ДИРЕКТИВА 2011/77/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 27 септември 2011 година
за изменение на Директива 2006/116/ЕО за срока за закрила на авторското право и някои сродни права
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 53, параграф 1, член 62 и член 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид че:
(1)
Съгласно Директива 2006/116/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3) срокът на закрила на изпълнителите и продуцентите на звукозаписи е 50 години.
(2)
За изпълнителите този срок започва да тече от изпълнението или, ако записът на изпълнението е законно публикуван или законно публично съобщен в рамките на 50 години след изпълнението, от първото такова публикуване или първото такова публично съобщаване, което от двете събития настъпи по-рано.
(3)
За продуцентите на звукозаписи срокът започва да тече от създаването на звукозаписа или от законното му публикуване в рамките на 50 години след създаването, или, ако не е така публикуван - от законното му публичното съобщаване в рамките на 50 години след създаването.
(4)
Социално признатото значение на творческия принос на изпълнителите следва да се отрази в нивото на закрила, което да отбелязва техния творчески и артистичен принос.
(5)
Изпълнителите обикновено започват своята кариера млади и настоящият 50-годишен срок на закрила, приложим към записа на изпълненията, често не защитава техните изпълнения през целия им живот. В резултат на това някои изпълнители имат по-ниски доходи в края на живота си. Освен това изпълнителите често не могат да се позоват на правата си, за да предотвратят или да ограничат нежелателно използване на изпълненията им приживе.
(6)
Приходите, получени от изключителни права на възпроизвеждане и предоставяне на разположение, предвидени в Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 г. относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (4), както и справедливо обезщетение за възпроизвеждане за лично ползване по смисъла на същата директива, и от изключителни права на разпространение и отдаване под наем по смисъла на Директива 2006/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 г. за правото на отдаване под наем и в заем, както и за някои права, свързани с авторското право в областта на интелектуалната собственост (5), следва да бъдат на разположение на изпълнителите най-малко докато са живи.
(7)
Следователно срокът на закрила на записи на изпълнения и на звукозаписи следва да бъде удължен до 70 години след съответното събитие.
(8)
Правата върху записа на изпълнението следва да се върнат обратно при изпълнителя, ако продуцентът на звукозаписи не предлага за продажба достатъчен брой екземпляри от даден звукозапис по смисъла на Международната конвенция за закрила на артистите изпълнители, продуцентите на звукозаписи и излъчващите организации, който при липса на удължаване на срока на закрила би станал обществено достояние, или ако продуцентът не предоставя на разположение на публиката този звукозапис. Тази опция следва да се предоставя след изтичането на разумен срок, в който продуцентът на звукозаписи да изпълни и двете действия, свързани с използването на звукозаписа. Правата на продуцента на звукозаписи върху звукозаписа следва да се погасят, за да се избегне положение, при което те съществуват едновременно с правата на изпълнителя върху записа на изпълнението, въпреки че вече не са прехвърлени или преотстъпени на продуцента.
(9)
При встъпването в договорни взаимоотношения с продуцент на звукозаписи, изпълнителите обикновено трябва да прехвърлят или преотстъпят на продуцента на звукозаписи своите изключителни права на възпроизвеждане, разпространение, отдаване под наем и предоставяне на разположение на записите на изпълненията си. В замяна на това на някои изпълнители се плащат авансово авторски възнаграждения, като те получават плащанията си само след като продуцентът на звукозаписи си е приспаднал първоначалните авансови плащания и е направил всички договорно определени удръжки. Други изпълнители прехвърлят или преотстъпват своите изключителни права срещу еднократно заплащане (непериодично възнаграждение). Такъв е по-специално случаят с изпълнителите, които свирят в акомпанимент и не се появяват в списъка с имената на изпълнителите („неизвестни изпълнители“), а понякога и с изпълнителите, които се появяват в списъка с имената на изпълнителите („известни изпълнители“).
(10)
Следва да бъдат въведени редица съпътстващи мерки, за да се гарантира, че изпълнителите, които са прехвърлили или преотстъпили своите изключителни права на продуцентите на звукозаписи, действително имат полза от удължаване на срока.
(11)
Първата съпътстваща мярка следва да бъде въвеждането на задължение за продуцентите на звукозаписи да заделят, поне веднъж годишно, сума, съответстваща на 20 % от прихода от изключителни права на разпространение, възпроизвеждане и предоставяне на разположение на звукозаписи. „Приход“ означава приходът, получен от продуцента на звукозаписи, преди приспадане на разходите.
(12)
Тези суми следва да бъдат изплащани единствено в полза на изпълнителите, на чиито изпълнения е направен звукозапис, и които са прехвърлили или преотстъпили своите права на продуцента на звукозаписи срещу еднократно заплащане. Заделените по този начин суми следва да бъдат разпределяни между неизвестните изпълнители най-малко веднъж годишно на индивидуален принцип. Това разпределение следва да бъде възложено на дружества за колективно управление на права, като за приходите, които не подлежат на разпределение, могат да се прилагат национални правила. За да се избегне налагането на несъразмерна тежест при събирането и управлението на тези приходи, държавите-членки следва да могат да регулират степента, в която микропредприятията са обвързани със задължението да дават своя дял, когато подобни плащания биха изглеждали неразумни, що се отнася до разходите по събирането и управлението на приходите.
(13)
Член 5 от Директива 2006/115/ЕО обаче вече дава на изпълнителите неотменимо право на справедливо възнаграждение за отдаване под наем inter alia на звукозаписи. Също така съгласно установените договорни практики изпълнителите обикновено не прехвърлят, нито преотстъпват на продуцентите на звукозаписи правото си да претендират еднократно справедливо възнаграждение за излъчване и публично съобщаване съгласно член 8, параграф 2 от Директива 2006/115/ЕО и на справедливо обезщетение за възпроизвеждането за лично ползване съгласно член 5, параграф 2, буква б) от Директива 2001/29/ЕО. Следователно при изчисляването на общата сума, която да бъде заделена от продуцентите на звукозаписи за плащане на допълнителното възнаграждение, приходите на продуцента на звукозаписи, получени от отдаване под наем на звукозаписи, или еднократните справедливи възнаграждения за излъчване и публично съобщаване, или справедливото обезщетение, получено за възпроизвеждането за лично ползване, следва да бъдат изключени.
(14)
Втора съпътстваща мярка, предназначена да възстанови равновесието в договорите, чрез които изпълнителите прехвърлят срещу авторски възнаграждения своите изключителни права на продуценти на звукозаписи, следва да бъде „изчистването на старите задължения“ за изпълнителите, които са преотстъпили своите гореспоменати изключителни права на продуценти на звукозаписи срещу авторско или друго възнаграждение. За да могат изпълнителите да се възползват изцяло от удължения срок на закрила, държавите-членки следва да гарантират, че по силата на сключени договори между продуцентите на звукозаписи и изпълнителите за времето на удължения срок на изпълнителите се изплаща авторско или друго възнаграждение, без оглед на авансови плащания или договорно определени удръжки.
(15)
В интерес на правната сигурност следва да бъде предвидено, че при отсъствие на ясни указания в договора за противното, договорното преотстъпване или прехвърляне на права върху записа на изпълнението, сключено преди датата, до която държавите-членки следва да приемат мерките за изпълнение на настоящата директива, ще продължи да поражда правно действие по време на удължения срок.
(16)
Държавите-членки следва да могат да предвидят възможност за предоговаряне на определени условия в тези договори, предвиждащи периодични плащания, в полза на изпълнителите. Държавите-членки следва да разполагат с подходящи процедури, в случай че предоговарянето се окаже неуспешно.
(17)
Настоящата директива не следва да засяга националните правила и споразумения, които са съвместими с нейните разпоредби, като колективни договори, сключени в държавите-членки между организации, представляващи изпълнителите, и организации, представляващи продуцентите.
(18)
В някои държави-членки се прилага единен срок на закрила по отношение на музикални композиции с текст, който срок се изчислява от смъртта на последния преживял автор, докато в други държави-членки се прилагат отделни срокове на закрила по отношение на музиката и на текста. Повечето от музикалните композиции с текст се пишат в съавторство. Например операта често е плод на труда на либретист и композитор. Още повече, че в музикални жанрове като джаз, рок и поп музика, творческият процес често се извършва в сътрудничество.
(19)
Следователно хармонизацията на срока на закрила на музикалните композиции с текст, чиито текст и музика са създадени с цел да се използват заедно, е непълна и възпрепятства свободното движение на стоки и услуги, като например трансгранични услуги по колективно управление. С цел да се гарантира премахването на подобни пречки, всички такива творби, намиращи се под закрила към датата, до която държавите-членки се изисква да транспонират настоящата директива, следва да имат еднакъв хармонизиран срок на закрила във всички държави-членки.
(20)
Директива 2006/116/ЕО следва да бъде съответно изменена.
(21)
Доколкото целите на съпътстващите мерки не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки, доколкото националните мерки в тази област биха довели до нарушаване на конкуренцията или биха засегнали обхвата на изключителните права на продуцентите на звукозаписи, определени от законодателството на Съюза, и могат да бъдат по-добре постигнати на равнище Съюз, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(22)
В съответствие с точка 34 от Междуинституционалното споразумение за по-добро законотворчество (6) държавите-членки се поощряват да изготвят, за самите себе си и в интерес на Съюза, свои собствени таблици, които доколкото е възможно илюстрират съответствието между настоящата директива и приетите от тях мерки по нейното транспониране, и да ги предоставят на разположение на обществеността,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Изменения на Директива 2006/116/ЕО
Директива 2006/116/ЕО се изменя, както следва:
1)
В член 1 се добавя следният параграф:
„7. Срокът на закрила на музикална композиция с текст изтича 70 години след смъртта на последното от следните преживели лица, независимо дали тези лица са посочени като съавтори: автора на текста и композитора на музикалната композиция, при условие че и двата вида принос към творбата са били създадени конкретно за съответната музикална композиция с текст.“
2)
Член 3 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 второто изречение се заменя със следното:
„Обаче
-
ако записът на изпълнението е законно публикуван или законно публично съобщен по друг начин различен от звукозапис в рамките на този период, правата изтичат 50 години след датата на първото публикуване или първото публично съобщаване, в зависимост от това, кое от двете събития е настъпило по-рано;
-
ако записът на изпълнението чрез звукозапис е законно публикуван или законно публично съобщен в рамките на този период, правата изтичат 70 години след датата на първото публикуване или първото публично съобщаване, в зависимост от това, кое от двете събития е настъпило по-рано.“;
б)
в параграф 2 второто и третото изречение числото „50“ се заменя с числото „70“;
в)
вмъкват се следните параграфи:
„2а. Ако 50 години след законното публикуване на звукозапис, или ако той не е бил публикуван - 50 години след неговото законно публично съобщаване, продуцентът на звукозаписи не предлага достатъчно екземпляри от звукозаписа за продажба или не го предоставя на разположение на обществеността по жичен или безжичен път, по такъв начин, че членовете на обществеността да могат да получат достъп до него по време и от място, които лично са избрали, изпълнителят може да прекрати договора, с който той е прехвърлил или преотстъпил своите права върху записа на своето изпълнение на продуцента на звукозаписи (по-нататък „договор за прехвърляне или преотстъпване на права“). Правото на прекратяване на договора за прехвърляне или преотстъпване на права може да бъде упражнено, ако продуцентът не изпълни, в срок до една година от получаване на уведомлението на изпълнителя за намерението му да прекрати договора за прехвърляне или преотстъпване на права съгласно предходното изречение, и двете действия по използването, посочени в това изречение. Отказът на изпълнителя от правото да прекрати договора е недействителен. Когато звукозаписът съдържа запис на изпълненията на няколко изпълнители, те могат да прекратят своите договори за прехвърляне или преотстъпване на права в съответствие с приложимото национално законодателство. Ако договорът за прехвърляне или преотстъпване на права бъде прекратен съгласно настоящия параграф, правата на продуцента на звукозаписи върху звукозаписа се погасяват.
2б. Когато по силата на договор за прехвърляне или преотстъпване на права изпълнителят има право да претендира непериодично възнаграждение, изпълнителят има правото да получава допълнително годишно възнаграждение от продуцента на звукозаписи за всяка пълна година след петдесетата година от законното публикуване на звукозаписа, или ако той не е бил публикуван - петдесетата година от неговото законно публично съобщаване. Отказът на изпълнителя от правото на допълнително годишно възнаграждение е недействителен.
2в. Общата сума, която да бъде заделена от продуцент на звукозаписи за плащане на годишното допълнително възнаграждение, посочено в параграф 2б, съответства на 20 % от приходите, получени от продуцент на звукозаписи през годината, предхождаща годината, за която се плаща въпросното възнаграждение, от възпроизвеждане, разпространение и предоставяне на разположение на тези звукозаписи, след петдесетата година от законното публикуване на звукозаписа, или ако той не е бил публикуван - петдесетата година от неговото законно публично съобщаване.
Държавите-членки гарантират, че продуцентите на звукозаписи са длъжни при поискване да предоставят на изпълнителите, които имат право на годишно допълнително възнаграждение, посочено в параграф 2б, всякаква информация, която може да бъде необходима за осигуряване на плащането на това възнаграждение.
2г. Държавите-членки гарантират, че правото на получаване на допълнително годишно възнаграждение, посочено в параграф 2б, се управлява от дружества за колективно управление на права.
2д. Когато изпълнител има право на периодични плащания, след петдесетата година от законното публикуване на звукозаписа, или ако той не е бил публикуван - след петдесетата година от неговото законно публично съобщаване, от плащанията за изпълнителя не се приспадат нито авансови плащания, нито договорно определени удръжки.“
3)
В член 10 се добавят следните параграфи:
„5. Член 3, параграфи 1-2д във версията в сила на 31 октомври 2011 г., се прилагат за записи на изпълнения и за звукозаписи, по отношение на които правата на изпълнителя и на продуцента на звукозаписи по силата на тези разпоредби във версията в сила на 30 октомври 2011 г. продължават да са защитени към 1 ноември 2013 г., както и за записи на изпълнения и звукозаписи, създадени след тази дата.
6. Член 1, параграф 7 се прилага спрямо музикални композиции с текст, от които поне музикалната композиция или текстът се ползват със закрила в минимум една държава-членка на 1 ноември 2013 г., както и спрямо музикални композиции с текст, създадени след тази дата.
Първа алинея от настоящия параграф не засяга действия по използването, осъществени преди 1 ноември 2013 г. Държавите-членки приемат необходимите разпоредби за закрила, по-специално, на правата, придобити от трети страни.“
4)
Вмъква се следният член:
„Член 10а
Преходни мерки
1. При липса на ясни указания в договора за противното се счита, че договор за прехвърляне или преотстъпване на права, сключен преди 1 ноември 2013 г., продължава да има правно действие и след момента, в който по силата на член 3, параграф 1 във версията от 30 октомври 2011 г., правата на изпълнителя престават да се ползват със закрила.
2. Държавите-членки могат да предвидят, че договори за прехвърляне или преотстъпване на права, по които изпълнител има право на периодични плащания, сключени преди 1 ноември 2013 г., могат да бъдат изменени след петдесетата година от законното публикуване на звукозаписа, или ако той не е бил публикуван - след петдесетата година от неговото законно публично съобщаване.“
Член 2
Транспониране
1. Държавите-членки привеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива до 1 ноември 2013 г. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.
Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 3
Докладване
1. До 1 ноември 2016 г. Комисията представя на Европейския парламент, на Съвета и на Европейския икономически и социален комитет доклад относно прилагането на настоящата директива, предвид развитието на пазара на цифрови технологии, придружен ако е необходимо от съответни предложения за последващо изменение на Директива 2006/116/ЕО.
2. До 1 януари 2012 г. Комисията представя на Европейския парламент, на Съвета и на Европейския икономически и социален комитет доклад за оценка на евентуалната необходимост от удължаване срока на закрила на правата на изпълнителите и продуцентите в аудиовизуалния сектор. Ако е подходящо Комисията прави предложения за последващо изменение на Директива 2006/116/ЕО.
Член 4
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 5
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 27 септември 2011 година.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2011/77/EL,
27. september 2011,
millega muudetakse direktiivi 2006/116/EÜ autoriõiguse ja teatavate sellega kaasnevate õiguste kaitse tähtaja kohta
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 53 lõiget 1, artikleid 62 ja 114,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2006/116/EÜ (3) on esitajate ja fonogrammitootjate õiguste kaitse tähtajaks sätestatud 50 aastat.
(2)
Esitajate puhul hakkab kõnealune tähtaeg kulgema esituse kuupäevast või juhul, kui esituse salvestus on õiguspäraselt avaldatud või õiguspäraselt üldsusele edastatud 50 aasta jooksul pärast esituse kuupäeva, esimese sellise avaldamise või esimese sellise üldsusele edastamise kuupäevast, olenevalt sellest, kumb kuupäev on varasem.
(3)
Fonogrammitootjate puhul hakkab tähtaeg kulgema fonogrammi salvestamise päevast või selle õiguspärase avaldamise päevast 50 aasta jooksul pärast salvestamist või juhul, kui fonogrammi selliselt ei avaldata, siis selle üldsusele õiguspärase edastamise päevast 50 aasta jooksul pärast salvestamist.
(4)
Esitajate loometöö ühiskondlikult tunnustatud tähtsust peaks kajastama kaitstuse tase, millega tunnustatakse nende kunstilist loometööd.
(5)
Esitajad alustavad karjääri enamasti noorelt ning praegune esituste salvestuste 50 aasta pikkune kaitse tähtaeg ei kaitse nende esitusi kogu esitaja elu vältel. Seetõttu mõnede esitajate sissetulekud elu lõpupoole kahanevad. Samuti ei saa esitajad sageli oma õigustest lähtuvalt vältida ega piirata oma esituste võimalikku taunitavat kasutamist oma eluajal.
(6)
Sissetulek, mille tagab reprodutseerimise ja üldsusele kättesaadavaks tegemise ainuõigus, mis on ette nähtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2001. aasta direktiiviga 2001/29/EÜ (autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste teatavate aspektide ühtlustamise kohta infoühiskonnas), (4) samuti õiglane hüvitis isiklikuks tarbeks reprodutseerimise eest nimetatud direktiivi tähenduses, ning levitamise ja rentimise ainuõigus Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2006. aasta direktiivi 2006/115/EÜ (rentimis- ja laenutamisõiguse ja teatavate autoriõigusega kaasnevate õiguste kohta intellektuaalomandi vallas) (5) tähenduses tuleks esitajatele tagada vähemalt nende elu lõpuni.
(7)
Seetõttu tuleks esituste salvestuste ja fonogrammide kaitse tähtaega pikendada 70 aastale pärast vastavat sündmust.
(8)
Esitaja saab esituse salvestusega seotud õigused tagasi, kui fonogrammitootja ei paku teose esitaja, fonogrammitootja ja ringhäälinguorganisatsiooni kaitse rahvusvahelise konventsiooni tähenduses piisaval hulgal müügiks sellise fonogrammi koopiaid, mis juhul, kui kaitse tähtaega ei oleks pikendatud, oleks muutunud üldsusele kättesaadavaks, või ei tee sellist fonogrammi üldsusele kättesaadavaks. See võimalus peaks olema kättesaadav fonogrammitootjale mõlema kasutusviisi jaoks jäetud mõistliku tähtaja möödumisel. Fonogrammitootja õiguste kaitse tähtaeg peaks seetõttu lõppema, et ei tekiks olukorda, kus need õigused eksisteerivad samal ajal esitaja õigustega esituse salvestusele, kui neid enam ei loovutata ega anta üle fonogrammitootjale.
(9)
Astudes fonogrammitootjaga lepingulistesse suhetesse, peavad esitajad tavaliselt loovutama või andma üle oma esituste salvestuste reprodutseerimise, levitamise, rentimise ja kättesaadavaks tegemise ainuõiguse fonogrammitootjatele. Vastutasuks tehakse mõnedele esitajatele autoritasu arvelt ettemakse ning tasu hakkavad nad saama alles siis, kui fonogrammitootja on esmase ettemakse tasa teeninud ja teinud kõik lepingus kindlaks määratud mahaarvamised. Teised esitajad loobuvad oma ainuõigusest või annavad selle üle üksiktasu eest (ühekordne sissetulek). Seda teevad eelkõige esitajad, kes mängivad taustaks ning kelle nime salvestusega seoses ei mainita („kõrvalesitajad”), kuid mõnikord ka esitajad, kelle nime salvestusega seoses mainitakse („põhiesitajad”).
(10)
Tagamaks et esitajad, kes on oma ainuõigused loovutanud või üle andnud fonogrammitootjatele, saavad tähtaja pikendamisest kasu, tuleks võtta teatavad täiendavad meetmed.
(11)
Esimene täiendav meede peaks panema fonogrammitootjatele kohustuse vähemalt kord aastas paigutada fondi vähemalt 20 % tulust, mida teenitakse tänu fonogrammide levitamise, reprodutseerimise ja kättesaadavaks tegemise ainuõigusele. „Tulu” tähendab fonogrammitootja saadud tulu enne kulude mahaarvamist.
(12)
Nende summade maksmine tuleks suunata üksnes niisugustele esitajatele, kelle esitus on salvestatud fonogrammile ning kes on loovutanud või üle andnud oma õigused fonogrammitootjatele ühekordse summa eest. Kirjeldatud viisil fondi paigutatud summad tuleks vähemalt kord aastas jagada individuaalselt „kõrvalesitajatele”. Kõnealune jagamine tuleks usaldada kollektiivse esindamise organisatsioonidele ja mittejaotatava tulu suhtes võib kohaldada kehtivaid siseriiklikke sätteid. Selleks, et vältida kõnealuse tulu kogumise ja haldamisega seotud ebaproportsionaalse koormuse põhjustamist, peaks liikmesriikidel olema võimalik reguleerida, millises ulatuses on mikroettevõtted kohustatud osalema, kui nimetatud maksed ei näi tulu kogumise ja haldamisega seotud kuludega võrreldes mõistlikena.
(13)
Siiski, direktiivi 2006/115/EÜ artikliga 5 tagatakse esitajatele võõrandamatu õigus õiglasele tasule rentimise, sealhulgas fonogrammide rentimise eest. Samuti ei loovuta esitajad lepingulistes suhetes tavaliselt fonogrammitootjatele oma õigust saada direktiivi 2006/115/EÜ artikli 8 lõike 2 alusel ühekordset õiglast tasu üldsusele ülekandmise ja edastamise eest ega õigust saada direktiivi 2001/29/EÜ artikli 5 lõike 2 punkti b alusel õiglast hüvitist isiklikuks tarbeks tehtud reproduktsioonide eest. Seetõttu ei tuleks fonogrammitootja poolt esitajatele täiendava tuluna tasutava kogusumma arvestamisel arvesse võtta tulu, mida fonogrammitootja on teeninud fonogrammide rentimise eest, ühekordset õiglast tasu üldsusele ülekandmise ja edastamise eest ega õiglast hüvitist isiklikuks tarbeks tehtud reproduktsioonide eest.
(14)
Teine täiendav meede, mis on loodud selleks, et tasakaalustada lepinguid, mille alusel esitajad loobuvad oma ainuõigustest autoritasu põhjal fonogrammitootja kasuks, peaks olema „nullist alustamine” nendele esitajatele, kes on loobunud oma ülalnimetatud ainuõigusest fonogrammitootja kasuks autoritasu või tasu eest. Et esitajad saaksid kaitse tähtaja pikendamisest maksimaalset kasu, peaksid liikmesriigid tagama, et fonogrammitootjate ja esitajate vaheliste lepingute kohaselt makstakse autoritasu või tasu määra, mida ei ole koormatud ettemaksete või lepingus määratletud mahaarvamistega, esitajatele kaitse tähtaja pikendamise aja jooksul.
(15)
Õiguskindluse huvides tuleks sätestada, et kui lepingus ei ole selgelt osutatud teisiti, peaks esituse salvestusega seotud õiguste loovutamine või üleandmine lepingu alusel, mis on sõlmitud enne kuupäeva, mil liikmesriigid peavad käesoleva direktiivi rakendamise meetmed vastu võtma, jõusse jääma ka pikendatud kaitse tähtajal.
(16)
Liikmesriigid peaksid suutma tagada, et esitajatel on võimalik pidada uusi läbirääkimisi teatavate tingimuste üle neis lepingutes, mis näevad ette korrapärast tasu. Liikmesriigid peaksid tagama menetluste olemasolu juhuks, kui läbirääkimised ebaõnnestuvad.
(17)
Käesolev direktiiv ei tohiks mõjutada siseriiklikke eeskirju ja lepinguid, mis on direktiivi sätetega kooskõlas, näiteks esitajaid esindavate organisatsioonide ja tootjaid esindavate organisatsioonide vahel sõlmitud kollektiivlepinguid liikmesriikides.
(18)
Osades liikmesriikides kohaldatakse sõnalist osa hõlmavate muusikateoste suhtes ühtset kaitse tähtaega, mida arvutatakse alates viimase autori surmast, samal ajal kui teistes liikmesriikides kohaldatakse sõnade ja muusika suhtes erinevaid kaitse tähtaegu. Sõnalist osa hõlmavad muusikateosed on enamasti valminud koostööna. Näiteks ooperi autoriteks on sageli libretist ja helilooja. Selliste muusikastiilide puhul nagu džäss-, rokk- ja popmuusika, eeldab loomeprotsess sageli koostööd.
(19)
Sõnalist osa hõlmavate muusikateoste (mille sõnad ja muusika on loodud koos esitamiseks) kaitse tähtaegade erinevus takistab kaupade ja teenuste, sh piiriülese kollektiivse haldusteenuse vaba liikumist. Selleks et tagada selliste takistuste kõrvaldamine, tuleks kõigis liikmesriikides kohaldada samasugust ühtlustatud kaitse tähtaega kõigi kaitsealuste teoste suhtes alates liikmesriikide poolt käesoleva direktiivi ülevõtmise kuupäevast.
(20)
Seetõttu tuleks direktiivi 2006/116/EÜ vastavalt muuta.
(21)
Kuna täiendavate meetmete eesmärke ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada, sest siseriiklikud meetmed selles valdkonnas põhjustaksid konkurentsi moonutamist või mõjutaks liidu õigusaktides määratletud fonogrammitootjate ainuõiguste kehtivusala, ning seetõttu on seda parem saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.
(22)
Kooskõlas paremat õigusloomet käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppe (6) punktiga 34 julgustatakse liikmesriike koostama nende endi jaoks ja liidu huvides vastavustabeleid, kus on võimalikult suures ulatuses välja toodud vastavus käesoleva direktiivi ja ülevõtmismeetmete vahel, ning tegema need üldsusele kättesaadavaks,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
Artikkel 1
Direktiivi 2006/116/EÜ muudatused
Direktiivi 2006/116/EÜ muudetakse järgmiselt.
1)
Artiklile 1 lisatakse järgmine lõige:
„7. Sõnalist osa hõlmava muusikateose kaitse tähtaeg lõpeb 70 aastat pärast järgmistest isikutest viimasena elus olnud isiku surma, olenemata sellest, kas kõnealused isikud on määratud kaasautoriks või mitte: sõnade autor ja muusika autor, tingimusel et nii sõnad kui ka muusika on loodud spetsiaalselt vastava sõnalist osa hõlmava muusikateose jaoks.”
2)
Artiklit 3 muudetakse järgmiselt:
a)
lõike 1 teine lause asendatakse järgmisega:
„Siiski,
-
kui esituse muul viisil kui fonogrammil jäädvustatud salvestus on õiguspäraselt avaldatud või kõnealuse ajavahemiku jooksul õiguspäraselt üldsusele edastatud, aeguvad õigused 50 aastat pärast esimese sellise avaldamise või esimese sellise üldsusele edastamise kuupäeva olenevalt sellest, kumb kuupäev on varasem;
-
kui esituse fonogrammil jäädvustatud salvestus on õiguspäraselt avaldatud või kõnealuse ajavahemiku jooksul õiguspäraselt üldsusele edastatud, aeguvad õigused 70 aastat pärast esimese sellise avaldamise või esimese sellise üldsusele edastamise kuupäeva olenevalt sellest, kumb kuupäev on varasem.”;
b)
lõike 2 teises ja kolmandas lauses asendatakse arv „50” arvuga „70”;
c)
lisatakse järgmised lõiked:
„2a. Kui 50 aastat pärast fonogrammi õiguspärast avaldamist või kui sellist avaldamist ei toimu, 50 aastat pärast selle õiguspärast edastamist üldsusele ei paku fonogrammitootja piisaval hulgal fonogrammi koopiaid müügiks ega tee fonogrammi üldsusele kättesaadavaks kaabliga või kaablita vahendite kaudu sellisel viisil, et isikul on võimalik neile ligi pääseda enda valitud kohas ja enda valitud ajal, võib esitaja lõpetada lepingu, millega ta loovutas või andis fonogrammitootjale üle oma esituse salvestamise õigused (edaspidi „loovutamise või üleandmise leping”). Loovutamise või üleandmise lepingu lõpetamise õigust võib kasutada, kui tootja ei kasuta kumbagi eelmises lauses osutatud kasutusviisi ühe aasta jooksul pärast esitaja teadet oma kavatsuse kohta lõpetada loovutamise või üleandmise leping kooskõlas kõnealuse lausega. Esitaja ei saa loovutamise või üleandmise lepingu lõpetamise õigusest loobuda. Kui fonogramm sisaldab mitme esitaja esituste salvestust, võivad esitajad loovutamise või üleandmise lepingud lõpetada vastavalt kohaldamisele kuuluvale siseriiklikule õigusele. Kui loovutamise või üleandmise leping on vastavalt käesolevale lõikele lõpetatud, siis fonogrammitootja õigused nimetatud fonogrammile aeguvad.
2b. Kui loovutamise või üleandmise lepinguga antakse esitajale õigus nõuda ühekordset tasu, on esitajal õigus saada fonogrammitootjalt iga-aastast täiendavat tasu iga täisaasta eest vahetult pärast 50 aasta möödumist fonogrammi õiguspärasest avaldamisest või kui sellist avaldamist ei toimu, pärast 50 aasta möödumist selle õiguspärasest edastamisest üldsusele. Esitaja ei saa loobuda õigusest saada iga-aastast täiendavat tasu.
2c. Kogusumma, mille fonogrammitootja eraldab lõikes 2b osutatud iga-aastase täiendava tasu maksmiseks, peab moodustama 20 % tulust, mida fonogrammitootja on nimetatud tasu maksmisele eelnenud aastal teeninud niisuguste fonogrammide reprodutseerimise, levitamise ja kättesaadavaks tegemise eest, pärast 50 aasta möödumist fonogrammi õiguspärasest avaldamisest või kui sellist avaldamist ei toimu, pärast 50 aasta möödumist selle õiguspärasest edastamisest üldsusele.
Liikmesriigid tagavad, et fonogrammitootjad on kohustatud andma esitajatele, kellel on õigus saada lõikes 2b osutatud täiendavat tasu, nõudmisel mis tahes teavet, mis võib olla vajalik kõnealuse tasu maksmise kindlustamiseks.
2d. Liikmesriigid tagavad, et lõikes 2b osutatud täiendava tasu saamise õigusi haldavad kollektiivse esindamise organisatsioonid.
2e. Kui esitajal on õigus saada korrapärast tasu, ei arvata sellest tasust maha ettemakseid ega lepinguga määratud mahaarvamisi pärast 50 aasta möödumist fonogrammi õiguspärasest avaldamisest või kui sellist avaldamist ei toimu, pärast 50 aasta möödumist selle õiguspärasest edastamisest üldsusele.”
3)
Artiklisse 10 lisatakse järgmised lõiked:
„5. Artikli 3 lõikeid 1 kuni 2e 31. oktoobrini 2011 kehtinud versioonis kohaldatakse esituste salvestuste ja fonogrammide suhtes, mille puhul esitaja ja fonogrammitootja õigused on nende sätete 30. oktoobril 2011 kehtinud versiooni kohaselt 1. novembril 2013 endiselt kaitstud, ning esituste salvestuste ja fonogrammide suhtes, mis tehakse pärast nimetatud kuupäeva.
6. Artikli 1 lõiget 7 kohaldatakse sõnalist osa hõlmavate muusikateoste suhtes, mille puhul vähemalt muusika või sõnad on kaitstud vähemalt ühes liikmesriigis 1. novembril 2013, ja sõnalist osa hõlmavate muusikateoste suhtes, mis on loodud pärast seda kuupäeva.
Käesoleva lõike esimene lõik ei piira enne 1. novembrit 2013 toimunud kasutusviise. Liikmesriigid võtavad vastu vajalikud sätted, et kaitsta eelkõige kolmandate isikute omandatud õigusi.”
4)
Direktiivi lisatakse järgmine artikkel:
„Artikkel 10a
Üleminekumeetmed
1. Kui lepingus ei ole selgelt sätestatud teisiti, jääb enne 1. novembrit 2013 sõlmitud loovutamise või üleandmise leping jõusse ka pärast seda, kui artikli 3 lõike 1 30. oktoobril 2011 kehtinud versiooni kohaselt ei olnuks esitaja õigused enam kaitstud.
2. Liikmesriigid võivad sätestada, et loovutamise või üleandmise lepinguid, mille alusel esitajal on õigus saada korrapärast sissetulekut ja mis on sõlmitud enne 1. novembrit 2013, võib muuta pärast 50 aasta möödumist fonogrammi õiguspärasest avaldamisest või kui sellist avaldamist ei toimu, pärast 50 aasta möödumist selle õiguspärasest edastamisest üldsusele.”
Artikkel 2
Ülevõtmine
1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 1. novembriks 2013. Liikmesriigid teatavad nendest viivitamata komisjonile.
Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastu võetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.
Artikkel 3
Aruandlus
1. Komisjon esitab Euroopa Parlamendile, nõukogule ning Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele hiljemalt 1. novembriks 2016 aruande käesoleva direktiivi kohaldamise kohta digitaalse turu arengu valguses, lisades aruandele vajaduse korral ettepaneku direktiivi 2006/116/EÜ täiendavaks muutmiseks.
2. Komisjon esitab Euroopa Parlamendile, nõukogule ning Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele hiljemalt 1. jaanuariks 2012 aruande, milles hinnatakse vajadust pikendada audiovisuaalsektori esitajate ja tootjate õiguste kaitse tähtaega. Vajaduse korral esitab komisjon ettepaneku direktiivi 2006/116/EÜ täiendavaks muutmiseks.
Artikkel 4
Jõustumine
Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Artikkel 5
Adressaadid
Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.
Strasbourg, 27. september 2011