РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 23 юли 2012 година
отправено към Испания и предвиждащо специални мерки за укрепване на финансовата стабилност
(2012/443/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 136, параграф 1, буква б) във връзка с член 126, параграф 6 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
В член 136, параграф 1, буква б) от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) се предвижда възможността за разработване на насоки на икономическа политика, отнасящи се за държавите членки, чиято парична единица е еврото.
(2)
В своята Препоръка относно националната програма за реформи на Испания за 2012 г. и съдържаща становището относно програмата за стабилност на Испания за периода 2012-2015 г. (1) Съветът препоръчва Испания да предприеме действия „да осъществи реформата на финансовия сектор, по-специално като допълни текущото преструктуриране на банковия сектор с действия за справяне с положението на все още слабите институции, да изработи всеобхватна стратегия за ефективно справяне с наследените активи в счетоводните баланси на банките, и да определи ясна позиция относно финансирането и използването на защитни механизми“.
(3)
Възможността за получаване на външно финансиране в големи размери при ниски разходи през първото десетилетие на ХХ век доведе до нарастване на вътрешното търсене, стимулирано от кредитирането, и траен растеж на цените на активите в Испания, концентриран главно в областта на недвижимите имоти. Испанският банков сектор бе засегнат неблагоприятно от спукването на балона в сектора на недвижимите имоти и строителството и от последвалата икономическа рецесия. В резултат на това испанските банки, с изключение на няколко големи кредитни институции с диверсифицирана в международен план дейност, загубиха до голяма степен достъпа до пазарите за финансиране на едро при поносими условия и по този начин станаха силно зависими от рефинансирането от Евросистемата. Освен това капацитетът им за намиране на кредитиране бе сериозно ограничен поради въздействието на намаления рейтинг върху наличните обезпечения.
(4)
Мащабното свиване на икономиката през последните години, което се отразява много неблагоприятно върху заетостта и безработицата, значително влоши състоянието на бюджета в Испания. Според актуализираната прогноза на службите на Комисията от пролетта на 2012 г. бюджетният дефицит се очаква да бъде 6,3 % от БВП през 2012 г., което е сравнимо с очаквания дефицит от 5,3 % от БВП, посочен в програмата за стабилност от 2012 г. и в проектозакона за бюджета за 2012 г. Брутният публичен дълг нарасна до 68,5 % от БВП през 2011 г. и според актуализираната прогноза на службите на Комисията от пролетта на 2012 г. той ще достигне 80,9 % от БВП през 2012 г. и 86,8 % през 2013 г., при условие че политическият курс се запази, като превишава заложената в Договора референтна стойност през всички посочени години. Рисковете, свързани с макроикономическия сценарий и бюджетните цели, както и с допълнителните мерки за финансова помощ, могат да доведат до допълнително увеличаване на публичния дълг. Предвид тези тенденции на 10 юли 2012 г. Съветът отправи препоръка към Испания в рамките на процедурата при прекомерен дефицит да премахне съществуващия прекомерен дефицит до 2014 г.
(5)
Испанските власти предприеха редица важни мерки за решаване на проблемите в банковия сектор. Тези мерки включват изчистване на счетоводните баланси на банките, увеличаване на минималните капиталови изисквания, преструктуриране на сектора на спестовните банки и значително повишаване на изискванията за провизии на заемите, свързани със сектора на недвижимите имоти, и на активите, получени поради неизправност на длъжниците. Тези мерки обаче не бяха достатъчни за облекчаване на пазарния натиск.
(6)
През февруари 2011 г. испанските власти повишиха на 8 % минимално изискваното съотношение на капитала (капитала от първи ред) към рисково претеглените активи на банките и определиха на банките срок до септември 2011 г. да се съобразят с тази нова разпоредба. За банките, които са по-зависими от финансирането на едро и които имат ограничен достъп до пазара, минимално изискваното съотношение на капиталова адекватност бе увеличено на 10 %. През февруари и май 2012 г. бяха въведени нови законодателни изисквания за банките да въведат по-високи капиталови буфери и провизии срещу възможни загуби от обслужваните и необслужваните наследени заеми, свързани със сектора на строителството и недвижимите имоти. Очакваният общ обем на тези нови изисквани провизии възлизаше на около 84 милиарда евро.
(7)
Към април 2012 г. общата брутна финансова помощ от испанската държава (с изключение на обезпеченията по емитирани облигации) възлезе на около 15 милиарда евро. Капиталовата помощ бе предоставена чрез Фонда за организирано преструктуриране на банките (ФОПБ), който разполага с капитал от 15 милиарда евро, от които 9 милиарда евро вече са изплатени. Държавата също така предостави гаранции за емисии на облигации с първостепенен ранг от страна на банките в размер около 86 милиарда евро (от които около 58 милиарда евро не са погасени). Въпреки че ФОПБ все още разполага с капацитет, тройно по-голям от своя капитал, публичните средства за оказване на помощ няма да са достатъчни, за да се осигури достатъчно голям предпазен марж за провеждане на необходимото изчистване на балансите на банките в целия сектор.
(8)
Опасенията за необходимостта от допълнителна рекапитализация на банковия сектор допринесоха за нарастващия пазарен натиск върху испанските държавни облигации. Доходността на държавните облигации достигна равнища от над 500 базисни пункта в края на юни 2012 г. и началото на юли 2012 г., което увеличи разходите за финансиране на испанската държава. Нарастващата тежест на лихвените разходи затруднява допълнително консолидирането на публичните финанси в Испания и коригирането на прекомерния дефицит. Следователно цялостното преструктуриране на банковия сектор и рекапитализацията са важни фактори за намаляването на натиска върху публичните финанси.
(9)
На 25 юни 2012 г. испанските власти поискаха официално външна финансова подкрепа в контекста на текущото преструктуриране и рекапитализация на испанския банков сектор. Помощта бе поискана при условията за отпускане на финансова помощ за рекапитализация на финансовите институции от Европейския инструмент за финансова стабилност. Предоставената помощ е обвързана с определени условия за финансовия сектор съгласно предвиденото в меморандума за разбирателство, договорен между испанското правителство и Комисията, съгласувано с Европейската централна банка (ЕЦБ) и Европейския банков орган (ЕБО), с техническата помощ на Международния валутен фонд (МВФ). Тези условия ще включват както конкретни условия за всяка банка, в съответствие с правилата за държавна помощ, така и хоризонтални условия. Успоредно с това Испания ще трябва да изпълни изцяло своите ангажименти и задължения съгласно процедурата при прекомерен дефицит, както и препоръките за справяне с макроикономическите дисбаланси в рамките на европейския семестър.
(10)
Повишаването на дългосрочната устойчивост на испанския банков сектор е от критично значение за запазването на финансовата стабилност в Испания и за ограничаването на преминаването на финансовите проблеми към други икономики от еврозоната, а следователно и за предотвратяването на отрицателните ефекти за правилното функциониране на икономиката и Икономическия и паричен съюз. Взетите досега значими мерки за разрешаване на тези проблеми не бяха напълно достатъчни. Поради това са необходими допълнителни мерки. По-конкретно Испания следва да предприеме още специални мерки за успешно справяне с наследените активи, за възстановяване на финансирането на пазарни принципи и за понижаване на зависимостта на банките от подкрепата за поддържане на ликвидността, получавана от централната банка, както и за осигуряване на по-ефективни механизми за откриване на рисковете и управление на кризите.
(11)
Като част от общата стратегия е много важно действително да бъде разрешен проблемът с наследените активи, като се наложи ясно отделяне на проблемните активи на подпомаганите банки от счетоводните им баланси. Това следва да се приложи особено за заемите, свързани със сектора на недвижимите имоти, и активите, придобити поради неизправност на длъжниците. Това отделяне би довело до отхвърляне на оставащите евентуални съмнения за състоянието на балансите на банките, като им се позволи да извършват по-добре дейността си по финансово посредничество.
(12)
Освен това повишаването на прозрачността на балансите на банките по този начин може да улесни организираното намаляване на експозициите им по отношение на сектора на недвижимите имоти, да възстанови финансирането на пазарни принципи и да понижи зависимостта на банките от подкрепата за поддържане на ликвидността, получавана от централната банка.
(13)
За осигуряването на надеждна рамка за испанския банков сектор е необходимо усъвършенстване на механизмите за откриване на рисковете и управление на кризите. Ефективната стратегия следва да включва промени, целящи въвеждането на по-строга нормативна и надзорна уредба, като се отчита опитът от финансовата криза. Освен това корпоративното управление следва да се подобри съгласно най-добрите практики в международен план,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Комисията, като се консултира с ЕЦБ, ЕБО и МВФ, договори с испанските власти свързаните с финансовата помощ конкретни условия относно политиката във финансовия сектор. Тези условия са изложени в меморандум за разбирателство, който ще бъде подписан от Комисията и испанските власти. Подробните финансови условия ще бъдат посочени в споразумение за финансова помощ.
Испания рекапитализира адекватно банковата си система и я преструктурира изцяло. Във връзка с това Испания, като си сътрудничи с Комисията и се консултира с ЕЦБ, разработва стратегия за бъдещата структура, функциониране и жизнеспособност на испанските банки, в която ще определи как да се осигури способността им да работят без допълнителна държавна помощ. Тази стратегия ще бъде доуточнена в меморандум за разбирателство, в който ще се разработят допълнително условията относно политиката, залегнали в настоящото решение.
2. Главните компоненти на тази стратегия са реформа на слабите части на испанския банков сектор и въвеждането на по-строга нормативна и надзорна уредба за сектора.
3. Реформата на слабите части на испанския банков сектор се състои от следните три елемента:
а)
набелязване на потребностите от капитал на отделните банки чрез всеобхватен анализ на качеството на активите на банковия сектор и извършване на тест за устойчивост за всяка банка поотделно въз основа на посочения анализ на качеството на активите. Въз основа на резултатите от теста за устойчивост банките, които се нуждаят от вливане на капитал, ще бъдат разделени на три отделни групи. Всяка група ще има задължението да представи планове за преструктуриране и контролирано оздравяване, както и всички допълнителни и последващи мерки, съгласно предвиденото в меморандума за разбирателство;
б)
рекапитализация, преструктуриране и/или контролирано оздравяване на слабите банки въз основа на планове за преодоляване на евентуален недостиг на капитал, установен чрез тестовете за устойчивост. Тези планове ще се основават на принципите за жизнеспособност, намаляване на разходите за данъкоплатците (поделяне на тежестта) и ограничаване на случаите на нарушаване на конкуренцията. За тази цел Испания ще приеме законодателство за i) допускане прилагането на процедури за непривилегировани задължения, включително задължителни форми на поделяне на тежестта, и ii) подобряване на рамката за контролирано оздравяване на банките с оглед на включването на съответните правомощия за това за ФОПБ и Фонда за гарантиране на влоговете (ФГВ), и като се вземе предвид регулаторното предложение на ЕС за управление на кризите и оздравяване на банките, включително специални инструменти за преструктуриране на нежизнеспособни банки;
в)
разделяне на активите в банките, които получават държавна помощ за рекапитализация, и прехвърляне на обезценените активи към външно дружество за управление на активи с цел реализиране на дългосрочната им стойност. Като провежда тесни консултации с Комисията, ЕЦБ и ЕБО, и с техническата помощ на МВФ Испания ще изготви всеобхватна законодателна рамка за учредяването и функционирането на дружеството за управление на активи, така че до ноември 2012 г. то да се превърне в напълно работеща структура.
4. За да се осигури надеждна рамка за банковия сектор, Испания въвежда освен това по-строга нормативна и надзорна уредба и засилва управлението. Стратегията и условията, които са указани изчерпателно в меморандума за разбирателство, включват наред с другото следните мерки:
а)
изискване испанските кредитни институции да повишат съотношението на базовия собствен капитал от първи ред до най-малко 9 % съгласно определението за капитал, въведено с процедурата на ЕБО по рекапитализация;
б)
изискване от 1 януари 2013 г. испанските кредитни институции да прилагат определението за капитал, въведено с Регламента за капиталовите изисквания;
в)
преразглеждане на нормативната уредба за провизиите срещу загуби по заеми. По-конкретно въз основа на опита от финансовата криза испанските власти представят предложения за изменения на тази уредба, като отчитат временните мерки, приети през последните месеци, както и нормативната уредба на ЕС в областта на счетоводството;
г)
допълнително засилване на оперативната независимост на централната банка (Banco de España); в съответствие с международните препоръки и стандарти правомощията на Министерството на икономиката по издаване на лицензи и налагане на санкции в банковия сектор се прехвърлят на Banco de España;
д)
допълнително усъвършенстване на процедурите за надзор от страна на Banco de España въз основа на вътрешен одит;
е)
преразглеждане на нормите за управлението на гаранционните органи във финансовия сектор (ФОПБ и ФГВ) с цел предотвратяване на възможни конфликти на интереси;
ж)
въвеждане на по-строги правила за управлението на спестовните банки и банките, притежавани от спестовни банки;
з)
изменение на законодателството за защита на потребителите и за ценните книжа с цел ограничаване на разпродажбата от страна на банки на инструменти за подчинен дълг (или инструменти без покритие от ФГП) на неквалифицирани клиенти на дребно, както и засилване на контрола върху спазването им от страна на властите;
и)
предприемане на действия за намаляване на разходите за данъкоплатците, свързани с преструктурирането на банките. След разпределяне на загубите към притежателите на собствен капитал испанските власти ще изискат мерки за поделяне на тежестта от притежателите на хибриден капитал и на подчинен дълг в банки, получаващи публичен капитал;
й)
поемане на ангажимент за налагане на горна граница за възнагражденията на членовете на изпълнителните и надзорните съвети на всички банки, получаващи държавна помощ;
к)
подобряване на публичния кредитен регистър.
5. Властите ще предоставят на Комисията, ЕЦБ, ЕБО и МВФ, при условия на строга поверителност, необходимите данни за наблюдение на банковия сектор.
6. Комисията, съгласувано с ЕЦБ и ЕБО, ще проверява периодично изпълнението на свързаните с финансовата помощ условия относно политиката чрез мисии и редовни доклади на испанските власти всяко тримесечие. Ще се провежда редовно наблюдение на дейностите на ФОПБ в контекста на програмата.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Кралство Испания.
Съставено в Брюксел на 23 юли 2012 година.
NÕUKOGU OTSUS,
23. juuli 2012,
mis on adresseeritud Hispaaniale ning milles käsitletakse erimeetmeid finantsstabiilsuse tugevdamiseks
(2012/443/EL)
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 136 lõike 1 punkti b koostoimes artikli 126 lõikega 6,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 136 lõike 1 punktis b nähakse ette võimalus kehtestada majanduspoliitilised suunised liikmesriikide tarvis, mille rahaühik on euro.
(2)
Oma soovituses, milles käsitletakse Hispaania 2012. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse arvamus Hispaania stabiilsusprogrammi (2012-2015) kohta, (1) soovitas nõukogu Hispaanial võtta meetmeid, et „rakendada finantssektori reformi, eelkõige täiendada käimasolevat pangandussektori restruktureerimist, tegeledes ülejäänud nõrkade finantsasutuste olukorraga, koostada terviklik strateegia, mille alusel tegeleda pankade bilanssides olevate n.ö päritud varadega ja määratleda selge poliitika kaitsemehhanismide rahastamiseks ja kasutamiseks.”
(3)
Välisrahastamise küllaldane kättesaadavus madalate kulude juures 2000. aastatel hoogustas krediidil põhinevat sisenõudlust ja varahindade buumi Hispaanias, mille keskmes oli eelkõige kinnisvarasektor. Mulli lõhkemine kinnisvara- ja ehitussektoris ja sellele järgnenud majanduslangus on negatiivselt mõjutanud Hispaania pangandussektorit. Seetõttu on Hispaania pangad, välja arvatud mõned suured ja rahvusvaheliselt mitmekülgsed krediidiasutused, kaotanud suurel määral juurdepääsu hulgirahastamise turgudele soodsatel tingimustel ning sattunud seega tõsisesse sõltuvusse eurosüsteemipoolsest refinantseerimisest. Lisaks on nende krediidivõime äärmiselt piiratud reitingute alandamisest tingitud mõju tõttu tagatiste kättesaadavusele.
(4)
Viimaste aastate suur majanduslangus, mis mõjutab negatiivselt tööhõivet ja töötust, on märkimisväärselt halvendanud Hispaania eelarvepositsiooni. Vastavalt komisjoni talituste 2012. aasta ajakohastatud kevadprognoosile on valitsemissektori 2012. aasta prognoositav eelarvepuudujääk 6,3 % SKPst, mis on võrreldav 2012. aasta stabiilsusprogrammi ja 2012. aasta eelarveseaduse eelnõu kohase prognoositava puudujäägiga 5,3 % SKPst. Valitsemissektori koguvõlg kasvas 2011. aastal 68,5 %-ni SKPst ning vastavalt komisjoni talituste 2012. aasta ajakohastatud kevadprognoosile tõuseb see poliitika muutmata jätmise stsenaariumi korral 2012. aastal eeldatavalt 80,9 %-ni SKPst ja 2013. aastal 86,8 %-ni, ületades seega igal aastal aluslepingukohase kontrollväärtuse. Makromajandusliku stsenaariumi ja eelarve-eesmärkide ning täiendavate finantssektori päästemeetmetega seotud riskid võivad põhjustada valitsemissektori võla jätkuvat suurenemist. Selliseid arengusuundi silmas pidades esitas nõukogu 10. juulil 2012 ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames Hispaaniale soovituse likvideerida valitsev ülemäärane eelarvepuudujääk aastaks 2014.
(5)
Hispaania ametiasutused on juba võtnud olulisi meetmeid pangandussektori probleemide lahendamiseks. Meetmed hõlmavad pankade bilansside puhastamist, miinimumkapitali nõuete suurendamist, hoiupangasektori restruktureerimist ning kinnisvaraarenduse ja sundvõõrandatud varadega seotud laenude jaoks reservide loomise nõuete märkimisväärset suurendamist. Kõnealused meetmed ei ole aga turusurve vähendamiseks piisavaks osutunud.
(6)
2011. aasta veebruaris tõstsid Hispaania ametiasutused kapitali suhtarvu miinimummäära nõuet („kapitali põhimõte”) 8 %-ni panga riskiga kaalutud varadest ning andsid pankadele uue määruse nõuete täitmiseks aega kuni 2011. aasta septembrini. Nende pankade jaoks, kes sõltuvad rohkem pankadevahelisest rahastamisest ning keda iseloomustab piiratud juurdepääs turule, suurendati kapitali suhtarvu miinimummäära 10 %-ni. 2012. aasta veebruaris ja mais nõuti uute õigusaktide kohaselt pankadelt suuremate eraldiste ja kapitalipuhvrite loomist nende bilanssi jäänud ehitus- ja kinnisvaraobjektide nii viivises mitteolevate laenude kui ka viivislaenudega kaasnevate võimaliku kahju suhtes. Reservide loomise uute nõuete eeldatav kogusumma oli ligikaudu 84 miljardit eurot.
(7)
Alates 2012. aasta aprillist moodustas Hispaania riigi rahaline brutotoetus (välja arvatud võlakirjade emiteerimise tagatised) kokku ligikaudu 15 miljardit eurot. Kapitalitoetust anti pankade nõuetekohase restruktureerimise fondi kaudu, mille kapital oli 15 miljardit eurot, millest 9 miljardit eurot oli juba makstud. Riik on ka pakkunud 86 miljardi euro väärtuses tagatisi pankade eelisvõlakirjadele (sellest kogusummast on umbes 58 miljardit eurot tagasi maksmata). Kuigi pankade nõuetekohase restruktureerimise fondi rahastamissuutlikkus oli veel kolm korda suurem sellele allokeeritud kapitalist, ei piisa avaliku sektori kättesaadavast toetusest selleks, et pakkuda piisavalt kaitset pangandussektori kogu süsteemi haarava nõutava puhastamise jaoks.
(8)
Mure pangandussektori edasise rekapitaliseerimise üle on põhjustanud Hispaania riigi võlakirjadele avalduva turusurve süvenemise. Riigivõlakirjade tulusus on saavutanud taseme, mis ületab kaugelt 500 baaspunkti (2012. aasta juuni teises pooles ja juuli esimeses pooles), mis on tõstnud Hispaania riigi rahastamiskulusid. Suurenev intressikoormus muudab riigi rahanduse tasakaalustamise ja ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimise küsimuse veelgi keerukamaks. Pangandussektori ulatuslik restruktureerimine ja rekapitaliseerimine on riigi rahandusele avalduva surve vähendamisel olulised elemendid.
(9)
25. juunil 2012 taotlesid Hispaania ametiasutused ametlikult rahalist abi Hispaania pangandussektori praeguse restruktureerimis- ja rekapitaliseerimisprotsessi raames. Abi taotletakse Euroopa Finantsstabiilsuse Fondi finantseerimisasutuste rekapitaliseerimise jaoks rahalise abi andmise kaudu. Osutatava abi suhtes kehtivad finantssektorit käsitlevad konkreetsed tingimused, nagu on ette nähtud Hispaania valitsuse ja Euroopa Komisjoni (kes tegi koostööd Euroopa Keskpanga ja Euroopa Pangandusjärelevalvega ning sai tehnilist abi Rahvusvaheliselt Valuutafondilt) vahel sõlmitud vastastikuse mõistmise memorandumis. Need hõlmavad nii riigiabi eeskirjadele vastavaid pangaspetsiifilisi tingimusi kui ka horisontaalseid tingimusi. Samal ajal peab Hispaania täitma täielikult oma ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohased kohustused ja järgima soovitusi, et vähendada makromajanduslikku tasakaalustamatust Euroopa poolaasta raames.
(10)
Hispaania pangandussektori pikaajalise vastupidavuse tõhustamine on väga oluline selleks, et säilitada finantsstabiilsus Hispaanias ja piirata stressiolukorra levimist muudesse euroala majandustesse ning hoida ära negatiivset mõju majanduse ning majandus- ja rahaliidu nõuetekohasele toimimisele. Probleemide lahendamiseks seni võetud märkimisväärsetest meetmetest ei piisa. Seetõttu on vaja võtta täiendavaid meetmeid. Täpsemalt peaks Hispaania võtma täiendavaid konkreetseid meetmeid selleks, et tulemuslikult tegeleda n.ö päritud varadega, taastada turupõhine rahastamine, vähendada pankade sõltuvust keskpanga antavast likviidsustoetusest ja tugevdada riskide kindlaksmääramise ja kriisijuhtimise mehhanisme.
(11)
Üldstrateegia osana on oluline tegeleda n.ö päritud varadega, nõudes, et abi saavate pankade probleemsed varad eraldatakse selgelt pankade bilanssidest. See peaks eelkõige kehtima kinnisvaraarenduse ja sundvõõrandatud varadega seotud laenude kohta. Eraldatus kõrvaldaks mis tahes kahtlused pankade bilansside kvaliteedi suhtes ja võimaldaks neil paremini täita oma finantsvahendusfunktsiooni.
(12)
Lisaks võib pankade bilansside läbipaistvuse parandamine nimetatud viisil hõlbustada pangariskide nõuetekohast maandamist seoses kinnisvarasektoriga, taastada turupõhine rahastamine ja vähendada pankade sõltuvust keskpanga antavast likviidsustoetusest.
(13)
Selleks et tagada Hispaania pangandussektori jaoks mõistliku raamistiku loomine, tuleb tugevdada riskide kindlaksmääramise ja kriisijuhtimise mehhanisme. Tulemuslik strateegia peaks koosnema muudatustest, mille eesmärk on tõhustada õigus- ja järelevalveraamistikku lähtuvalt finantskriisi õppetundidest. Lisaks tuleb parandada äriühingu üldjuhtimise tava kooskõlas rahvusvaheliste parimate tavadega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
1. Komisjon on Euroopa Keskpanga, Euroopa Pangandusjärelevalve ja Rahvusavahelise Valuutafondiga konsulteerides leppinud Hispaania ametivõimudega kokku finantsabiga seotud konkreetsed finantssektori poliitika tingimused. Need tingimused on esitatud Euroopa Komisjoni ja Hispaania ametivõimude allkirjastatavas vastastikuse mõistmise memorandumis. Üksikasjalikud finantsalased tingimused sätestatakse rahalise abi süsteemi lepingus.
Hispaania rekapitaliseerib nõuetekohaselt oma pangandussüsteemi ja restruktureerib selle põhjalikult. Sellega seoses töötab Hispaania koostöös komisjoniga ja konsulteerides Euroopa Keskpangaga välja Hispaania pankade tulevast struktuuri, toimimist ja elujõulisust käsitleva strateegia, milles määratakse kindlaks tingimused, et tagada nende tegutsemine ilma edasise riigipoolse abita. Seda strateegiat käsitletakse üksikasjalikumalt vastastikuse mõistmise memorandumis, arendades edasi käesolevas otsuses sätestatud poliitilisi tingimusi.
2. Strateegia põhielementideks on Hispaania pangandussektori nõrkade kohtade tugevdamine ning pangandussektori õigus- ja järelevalveraamistike tugevdamine.
3. Hispaania pangandussektori nõrkade kohtade tugevdamine koosneb järgmisest kolmest elemendist:
a)
pankade individuaalsete kapitalivajaduste väljaselgitamine pangandussektori varade kvaliteedi põhjaliku hindamise ja nimetatud hindamise alusel iga panga puhul eraldi läbiviidava stressitesti alusel. Stressitesti tulemuste põhjal jagatakse kapitalisüsti vajavad pangad kolme rühma. Iga rühma suhtes kehtib kohustus esitada restruktureerimise ja probleemide lahendamise kava ning võtta kõik täiendavad ja järgnevad meetmed, nagu on esitatud vastastikuse mõistmise memorandumis;
b)
nõrkade pankade rekapitaliseerimine, restruktureerimine ja/või probleemide nõuetekohane lahendamine lähtuvalt stressitestis tuvastatud kapitalidefitsiidi kõrvaldamise kavadest. Need kavad põhinevad elujõulisuse, maksumaksjate kulude minimeerimise (koormuse jagamine) ja konkurentsi moonutamise piiramise põhimõtetel. Sel eesmärgil võtab Hispaania vastu õigusaktid, et i) võimaldada läbi viia allutatud kohustuste menetlus, sealhulgas kohustuslikku laadi koormuse jagamine, ii) täiustada pangakriiside lahendamise raamistikku, et hõlmata selles pankade nõuetekohase restruktureerimise fondi ja hoiuste tagamise fondi asjaomased kriiside lahendamise volitused, võttes arvesse ELi õigusakti ettepanekut kriisijuhtimise ja pangakriiside lahendamise kohta, sealhulgas mitteelujõuliste pankade probleemide lahendamise erivahendeid;
c)
varade eraldamine neis pankades, mis saavad oma rekapitaliseerimispüüeteks ja langenud väärtusega varade ülekandmiseks muule varahaldusettevõtjale riigi toetust, et saavutada oma tegelik pikaajaline väärtus. Hispaania koostab komisjoni, Euroopa Keskpanga ja Euroopa Pangandusjärelevalvega tihedalt konsulteerides ning Rahvusvahelise Valuutafondi tehnilise abiga kõikehõlmava õigusraamistiku varahaldusettevõtja asutamiseks ja tegevuseks, et see oleks täielikult toimiv 2012. aasta novembriks.
4. Selleks et tagada pangandussektori jaoks mõistliku raamistiku loomine, tugevdab Hispaania ka õigus- ja järelevalveraamistikke, samuti juhtimist. Strateegia ja tingimused, mida käsitletakse üksikasjalikult vastastikuse mõistmise memorandumis, hõlmavad muu hulgas järgmisi meetmeid:
a)
Hispaania krediidiasutused peavad suurendama esimese taseme põhiomavahendite suhtarvu vähemalt 9 %-ni kooskõlas Euroopa Pangandusjärelevalve rekapitaliseerimiskavas sätestatud mõiste „kapital” määratlusega;
b)
alates 1. jaanuarist 2013 peavad Hispaania krediidiasutused kohaldama kapitalinõuete määruses sõnastatud kapitali mõistet;
c)
laenukahjumi reservide õiguslik raamistik vaadatakse uuesti läbi. Finantskriisi õppetundidest lähtuvalt teevad Hispaania ametiasutused ettepanekuid laenukahjumit käsitleva püsiva raamistiku uuendamiseks, arvestades viimastel kuudel kehtestatud ajutisi meetmeid ja ELi raamatupidamisarvestuse raamistikku;
d)
Banco de España tegevuse sõltumatust tuleb veelgi suurendada; kooskõlas rahvusvaheliste soovituste ja standarditega antakse majandusministeeriumi sanktsioonide kehtestamise ja litsentsimisvolitused seoses pangandussektoriga üle Banco de Españale;
e)
Banco de España järelevalvemenetlust tõhustatakse siseauditist lähtuvalt veelgi enam;
f)
finantsturvalisust tagavate asutuste (FROB (Fund for Orderly Bank Restructuring) ja DGF (Deposit Guarantee Fund)) halduskord vaadatakse läbi potentsiaalse huvide konflikti vältimiseks;
g)
hoiupangasektori ja hoiupankade omandis olevate pankade juhtimise korda tõhustatakse;
h)
muudetakse tarbijakaitset ja väärtpabereid käsitlevaid õigusakte, et piirata allutatud võlainstrumentide (või hoiuste tagamise fondi kohaldamisalasse mittekuuluvate instrumentide) müüki pankade poolt asjatundmatutele jaeklientidele, ning tugevdatakse ametiasutuste teostatavat nõuetele vastavuse järelevalvet;
i)
astutakse samme, et minimeerida pankade restruktureerimisest tulenevaid kulusid maksumaksjatele. Pärast kahjumi jagamist aktsionäridele nõuavad Hispaania ametivõimud riigi toetust saavates pankades hübriidkapitali instrumentide omanikelt ja allutatud võlainstrumentide omanikelt koormuse jagamise meetmete võtmist;
j)
võetakse kohustus kehtestada kõigi riigi toetust saanud pankade juhatuste ja nõukogude liikmete palgatasemete ülemmäära;
k)
tõhustatakse riiklikke krediidiregistreid.
5. Ametiasutused esitavad komisjonile, Euroopa Keskpangale, Euroopa Pangandusjärelevalvele ja Rahvusvahelisele Valuutafondile rangete konfidentsiaalsusnõuete alusel andmeid, mis on vajalikud pangandussektori järelevalve teostamiseks.
6. Komisjon kontrollib Euroopa Keskpanga ja Euroopa Pangandusjärelevalvega koostööd tehes regulaarselt, et täidetakse finantsabi andmisega seotud poliitilisi tingimusi, korraldades külastusi ja lähtudes Hispaania ametivõimude poolt regulaarselt iga kvartali kohta esitatavatest aruannetest. Programmi raames läbiviidava pankade nõuetekohase restruktureerimise fondi tegevuse üle teostatakse regulaarset järelevalvet.
Artikkel 2
Käesolev otsus on adresseeritud Hispaania Kuningriigile.
Brüssel, 23. juuli 2012