РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1173/2011 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 16 ноември 2011 година
за ефективното прилагане на бюджетното наблюдение в еврозоната
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 136 във връзка с член 121, параграф 6 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейската централна банка (1),
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Държавите-членки, чиято парична единица е еврото, имат особен интерес и отговорност да провеждат икономическа политика, която насърчава правилното функциониране на Икономическия и паричен съюз, и да избягват политика, която застрашава това функциониране.
(2)
В Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) се предвижда възможност за приемане на специфични мерки в еврозоната, чието действие надхвърля това на приложимите към всички държави-членки разпоредби, с цел да се осигури правилното функциониране на Икономическия и паричен съюз.
(3)
Опитът, придобит по време на първото десетилетие на Икономическия и паричен съюз, и допуснатите грешки показват необходимост от подобряване на икономическото управление в Съюза, което следва да бъде изградено на основата на по-силна национална ангажираност по отношение на общоприетите правила и политики и на по-стабилна рамка на равнището на Съюза за наблюдение на националните икономически политики.
(4)
Подобрената рамка за икономическо управление следва да се основава на няколко взаимосвързани и съгласувани политики за устойчив растеж и заетост, и по-конкретно Стратегията на Съюза за растеж и работни места, отделяща особено внимание на развитието и укрепването на вътрешния пазар, насърчаването на международната търговия и конкурентоспособност, Европейския семестър за засилване на координацията на икономическите и бюджетни политики, ефективна рамка за недопускане на прекомерен бюджетен дефицит и неговото коригиране (Пактът за стабилност и растеж (ПСР), стабилна рамка за предотвратяване и коригиране на макроикономически дисбаланси, минимални изисквания спрямо националните бюджетни рамки и засилено регулиране и надзор на финансовите пазари, включително макропруденциален надзор от Европейския съвет за системен риск.
(5)
ПСР и цялата рамка за икономическо управление следва да допълват и да са в съответствие със Стратегията на Съюза за растеж и работни места. Взаимните връзки между различните елементи не следва да предполагат изключения от разпоредбите на ПСР.
(6)
Постигането и поддържането на динамичен вътрешен пазар следва да се разглежда като елемент на правилното и безпрепятствено функциониране на Икономическия и паричен съюз.
(7)
Комисията следва да има по-значима роля в процедурата на засилено наблюдение по отношение на конкретни за всяка една от държавите-членки оценки, мониторинг, мисии на място, препоръки и предупреждения. При вземането на решения относно санкциите ролята на Съвета следва да бъде ограничена, като следва да се използва гласуването с обратно квалифицирано мнозинство.
(8)
За да се осигури постоянен диалог с държавите-членки, с оглед на постигането на целите на настоящия регламент, Комисията следва да провежда мисии за наблюдение.
(9)
Комисията следва да извършва редовно обща оценка на системата за икономическо управление, и по-конкретно на ефективността и адекватността на предвидените в нея санкции. Тази оценка следва да се допълва при необходимост от съответни предложения.
(10)
При прилагане на настоящия регламент Комисията следва да взема предвид настоящото икономическо положение на съответните държави-членки.
(11)
Укрепването на икономическото управление следва да включва по-тясно и по-своевременно участие на Европейския парламент и националните парламенти.
(12)
Може да се установи диалог по икономически въпроси с Европейския парламент, като по този начин се даде възможност на Комисията да оповести своите анализи, а на председателя на Съвета, на Комисията и по целесъобразност на председателя на Европейския съвет или на председателя на Еврогрупата за обсъждане. Такова публично разискване би могло да осигури възможност за обсъждане на последиците от националните решения и да позволи упражняването на публичен партньорски натиск върху съответните участници. Като отчита, че в рамката на посочения диалог партньори на Европейския парламент са съответните институции на Съюза и техните представители, компетентната комисия на Европейския парламент може да предлага на държава-членка, адресат на решение на Съвета, взето съгласно членове 4, 5 и 6 от настоящия регламент, възможността да вземе участие в размяна на мнения. Участието на държавите-членки в подобна размяна на мнения е доброволно.
(13)
За по-ефективното прилагане на бюджетното наблюдение в еврозоната са необходими допълнителни санкции. Тези санкции следва да повишат доверието в рамката за фискалното наблюдение на Съюза.
(14)
Правилата, установени в настоящия регламент, следва да осигурят наличието на справедливи, навременни, степенувани и ефективни механизми за спазване на предпазните и корективните части на ПСР, и по-специално Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (4) и Регламент (ЕО) № 1467/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за определяне и изясняване на прилагането на процедурата при прекомерен дефицит (5), като спазването на бюджетната дисциплина се проверява въз основа на критериите за бюджетния дефицит и за държавния дълг.
(15)
Санкциите съгласно настоящия регламент и основани на предпазната част на ПСР по отношение на държавите-членки, чиято парична единица е еврото, следва да създадат стимули за коригиране и поддържане на средносрочната бюджетна цел.
(16)
С цел да се предотврати погрешно представяне, независимо дали е умишлено или поради груба небрежност, на данните за бюджетния дефицит и за дълга, които са основен източник на данни, които се използват за координиране на икономическите политики в Съюза, следва да бъдат налагани глоби на държавите-членки, които са отговорни за това.
(17)
С цел да се допълнят правилата относно изчисляване на глобите, налагани за манипулиране на статистическите данни, както и правилата относно процедурата, следвана от Комисията за разследване на такива действия, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС по отношение на подробни критерии за определяне на размера на глобата и за провеждане на разследванията на Комисията. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да провежда подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготвянето и изготвянето на делегирани актове Комисията следва да осигурява едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(18)
По отношение на предпазната част на ПСР коригирането и придържането към средносрочната бюджетна цел следва да бъдат осигурени чрез задължение за временно учредяване на лихвоносен депозит, което се налага на държава-членка, чиято парична единица е еврото, и която не осъществява задоволителен напредък към бюджетна консолидация. Към това следва да се пристъпва, в случай че държава-членка, включително държава-членка с бюджетен дефицит под референтната стойност от 3 % от брутния вътрешен продукт (БВП), се отклонява значително от средносрочната бюджетна цел или от подходящия план за корекции за постигането на тази цел и не успява да коригира отклонението.
(19)
Наложеният лихвоносен депозит следва да бъде освободен в полза на съответната държава-членка заедно с натрупаните по него лихви, след като Съветът се увери, че ситуацията, пораждаща задължение за учредяване на такъв депозит, вече е преодоляна.
(20)
По отношение на корективната част на ПСР санкциите за държави-членки, чиято парична единица е еврото, следва да са под формата на задължение за учредяване на безлихвен депозит, свързан с решение на Съвета за установяване на наличието на прекомерен дефицит, ако на съответната държава-членка вече е било наложено учредяването на лихвоносен депозит в превантивната част на ПСР или в случаи на особено сериозно неспазване на задълженията на бюджетната политика, определени в ПСР, или задължението за заплащане на глоба при неспазване на препоръка на Съвета за коригиране на прекомерния бюджетен дефицит.
(21)
За да се избегне прилагането с обратно действие на санкциите съгласно превантивната част на ПСР, предвидени в настоящия регламент, тези санкции следва да се прилагат само по отношение на съответните решения, приети от Съвета съгласно Регламент (ЕО) № 1466/97 след влизането в сила на настоящия регламент. По подобен начин, за да се избегне прилагането с обратно действие на санкциите съгласно корективната част на ПСР, предвидени в настоящия регламент, тези санкции следва да се прилагат само по отношение на съответните препоръки и решения за коригиране на прекомерния бюджетен дефицит, приети от Съвета след влизането в сила на настоящия регламент.
(22)
Размерът на лихвоносните депозити, на безлихвените депозити и на глобата, предвидени в настоящия регламент, следва да бъде определен така, че да осигурява справедливо степенувано нарастване на санкциите в рамките на предпазните и корективните части на ПСР и да създава достатъчно стимули за държавите-членки, чиято парична единица е еврото, да съблюдават фискалната рамка на Съюза. Глобите, съгласно член 126, параграф 11 ДФЕС и установени в член 12 от Регламент (ЕО) № 1467/97, се състоят от фиксиран компонент, равен на 0,2 % от БВП, и от променлив компонент. По този начин се гарантира степенувано нарастване на санкциите и равнопоставено третиране на държавите-членки, ако лихвоносният депозит, безлихвеният депозит и глобата, установени в настоящия регламент, се равняват на 0,2 % от БВП, което представлява размера на твърдо определения компонент на глобата съгласно член 126, параграф 11 ДФЕС.
(23)
Следва да бъде предвидена възможност Съветът да намалява или отменя санкциите, наложени на държавите-членки, чиято парична единица е еврото, въз основа на препоръка на Комисията след мотивирано искане от страна на засегнатата държава-членка. В рамките на корективната част на ПСР Комисията следва също да може да дава препоръка за намаляване на размера на санкцията или нейната отмяна поради изключителни икономически обстоятелства.
(24)
Безлихвеният депозит следва да бъде освободен, след като прекомерният дефицит бъде коригиран, а лихвата върху тези депозити, както и събраните глоби, следва да се влагат в механизми за стабилност, които целят предоставяне на финансова помощ и са създадени от държавите-членки, чиято парична единица е еврото, с цел да се гарантира стабилността на еврозоната като цяло.
(25)
Правомощията за приемане на конкретни решения за налагане на санкциите, предвидени в настоящия регламент, следва да бъдат дадени на Съвета. Като част от координацията на икономическите политики на държавите-членки, извършвана от Съвета, както е предвидено в член 121, параграф 1 ДФЕС, тези конкретни решения са неразделна част от последващия контрол на мерките, приети от Съвета в съответствие с членове 121 и 126 ДФЕС и регламенти (ЕО) № 1466/97 и (ЕО) № 1467/97.
(26)
Тъй като настоящият регламент съдържа общи правила за ефективното прилагане на регламенти (ЕО) № 1466/97 и (ЕО) № 1467/97, той следва да бъде приет в съответствие с обикновената законодателна процедура, посочена в член 121, параграф 6 ДФЕС.
(27)
Тъй като целта на настоящия регламент, а именно създаване на система от санкции за по-ефективно прилагане на предпазните и корективните части от ПСР в еврозоната, не може да бъде постигната в достатъчна степен на равнището на държавите-членки, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, установен в член 5 от Договора за Европейския съюз (ДЕС). В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тази цел,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ, ПРИЛОЖНО ПОЛЕ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет и приложно поле
1. Настоящият регламент определя система от санкции, с цел по-ефективно прилагане на предпазната и корективната част на Пакта за стабилност и растеж (ПСР) в еврозоната.
2. Настоящият регламент се прилага за държавите-членки, чиято парична единица е еврото.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
(1)
„предпазна част на Пакта за стабилност и растеж“ означава многостранната система за наблюдение, регламентирана от Регламент (ЕО) № 1466/97;
(2)
„корективна част на Пакта за стабилност и растеж“ означава процедурата за избягване на прекомерния дефицит на държавите-членки, уредена с член 126 ДФЕС и Регламент (ЕО) № 1467/97;
(3)
„изключителни икономически обстоятелства“ означава обстоятелства, при които излишъкът на бюджетния дефицит над референтната стойност се счита за изключение по смисъла на член 126, параграф 2, буква а), второ тире ДФЕС и както е посочено в Регламент (ЕО) № 1467/97.
ГЛАВА II
ИКОНОМИЧЕСКИ ДИАЛОГ
Член 3
Икономически диалог
С цел да се подобри диалогът между институциите на Съюза, по-специално между Европейския парламент, Съвета и Комисията, както и за да се гарантира по-голяма прозрачност и отчетност, компетентната комисия на Европейския парламент може да покани председателя на Съвета, Комисията и по целесъобразност председателя на Европейския съвет или председателя на Еврогрупата да участват в заседание на комисията с цел обсъждане на решенията, взети съгласно членове 4, 5 и 6 от настоящия регламент.
Компетентната комисия на Европейския парламент може да предложи на държавата-членка, която е засегната от тези решения, възможност да участва в обмяна на мнения.
ГЛАВА III
САНКЦИИ В РАМКИТЕ НА ПРЕВАНТИВНАТА ЧАСТ НА ПАКТА ЗА СТАБИЛНОСТ И РАСТЕЖ
Член 4
Лихвоносни депозити
1. Ако Съветът приеме решение, с което установява, че държава-членка не е предприела действия в отговор на препоръката на Съвета, посочена в член 6, параграф 2, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1466/97, в срок от 20 дни от приемането на решението на Съвета Комисията отправя препоръка Съветът да приеме последващо решение, с което да наложи на въпросната държава-членка учредяването на лихвоносен депозит при Комисията, в размер от 0,2 % от своя БВП за предходната година.
2. Решението, с което се налага задължението за учредяване на депозит, се счита за прието от Съвета, освен ако той не приеме решение с квалифицирано мнозинство да отхвърли препоръката на Комисията в срок от 10 дни след приемането ѝ от Комисията.
3. Съветът може с квалифицирано мнозинство да измени препоръката на Комисията и да приеме така изменения текст като решение на Съвета.
4. Комисията може вследствие на мотивирано искане от страна на съответната държава-членка, отправено до Комисията в срок от 10 дни след приемането на решението на Съвета, с което се установява, че държава-членка не е предприела посочените в параграф 1 действия, 1, да препоръча Съветът да намали размера на лихвоносния депозит или да го отмени.
5. Лихвеният процент по лихвоносния депозит отразява кредитния риск на Комисията и съответния инвестиционен период.
6. Когато ситуацията, предизвикала препоръката на Съвета, посочена в член 6, параграф 2, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1466/97, вече е отпаднала, Съветът взема решение въз основа на нова препоръка на Комисията да възстанови депозита и натрупаните по него лихви на съответната държава-членка. Съветът може с квалифицирано мнозинство да измени новата препоръка на Комисията.
ГЛАВА IV
САНКЦИИ В РАМКИТЕ НА КОРЕКТИВНАТА ЧАСТ НА ПАКТА ЗА СТАБИЛНОСТ И РАСТЕЖ
Член 5
Безлихвени депозити
1. Ако Съветът реши, като действа в съответствие с член 126, параграф 6 ДФЕС, че е налице прекомерен дефицит в държава-членка, която е учредила лихвоносен депозит при Комисията в съответствие с член 4, параграф 1 от настоящия регламент, или когато Комисията е установила особено сериозно неспазване на задълженията, свързани с бюджетната политика, установени в ПСР, в срок от 20 дни от приемането на решението на Съвета Комисията отправя препоръка Съветът с ново решение да задължи съответната държава-членка да учреди към Комисията безлихвен депозит в размер от 0,2 % от своя БВП за предходната година.
2. Решението, с което се налага задължението за учредяване на депозит, се счита за прието от Съвета, освен ако той не приеме решение с квалифицирано мнозинство да отхвърли препоръката на Комисията в срок от 10 дни след приемането ѝ от Комисията.
3. Съветът с квалифицирано мнозинство може да измени препоръката на Комисията и да приеме така изменения текст като решение на Съвета.
4. Комисията може поради изключителни икономически обстоятелства или вследствие на мотивирано искане от съответната държава-членка, изпратено до Комисията в срок от 10 дни от приемането на посоченото в параграф 1 решение на Съвета съгласно член 126, параграф 6 ДФЕС, да препоръча Съветът да намали размера на безлихвения депозит или да го отмени.
5. Депозитът се учредява към Комисията. Ако държавата-членка вече е учредила лихвоносен депозит към Комисията в съответствие с член 4, този лихвоносен депозит се превръща в безлихвен депозит.
Ако размерът на лихвоносния депозит, учреден в съответствие с член 4, и натрупаните по него лихви надвишава размера на безлихвения депозит, който трябва да се учреди съгласно параграф 1 от настоящия член, надвнесената сума се връща на държавата-членка.
Ако размерът на безлихвения депозит надвишава размера на лихвоносния депозит, учреден в съответствие с член 4, и натрупаните по него лихви, държавата-членка довнася недостигащата част при учредяването на безлихвения депозит.
Член 6
Глоби
1. Ако Съветът реши, като действа в съответствие с член 126, параграф 8 ДФЕС, че държава-членка не е предприела ефективни действия да коригира прекомерния си дефицит, Комисията в срок от 20 дни от това решение, отправя препоръка Съветът с ново решение да наложи глоба в размер на 0,2 % от БВП на съответната държава-членка за предходната година.
2. Решението за налагане на глоба се счита за прието от Съвета, освен ако той не реши с квалифицирано мнозинство да отхвърли препоръката на Комисията в срок от 10 дни след приемането ѝ от Комисията.
3. Съветът с квалифицирано мнозинство може да измени препоръката на Комисията и да приеме така изменения текст като решение на Съвета.
4. Комисията може поради изключителни икономически обстоятелства или вследствие на мотивирано искане от съответната държава-членка, изпратено до Комисията в срок от 10 дни от приемането на посоченото в параграф 1 решение на Съвета съгласно член 126, параграф 8 ДФЕС, да препоръча Съветът да намали размера на глобата или да я отмени.
5. Ако държавата-членка е учредила безлихвен депозит към Комисията в съответствие с член 4, безлихвеният депозит се преобразува в глоба.
Ако размерът на безлихвения депозит, учреден в съответствие с член 5, надвишава размера на глобата, надвнесената сума се връща на държавата-членка.
Ако размерът на глобата надвишава размера на безлихвения депозит, учреден в съответствие с член 5, или ако не е бил учреден безлихвен депозит, държавата-членка довнася недостигащата част при плащане на глобата.
Член 7
Възстановяване на безлихвени депозити
Ако Съветът реши съгласно член 126, параграф 12 ДФЕС да отмени някои или всички решения, всички безлихвени депозити, учредени при Комисията, се връщат на съответната държава-членка.
ГЛАВА V
САНКЦИИ ОТНОСНО МАНИПУЛИРАНЕТО НА СТАТИСТИЧЕСКИТЕ ДАННИ
Член 8
Санкции относно манипулирането на статистическите данни
1. По препоръка на Комисията Съветът може да реши да наложи глоба на държава-членка, която умишлено или поради груба небрежност представя погрешно данни за дефицита и дълга, които са от значение за прилагането на членове 121 или 126 ДФЕС, или за прилагането на Протокола относно процедурата при прекомерен дефицит, приложен към ДЕС и към ДФЕС.
2. Глобите, посочени в параграф 1, са ефективни, възпиращи и пропорционални на естеството, тежестта и продължителността на погрешното представяне. Размерът на глобата не надвишава 0,2 % от БВП на съответната държава-членка.
3. Комисията може да извършва всички необходими разследвания за установяване на наличието на погрешното представяне, посочено в параграф 1. Комисията може да реши да започне разследване, когато установи, че съществуват сериозни данни за наличието на факти, които могат да представляват такова погрешно представяне. Комисията разследва предполагаемите случаи на погрешно представяне, като взема предвид всички коментари, представени от съответната държава-членка. За да изпълни задачите си, Комисията може да поиска от държавата-членка да предостави информация, и може да извърши проверки на място и да получи достъп до сметките на всички органи на държавно управление на централно, областно и местно равнище и на равнище социална сигурност. Ако по правото на съответната държава-членка се изисква предварително разрешение от съдебен орган за извършването на проверките на място, Комисията подава всички необходими заявления за това.
След като приключи разследването и преди да представи предложение до Съвета, Комисията дава на съответната държава-членка възможност да бъде изслушана във връзка с въпросите, предмет на разследването. Комисията основава своите предложения до Съвета само на фактите, по които съответната държава-членка е имала възможност да направи коментар.
В хода на разследването Комисията съблюдава изцяло правото на защита на съответната държава-членка.
4. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 11 по отношение на:
а)
подробни критерии за определяне на размера на глобата, посочена в параграф 1;
б)
подробни правила относно процедурите за разследванията, посочени в параграф 3, съпътстващите мерки и докладването относно разследванията;
в)
подробни процедурни правила, насочени към гарантиране на правото на защита, достъпа до документи, процесуалното представителство, поверителността и разпоредбите относно сроковете и събирането на глобите, посочени в параграф 1.
5. Съдът на Европейския съюз разполага с неограничена юрисдикция да осъществява контрол върху решения на Съвета за налагане на глоби съгласно параграф 1. Той може да отменя, намалява или увеличава наложената глоба.
ГЛАВА VI
АДМИНИСТРАТИВЕН ХАРАКТЕР НА САНКЦИИТЕ И РАЗПРЕДЕЛЕНИЕ НА ЛИХВИТЕ И ГЛОБИТЕ
Член 9
Административен характер на санкциите
Санкциите, наложени съгласно членове 4-8, са от административен характер.
Член 10
Разпределение на лихвите и глобите
Лихвите, получени от Комисията от учредените в съответствие с член 5 депозити, и събраните в съответствие с членове 6 и 8 глоби представляват други приходи по смисъла на член 311 ДФЕС и се влагат в Европейския инструмент за финансова стабилност. Когато държавите-членки, чиято парична единица е еврото, създадат друг механизъм за стабилност за предоставяне на финансова помощ с цел гарантиране на стабилността на еврозоната като цяло, средствата по лихвите и глобите се насочват към този механизъм.
ГЛАВА VII
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 11
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочени в член 8, параграф 4, се предоставя на Комисията за срок от три години, считано от 13 декември 2011 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на тригодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочени в член 8, параграф 4, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 8, параграф 4, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се увеличава с два месеца по искане на Европейския парламент или на Съвета.
Член 12
Гласуване в Съвета
1. По отношение на мерките, посочени в членове 4, 5, 6 и 8, право на глас имат само членовете на Съвета, представляващи държавите-членки, чиято парична единица е еврото, а Съветът не зачита гласа на члена на Съвета, представляващ засегнатата държава-членка.
2. Квалифицираното мнозинство от членовете на Съвета, посоченo в параграф 1, се определя в съответствие с член 238, параграф 3, буква б) ДФЕС.
Член 13
Преглед
1. До 14 декември 2014 г. и на всеки пет години след това Комисията публикува доклад относно прилагането на настоящия регламент.
В този доклад се оценява, inter alia:
а)
ефективността на настоящия регламент, включително даването на възможност на Съвета и Комисията да действат за преодоляване на ситуации, които излагат на опасност правилното функциониране на Паричния съюз;
б)
напредъкът за гарантиране на по-тясна координация на икономическите политики и устойчива икономическа конвергенция на държавите-членки в съответствие с ДФЕС.
2. По целесъобразност този доклад се придружава от предложение за изменение на настоящия регламент.
3. Докладът се предава на Европейския парламент и на Съвета.
4. Преди края на 2011 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад относно възможността за въвеждане на еврооблигации.
Член 14
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите-членки в съответствие с Договорите.
Съставенo в Страсбург на 16 ноември 2011 година.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 1173/2011,
16. november 2011,
eelarvejärelevalve tõhusa rakendamise kohta euroalal
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 136 koostoimes artikli 121 lõikega 6,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Keskpanga arvamust (1),
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (2),
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (3)
ning arvestades järgmist:
(1)
Liikmesriikidel, mille rahaühik on euro, on eriline huvi ja vastutus rakendada majanduspoliitikat, mis soodustab majandus- ja rahaliidu nõuetekohast toimimist ning aitab vältida selle toimimist ohustavat poliitikat.
(2)
Euroopa Liidu toimimise leping (ELi toimimise leping) võimaldab võtta euroalal vastu erimeetmeid, mis ületavad kõigi liikmesriikide suhtes kohaldatavaid sätteid, et tagada majandus- ja rahaliidu nõuetekohane toimimine.
(3)
Majandus- ja rahaliidu esimesel kümnendil saadud kogemused ja tehtud vead näitavad, et liidu majanduse juhtimist on vaja parandada, ning selleks tuleks liikmesriikidele anda suurem vastutus ühiselt kokkulepitud eeskirjade ja poliitika eest ning luua liidu tasandil tõhusam raamistik liikmesriikide majanduspoliitika üle järelevalve teostamiseks.
(4)
Majanduse juhtimise parandatud raamistiku aluseks peaksid olema mitu üksteisega seotud ja sidusat püsiva majanduskasvu ja tööhõive poliitikavaldkonda, eelkõige liidu majanduskasvu- ja tööhõivestrateegia, keskendudes eriti siseturu arendamisele ja tugevdamisele, rahvusvahelise kaubanduse ja konkurentsivõime edendamisele, majandus- ja eelarvepoliitika tugevdatud kooskõlastamise Euroopa poolaastale, valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi ennetamise ja korrigeerimise tõhusale raamistikule (stabiilsuse ja kasvu pakt), makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise toimivale raamistikule, liikmesriikide eelarveraamistiku miinimumnõuetele ning tõhusamale finantsturgude reguleerimisele ja järelevalvele, sealhulgas Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu teostatavale makrotasandi usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalvele.
(5)
Stabiilsuse ja kasvu pakt ning kogu majanduse juhtimise raamistik peaksid täiendama liidu majanduskasvu- ja tööhõivestrateegiat ning olema sellega kooskõlas. Nende eri komponentide omavahelised seosed ei tohiks olla aluseks erandite tegemisele stabiilsuse ja kasvu pakti sätetest.
(6)
Dünaamilise siseturu saavutamist ja säilitamist tuleks pidada majandus- ja rahaliidu nõuetekohase ja sujuva toimimise osaks.
(7)
Komisjonil peaks tõhustatud järelevalve menetluses olema suurem roll järgmistes küsimustes: liikmesriigipõhised hinnangud, järelevalve, kontrollkäigud kohapeal, soovitused ja hoiatused. Karistusi käsitlevate otsuste tegemisel peaks nõukogu roll olema piiratud ning tuleks kasutada ümberpööratud kvalifitseeritud häälteenamusega hääletamist.
(8)
Komisjon peaks tegema järelevalvealaseid kontrollkäike, et tagada püsiva dialoogi pidamine liikmesriikidega käesoleva määruse eesmärkide saavutamiseks.
(9)
Komisjon peaks korrapäraselt läbi viima majanduse juhtimise süsteemi, eelkõige karistuste tõhususe ja piisavuse laiaulatusliku hindamise. Selliste hindamistega peaksid vajaduse korral kaasnema asjakohased ettepanekud.
(10)
Käesoleva määruse rakendamisel peaks komisjon arvesse võtma asjaomase liikmesriigi majanduslikku olukorda.
(11)
Majanduse juhtimise tugevdamine peaks hõlmama Euroopa Parlamendi ja liikmesriikide parlamentide tihedamat ja õigeaegsemat kaasamist.
(12)
Euroopa Parlamendiga võib luua majandusdialoogi, mis võimaldab komisjonil avalikustada oma analüüsid ning nõukogu eesistujal ja komisjonil ning vajaduse korral Euroopa Ülemkogu eesistujal või eurorühma esimehel arutelusid korraldada. Selline avalik arutelu võiks anda võimaluse arutada riiklike otsuste kaasmõju ja asjaosalistele avalikult survet avaldada. Kuigi Euroopa Parlamendi partnerid selles dialoogis on asjakohased liidu institutsioonid ja nende esindajad, võib Euroopa Parlamendi pädev komisjon anda liikmesriigile, kelle kohta on käesoleva määruse artiklite 4, 5 ja 6 kohaselt tehtud nõukogu otsus, võimaluse osaleda arvamuste vahetuses. Liikmesriigi osalemine sellises arvamuste vahetuses on vabatahtlik.
(13)
Selleks et tõhustada euroalal eelarvejärelevalve rakendamist, on vaja täiendavaid karistusi. Need karistused peavad suurendama liidu eelarvejärelevalve raamistiku usaldusväärsust.
(14)
Käesolevas määruses sätestatud eeskirjad peaksid tagama õiglased, õigeaegsed, astmelised ja tõhusad mehhanismid, et tagada stabiilsuse ja kasvu pakti ennetusliku ja parandusliku osa järgimine, eelkõige kinnipidamine nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrusest (EÜ) nr 1466/97 (eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta) (4) ning nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrusest (EÜ) nr 1467/97 (ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta), (5) mille käigus kontrollitakse eelarvedistsipliini järgimist valitsemissektori eelarvepuudujäägi ja võla kriteeriumi alusel.
(15)
Stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikul osal põhinevad ning käesoleva määruse kohaselt liikmesriikidele, mille rahaühik on euro, määratavad karistused peaksid olema stiimuliks teha kohandusi vastavalt keskpika perioodi eelarve-eesmärgile ning seda eesmärki järgida.
(16)
Selleks et hoida ära kas tahtlikult või raske hooletuse tõttu ebaõige teabe esitamine (esitatud teave on oluliseks sisendiks liidu majanduspoliitika kooskõlastamisel) valitsemissektori eelarvepuudujäägi ja võla kohta, tuleks vastutavale liikmesriigile määrata trahv.
(17)
Selleks et täiendada eeskirju, mis käsitlevad trahvide arvutamist statistika manipuleerimise vältimiseks ning menetlusnorme komisjoni poolt sellise tegevuse uurimiseks, peaks komisjonil olema õigus kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 290 võtta vastu õigusakte trahvisumma üksikasjalike kriteeriumite ja komisjoni teostatava uurimise kohta. On eriti oluline, et komisjon viiks oma ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil. Delegeeritud õigusaktide ettevalmistamisel ja koostamisel peaks komisjon tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
(18)
Stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikus osas peaks keskpika perioodi eelarve-eesmärgiga kohandumise ja selle eesmärgi järgimise tagama sellega, et liikmesriigile, mille rahaühik on euro, pannakse intressikandva tagatise ajutise esitamise kohustus, kui liikmesriik ei ole oma eelarvet piisavalt konsolideerinud. Seda tuleks teha juhul, kui liikmesriik kaldub märkimisväärselt kõrvale keskpika perioodi eelarve-eesmärgist või selle eesmärgi poole liikumise kohandamiskavast ja ei korrigeeri seda kõrvalekallet, isegi kui liikmesriigi eelarvepuudujääk on väiksem kui kontrollväärtus 3 % sisemajanduse koguproduktist (SKP).
(19)
Tagatis koos sellele kogunenud intressidega tuleks vabastada asjaomasele liikmesriigile siis, kui nõukogu on veendunud, et olukorda, mille tõttu tagatise esitamise kohustust rakendati, enam ei eksisteeri.
(20)
Seoses stabiilsuse ja kasvu pakti parandusliku osaga peaks liikmesriikidele, mille rahaühik on euro, määratavad karistused seisnema kohustuses esitada intressivaba tagatis, mis on seotud ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kinnitava nõukogu otsusega, kui intressikandva tagatise esitamise nõue on asjaomasele liikmesriigile stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikus osas juba esitatud või kui liikmesriik on stabiilsuse ja kasvu paktis kehtestatud eelarvepoliitikaalaseid kohustusi eriti rängalt eiranud, või kohustuses tasuda trahv valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamist käsitleva nõukogu soovituse mittejärgimise korral.
(21)
Selleks et vältida selliste karistuste kohaldamist tagasiulatuvalt, mis on ette nähtud käesolevas määruses stabiilsuse ja kasvu pakti ennetusliku osa raames, tuleks neid kohaldada üksnes otsuste suhtes, mis nõukogu on teinud määruse (EÜ) nr 1466/97 alusel pärast käesoleva määruse jõustumist. Samamoodi tuleks selleks, et vältida selliste karistuste kohaldamist tagasiulatuvalt, mis on ette nähtud käesolevas määruses stabiilsuse ja kasvu pakti parandusliku osa raames, neid kohaldada üksnes asjaomaste soovituste ja otsuste suhtes, mille nõukogu on vastu võtnud pärast käesoleva määruse jõustumist, et kõrvaldada ülemäärane valitsemissektori eelarvepuudujääk.
(22)
Käesolevas määruses sätestatud intressikandvate tagatiste, intressivabade tagatiste ja trahvide suurus tuleks kehtestada viisil, mis tagaks karistusmäärade õiglase astmelisuse stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikus ja paranduslikus osas ning looks liikmesriikidele, mille rahaühik on euro, piisava stiimuli täita liidu eelarvepoliitika raamistiku nõudeid. ELi toimimise lepingu artikli 126 lõike 11 kohane trahv, mis on sätestatud määruse (EÜ) nr 1467/97 artiklis 12, koosneb fikseeritud osast, mis on 0,2 % SKPst, ja muutuvast osast. Seega on karistusmäärade astmelisus ja liikmesriikide võrdne kohtlemine tagatud sel juhul, kui käesolevas määruses sätestatud intressikandev tagatis, intressivaba tagatis ja trahv võrduvad 0,2 %-ga SKPst ehk ELi toimimise lepingu artikli 126 lõike 11 kohase trahvi fikseeritud osaga.
(23)
Nõukogul peaks olema võimalik vähendada liikmesriigi, mille rahaühik on euro, põhjendatud taotlusele järgnenud komisjoni soovituse alusel asjaomase liikmesriigi suhtes kohaldatud karistusi või need tühistada. Stabiilsuse ja kasvu pakti paranduslikus osas peaks ka komisjonil olema võimalik esitada soovitus karistust vähendada või see tühistada erakorraliste majandusolude tõttu.
(24)
Intressivaba tagatis tuleks ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamisel vabastada ning selliste tagatiste pealt teenitud intressid ja kogutud trahvid tuleks eraldada selliste liikmesriikide, mille rahaühik on euro, loodud stabiilsusmehhanismidele finantsabi andmiseks, et tagada stabiilsus kogu euroalal.
(25)
Käesolevas määruses sätestatud karistuste määramiseks üksikotsuste vastuvõtmise õigus tuleks anda nõukogule. Osana liikmesriikide majanduspoliitika kooskõlastamisest, millega nõukogu tegeleb vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 121 lõikele 1, on kõnealused üksikotsused lahutamatuteks järelmeetmeteks meetmetele, mille nõukogu on võtnud vastavalt ELi toimimise lepingu artiklitele 121 ja 126 ning määrustele (EÜ) nr 1466/97 ja (EÜ) nr 1467/97.
(26)
Kuna käesolev määrus sisaldab üldnorme määruste (EÜ) nr 1466/97 ja (EÜ) nr 1467/97 tõhusaks rakendamiseks, tuleks see vastu võtta ELi toimimise lepingu artikli 121 lõikes 6 osutatud seadusandliku tavamenetluse kohaselt.
(27)
Kuna käesoleva määruse eesmärki, nimelt karistuste süsteemi loomine, et tõhustada stabiilsuse ja kasvu pakti ennetusliku ja parandusliku osa täitmist euroalas, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I PEATÜKK
SISU, REGULEERIMISALA JA MÕISTED
Artikkel 1
Sisu ja reguleerimisala
1. Käesoleva määrusega kehtestatakse karistuste süsteem, et tõhustada stabiilsuse ja kasvu pakti ennetusliku ja parandusliku osa täitmist euroalal.
2. Käesolevat määrust kohaldatakse liikmesriikide suhtes, mille rahaühik on euro.
Artikkel 2
Mõisted
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
1) „stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslik osa”- mitmepoolne järelevalvesüsteem, mis on määratletud määruses (EÜ) nr 1466/97;
2) „stabiilsuse ja kasvu pakti paranduslik osa”- liikmesriikide ülemäärase eelarvepuudujäägi vältimise menetlus, mis on sätestatud ELi toimimise lepingu artiklis 126 ja määruses (EÜ) nr 1467/97;
3) „erakorralised majandusolud”- asjaolud, mille puhul valitsemissektori ülemäärast eelarvepuudujääki käsitatakse võrreldes kontrollväärtusega erandlikuna ELi toimimise lepingu artikli 126 lõike 2 punkti a teise taande tähenduses ning mida on täpsustatud määruses (EÜ) nr 1467/97.
II PEATÜKK
MAJANDUSDIALOOG
Artikkel 3
Majandusdialoog
Selleks et tõhustada dialoogi asjakohaste liidu institutsioonide, eelkõige Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni vahel, ning tagada suurem läbipaistvus ja vastutus, võib Euroopa Parlamendi pädev komisjon kutsuda nõukogu eesistuja, komisjoni ja vajaduse korral Euroopa Ülemkogu eesistuja või eurorühma esimehe esinema parlamendikomisjoni ees, et arutada käesoleva määruse artiklite 4, 5 ja 6 kohaselt vastu võetud otsuseid.
Euroopa Parlamendi pädev komisjon võib anda liikmesriigile, keda sellised otsused puudutvad, võimaluse osaleda arvamuste vahetuses.
III PEATÜKK
STABIILSUSE JA KASVU PAKTI ENNETUSLIKU OSA KARISTUSED
Artikkel 4
Intressikandev tagatis
1. Kui nõukogu võtab vastu otsuse, milles kinnitatakse, et liikmesriik ei ole võtnud meetmeid vastuseks nõukogu soovitusele, millele on osutatud määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 6 lõike 2 teises lõigus, esitab komisjon 20 päeva jooksul alates nimetatud nõukogu otsuse vastuvõtmisest nõukogule soovituse teha uus otsus, millega nõutakse, et asjaomane liikmesriik esitaks komisjonile intressikandva tagatise, mis ulatub kuni 0,2 %-ni asjaomase liikmesriigi eelmise aasta SKPst.
2. Tagatise nõudmise otsus loetakse nõukogu poolt vastuvõetuks juhul, kui nõukogu ei ole 10 päeva jooksul pärast seda, kui komisjon on soovituse vastu võtnud, otsustanud kvalifitseeritud häälteenamusega soovitust tagasi lükata.
3. Nõukogu võib kvalifitseeritud häälteenamusega muuta komisjoni soovitust ning võtta selliselt muudetud teksti vastu nõukogu otsusena.
4. Komisjon võib asjaomase liikmesriigi poolt 10 päeva jooksul alates lõikes 1 osutatud meetmete võtmata jätmist käsitleva nõukogu otsuse tegemisest komisjonile esitatud põhjendatud taotluse alusel soovitada, et nõukogu vähendaks intressikandva tagatise suurust või tühistaks selle.
5. Intressikandev tagatis kannab intressimäära, mis kajastab komisjoni krediidiriski ja asjaomast investeerimisperioodi.
6. Kui määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 6 lõike 2 teises lõigus osutatud nõukogu soovituse aluseks olnud olukorda enam ei esine, otsustab nõukogu komisjoni uue soovituse alusel, et tagatis ja selle pealt teenitud intressid tuleb tagastada asjaomasele liikmesriigile. Nõukogu võib komisjoni uut soovitust muuta kvalifitseeritud häälteenamusega.
IV PEATÜKK
STABIILSUSE JA KASVU PAKTI PARANDUSLIKU OSA KARISTUSED
Artikkel 5
Intressivaba tagatis
1. Kui nõukogu otsustab kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 126 lõikega 6, et liikmesriigis, kes on vastavalt käesoleva määruse artikli 4 lõikele 1 esitanud komisjonile intressikandva tagatise, esineb ülemäärane eelarvepuudujääk, või kui komisjon on kindlaks teinud, et selles liikmesriigis on eriti tõsiselt eiratud stabiilsuse ja kasvu paktis kehtestatud eelarvepoliitika alaseid kohustusi, esitab komisjon 20 päeva jooksul alates nõukogu otsuse vastuvõtmisest soovituse, et nõukogu teeks uue otsuse, millega nõutakse, et asjaomane liikmesriik esitaks komisjonile intressivaba tagatise, mis ulatub kuni 0,2 %-ni asjaomase liikmesriigi eelmise aasta SKPst.
2. Tagatise nõudmise otsus loetakse nõukogu poolt vastuvõetuks juhul, kui nõukogu ei ole 10 päeva jooksul pärast seda, kui komisjon on soovituse vastu võtnud, otsustanud kvalifitseeritud häälteenamusega soovitust tagasi lükata.
3. Nõukogu võib kvalifitseeritud häälteenamusega muuta komisjoni soovitust ning võtta selliselt muudetud teksti vastu nõukogu otsusena.
4. Komisjon võib erakorraliste majandusolude tõttu või asjaomase liikmesriigi poolt 10 päeva jooksul alates lõikes 1 osutatud ELi toimimise lepingu artikli 126 lõike 6 kohase nõukogu otsuse vastuvõtmisest komisjonile esitatud põhjendatud taotluse alusel soovitada, et nõukogu vähendaks intressivaba tagatise suurust või tühistaks selle.
5. Tagatis esitatakse komisjonile. Kui liikmesriik on esitanud kooskõlas artikliga 4 komisjonile intressikandva tagatise, muudetakse see intressikandev tagatis intressivabaks tagatiseks.
Kui kooskõlas artikliga 4 esitatud intressikandva tagatise summa ja selle pealt teenitud intresside summa ületab käesoleva artikli lõike 1 alusel esitatava intressivaba tagatise summa, tagastatakse ülejääv osa liikmesriigile.
Kui intressivaba tagatise summa ületab kooskõlas artikliga 4 esitatud intressikandva tagatise ja sellelt teenitud intressi summa, katab liikmesriik selle vahe intressivaba tagatise esitamisel.
Artikkel 6
Trahv
1. Kui nõukogu otsustab ELi toimimise lepingu artikli 126 lõike 8 raames, et liikmesriik ei ole võtnud tõhusaid meetmeid ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks, soovitab komisjon 20 päeva jooksul alates kõnealuse otsuse vastuvõtmisest, et nõukogu teeks uue otsuse, millega määratakse trahv, mis ulatub kuni 0,2 %-ni asjaomase liikmesriigi eelmise aasta SKPst.
2. Trahvi määramise otsus loetakse nõukogu poolt vastuvõetuks juhul, kui nõukogu ei ole 10 päeva jooksul pärast seda, kui komisjon on soovituse vastu võtnud, otsustanud kvalifitseeritud häälteenamusega soovitust tagasi lükata.
3. Nõukogu võib kvalifitseeritud häälteenamusega muuta komisjoni soovitust ning võtta selliselt muudetud teksti vastu nõukogu otsusena.
4. Komisjon võib erakorraliste majandusolude tõttu või asjaomase liikmesriigi poolt 10 päeva jooksul alates lõikes 1 osutatud ELi toimimise lepingu artikli 126 lõike 8 kohase nõukogu otsuse vastuvõtmisest komisjonile esitatud põhjendatud taotluse alusel soovitada, et nõukogu vähendaks trahvisummat või tühistaks trahvi.
5. Kui liikmesriik on esitanud kooskõlas artikliga 5 komisjonile intressivaba tagatise, muudetakse see intressivaba tagatis trahviks.
Kui liikmesriigi poolt kooskõlas artikliga 5 esitatud intressivaba tagatise summa ületab trahvisumma, tagastatakse ülejääv osa liikmesriigile.
Kui trahvisumma ületab kooskõlas artikliga 5 esitatud intressivaba tagatise summa või kui intressivaba tagatist ei ole esitatud, katab liikmesriik selle vahe trahvi tasumisel.
Artikkel 7
Intressivaba tagatise tagastamine
Kui nõukogu otsustab vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 126 lõikele 12 mõne või kõik oma otsused kehtetuks tunnistada, tagastatakse komisjonile esitatud intressivaba tagatis asjaomasele liikmesriigile.
V PEATÜKK
KARISTUSED STATISTIKA MANIPULEERIMISE KORRAL
Artikkel 8
Karistused statistika manipuleerimise korral
1. Nõukogu võib komisjoni soovituse alusel otsustada määrata liikmesriigile trahvi, kui liikmesriik tahtlikult või raske hooletuse tõttu esitab ebaõiget teavet eelarvepuudujääki ja võlga käsitlevate andmete kohta, mis on olulised ELi toimimise lepingu artiklite 121 ja 126 või ELi lepingule ja ELi toimimise lepingule lisatud protokolli (nr 12) (ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohta) kohaldamiseks.
2. Lõikes 1 osutatud trahvid on tõhusad, hoiatavad ja proportsionaalsed võrreldes ebaõige teabe esitamise laadi, raskusastme ja kestusega. Trahvisumma ei ületa 0,2 % asjaomase liikmesriigi SKPst.
3. Komisjon võib teha kõiki uurimistoiminguid, mis on vajalikud lõikes 1 osutatud ebaõige teabe esitamise fakti tuvastamiseks. Komisjon võib teha otsuse algatada uurimine, kui tal on tõsiseid viiteid ebaõige teabe esitamise fakti kohta. Komisjon uurib väidetavalt ebaõige teabe esitamise juhte, võttes arvesse asjaomase liikmesriigi poolt esitatud märkusi. Oma ülesannete täitmiseks võib komisjon nõuda liikmesriigilt teabe esitamist, viia läbi kohapealseid kontrolle ja omada juurdepääsu valitsemissektori üksuste arvepidamise andmetele keskvalitsuse, piirkondliku valitsuse, kohaliku omavalitsuse ning sotsiaalkindlustuse tasandil. Kui asjaomase liikmesriigi õiguses nõutakse enne kohapealse kontrolli läbiviimist kohtu luba, esitab komisjon selleks vajalikud taotlused.
Uurimise lõpetamisel ja enne nõukogule ettepaneku esitamist annab komisjon asjaomasele liikmesriigile võimaluse avaldada oma seisukoht uurimisaluses küsimuses. Komisjon võtab nõukogule esitatava ettepaneku aluseks üksnes asjaolud, mille kohta asjaomasel liikmesriigil on olnud võimalus selgitusi jagada.
Komisjon austab uurimise käigus täiel määral asjaomase liikmesriigi kaitseõigust.
4. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 11 vastu delegeeritud õigusakte, mis käsitlevad:
a)
lõikes 1 osutatud trahvisumma kehtestamise üksikasjalikke kriteeriume;
b)
lõikes 3 osutatud uurimise üksikasjalikke menetlusnorme, kaasnevaid meetmeid ja uurimisest aruandmist;
c)
üksikasjalikke menetlusnorme, mille eesmärk on tagada kaitseõigus, toimikuga tutvumise õigus, õigus esindajale ja konfidentsiaalsus, ning ajalisi sätteid ja lõikes 1 osutatud trahvisummade kogumist.
5. Euroopa Liidu Kohtul on täielik pädevus vaadata läbi otsused, millega nõukogu on määranud trahve vastavalt lõikele 1. Kohus võib määratud trahvi tühistada, trahvisummat vähendada või suurendada.
VI PEATÜKK
KARISTUSTE HALDUSÕIGUSLIK LAAD NING INTRESSI- JA TRAHVISUMMADE JAOTAMINE
Artikkel 9
Karistuste haldusõiguslik laad
Artiklite 4 kuni 8 alusel määratud karistused on haldusõiguslikud.
Artikkel 10
Intressi- ja trahvisummade jaotamine
Artikli 5 kohaselt esitatud tagatistelt komisjoni teenitud intressid ja artiklite 6 ja 8 kohaselt kogutud trahvisummad arvatakse ELi toimimise lepingu artiklis 311 osutatud muude tulude hulka ja eraldatakse Euroopa finantsstabiilsusvahendile. Alates hetkest, kui liikmesriigid, mille rahaühik on euro, on loonud muu stabiilsusmehhanismi finantsabi andmiseks, et tagada kogu euroala stabiilsus, eraldatakse intressid ja trahvisummad kõnealusele mehhanismile.
VII PEATÜKK
ÜLDSÄTTED
Artikkel 11
Delegeeritud volituste rakendamine
1. Komisjonile antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.
2. Volitus võtta vastu artikli 8 lõikes 4 osutatud delegeeritud õigusakte delegeeritakse komisjonile kolmeks aastaks alates 13. detsember 2011. Komisjon esitab delegeeritud volituste kohta aruande hiljemalt üheksa kuud enne kolmeaastase tähtaja möödumist. Volituste delegeerimist uuendatakse automaatselt samaks ajavahemikuks, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab selle suhtes vastuväite, tehes seda hiljemalt kolm kuud enne iga ajavahemiku lõppemist.
3. Euroopa Parlament või nõukogu võivad artikli 8 lõikes 4 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.
4. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
5. Artikli 8 lõike 4 alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväiteid või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita vastuväiteid. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kahe kuu võrra.
Artikkel 12
Hääletamine nõukogus
1. Artiklites 4, 5, 6 ja 8 osutatud meetmete üle otsustamisel hääletavad ainult need nõukogu liikmed, kes esindavad selliseid liikmesriike, mille rahaühik on euro, ning nõukogu ei võta arvesse asjaomast liikmesriiki esindava nõukogu liikme häält.
2. Lõikes 1 osutatud nõukogu liikmete kvalifitseeritud häälteenamus määratakse kindlaks vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 238 lõike 3 punktile b.
Artikkel 13
Läbivaatamine
1. Komisjon avaldab aruande käesoleva määruse kohaldamise kohta hiljemalt 14. detsember 2014 ja seejärel iga viie aasta järel.
Kõnealuses aruandes hinnatakse muu hulgas järgmist:
a)
käesoleva määruse tõhusust, sealhulgas võimalust lubada nõukogul ja komisjonil võtta meetmeid olukorras, mis võib ohustada rahaliidu nõuetekohast toimimist;
b)
edusamme liikmesriikide majanduspoliitika tihedama kooskõlastamise ja nende majandustulemuste püsiva lähenemise tagamisel kooskõlas ELi toimimise lepinguga.
2. Vajadusel lisatakse kõnealusele aruandele ettepanek käesoleva määruse muutmiseks.
3. Aruanne edastatakse Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
4. Komisjon esitab 2011. aasta lõpuks Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande „euroväärtpaberite” võimaliku kasutuselevõtmise kohta.
Artikkel 14
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja liikmesriikides vahetult kohaldatav kooskõlas aluslepingutega.
Strasbourg, 16. november 2011