjaomase vastutava liikmesriigi pädevale asutusele üleviimise eelteatise järgmiste andmetega:
a)
kalapüügilaeva, kalakasvanduse või tuunimõrra nimi ja ICCATi registrinumber;
b)
eeldatav üleviimisaeg;
c)
üleviidava hariliku tuuni hinnanguline kogus;
d)
teave üleviimise koha kohta (pikkus- ja laiuskraad) ning identifitseerivad sumpade numbrid;
e)
vastuvõtva puksiirlaeva nimi, veetavate sumpade arv ja kui see on asjakohane, ICCATi registrinumber;
f)
hariliku tuuni üleviimise sihtkohaks olev sadam, kalakasvandus või sump.
2. Vastutava liikmesriigi ametiasutus otsustab iga üleviimistoimingu puhul eraldi, kas anda selleks luba või mitte. Selleks määratakse igale üleviimistoimingule kordumatu identifitseerimisnumber ja edastatakse see asjakohasele kalalaeva kaptenile või tuunimõrra või kalakasvanduse käitajale. Juhul kui luba antakse, koosneb see number konventsiooniosalise kolmetähelisest koodist, neljast numbrist, mis tähistavad aastat, ning kolmest luba tähistavast tähest AUT (autoriseerimine), millele järgnevad järjenumbrid. Kui loa andmisest keeldutakse, koosneb see number konventsiooniosalise kolmetähelisest koodist, neljast numbrist, mis tähistavad aastat, ning kolmest tähest NEG (luba ei antud), millele järgnevad järjenumbrid. Üleviimistoiminguid ei ole lubatud alustada ilma eelneva loata.
Kalapüügilaeva, puksiirlaeva, kalakasvanduse või tuunimõrra eest vastutav liikmesriik annab loa üleviimiseks või keeldub loa andmisest 48 tunni jooksul pärast üleviimise eelteatise esitamist. Vastutav liikmesriik ei anna üleviimiseks luba, kui ta üleviimise eelteatise saamisel leiab, et:
a)
kalapüügilaeval või tuunimõrral, mis teatas püütud kalast, ei ole piisavalt kvooti;
b)
kalapüügilaeva või tuunimõrra käitaja püütud kogusest ei ole nõuetekohaselt teatatud või seda ei ole lubatud sumpa panna ning seda ei ole võetud arvesse võimaliku kohaldatava kvoodi kasutamisel;
c)
kalapüügilaeval, mis teatas püütud kalast, ei ole luba püüda harilikku tuuni või
d)
üleviidavat kala deklaratsiooni kohaselt vastuvõttev puksiirlaev ei ole registreeritud artikli 14 lõikes 3 osutatud ICCATi kõigi teiste selliste kalalaevade (v.a kalapüügilaevad) registrisse, mis võivad tegutseda hariliku tuuni püügil, või ei ole varustatud laevaseiresüsteemiga.
3. Kui üleviimiseks ei anta luba, siis:
a)
annab kalapüügilaeva eest vastutav liikmesriik korralduse kala vettelaskmiseks ning teatab kalalaeva kaptenile, et üleviimine ei ole lubatud ja kala tuleb merre tagasi lasta;
b)
laseb asjakohane kalapüügilaeva kapten või kalakasvanduse või tuunimõrra käitaja kala merre tagasi;
c)
hariliku tuuni merre tagasi laskmine salvestatakse videokaameraga ning seda jälgib ICCATi piirkondlik vaatleja, kes koostab ja esitab aruande koos videosalvestisega ICCATi sekretariaati.
4. Kalapüügi- või puksiirlaeva kapten, tuunimõrra või kalakasvanduse käitaja täidab ja edastab vastutava liikmesriigi pädevale asutusele üleviimistoimingute lõpetamisel ICCATi üleviimisdeklaratsiooni vastavalt VIIIa lisas kehtestatud vormile.
Üleviimisdeklaratsiooni vormid nummerdab üleviimise algatanud laeva, kalakasvanduse või tuunimõrra eest vastutava liikmesriigi pädev asutus. Numeratsioonisüsteem koosneb konventsiooniosalise kolmetähelisest koodist, neljast numbrist, mis tähistavad aastat, ning kolmekohalisest järjekorranumbrist, millele järgnevad tähed ITD (CPC-20**/xxx/ITD).
Üleviimisdeklaratsiooni originaal peab olema üleviidava kalaga kaasas. Deklaratsiooni koopia jääb hoiule kalapüügilaeva kapteni, tuunimõrra käitaja, puksiirlaeva kapteni või kalakasvanduse käitaja kätte.
5. Üleviimisega tegelevate laevade kaptenid (sh puksiirlaevade kaptenid) märgivad iga päev püügipäevikusse nii üleviidud kala kaalu ja kalade arvu kui ka kalapüügilaeva nime, lipuriigi ja ICCATi registrinumbri, üleviimisega hõivatud mis tahes muude laevade nimed ja ICCATi registrinumbrid, üleviimise kuupäeva ja koha ning sihtkohaks oleva kalakasvanduse nime. Püügipäevik peab sisaldama kõikide püügihooaja jooksul sooritatud üleviimiste üksikasju. Püügipäevikut hoitakse laeva pardal ning see peab alati olema kontrollimiseks kättesaadav.
6. Vastutava liikmesriigi antud üleviimisluba ei mõjuta loa andmist sumpadesse paigutamiseks.
7. Harilikku tuunikala üleviiva kalapüügilaeva kapten, kalakasvanduse või tuunimõrra käitaja tagab, et üleviimistoimingud salvestatakse veealuse videokaameraga.
Igast üleviimist kajastavast videosalvestisest tehakse kaks koopiat. Üks koopia antakse puksiirlaeva pardal piirkondlikule vaatlejale ja teine olenevalt asjaoludest kas konventsiooniosalisest vaatlejale või riiklikule vaatlejale. Konventsiooniosalisest vaatlejale või riiklikule vaatlejale üleantav koopia on kaasas üleviimisdeklaratsiooni ja sellega seotud saagiga, millest video on tehtud. Igal videosalvestusel peab pidevalt olema näha salvestamise kellaaeg ja kuupäev ning video alguses või lõpus tuleb näidata ICCATi üleviimisdeklaratsiooni numbrit. Komisjoni nõudmisel esitavad liikmesriigid videosalvestiste koopiad ICCATi teaduskomiteele.
8. VII lisas sätestatud ICCATi piirkondlikus vaatlusprogrammis osutatakse kalapüügilaeva pardal viibivale ICCATi piirkondlikule vaatlejale, kes registreerib sooritatud üleviimistoiminguid ja teatab neist, kontrollib püügilaeva asukohta üleviimistoimingute ajal, jälgib üleviidavat saaki ja määrab hinnanguliselt selle koguse ning kontrollib lõikes 2 osutatud eelnevasse üleviimisloasse ja lõikes 3 osutatud ICCATi üleviimisdeklaratsiooni tehtud sissekandeid.
Juhul kui piirkondliku vaatleja hinnangul on saak arvuliselt ja/või keskmiselt kaalult vähemalt 10 % võrra suurem kui kalapüügilaeva kapten on teatanud, algatab kalapüügilaeva eest vastutav liikmesriik uurimise, mis tuleb lõpetada enne saagi sumpadesse paigutamist kalakasvanduses. Kuni kõnealuse uurimise tulemuste selgumiseni ei anta luba kala sumpadesse paigutamiseks ega valideerita hariliku tuuni püügidokumendil saaki käsitlevat osa.
9. ICCATi piirkondlikud vaatlejad allkirjastavad ICCATi üleviimisdeklaratsiooni ja lisavad selgesti loetavalt oma nime ning oma ICCATi numbri. Nad kontrollivad, kas ICCATi üleviimisdeklaratsioon on õigesti täidetud ja nõuetekohaselt edastatud puksiirlaeva kaptenile.
Tuunimõrra käitaja täidab kalalaevale üleviimise lõpetamisel ICCATi üleviimisdeklaratsiooni ja edastab selle oma liikmesriigi pädevale asutusele vastavalt IV lisas kehtestatud vormile.
10. Komisjon võib vastu võtta rakendusakte, millega kehtestatakse käesoleva artikli lõigete 2 ja 6 kohaseid üleviimistoiminguid puudutavad üksikasjalikud eeskirjad. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artiklis 38a osutatud kontrollimenetlusega.”
11)
Artikkel 24 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 24
Sumpadesse paigutamine
1. Kalakasvanduse eest vastutav liikmesriik esitab ühe nädala jooksul pärast sumpadesse paigutamist liikmesriigile või konventsiooniosalisele, kelle lipu all sõitvad laevad ümberpaigutatud tuunikoguse püüdsid, ja komisjonile vaatleja poolt valideeritud aruande sumpadesse paigutamise kohta. Komisjon edastab kõnealuse teabe viivitamata ICCATi sekretariaadile. Kõnealune aruanne peab sisaldama sumpadesse paigutamise deklaratsioonis sisalduvat teavet, nagu see on kindlaks määratud ICCATi soovituses 06-07 hariliku tuuni kasvatamise kohta.
2. Enne sumpadesse paigutamist teatab kalakasvanduse eest vastutava liikmesriigi pädev asutus kalapüügilaeva eest vastutavale riigile või konventsiooniosalisele lipuriigile tema lipu all sõitvate kalapüügilaevade püütud koguste sumpadesse paigutamisest.
3. Kalapüügilaeva eest vastutav liikmesriik palub kalakasvanduse eest vastutaval liikmesriigil või konventsiooniosalisel, et see saagi artikli 22 lõikes 2a sätestatud menetluse kohaselt konfiskeeriks ja kala merre tagasi laseks, kui ta pärast lõikes 2 osutatud teabe saamist leiab, et:
a)
kalapüügilaeval, mis teatas püütud kalast, ei olnud sumpadesse paigutatud hariliku tuuni jaoks piisavalt kvooti;
b)
kalapüügilaev ei ole püütud kogusest nõuetekohaselt teatanud ning seda ei ole arvesse võetud kohaldatava kvoodi arvutamisel;
c)
kalapüügilaeval, mis teatas püütud kalast, ei ole luba püüda harilikku tuuni.
4. Sumpadesse paigutamist ei tohi alustada ilma konventsiooniosalise lipuriigi või kalapüügilaeva eest vastutava liikmesriigi eelneva loata.
Harilik tuun paigutatakse sumpadesse enne 31. juulit, v.a juhul kui kala vastuvõtva kalakasvanduse eest vastutav liikmesriik või konventsiooniosaline esitab mõjuvad põhjused, sh vääramatu jõud. Nimetatud põhjused esitatakse koos sumpadesse paigutamise aruandega.
5. Kalakasvanduse eest vastutav liikmesriik võtab vajalikud meetmed, et keelata nuumamise või kasvatamise eesmärgil paigutada sumpadesse harilikku tuuni, millega ei ole kaasas ICCATi poolt nõutavaid dokumente, sealhulgas käesolevas määruses ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. juuli 2010. aasta määruses (EL) nr 640/2010 (millega kehtestatakse hariliku tuuni (Thunnus thynnus) püügi dokumenteerimise programm) (7), nõutud dokumente. Dokumendid peavad olema täpsed, täielikud ja valideeritud.
6. Sumpadesse paigutamiseks loa andmise või sellest keeldumise otsustab olenevalt asjaoludest kas vastutav liikmesriik või vastutav konventsiooniosaline 48 tunni jooksul pärast lõikes 2 osutatud teabe saatmist. Kui sumpadesse paigutamiseks luba ei anta, annab kalapüügilaeva eest vastutav liikmesriik või konventsiooniosaline olenevalt asjaoludest kas puksiirlaeva eest vastutavale liikmesriigile või konventsiooniosalisele ja/või kalakasvanduse eest vastutavale liikmesriigile või konventsiooniosalisele kooskõlas artikli 22 lõikega 2a korralduse kala vette tagasi lasta.
7. Kalakasvanduse eest vastutav liikmesriik tagab, et sumpadesse paigutamine salvestatakse veealuse videokaameraga.
Iga sumpadesse paigutamise kohta tehakse üks videosalvestus. Igal videosalvestusel peab pidevalt olema näha salvestamise kellaaeg ja kuupäev ning video alguses või lõpus tuleb näidata ICCATi üleviimisdeklaratsiooni numbrit.
8. Kui piirkondliku vaatleja hinnangul erineb keskmine kaal või arv enam kui 10 % võrra kalakasvanduse käitaja hinnangust, algatab kalakasvanduse eest vastutav liikmesriik koostöös kalapüügilaeva lipuriigiga uurimise. Kuni kõnealuse uurimise tulemuste selgumiseni ei ole lubatud kala välja püüda ega hariliku tuuni püügidokumendi kalakasvanduse osa valideerida.
Kui uurimist ei viida lõpule 10 tööpäeva jooksul või kui uurimise tulemuse kohaselt ületab hariliku tuuni arv või keskmine kaal enam kui 10 % võrra kalakasvanduse käitaja hinnangut, annab konventsiooniosaline lipuriik või kalapüügilaeva eest vastutav liikmesriik korralduse tuuni üleliigse arvu või kaalu võrra vette tagasi lasta.
Kalakasvanduse eest vastutav liikmesriik tagab, et kalakasvanduse käitaja täidab kõnealuse korralduse 48 tunni jooksul pärast piirkondliku vaatleja saabumist. Kalade vette tagasi laskmine toimub vastavalt artikli 22 lõikele 2a.
Juhul kui kalakasvanduses sumpadesse paigutamise ajal antud lõplik hinnang on suurem kui lõplik hinnang, mis anti esmasel kalapüügilaevalt üleviimisel, siis otsustab kalapüügilaeva eest vastutav liikmesriik või lepinguosaline lõpliku kasutatud kvoodi, mis valideeritakse asjaomas(t)es hariliku tuuni püügidokumendis/-dokumentides.
9. Liikmesriigid algatavad katseuuringud hariliku tuuni kaalu ja arvu täpsemaks hindamiseks püügi ja sumpadesse paigutamise ajal, sh stereoskoopiliste süsteemide abil, ning teatavad tulemused ICCATi teaduskomiteele. Sumpadesse paigutamise ajal luuakse valikuuringuprogramm ja/või alternatiivne programm, et parandada sumpadesse paigutatud kalade arvu ja kaalu hindamist.
10. Komisjon võib vastu võtta rakendusakte, millega kehtestatakse käesoleva artikli lõigete 6, 7, 8 ja 9 kohast sumpadesse paigutamist puudutavad üksikasjalikud eeskirjad. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artiklis 38a osutatud kontrollimenetlusega.
12)
Artikli 25 lõikesse 1 lisatakse järgmised lõigud:
„Artikli 14 lõikes 3 osutatud ICCATi hariliku tuuni püügi luba omavate kalapüügilaevade registris olev laev alustab laevaseiresüsteemi andmete edastamist ICCATile vähemalt 15 päeva enne püügihooaja algust ning jätkab nende edastamist vähemalt 15 päeva pärast püügihooaja lõppu, v.a juhul, kui komisjonile saadetakse eelnevalt taotlus laeva kõrvaldamiseks ICCATi registrist.
Kontrolli eesmärgil ei katkestata laevaseiresüsteemi andmete edastamist hariliku tuuni püügi luba omavalt kalapüügilaevalt ka sadamas viibimise ajal, v.a juhul, kui toimib süsteem laeva sadamasse saabumise ja sealt lahkumise registreerimiseks.
Artikli 14 lõikes 3 osutatud kalalaevad, mis on kantud ICCATi kõigi teiste selliste kalalaevade (v.a kalapüügilaevad) registrisse, mis võivad tegutseda hariliku tuuni püügil, edastavad ICCATile laevaseiresüsteemi andmeid püügiloa kogu kehtivusaja vältel.”
13)
Artikkel 26 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 26
Tuunimõrrapüügi registreerimine ja sellest teatamine
1. 48 tunni jooksul pärast iga tuunimõrraga püüki tuleb saak üles märkida ning edastada sellekohane teave elektroonilisel teel või muul viisil asjaomase tuunimõrra eest vastutava liikmesriigi pädevale asutusele. Nimetatud teave sisaldab ka hinnangut mõrda jäänud tuunikoguste kohta.
2. Iga liikmesriik edastab lõikes 1 osutatud aruande pärast selle saamist elektroonilisel teel komisjonile. Komisjon omakorda edastab teabe viivitamata ICCATi sekretariaadile.
3. Komisjon võib vastu võtta rakendusakte, millega kehtestatakse käesoleva artikli lõike 1 kohast tuunimõrrapüügi registreerimist ja sellest teatamist puudutavad üksikasjalikud eeskirjad. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artiklis 38a osutatud kontrollimenetlusega.”
14)
Artikli 29 lõikele 2 lisatakse järgmine lõik:
„Kui konventsioonialas püüab harilikku tuuni mis tahes ajal rohkem kui 15 ühe liikmesriigi kalapüügilaeva, peab see liikmesriik saatma merel läbiviidava inspekteerimise ja kontrolli eesmärgil konventsioonialasse inspekteerimislaeva kogu ajavahemikuks, mil need kalapüügilaevad seal viibivad. Kõnealune kohustus loetakse täidetuks, kui mitu liikmesriiki koostöös saadavad välja ühe inspekteerimislaeva või kui konventsioonialasse on saadetud ELi inspekteerimislaev.”
15)
Artikli 30 lõige 1 asendatakse järgmisega:
„1. Iga liikmesriik tagab oma harilikku tuuni püüdvatel kalapüügilaevadel riikliku vaatleja kohaloleku vähemalt järgmises ulatuses:
a)
100 % püügiga tegelevatest seineritest pikkusega kuni 24 m aastal 2011;
b)
100 % püügiga tegelevatest seineritest pikkusega kuni 20 m aastal 2012;
c)
20 % püügiga tegelevatest pelaagilise püügi traaleritest (pikkusega üle 15 m);
d)
20 % püügiga tegelevatest õngepüügilaevadest (pikkusega üle 15 m);
e)
20 % püügiga tegelevatest söödalaevadest (pikkusega üle 15 m);
f)
100 % tuunimõrdadest saagi väljapüügi ajal;
g)
100 % puksiiridest.”
16)
Artiklit 31 muudetakse järgmiselt:
a)
lõige 1 asendatakse järgmisega:
„1. Iga liikmesriik tagab ICCATi piirkondliku vaatleja kohaloleku:
a)
kõigil üle 24 m pikkustel seineritel kogu 2011. aasta püügihooaja vältel;
b)
kõigil üle 20 m pikkustel seineritel kogu 2012. aasta püügihooaja vältel;
c)
kõigil seineritel, pikkusest olenemata, kogu püügihooaja vältel alates 2013. aastast.
Punktides a, b ja c osutatud seineritel, millel ei ole ICCATi piirkondlikku vaatlejat, ei ole lubatud harilikku tuuni püüda ega tuunipüügipiirkonnas tegutseda.”;
b)
lõikele 2 lisatakse järgmine lõik:
„Kui harilik tuun püütakse välja sumbast ja müüakse värske kalana, võib väljapüüki jälgiv ICCATi piirkondlik vaatleja olla kalakasvanduse eest vastutava liikmesriigi kodanik.”
17)
Artikkel 32 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 32
Juurdepääs videosalvestistele
1. Iga liikmesriik tagab, et artikli 22 lõikes 6 ja artikli 24 lõikes 7 osutatud videosalvestised on ICCATi inspektoritele ja vaatlejatele kättesaadavad.
2. Kalakasvanduse eest vastutav liikmesriik tagab, et artikli 22 lõikes 6 ja artikli 24 lõikes 7 osutatud videosalvestised on liidu inspektoritele ja vaatlejatele kättesaadavad.
3. Iga liikmesriik võtab vajalikud meetmed videosalvestise originaali asendamise, töötlemise või salvestisega manipuleerimise vältimiseks.”
18)
Lisatakse järgmine artikkel:
„Artikkel 33a
Inspekteerimiskavade esitamine
Liikmesriigid esitavad komisjonile oma järgmise aasta inspekteerimiskava hiljemalt iga aasta 30. septembriks. Komisjon kogub riiklikud inspekteerimiskavad kokku ja lõimib need ühisesse liiku inspekteerimiskavva, mis tuleb esitada ICCATi sekretariaadile ICCATi heakskiidu saamiseks.”
19)
Artikli 34 lõige 1 asendatakse järgmisega:
„1. Atlandi ookeani idaosa ja Vahemere hariliku tuuni liidusisene kaubandus, lossimine, import, eksport, nuumamiseks või kasvatamiseks sumpadesse paigutamine, reeksport ja ümberlaadimine on keelatud, kui kalaga ei ole kaasas käesolevas määruses ja määruses (EL) nr 640/2010 nõutavad täpsed, täielikud ja valideeritud dokumendid.”
20)
Lisatakse järgmine artikkel:
„Artikkel 38a
Komiteemenetlus
1. Komisjoni abistab kalanduse ja akvakultuuri korralduskomitee, mis on loodud määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 30 lõike 1 alusel. Nimetatud komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.
2. Käesolevale lõikele viitamise korral kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.”
21)
III lisa asendatakse käesoleva määruse I lisa tekstiga.
22)
VI lisa muudetakse järgmiselt:
a)
punktile 1 lisatakse järgmine alapunkt:
„q)
ümberlaadimine merel.”;
b)
punkt 2 asendatakse järgmisega:
„2.
Juhul kui volitatud inspektorid täheldavad kalalaeva pardal viibimise ja inspekteerimise käigus tegevust või olukorda, mis kujutab endast lõikes 1 määratletud tõsist rikkumist, teavitavad inspektsioonilaeva lipuriigi ametivõimud viivitamata kalalaeva lipuriiki nii otse kui ka ICCATi sekretariaadi kaudu. Sellises olukorras peavad inspektorid võimaluse korral teavitama ka kalalaeva lipuriigi pädevaid asutusi sellest, milline teave esitati ICCATi sekretariaati, ja lipuriigi inspekteerimislaeva, mille kohta on teada, et see viibib läheduses.
ICCATi inspektorid registreerivad teostatud inspekteerimised ja tuvastatud rikkumised kalalaeva püügipäevikus.”;
c)
punkti 3 esimeses lõigus asendatakse sõna „viivitamata” sõnadega „72 tunni jooksul”;
d)
punkt 7 asendatakse järgmisega:
„7.
Vastavalt käesoleva lisa punktis 12 kokku lepitud korrale peab laev, mida parasjagu kasutatakse riigi jurisdiktsiooni alt välja jäävates konventsiooni alla kuuluvates vetes tuuni või selle lähiliikide püüdmiseks, peatuma, kui ta on saanud inspektorit transportivalt laevalt vastava signaali, mis on edastatud rahvusvahelises signalisatsioonikoodis, välja arvatud kalastamise ajal, mille puhul ta peatub kohe pärast kalastamise lõpetamist. Laeva kapten peab inspektori, kellel võib kaasas olla tunnistaja, pardale lubama ja võimaldama selleks kasutada laevatrappi. Kapten võimaldab inspektoril kontrollida kalasaaki, püügivahendeid ja kõiki asjakohaseid dokumente nii, nagu inspektor peab asjaomase laeva lipuriigi suhtes kehtivate ICCATi komisjoni soovituste järgimise kontrollimiseks vajalikuks, ning inspektor võib küsida mis tahes selgitusi, mida peab vajalikuks.
Inspekteerimisrühm koosneb maksimaalselt kahest ICCATi inspektorist, v.a juhul, kui olukord nõuab täiendavate inspektorite kaasamist. Abiline võib inspekteerimisrühmaga kaasas olla üksnes praktika eesmärgil.”
23)
VII lisast jäetakse välja punkt 1.
24)
Käesoleva määruse II lisas esitatud tekst lisatakse VIIIa lisana.
Artikkel 2
Käesolev määrus jõustub seitsmendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Strasbourg, 13. juuni 2012