РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 20 юли 2010 година
относно държавна помощ C 33/09 (ex NN 57/09, CP 191/09), приведена в действие от Португалия под формата на държавна гаранция за ВРР
(нотифицирано под номер C(2010) 4932)
(само текстът на португалски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2011/346/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с тези разпоредби (1) и като взе предвид техните мнения,
като има предвид, че:
(1)
Настоящото решение се отнася до държавна помощ, отпусната от Португалия под формата на държавна гаранция в полза на Banco Privado Português (наричана по-нататък „ВРР“).
1. ПРОЦЕДУРНИ АСПЕКТИ
(2)
На 13 март 2009 г. Комисията одобри с решение (наричано по-нататък „Решението за помощ за оздравяване“) (2) държавна гаранция за финансирането на заем от 450 млн. EUR, предоставен на BPP от шест португалски банки на 5 декември 2008 г. Мярката бе разрешена за период от шест месеца въз основа на член 87, параграф 3, буква б) от Договора за ЕО (сега член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС) въз основа на предположението, че португалските органи ще изпълнят поетото си задължение да представят план за преструктуриране в срок от шест месеца (т.е. до 5 юни 2009 г.).
(3)
На 15 юли 2009 г. Комисията призова португалските органи да представят спешно планa за преструктуриране на BPP. Тъй като поисканият план не бе представен, на 6 октомври 2009 г. Комисията изпрати официално напомнящо писмо съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (3).
(4)
На 10 ноември 2009 г. Комисията откри официалната процедура по разследване във връзка с предполагаемата мярка за държавна помощ. В същото решение Комисията издаде разпореждане за информация, с което се иска от Португалия да представи плана за преструктуриране до 22 декември 2009 г.
(5)
Решението на Комисията за откриване на процедурата бе публикувано в Официален вестник на Европейския съюз на 6 март 2010 г. (4) Комисията покани заинтересованите страни да представят мнения относно мярката за помощ. Мнения бяха представени с писмо с дата 6 април 2010 г. от трета страна, която пожела да остане анонимна.
(6)
Комисията поиска информация от Португалия с писмо от 12 март 2010 г., на което Португалия отговори с писмо от 13 април 2010 г., заведено на 14 април 2010 г.
(7)
Мненията от заинтересованите страни бяха изпратени на Португалия с писмо от 15 април 2010 г. Португалия отговори на тези мнения с писмо от 13 май 2010 г., заведено на 14 май 2010 г.
(8)
На 29 април 2010 г. Комисията поиска допълнителна информация, която Португалия предостави с писмо от 13 май 2010 г. Португалия предостави допълнителна информация на 15 и 21 юни 2010 г.
2. ПОЛУЧАТЕЛЯТ И МЯРКАТА
2.1. Получателят
(9)
BPP е финансова институция със седалище в Португалия, предоставяща услугата частно банкиране, корпоративни консултантски услуги и услугата частни капиталови инвестиции. Клиентите на BPP са частни и институционални вложители, включително пет банки за взаимно кредитиране за селските райони (caixas de crédito agrícola mútuo), една спестовна банка (caixa económica), няколко пенсионни фонда, застрахователни дружества и други. BPP е представена в Португалия, Испания и в по-малка степен в Бразилия и Южна Африка.
(10)
Акциите на BPP не са регистрирани на фондова борса и следователно пазарната цена на нейните акции не може да бъде проследена. Към 30 юни 2008 г. общите активи в счетоводния баланс на BPP са възлизали на 2,9 млрд. EUR, представляващи под 1 % от общите активи на португалския банков сектор. BPP е собственост 100 % на групата „Privado Holding SGPS“ (sociedade gestora de participações sociais) S.A. Към 30 юни 2008 г. по-големият дял от акциите на това холдингово дружество (51,5 %) са били собственост на 12 акционери. През 2009 г. холдинговата група „Privado“ е имала 187 служители, 148 от които са работели за BPP.
2.2. Финансовите затруднения на банката
(11)
Според португалските органи BPP изпитва затруднения с ликвидността в резултат на влошаването на световното икономическо положение, което е намалило значително способността на банката да управлява своята ликвидност.
(12)
На 24 ноември 2008 г. BPP е уведомила Португалската централна банка (наричана по-нататък „Португалската национална банка“), че е застрашена от изпадане в невъзможност да изпълнява задълженията си за плащания. Тогава на BPP е било разрешено да преустанови всичките си плащания, считано от 1 декември 2008 г.
(13)
На 5 декември 2008 г. BPP е получила заем от 450 млн. EUR, подкрепен с държавна гаранция, при изложените по-долу условия. Заемът и гаранцията са покривали само задълженията на BPP, отразени в счетоводния баланс на 24 ноември 2008 г., и заемът е трябвало да бъде използван само за възстановяване на суми на вложителите и други кредитори, а не за покриване на задължения на други субекти в групата.
2.3. Мярката за спешна помощ
(14)
На 5 декември 2008 г. BPP е подписала споразумение за заем (наричано по-нататък „споразумението за заем“), с подкрепата на държавна гаранция, за 450 млн. EUR с шест големи португалски банки (Banco Comercial Português, S.A., Caixa Geral de Depósitos, S.A., Banco Espírito Santo, S.A., Banco BPI, S.A., Banco Santander Totta, S.A., Caixa Central - Caixa Central de Crédito Agricola Mútuo CRL) (наричани по-нататък „банковият синдикат“). Заемът е бил със срок шест месеца, който е можел да се подновява за срок до две години, и е бил с лихвен процент EURIBOR + 100 базисни пункта. Възнаграждението за заема е било определено въз основа на разходите за финансиране на банките кредиторки към момента на трансакцията.
(15)
Според португалските органи, без държавна гаранция никой кредитор не е бил готов да финансира BPP при разумен лихвен процент, имайки предвид затрудненото ѝ финансово положение. Държавната гаранция, съпътстваща заема, е била предоставена в съответствие със Закон № 112/97, т.е. извън португалската гаранционна схема (Закон 60-A/2008), която е била одобрена от Комисията на 29 октомври 2008 г. (5) По-специално португалските органи заявиха, че общата гаранционна схема, която е ограничена до платежоспособните банки, ще бъде неподходяща рамка за държавната намеса в полза на BPP с оглед на влошаващото се финансово състояние на банката и специфичните рискове, свързани с тази трансакция.
(16)
Възнаграждението за държавната гаранция е било определено на 20 базисни пункта, като е взето предвид обезпечението, представено от BPP.
(17)
Обезпечението се състои от: i) първо право на залог върху някои активи съгласно договор, сключен между Португалия, BPP и Португалската национална банка; и ii) първа ипотека върху недвижими активи, притежавани от BPP. Според преценката на португалските органи стойността на това обезпечение е около 672 млн. EUR, когато са били подписани споразумението за заема и споразумението за гаранцията (6). Предоставянето на обезпечение е уредено от споразумение, подписано от хазната, BPP и Португалската национална банка, в което последната е определена за попечител и управител на обезпечението от името на хазната. Според португалските органи португалската държава има по силата на националното законодателство привилегировани и приоритетни права върху обезпечението.
(18)
През срока на валидност на заема, покрит от държавната гаранция, BPP е поела ангажимент да не продава, да не предоставя като обезпечение, нито да се разпорежда по друг начин със своите настоящи и бъдещи активи.
(19)
В контекста на проучването на мярката за спешна помощ, извършено от Комисията, Португалия пое ангажимент да предостави план за преструктуриране на BPP в срок от шест месеца от държавната намеса (т.е. до 5 юни 2009 г.).
(20)
В своето решение от 13 март 2009 г. Комисията одобри мярката за период от шест месеца от предоставянето на държавната гаранция, т.е. до 5 юни 2009 г. Комисията освен това счете за необходимо планът за преструктуриране да бъде предоставен до 5 юни 2009 г., имайки предвид изключително ниския размер на възнаграждението.
(21)
С цел да продължат валидността на гаранцията след изтичането на първоначалния период от шест месеца, португалските органи поеха ангажимента да представят специално уведомление на Комисията.
(22)
Португалия не изпълни посочените по-горе ангажименти.
2.4. Продължаване на периода на действие на мярката за спешна помощ
(23)
С електронно писмо с дата 23 юни 2009 г. Португалия уведоми Комисията, че е взела решение да продължи държавната гаранция с още шест месеца (Despacho № 13364-A/2009 на Министерството на финансите от 5 юни 2009 г.). Португалия обаче нито подаде уведомление за това продължаване, нито потърси одобрението на Комисията.
(24)
Тъй като решението на Комисията одобри помощта само до 5 юни 2009 г., помощта за оздравяване стана неправомерна на 6 юни 2009 г.
(25)
План за преструктуриране е бил представен на Португалската национална банка от администраторите на BPP на 24 април 2009 г.
(26)
С писмо с дата 5 юни 2009 г. португалските органи обясниха на Комисията, че закъснението с предоставянето на план за преструктуриране на BPP се дължи на факта, че планът за възстановяване и преструктуриране, предложен от BPP, не е бил приет от Португалската национална банка.
(27)
На 9 юни 2009 г. Министерството на финансите и публичната администрация публикува документ, озаглавен „Esclarecimento do Ministério das Finanças e da Administração Pública - Decisão relativa ao Banco Privado Português“ („Пояснения от Министерството на финансите и публичната администрация - Решение относно Banco Privado Português“) (наричан по-нататък „документът от 9 юни 2009 г.“), в който се заявява, че планът за възстановяване и преструктуриране, предоставен на 24 април 2009 г. от BPP на Португалската национална банка, предлага, наред с други неща, операция по рекапитализация с държавна вноска на стойност между 150 и 200 млн. EUR под формата на обикновени акции, преференциални акции и допълнителни задължения без възвръщаемост. Този план не е бил приет, тъй като е било счетено, че „не спазва разпоредбите за рекапитализация, определени в Закон № 63-А/2008, нито насоките по този въпрос от Европейския съюз, насочени към гарантиране на спазването на правилата на Общността за конкуренцията, тъй като в този случай е налице държавна помощ“.
(28)
В документа от 9 юни 2009 г. се съобщава също така, че голям брой клиенти на BPP са поверили на банката управлението на своите спестявания, която ги е инвестирала във финансови инструменти, разпределени между десетки специално създадени за целта дружества под офшорна юрисдикция (инструменти с „абсолютна възвръщаемост“). Въпреки риска, присъщ на тези продукти, BPP е фиксирала процент на възнаграждение и е гарантирала целия капитал, инвестиран от тези клиенти, при настъпването на падежа. Тази гаранция за възвръщаемост така и не е била съобщена на надзорните органи, нито е била включена и вписана в счетоводния баланс на банката. Скриването на това задължение е предпазило акционерите на банката от необходимостта да инжектират повече капитал, за да отговорят на действащите правни и регулаторни изисквания. Освен това, съгласно документа от 9 юни 2009 г., проверката на португалската Комисия за пазара на ценни книжа (Comissão do Mercado de Valores Mobiliários - CMVM) и на Португалската национална банка е установила сериозни нередности, които представляват закононарушения от страна на BPP.
2.5. Положението с инвестиционните продукти с абсолютна възвръщаемост
(29)
В документа от 9 юни 2009 г. португалските органи заявиха освен това, че проучват съвместно с надзорните органи решение за свеждане до минимум на загубите за клиентите на BPP, притежаващи инструменти с абсолютна възвръщаемост, чиито инвестиции са застрашени. Решението, предвидено от правителството, е трябвало да включва, наред с други неща, следните мерки: 1. създаване на нов финансов инструмент, представляващ настоящия непряк портфейл с абсолютна възвръщаемост, който да замести настоящите позиции на инвеститорите; 2. финансовият инструмент ще бъде издаден и управляван от субект, който е независим от BPP и който се притежава и управлява от националните банкови институции.
2.6. Официалната процедура по разследване и второто продължаване на мярката за спешна помощ
(30)
На 15 юли 2009 г. Комисията покани португалските органи да предоставят спешно плана за преструктуриране на BPP, дори в неокончателен вариант, напомняйки, че помощта за оздравяване е неправомерна от 6 юни 2009 г.
(31)
Тъй като поисканият план не бе предоставен, на 6 октомври 2009 г. Комисията изпрати официално напомнящо писмо съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 659/1999.
(32)
На 10 ноември 2009 г. Комисията започна официалната процедура по разследване във връзка с предполагаемата мярка за държавна помощ. В същото решение Комисията издаде разпореждане за информация, с което се иска от Португалия да представи плана за преструктуриране до 22 декември 2009 г.
(33)
Решението на Комисията за откриване на процедурата бе публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (7). Комисията покани заинтересованите страни да представят мнения относно мярката за помощ.
(34)
На 3 декември 2009 г. португалските органи уведомиха Комисията, че държавната гаранция ще бъде продължена с още шест месеца. Според португалските органи държавата бе принудена да поднови гаранцията, тъй като незабавният крах на BPP със сигурност щеше да навреди на обмисляното понастоящем решение. Тъй като BPP очевидно не бе в състояние да изплати заема, банките, предоставили заема на BPP, се съгласиха да продължат неговия срок с още шест месеца, без да променят настоящите условия и без допълнително финансиране, при условие че съответната държавна гаранция също бъде продължена.
(35)
Поради тази причина на 5 декември 2009 г. държавната гаранция е била продължена с още шест месеца. Комисията не бе уведомена за продължаването: португалските органи само информираха Комисията, че гаранцията по заема ще бъде подновена.
(36)
На 25 февруари 2010 г. португалските органи изпратиха писмо с обяснение относно елементите, които според правителството трябва да станат база за решение на проблемите, създадени от BPP за значителна част от нейните клиенти, а именно инвеститорите в инвестиционния продукт с абсолютна възвръщаемост.
(37)
В същото писмо португалските органи информираха Комисията, че на 11 декември 2009 г. правителството е решило:
i)
да учреди затворен и нехармонизиран Специален инвестиционен фонд (Fundo Especial de Investimento - FEI), образуван от ресурсите (брутни активи и пасиви) в инвестиционния продукт с абсолютна възвръщаемост и който се характеризира със следното: а) пасивно управление на Специалния инвестиционен фонд; б) записване на акции в натура; в) четиригодишен срок с възможност за продължаване до не повече от десет години с решение на общото събрание на акционерите (1 акция = 1 глас); г) доброволно членство на клиентите;
ii)
да поднови държавната гаранция за заема на стойност 450 млн. EUR до създаването на Специалния инвестиционен фонд;
iii)
да задейства Фонда за гарантиране на депозитите (Fundo de Garantia de Depósitos - FGD), който гарантира пълно изплащане на стойността на паричните наличности на всеки вложител, когато тази стойност не надвишава 100 000 EUR, и Системата за обезщетение на инвеститорите (Sistema de Indemnização aos Investidores - SII), която гарантира обезщетение до не повече от 25 000 EUR на инвеститор при условията, определени от закона, и не ангажира държавни ресурси;
iv)
да предостави застрахователно покритие до 250 000 EUR на клиентите, присъединили се към FEI, при условие че изпълняват критериите на FGD и SII; по този начин отрицателната разлика, ако има такава, между доходите на клиента - под формата на възстановени суми от FGD и SII и на плащания от FEI - и номиналната стойност на инвестицията до горна граница от 250 000 EUR към 24 ноември 2008 г. се застрахова от държавата.
(38)
Ангажиментът, поет от португалската държава по отношение на инвеститорите на FEI в резултат на нейната правна система, ще бъде приложим едва на датата на прекратяване на дейността на фонда, която е четири години след датата на неговото учредяване - 30 март 2014 г. (8)
(39)
На 1 февруари 2010 г. португалската Комисия за пазара на ценни книжа (CMVM) даде разрешение за учредяването на FEI при горепосочените условия, като Privado Fundos - Sociedade Gestora de Fundos de Investimento, S.A. отговаря за управлението на фонда, а Banif - Banco de Investimento, S.A изпълнява ролята на депозитар на фонда.
(40)
FEI бе учреден на 30 март 2010 г.
(41)
На 16 април 2010 г. Португалската национална банка е издала съобщение, в което се заявява, че лицензът на BPP за упражняване на банкови дейности е бил отменен с решение от 15 април поради невъзможност за преструктуриране или рекапитализиране на банката. На 22 април Португалската национална банка е поискала ликвидация на BPP в компетентния съд (Tribunal de Comércio de Lisboa), представяйки същевременно предложение за назначаването на ликвидационна комисия. Ликвидацията на BPP следва португалските правила за ликвидация, приложими специално към банковите институции. Според мнението на португалските органи различните правни стъпки, определени от съответното законодателство, означават, че ликвидацията може да отнеме около една година.
(42)
На 13 май 2010 г. португалските органи съобщиха на Комисията, че въз основа на споразумението (9) гаранцията е била поискана от банковия синдикат и е била изпълнена на 7 май, когато Португалия е възстановила 450 млн. EUR на шестте банки. Португалската държава заяви, че е предприела вече необходимите стъпки за налагане на своите привилегировани и приоритетни права като кредитор върху свързаното с гаранцията обезпечение, като е предявила своя иск в съответния съд (10).
3. РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА ОТНОСНО ОФИЦИАЛНАТА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ
(43)
В своето решение от 10 ноември 2009 г. за откриване на официалната процедура по разследване Комисията изложи първоначалната си оценка и съмненията си относно съвместимостта на съответните мерки с вътрешния пазар. Въпросните мерки бяха:
-
определянето на цената на гаранцията, която беше под равнището, изисквано по принцип съгласно Съобщението относно банковия сектор (11). Комисията имаше съмнения, че възнаграждението е достатъчно, като се има предвид риска. Комисията одобри тази цена единствено въз основа на поетото от Португалия задължение да представи план за преструктуриране, което в дългосрочен план да оправдае това предимство;
-
фактът, че Португалия не представи плана за преструктуриране, въпреки че ѝ бе официално напомнено да направи това с писмото с дата 6 октомври 2009 г.;
-
продължаването на гаранцията (на 5 юни 2009 г.) след срока от шест месеца, първоначално одобрен от Комисията.
4. ЗАБЕЛЕЖКИ ОТ ПОРТУГАЛИЯ
(44)
В своите мнения относно откриването на официалната процедура по разследване португалските органи твърдят, че не са в неведение относно поетото от тях задължение към Комисията да представят план за преструктуриране на BPP. Съгласно тяхното писмо от 13 април 2010 г. обаче отговорна в крайна сметка за представяне на плана за преструктуриране е BPP (с одобрението на Португалската национална банка), като отговорността на португалската държава е единствено да препрати плана на Комисията. Португалските органи не са представили на Комисията плана за преструктуриране просто защото представеният от BPP план не е бил одобрен от Португалската национална банка. Разпореждането, изложено в решението на Комисията от 10 ноември 2009 г., не е могло следователно да бъде изпълнено, въпреки политическите усилия на португалската държава да гарантира, че BPP действително е изпълнила задълженията си към Португалската национална банка, към държавата и в крайна сметка към Комисията.
(45)
Относно държавната помощ за BPP Португалия твърди, че тя е била и е съвместима с вътрешния пазар в съответствие с член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС, доколкото е била отпусната за гарантиране на стабилността на националната финансова система, по аналогия със ставащото в европейски контекст.
(46)
Относно продължаванията на държавната гаранция за заема от 450 млн. EUR Португалия твърди, че те не съставляват нова държавна помощ, тъй като не е било изменено положението, стоящо в основата на одобрението от страна на Комисията на мярката за държавна помощ. Държавната гаранция, чийто срок е продължаван два пъти, е запазила непроменени своите условия: i) не е увеличена стойността на заема; ii) не са изменени задължения по заема (12); iii) съгласно договора за гаранция последната изтича чак тридесет дни след датата на последното изплащане на капитала и лихвите, като Комисията е уведомена, че споразумението за заема е за две години (13).
(47)
Що се отнася до неуведомлението за продължаванията на срока на държавната гаранция, португалските органи твърдят, че подновяването на споразумението за заема не зависи от португалската държава, а от банковия синдикат и BPP, и че непродължаването на срока на гаранцията е щяло да доведе до същите отрицателни последици за португалската финансова система, които са оправдали напълно одобрението от страна на Комисията на мярката за държавна помощ. Освен това Португалия счита, че продължаванията на срока на гаранцията са автоматични по силата на договора, регулиращ споразумението за заема, въпреки че те са били все пак формализирани заради правна сигурност по отношение на банковия синдикат.
(48)
По-нататък, според португалските органи продължаванията (дори ако се счете, че съставляват нова помощ) не са дали икономическо предимство, тъй като BPP на практика не е действала, поне от 1 декември 2008 г. насетне. По този начин мярката, със или без продължаванията на срока, „не е дала икономическо предимство на BPP, нито е засилила позицията ѝ по отношение на нейните конкуренти, поради простата причина, че BPP не е действала на пазара и следователно не се е конкурирала с други банки“ (14). Португалия следователно счита, че мярката не оказва въздействие нито върху конкуренцията, нито върху търговията между държавите-членки.
(49)
В своите забележки относно мненията на заинтересованите страни (вж. по-долу) португалските органи заявяват, че заемът от 450 млн. EUR е бил използван по прозрачен начин, за да се избегне ефектът на доминото и да се изпълнят задълженията на BPP, отразени в счетоводния баланс на 24 ноември 2008 г.
(50)
Португалските органи посочват също, че Португалия ще упражни своите права върху обезпечението, с което е свързана гаранцията, като част от процедурата за ликвидация на BPP. С оглед на своя статут като привилегирован кредитор на BPP, Португалия е уверена, че ще бъде в състояние да намали цялата сума от 450 млн. EUR, изплатена от нея на банките кредитори. В това отношение португалските органи отбелязват, че стойността на обезпечението към 7 май 2010 г. е била с над 20 % по-висока от общия размер на гарантирания заем.
(51)
Що се отнася до поетото от държавата задължение да възстанови загубите до 250 000 EUR на клиентите с абсолютна възвръщаемост, включили се във FEI, Португалия твърди, че това задължение не съставлява държавна помощ, тъй като а) не води до прехвърляне на държавни ресурси към дружеството, управляващо FEI, нито до друг субект, действащ на пазара; б) представлява редовен и приет механизъм, който е логично продължение на системата за обезщетяване на инвеститорите; в) не води до икономически предимства за инвеститорите, към които се прехвърля генерично и изключително в съответствие с националните и европейските законови изисквания, нито до нарушаване на конкуренцията на пазара или в отношенията между държавите-членки.
(52)
Освен това Португалия твърди, че фактическите плащания на клиентите на FEI в резултат на това поето задължение ще бъдат минимални, ако изобщо бъдат направени. Португалските органи разглеждат застрахователното покритие от 250 000 EUR като мярка за внушаване на доверие у клиентите на FEI, която обаче няма да доведе до фактическо плащане при повечето сценарии. При консервативен сценарий, основаващ се на хипотезата, че активите във FEI ще загубят още от стойността си през октомври 2009 г. в течение на следващите четири години, според изчисленията на Португалия максималното изплащане на един клиент ще бъде около 68 000 EUR. При по-благоприятни сценарии няма да има изобщо плащания.
5. ЗАБЕЛЕЖКИ ОТ ДРУГИ ЗАИНТЕРЕСОВАНИ СТРАНИ
(53)
В съответствие с член 6 от Решението на Комисията от 10 ноември 2009 г. за откриване на официалната процедура по разследване Комисията получи на 6 април 2010 г. мнения от надлежно идентифицирани трети страни, които пожелаха да останат анонимни. В своите мнения относно откриването на официалната процедура по разследване заинтересованите страни изтъкват, че нито едно от условията, при които е била отпусната държавната гаранция за заема (максимална продължителност шест месеца и представянето на план за преструктуриране), не е било спазено. Ето защо според представените забележки помощта е незаконна и Комисията следва да нареди на Португалия да преустанови гаранцията. Освен това сумата от 450 млн. EUR, вместо да бъде използвана за преструктурирането на банката, е била използвана за обезщетяване на някои клиенти на BPP, в ущърб на всички останали.
6. ОЦЕНКА
6.1. Квалифициране на мерките като държавна помощ
(54)
В член 107, параграф 1 от ДФЕС се посочва:
„Освен когато е предвидено друго в настоящия договор, всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с общия пазар.“
(55)
За да е приложим член 107, параграф 1 от ДФЕС е необходимо да е налице мярка за помощ, вменена на държавата, която се предоставя чрез държавни ресурси, влияе на търговията между държавите-членки и нарушава конкуренцията в общия пазар, като предоставя селективно икономическо предимство на някои предприятия.
6.1.1. Държавната гаранция за заема от 450 млн. EUR
(56)
Комисията припомня, че тя вече е установила в Решението за помощ за оздравяване от 13 март 2009 г., че държавната гаранция съставлява държавна помощ (15). Мярката се финансира от държавни ресурси и представлява държавна гаранция, предоставена от Португалия. Всъщност възстановяването, извършено от португалската държава на банковия синдикат на 13 май 2010 г. (вж. съображение 42 по-горе), е ясно доказателство за участието на държавни ресурси.
(57)
А и както вече е посочено в Решението за помощ за оздравяване от 13 март 2009 г. (16), държавната гаранция е дала възможност на BPP да получи по-добри финансови условия за отпуснатия заем от обичайно наличните на пазара за дружества при подобни обстоятелства в малко вероятния случай, както признават португалските органи, че такива заеми изобщо се предлагат. В това отношение в Решението за помощ за оздравяване вече е посочено, че таксата от 20 базисни пункта е далеч под равнището, следващо от прилагането на препоръката на Европейската централна банка от 20 октомври 2008 г. Въпреки високата степен на обезпечение Комисията заключи, че възнаграждението за държавната гаранция, определено на 20 базисни пункта, остава значително по-ниско от онова, което обикновено се счита за адекватно за банките в затруднено положение. Възнаграждението бе счетено за достатъчно само за етапа на оздравяване, ако бъде представен план за преструктуриране преди 5 юни 2009 г.
(58)
За разлика от други банки, които не са се възползвали от държавна гаранция за заеми, BPP е получила икономическо предимство, състоящо се в това, че таксата, начислена за държавната гаранция, е била определено под пазарното равнище.
(59)
Доводът, изложен от португалските органи, че BPP не е действала на пазара след 1 декември 2008 г., не може да бъде приет. Тъй като лицензът за упражняване на банкови дейности на BPP е бил отменен от Португалската национална банка едва на 15 април 2010 г., BPP е имала възможност да излезе един път или многократно на пазара без забавяне. Всъщност плановете за преструктуриране на BPP, представени между декември 2008 г. и април 2009 г., показват възможностите на банката да продължи да упражнява икономическа дейност в резултат на мярката за оздравяване. С оглед на дейностите и позицията на BPP на националния и международния финансов пазар, това предимство е възможно да окаже въздействие върху търговията между държавите-членки по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Считано едва от 15 април 2010 г., когато е бил отменен лицензът за упражняване на банкови дейности, BPP наистина е загубила всяка възможност да излезе отново на пазара и да наруши евентуално конкуренцията, и да окаже въздействие върху търговията между държавите-членки.
(60)
Въз основа на гореизложеното Комисията заключава, че държавната гаранция е дала икономическо предимство на BPP чрез използване на държавни ресурси, вменено на държавата. Това предимство може да окаже въздействие върху конкуренцията и търговията между държавите-членки по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Следователно мярката съставлява държавна помощ.
6.1.2. Гаранцията от 250 000 EUR за клиенти на FEI
(61)
Както е описано по-горе, получателите на помощта по тази мярка са клиентите на BPP, които са инвестирали в продукти с абсолютна възвръщаемост и са избрали да се включат във FEI. Без решението, приложено от Португалия, клиентите на FEI щяха да рискуват да не бъдат обезщетени или, което е по-вероятно, да им бъдат възстановени по-малки суми, отколкото съгласно гаранцията. Според собствените оценки на Португалия, тяхната възвръщаемост като клиенти на FEI е била увеличена от гаранцията. Следователно клиентите на FEI са получили предимство в резултат на мярката.
(62)
Сам по себе си фактът на влагане на средства обаче не представлява непременно търговска дейност по смисъла на правилата за държавна помощ и всъщност, съгласно данните, представени от Португалия, повечето участници във FEI са физически лица, а не предприятия. Доколкото обаче сумите на FEI, покрити от държавната гаранция, служат за облагодетелстване на предприятия, те може да съставляват държавна помощ.
(63)
Въпреки това предоставените от Португалия числени данни ясно показват, че изплатените от държавата суми ще бъдат значително по-малки от прага съгласно правилото de minimis от 200 000 EUR за три години (17), като се вземе предвид покритието, предоставено от Системата за обезщетение на инвеститорите и Фонда гарантиране на депозитите, както и вероятната стойност, която при предпазливи хипотези ще бъде възстановена на инвеститорите от базовите активи.
6.2. Съвместимост в съответствие с член 107, параграф 3, буква б от ДФЕС
6.2.1. Държавната гаранция за заема от 450 млн. EUR
(64)
Португалия твърди, че елементът на помощ трябва да бъде оценен въз основа на член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС, който дава възможност на Комисията да обяви помощта за съвместима с вътрешния пазар, ако има за цел да преодолее „сериозни затруднения в икономиката на държава-членка“. Комисията припомня, че Общият съд е подчертал, че член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС следва да се прилага ограничително и трябва да урежда затруднения в цялата икономика на държава-членка (18).
(65)
Комисията е признала вече, че настоящата глобална финансова криза може да създаде сериозни затруднения в икономиката на държава-членка и че мерки в подкрепа на банките може да бъдат счетени като подходящи за уреждането на тези затруднения. Тази оценка бе потвърдена от Съобщението относно банковия сектор (19), Съобщението относно рекапитализацията (20), Съобщението относно обезценените активи (21) и Съобщението относно преструктурирането (22), приети от Комисията. Член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС може следователно да служи като правно основание на мерките за помощи, взети за справяне с тази криза на системата. Що се отнася в частност до португалската икономика, това бе също така подходящото правно основание за различните решения на Комисията, одобряващи мерките, предприети от португалските органи за борба срещу финансовата криза, и по-специално нейното одобрение на португалската схема за рекапитализация и разширението ѝ, като последното от тези решения датира от март 2010 г. (23)
(66)
Що се отнася до разглеждания случай, Комисията отбелязва също, че в нейното Решение относно помощта за оздравяване приложимостта на член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС е била преценена и установена като приемлива, тъй като фактът, че ВРР не е изпълнила финансовите си задължения, би могъл да окаже отрицателно въздействие върху цялата финансова система на Португалия (вж. съображения от 33 до 45 от Решението относно помощта за оздравяване).
(67)
Макар да не представи плана за преструктуриране въпреки многократните искания и разпореждане за информация, както е описано в съображения от 30 до 32 по-горе, Португалия е продължила гаранцията на два пъти без да уведоми предварително Комисията и без да получи одобрение от нея.
(68)
Доводите на португалските органи, че Комисията е знаела, че по силата на договора гаранцията може да бъде дадена за две години и че не е имало съществена промяна на държавната гаранция, не могат да бъдат приети. Решението относно помощта за оздравяване свързваше одобрението на държавната гаранция с изпълнение на задължението, поето от португалските органи, да представят плана за преструктуриране в рамките на шест месеца. Това задължение не бе изпълнено от португалските органи.
(69)
Освен това наличието на договорно определено подновяване на държавната гаранция въз основа на решение от банковия синдикат и BPP не може да освободи Португалия от точните и изрични задължения, произтичащи от ангажиментите, поети от нея пред Комисията, на които се основава Решението относно помощта за оздравяване, нито от задълженията ѝ в съответствие с член 108, параграф 3 от ДФЕС.
(70)
Позицията на Португалия относно задължението да представи плана за преструктуриране, че единственото ѝ задължение е било да представи плана на Комисията, също не може да бъде приета с оглед на поетите задължения, на които се основаваше Решението относно помощта за оздравяване. Във всички случаи остава фактът, че планът за преструктуриране не бе представен в необходимия срок, определен в Решението относно помощта за оздравяване, следователно не е спазено основното условие, при което бе дадено одобрението.
(71)
Оттук следва, че определянето на цената на гаранцията е било под равнището, изисквано по принцип съгласно Съобщението относно банковия сектор, за да бъде помощта считана за съвместима, и че Комисията е одобрила това равнище на цената в Решението относно помощта за оздравяване единствено въз основа на поетото от Португалия задължение да представи план за преструктуриране или ликвидация, който да сведе до допустим минимум нарушаването на конкуренцията. Тъй като такъв план не бе представен до 5 юни 2009 г., Комисията счита, че както гаранцията, предоставена от Португалия на 5 декември 2008 г., така и продължаването на нейния срок след 5 юни 2009 г., са несъвместими с вътрешния пазар.
(72)
Макар Португалия да не представи план за преструктуриране на BPP, португалските органи предоставиха информация, която доказва, че процедурата по ликвидация, започнала на 15 април 2010 г. с отнемането на лиценза на BPP за упражняване на банкови дейности, ще доведе до нейната ликвидация. Освен това няма да бъде дадено друго обезщетение на акционерите на BPP, освен евентуалните суми, произтичащи от самата процедура по ликвидация. Въз основа на тази информация Комисията счита, че няма да има риск от нарушаване на конкуренцията в бъдеще, що се отнася до BPP. Това заключение обаче не обезсилва несъвместимостта на мярката за помощ, отпусната от Португалия, за периода от 5 декември 2008 г. до 15 април 2010 г.
(73)
За да определи пазарна цена за лихвения процент на заема, Комисията е основала своята оценка на Съобщението на Комисията относно преразглеждане на метода за определяне на референтните и сконтови лихвени проценти (24). Комисията определя референтни проценти, за които се очаква да отразяват средното равнище на лихвени проценти, начислявани на пазара за средносрочни и дългосрочни заеми, обезпечени с обикновени ценни книжа. Този референтен процент е базисна ставка, която може да бъде повишена при ситуации, включващи особен риск, например за предприятие в затруднено положение или когато не са представени гаранциите, които банките обикновено изискват. При изключителни обстоятелства елементът на помощ на гаранцията може да се окаже толкова голям, колкото сумата, ефективно покривана от гаранцията.
(74)
Гаранцията е дала възможност на BPP да постигне по-благоприятни финансови условия за заема от обичайно предлаганите на финансовите пазари. Комисията счита, че елементът на помощ на гаранцията може да бъде изчислен като разликата между лихвения процент, който BPP би трябвало да плати при пазарни условия, т.е. без гаранция, и лихвения процент, при който гарантираният заем е бил фактически предоставен. Може да се приеме, че тази разлика отговаря на премията, която един гарант в условията на пазарна икономика би поискал за тези гаранции.
(75)
В настоящия случай Комисията счита, че без гаранцията BPP е щяла да плати лихвен процент, най-малко равен на референтния лихвен процент плюс 400 базисни пункта, тъй като е била дружество в затруднение, което води до високо равнище на обезпечението. Комисията счита, че интервалът от 400 базисни пункта е подходящ с оглед на високата степен на обезпечение (вж. съображение 17), което увеличава вероятността кредиторът да успее да си възстанови поне част от заема, въпреки силно затрудненото положение на BPP. Елементът на помощ на гаранцията представлява следователно разликата между референтния лихвен процент плюс 400 базисни пункта и лихвения процент, при който гарантираният заем е бил предоставен (т.е. EURIBOR + 100 базисни пункта), след приспадане на фактически платената за гаранцията цена, т.е. 20 базисни пункта.
(76)
В този контекст Комисията отбелязва освен това, че Португалия е заявила, че е подала необходимите искове с цел да приложи своите привилегировани и приоритетни права върху обезпечението, които има спрямо BPP, и че ще продължи с тези свои усилия, докато не възстанови цялата сума на заема (25). Комисията счита, че Португалия е длъжна да стори това, за да осигури изпълнението на разпоредбите на споразумението за гаранцията; евентуален неуспех да приложи своите права върху обезпечението, за да възстанови цялата сума на заема, би съставлявало държавна помощ в полза на BPP.
6.3. Използване от BPP на заема от 450 млн. EUR
(77)
Заинтересованата трета страна, която представи мнения относно решението на Комисията за откриване на официална процедура, твърди, че заемът от 450 млн. EUR, вместо да се използва за преструктурирането на BPP, е бил използван за възстановяване на сумите на някои клиенти на банката, в ущърб на всички останали. Комисията получи информация от португалските органи, която показва, че заемът е бил използван за обезщетяване на кредитори на BPP, чиито кредити са били просрочени или чиито кредитни линии са изтичали, и които са решили да не удължават кредитите си или да не подновяват кредитните си линии. Комисията не намери солидно доказателство в подкрепа на твърденията на заинтересованата трета страна.
7. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(78)
С оглед на гореизложеното Комисията стигна до заключението, че държавната гаранция, дадена на BPP, съставлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, която не може да бъде обявена за съвместима с вътрешния пазар.
8. ВЪЗСТАНОВЯВАНЕ
(79)
В съответствие с член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета, когато са взети отрицателни решения в случаи с неправомерна помощ, Комисията решава съответната държава-членка да вземе всички необходими мерки за възстановяване на помощта от получателя. Само помощта, която е несъвместима с вътрешния пазар, трябва да бъде възстановена.
(80)
Целта на възстановяването е връщане към положението, съществувало преди предоставянето на помощта. Това ще се постигне, след като несъвместимата помощ бъде върната от BPP, която по този начин губи предимството, което е имала пред своите конкуренти. Подлежащата на възстановяване сума следва да бъде такава, че да премахне икономическото предимство, дадено на BPP.
(81)
В съответствие с точка 3.1 от Известието на Комисията относно прилагането на членове 87 и 88 от Договора за ЕО по отношение на държавните помощи под формата на гаранции (наричано по-нататък „Известието на Комисията относно гаранциите“) (26), в случая с индивидуална държавна гаранция елементът на помощ трябва да бъде оценен на базата на условията за предоставяне на гаранцията и на заема. С оглед на тежките финансови затруднения на BPP по времето, когато е била дадена гаранцията, било е много малко вероятно дружеството да успее да получи банков заем на пазара без държавна намеса.
(82)
За точното количествено определяне на сумата на помощта, тъй като не може да бъде определена адекватна пазарна цена за възнаграждение на държавната гаранция, трябва да бъде определен подходящ показател. Както е посочено в първия абзац на точка 3.2 от Известието на Комисията относно гаранциите, „еквивалентът на помощта в брой“ на гаранция на заем през дадена година може да се изчисли по същия начин като еквивалента на помощта за заем при облекчени условия. Оттук следва, че сумата на помощта може да се изчисли като разликата между теоретичния пазарен лихвен процент и получения благодарение на държавната гаранция лихвен процент, след като се отчетат всички направени изплащания на премии.
(83)
В разглеждания случай, с оглед на финансовите затруднения на BPP и като се има предвид предоставеното обезпечение, BPP е трябвало да плати за заем при пазарни условия, т.е. без гаранция, референтния лихвен процент плюс премия за риск от 400 базисни пункта. Сумата на помощта трябва следователно да се изчисли като разликата между този теоретичен пазарен процент и лихвения процент, при който гарантираният заем е бил фактически предоставен (т.е. EURIBOR + 100 базисни пункта), след приспадане на фактически платената за гаранцията цена, т.е. 20 базисни пункта.
(84)
Що се отнася до пълната сума на самия заем, съгласно португалските органи португалската държава е взела досега всички необходими мерки и е предприела всички стъпки, за да приложи приоритетните си права върху обезпечението, което има от BPP (чиято стойност е била оценена значително над стойността на заема) (27). Комисията предполага, че португалската държава ще продължи да прилага тези права, получавайки по този начин пълната сума на заема в рамките на процедурата по ликвидация, както заяви самата тя в своя отговор от 15 юни 2010 г. (28).
(85)
Сумата, посочена в съображение 83, представлява подлежащата на възстановяване сума плюс лихвата, ефективно начислена върху тази сума от датата, в която помощта е била поставена на разположение на получателя (5 декември 2008 г.), до фактическото ѝ възстановяване. Тази лихва не може да бъде по-малка от сумата, изчислена в съответствие с член 9 от Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията от 21 април 2004 г. за прилагане на Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета (29),
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Държавната помощ, свързана с гаранцията относно заем от 450 млн. EUR, неправомерно предоставена от Португалия в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз в полза на Banco Privado Português, е несъвместима с вътрешния пазар.
Член 2
1. Португалия е длъжна да си възстанови от получателя помощта, посочена в член 1.
2. Върху сумите за възстановяване се начислява лихва от датата, на която са предоставени на разположение на получателя, до тяхното действително възстановяване.
3. Лихвата ще бъде изчислена с натрупване в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004.
Член 3
1. Възстановяването на помощта, посочена в член 1, се изисква незабавно и ефективно.
2. Португалия гарантира, че настоящото решение ще започне да се прилага в срок от четири месеца от датата на оповестяване на настоящото решение.
Член 4
1. В срок от два месеца след уведомяването за настоящото решение Португалия трябва да предостави на Комисията следната информация:
а)
общия размер (главница и лихви), който следва да бъде възстановен от получателя;
б)
подробно описание на мерките, които вече са предприети и които са планирани за спазване на настоящото решение;
в)
документи, от които е видно, че португалската държава е приложила своите приоритетни права върху обезпечението, предложено от Banco Privado Português в контекста на гаранцията.
2. Португалия информира Комисията за напредъка по предприетите на национално равнище мерки за изпълнение на настоящото решение до пълното възстановяване на помощта, посочена в член 1. Тя предоставя незабавно, при поискване от страна на Комисията, информация относно вече предприетите и планираните мерки за изпълнение на настоящото решение. Тя предоставя също така подробна информация за размера на помощта и лихвите, които вече са възстановени от получателя.
Член 5
Адресат на настоящото решение е Португалската република.
Съставено в Брюксел на 20 юли 2010 година.
KOMISJONI OTSUS,
20. juuli 2010,
Riigiabi C 33/09 (ex NN 57/09, CP 191/09) kohta, mida Portugal on andnud riigigarantiina ettevõtjale BPP
(teatavaks tehtud numbri K(2010) 4932 all)
(Ainult portugalikeelne tekst on autentne)
(EMPs kohaldatav tekst)
(2011/346/EL)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 108 lõike 2 esimest lõiku,
võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, eriti selle artikli 62 lõike 1 punkti a,
olles kutsunud huvitatud isikuid üles esitama märkusi vastavalt eespool viidatud sätetele (1) ja võttes nende märkusi arvesse
ning arvestades järgmist:
(1)
Käesolevas otsuses käsitletakse riigiabi, mida Portugal on andnud riigigarantiina ettevõtjale Banco Privado Português (edaspidi „BPP”).
1. MENETLUSKÜSIMUSED
(2)
Komisjon kiitis 13. märtsi 2009. aasta otsusega (edaspidi „päästmisabi otsus”) (2) heaks riigigarantii 450 miljoni euro suurusele laenule, mille andsid BPP-le 5. detsembril 2008 kuus Portugali panka. Meede kinnitati EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punkti b (nüüd ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkt b) alusel kuueks kuuks eeldusel, et Portugali ametiasutused täidavad oma kohustuse esitada kuue kuu jooksul (st 5. juuniks 2009) ümberkorralduskava.
(3)
15. juulil 2009 kutsus komisjon Portugali ametiasutusi esitama kiiremas korras BPP ümberkorralduskava. Kuna nõutud kava ei esitatud, saatis komisjon 6. oktoobri 2009. aasta kirjaga meeldetuletuse vastavalt nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määruse (EÜ) nr 659/1999 (millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks) (3) artikli 5 lõikele 2.
(4)
10. novembril 2009 algatas komisjon väidetava riigiabimeetme suhtes ametliku uurimismenetluse. Sama otsusega andis komisjon ka teabe esitamise korralduse, nõudes Portugalilt ümberkorralduskava esitamist 22. detsembriks 2009.
(5)
Komisjoni otsus menetluse algatamise kohta avaldati Euroopa Liidu Teatajas6. märtsil 2010 (4). Komisjon kutsus huvitatud isikuid üles esitama abimeetme kohta märkusi. Märkused esitas 6. aprilli 2010. aasta kirjaga kolmas isik, kes soovis jääda anonüümseks.
(6)
Komisjon küsis Portugalilt teavet 12. märtsi 2010. aasta kirjaga, millele Portugal vastas 13. aprilli 2010. aasta kirjaga, mis registreeriti 14. aprillil 2010.
(7)
Huvitatud isikute märkused edastati Portugalile 15. aprilli 2010. aasta kirjaga. Portugal vastas neile märkustele 13. mai 2010. aasta kirjaga, mis registreeriti 14. mail 2010.
(8)
Komisjon palus 29. aprillil 2010 täiendavat teavet, mille Portugal esitas 13. mai 2010. aasta kirjaga. Portugal esitas täiendavat teavet 15. ja 21. juunil 2010.
2. ABISAAJA JA MEEDE
2.1. Abisaaja
(9)
BPP on Portugalis asuv finantseerimisasutus, mis osutab erapanganduse, ettevõtete nõustamise ja börsivälise kapitali teenuseid. BPP kliendid on era- ja institutsionaalsed hoiustajad, sh viis vastastikuse põllumajanduskrediidi panka (caixas de crédito agrícola mútuo), üks hoiupank (caixa económica), mitu pensionifondi, kindlustusseltsid ja muud. BPP tegutseb Portugalis, Hispaanias ning vähemal määral ka Brasiilias ja Lõuna-Aafrikas.
(10)
BPP aktsiad ei ole väärtpaberibörsil noteeritud ja seega ei ole tema aktsiate turuhinda võimalik kindlaks teha. 30. juunil 2008 oli BPP bilansimaht 2,9 miljonit eurot, s.o alla 1 % Portugali pangandussektori varade kogumahust. BPP kuulub 100 % ulatuses kontsernile Privado Holding SGPS (sociedade gestora de participações sociais) S.A. 30. juuni 2008. aasta seisuga kuulus enamik kõnealuse valdusettevõtja aktsiatest (51,5 %) 12 aktsionärile. Privado Holding kontsernil oli 2009. aastal 187 töötajat, 148 neist töötas BPP heaks.
2.2. Panga rahalised raskused
(11)
Portugali ametiasutuste sõnul tekkisid BPP-l likviidsusprobleemid maailma majanduse halvenemise tõttu, mis vähendas oluliselt panga suutlikkust hallata oma likviidsust.
(12)
24. novembril 2008 teatas BPP Portugali keskpangale (edaspidi „Portugali pank”), et on oht, et ta ei suuda oma maksekohustusi täita. BPP-le anti seejärel luba peatada kõik oma maksed alates 1. detsembrist 2008.
(13)
5. detsembril 2008 sai BPP allpool täpsustatud tingimustel riigigarantiiga tagatud 450 miljoni euro suuruse laenu. Laen ja garantii katsid ainult BPP bilansis 24. novembri 2008. aasta seisuga kajastatud kohustusi ja laenu tuli kasutada üksnes hoiustajate ja muude võlausaldajate nõuete rahuldamiseks, mitte kontserni muude üksuste kohustuste katmiseks.
2.3. Erakorraline abimeede
(14)
BPP sõlmis 5. detsembril 2008 kuue suure Portugali pangaga (Banco Comercial Português, S.A., Caixa Geral de Depósitos, S.A., Banco Espírito Santo, S.A., Banco BPI, S.A., Banco Santander Totta, S.A., Caixa Central - Caixa Central de Crédito Agricola Mútuo CRL) (edaspidi „pangasündikaat”) lepingu riigigarantiiga tagatud 450 miljoni euro suuruse laenu kohta (edaspidi „laenuleping”). Laen anti kuueks kuuks, seda tähtaega võis pikendada kuni kahe aasta võrra ja laenu intressimäär oli EURIBOR + 100 baaspunkti. Laenu eest saadav tasu määrati kindlaks kreeditorpankade rahastamiskulude alusel tehingu tegemise ajal.
(15)
Portugali ametiasutuste sõnul ei oleks ükski laenuandja olnud BPP rasket finantsolukorda arvesse võttes nõus teda ilma riigigarantiita mõistlikul tasemel rahastama. Laenuga kaasnenud riigigarantii anti vastavalt seadusele nr 112/97, st väljaspool Portugali tagatisskeemi (seadus 60-A/2008), mille komisjon oli heaks kiitnud 29. oktoobril 2008 (5). Portugali ametiasutused märkisid eelkõige, et üldine tagatisskeem, mis hõlmab üksnes maksevõimelisi panku, oleks BPP kasuks toimuva riigi sekkumise jaoks ebasobiv raamistik, võttes arvesse panga finantsolukorra halvenemist ja asjaomase tehinguga seotud eririske.
(16)
BPP antud tagatist arvesse võttes määrati riigigarantii eest saadava tasumäära suuruseks 20 baaspunkti.
(17)
Tagatis koosneb järgmistest elementidest: i) esimese järgu pandiõigus mitmele varale, mis täpsustati Portugali, BPP ja Portugali panga vahel sõlmitud lepingus, ning ii) esimese järgu hüpoteek BPP omandis olevale kinnisvarale. Portugali ametiasutuste hinnangul oli tagatise väärtus laenulepingu ja garantiilepingu sõlmimise ajal ligikaudu 672 miljonit eurot (6). Tagatise andmist reguleeritakse riigikassa, BPP ja Portugali panga vahel sõlmitud lepinguga, millega Portugali pank määrati konto ja tagatise halduriks riigikassa nimel. Portugali ametiasutuste sõnul on Portugali riigil siseriikliku õiguse kohaselt tagatise suhtes eesõigus.
(18)
BPP võttis kohustuse mitte müüa, anda tagatiseks või muul viisil käsutada riigigarantiiga tagatud laenu kehtivuse ajal oma olemasolevaid ja tulevasi varasid.
(19)
Seoses komisjoni tehtava erakorralise abimeetme uurimisega võttis Portugal kohustuse esitada BPP ümberkorralduskava kuue kuu jooksul pärast riigi sekkumist (st 5. juuniks 2009).
(20)
Komisjon kiitis oma 13. märtsi 2009. aasta otsusega meetme heaks kuuekuuliseks ajavahemikuks alates riigigarantii andmisest, st 5. juunini 2009. Samuti leidis komisjon erakordselt väikest tasu arvesse võttes, et 5. juuniks 2009 tuleb esitada ümberkorralduskava.
(21)
Garantii esialgse kuuekuulise kehtivusaja pikendamiseks pidid Portugali ametiasutused saatma komisjonile eraldi teate.
(22)
Portugal ei ole eespool nimetatud kohustusi täitnud.
2.4. Erakorralise abimeetme pikendamine
(23)
Portugal teatas 23. juuni 2009. aasta e-kirjaga komisjonile, et ta oli teinud otsuse pikendada riigigarantiid veel kuue kuu võrra (rahandusministeeriumi 5. juuni 2009. aasta otsus (despacho) nr 13364-A/2009). Kuid Portugal ei teatanud kõnealusest pikendamisest ega taotlenud komisjoni heakskiitu.
(24)
Kuna komisjoni otsusega oli lubatud abi anda üksnes 5. juunini 2009, muutus päästmisabi 6. juunil 2009 ebaseaduslikuks.
(25)
BPP haldurid esitasid Portugali pangale 24. aprillil 2009 saneerimiskava.
(26)
Portugali ametiasutused selgitasid 5. juuni 2009. aasta kirjas komisjonile, et BPP ümberkorralduskava esitamine viibis, sest Portugali pank ei kiitnud BPP esitatud saneerimis- ja ümberkorralduskava heaks.
(27)
9. juunil 2009 avaldas rahandus- ja avaliku halduse ministeerium dokumendi pealkirjaga „Esclarecimento do Ministério das Finanças e da Administração Pública - Decisão relativa ao Banco Privado Português” („Rahandus- ja avaliku halduse ministeeriumi selgitused - Otsus Banco Privado Português’i kohta”) (edaspidi „9. juuni 2009. aasta dokument”), milles märgiti, et BPP poolt 24. aprillil 2009 Portugali pangale esitatud saneerimis- ja ümberkorralduskavas oli muu hulgas kavandatud rekapitaliseerimine, mida riik pidi toetama 150-200 miljoni euroga lihtaktsiate, eelisaktsiate ja tulu mitteandvate täiendavate kohustuste vormis. Kava ei kiidetud heaks, kuna leiti, et see „ei ole kooskõlas seaduses nr 63-A/2008 sätestatud rekapitaliseerimiseeskirjadega ega Euroopa Liidu asjaomaste suunistega, mille eesmärk on tagada ühenduse konkurentsieeskirjade järgimine, võttes arvesse riigiabi olemasolu käesolevas asjas”.
(28)
Samuti märgiti 9. juuni 2009. aasta dokumendis, et suur hulk BPP kliente oli hoiustanud oma raha panka ja pank oli selle investeerinud kümnete offshore-vahendusettevõtjate finantsinstrumentidesse (nn absoluutse tootlusega instrumendid). Hoolimata kõnealuste toodetega kaasnevast riskist, määras BPP kindlaks tasumäära ja tagas kogu asjaomaste klientide investeeritud kapitali tähtpäeva saabumisel. Sellest tulu tagamisest ei teatatud kunagi järelevalveasutusele; samuti ei kajastatud seda panga bilansis. Kõnealuse kohustuse varjamise tulemusel ei pidanud panga aktsionärid tegema täiendavat kapitalisüsti, et täita kehtivaid õiguslikke ja regulatiivseid nõudeid. Lisaks tuvastati 9. juuni 2009. aasta dokumendi kohaselt Portugali väärpaberituru järelevalveameti (Comissão do Mercado de Valores Mobiliários - CMVM) ja Portugali panga korraldatud uurimise käigus tõsised eeskirjade eiramised, mis võrduvad BPP kuritegeliku käitumisega.
2.5. Absoluutse tootlusega investeerimistoodete olukord
(29)
Portugali ametiasutused märkisid 9. juuni 2009. aasta dokumendis ka seda, et nad püüavad koos järelevalveasutustega leida lahendust sellele, kuidas vähendada selliste absoluutse tootlusega instrumente omavate BPP klientide kahjusid, kelle investeeringud on ohus. Valitsuse kavandatud lahendus hõlmaks muu hulgas järgmist: 1) praegust kaudset absoluutse tootlusega portfelli esindava uue finantsinstrumendi loomine, et asendada investorite praegused positsioonid; 2) finantsinstrumendi emiteeriks ja seda haldaks BPPst sõltumatu üksus ning seda omaksid ja haldaksid riiklikud pangandusasutused.
2.6. Ametlik uurimismenetlus ja erakorralise abimeetme teistkordne pikendamine
(30)
15. juulil 2009 kutsus komisjon Portugali ametiasutusi esitama kiiremas korras BPP ümberkorralduskava, kasvõi selle esialgsel kujul, tuletades meelde, et päästmisabi oli muutunud alates 6. juunist 2009 ebaseaduslikuks.
(31)
Kuna nõutud kava ei esitatud, saatis komisjon 6. oktoobri 2009. aasta kirjaga meeldetuletuse vastavalt määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 5 lõikele 2.
(32)
10. novembril 2009 algatas komisjon väidetava riigiabimeetme suhtes ametliku uurimismenetluse. Sama otsusega andis komisjon teabe esitamise korralduse, nõudes Portugalilt ümberkorralduskava esitamist 22. detsembriks 2009.
(33)
Komisjoni otsus menetluse algatamise kohta avaldati Euroopa Liidu Teatajas (7). Komisjon kutsus huvitatud isikuid üles esitama abimeetme kohta märkusi.
(34)
3. detsembril 2009 teatasid Portugali ametiasutused komisjonile, et riigigarantiid pikendatakse veel kuue kuu võrra. Portugali ametiasutuste sõnul oli riik sunnitud garantiid pikendama, kuna BPP tegevuse kohene lõpetamine oleks selgelt kahjustanud kaalumisel olnud lahendust. Kuna BPP ei olnud ilmselgelt suuteline laenu tagasi maksma, nõustusid BPP-le laenu andnud pangad selle tagastamise tähtpäeva seniseid tingimusi muutmata ja täiendava rahastamiseta veel kuue kuu võrra edasi lükkama tingimusel, et pikendatakse ka vastavat riigigarantiid.
(35)
5. detsembril 2009 pikendati seega riigigarantiid veel kuue kuu võrra. Pikendamisest komisjonile ei teatatud: Portugali ametiasutused teavitasid lihtsalt komisjoni, et laenu garantii kehtivust pikendatakse.
(36)
25. veebruaril 2010 saatsid Portugali ametiasutused kirja, milles selgitasid elemente, mis valitsuse arvates peaksid olema aluseks BPP tekitatud probleemide lahendamisel olulise osa tema klientide, nimelt absoluutse tootlusega investeerimistootesse investeerinud investorite jaoks.
(37)
Samas kirjas teatasid Portugali ametiasutused komisjonile, et valitsus oli 11. detsembril 2009 otsustanud:
i)
luua kinnine ja ühtlustamata eriinvesteerimisfond (Fundo Especial de Investimento), mis koosneb absoluutse tootlusega investeerimistootes hoitavatest vahenditest (koguvarad ja -kohustused) ja millel on järgmised tunnusjooned: a) eriinvesteerimisfondi passiivne juhtimine; b) mitterahalise sissemaksega tasutud aktsiate märkimine; c) nelja-aastane tähtaeg, mida on võimalik pikendada aktsionäride üldkoosoleku otsusega (1 aktsia = 1 hääl) kuni kümneks aastaks; d) klientide liikmesus on vabatahtlik;
ii)
pikendada 450 miljoni euro suurust riiklikku laenugarantiid kuni eriinvesteerimisfondi loomiseni;
iii)
aktiveerida hoiuste tagatisfond (Fundo de Garantia de Depósitos), mis tagab iga hoiustaja hoiusekonto jäägi summa täieliku tagasimaksmise, kui selle väärtus on kuni 100 000 eurot, ja investorikaitse süsteem (Sistema de Indemnização aos Investidores), mis tagab investeeringute hüvitamise kuni 25 000 euro suuruses summas investori kohta seaduses sätestatud tingimustel ja mis ei hõlma riigi vahendite kasutamist;
iv)
anda kuni 250 000 euro suurune kindlustuskaitse eriinvesteerimisfondiga ühinenud klientidele tingimusel, et nende suhtes kohaldatakse hoiuste tagatisfondi ja investorikaitse süsteemi kriteeriume; seega kindlustab riik 24. novembri 2008. aasta seisuga kuni 250 000 euro ulatuses kliendi tulude - hoiuste tagatisfondist ja investorikaitse süsteemist saadud hüvitised ning eriinvesteerimisfondist saadud maksed - ja investeeringu nimiväärtuse negatiivse vahe (kui see on olemas).
(38)
Kohustus, mille Portugali riik võttis oma õigussüsteemist tulenevalt eriinvesteerimisfondi investoritega seoses, kehtib üksnes fondi likvideerimise kuupäevani, s.o neli aastat pärast fondi loomist, st 30. märtsini 2014 (8).
(39)
1. veebruaril 2010 andis Portugali väärtpaberituru järelevalve amet (CMVM) loa luua eriinvesteerimisfond, nagu eespool kirjeldatud, kusjuures fondi juhtimise eest pidi hakkama vastutama Privado Fundos - Sociedade Gestora de Fundos de Investimento, S.A. ja fondi depositooriumina tegutsema Banif - Banco de Investimento, S.A.
(40)
Eriinvesteerimisfond loodi 30. märtsil 2010.
(41)
16. aprillil 2010 avaldas Portugali pank teate, milles märgiti, et BPP krediidiasutuse tegevusluba oli 15. aprilli 2010. aasta otsusega tühistatud, kuna panga ümberkorraldamine või rekapitaliseerimine ei olnud võimalik. Seejärel taotles Portugali pank 22. aprillil 2010 pädevas kohtus (Tribunal de Comércio de Lisboa) BPP likvideerimist, esitades samal ajal likvideerimiskomisjoni moodustamise ettepaneku. BPP likvideerimisel järgitakse Portugali likvideerimiseeskirju, mida kohaldatakse konkreetselt krediidiasutustele. Portugali ametiasutuste hinnangu kohaselt tähendavad asjaomase õigusakti kohaselt kavandatud õiguslikud meetmed seda, et likvideerimine võib kesta ligikaudu aasta.
(42)
13. mail 2010 teatasid Portugali ametiasutused komisjonile, et pangasündikaat oli garantii laenulepingu (9) alusel sisse nõudnud ja see nõue täideti 7. mail 2010, kui Portugal hüvitas kuuele pangale 450 miljonit eurot. Portugali riik märkis, et ta oli juba võtnud vajalikke meetmeid enda kui võlausaldaja eesõiguste teostamiseks garantiiga seotud tagatise suhtes, olles esitanud oma nõuded asjaomasele kohtule (10).
3. KOMISJONI OTSUS AMETLIKU UURIMISMENETLUSE KOHTA
(43)
Komisjon esitas oma 10. novembri 2009. aasta ametliku uurimismenetluse algatamise otsuses esialgse hinnangu vaatlusaluste meetmete kokkusobivuse kohta siseturuga ja sellega seoses tekkinud kahtlused. Kõnealused meetmed olid järgmised:
-
garantii hind, mis oli pangandusteatise (11) kohaselt tavapäraselt nõutavast hinnast väiksem. Komisjon kahtles, kas tasu oli riski arvesse võttes piisav. Komisjon kiitis sellise hinna heaks üksnes seetõttu, et Portugal võttis kohustuse esitada ümberkorralduskava, milles käsitletaks seda eelist pikemas plaanis piisavalt;
-
asjaolu, et Portugal ei olnud esitanud ümberkorralduskava, kuigi talle oli seda 6. oktoobri 2009. aasta kirjaga ametlikult meelde tuletatud;
-
garantii komisjoni poolt esialgu heaks kiidetud kuuekuulise kehtivusaja pikendamine (5. juunil 2009).
4. PORTUGALI MÄRKUSED
(44)
Portugali ametiasutused väitsid oma märkustes ametliku uurimismenetluse algatamise kohta, et nad olid teadlikud komisjoni vastu võetud kohustusest esitada BPP ümberkorralduskava. Nende 13. aprilli 2010. aasta väidete kohaselt lasus lõplik vastutus ümberkorralduskava esitamise eest siiski BPP-l (Portugali pank pidi kava heaks kiitma) ja Portugali riik vastutas üksnes kava edastamise eest komisjonile. Portugali ametiasutused ei esitanud komisjonile ümberkorralduskava lihtsalt seepärast, et Portugali pank ei kiitnud BPP esitatud kava heaks. Komisjoni 10. novembri 2009. aasta otsuses antud korraldust ei saanud seega täita, hoolimata Portugali riigi poliitilistest jõupingutustest tagada, et BPP täidaks tegelikult oma kohustused Portugali panga, riigi ja lõpuks komisjoni vastu.
(45)
BPP-le antud riigiabi kohta väidab Portugal, et see oli ja on ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti b kohaselt siseturuga kokkusobiv, sest see anti riikliku rahandussüsteemi stabiilsuse tagamiseks analoogiliselt sellega, mis toimus Euroopas.
(46)
450 miljoni euro suuruse laenu tagatiseks antud riigigarantii pikendamiste kohta väidab Portugal, et pikendamised ei kujutanud endast uut riigiabi, sest olukord ei muutunud võrreldes sellega, mille alusel komisjon riigiabimeetme heaks kiitis. Kahel korral pikendatud riigigarantii tingimused jäid samaks: i) laenu väärtus ei suurenenud; ii) laenuga kaetud kohustusi ei muudetud; (12) iii) garantiilepingu kohaselt lõpeb garantii 30 päeva pärast kapitali ja intressi viimase makse kuupäeva ning komisjon oli teadlik, et laenuleping oli sõlmitud kaheks aastaks (13).
(47)
Riigigarantii pikendamistest teatamata jätmise kohta väidavad Portugali ametiasutused, et laenulepingu pikendamine ei sõltunud Portugali riigist, vaid pangasündikaadist ja BPPst, ning garantii pikendamata jätmine oleks avaldanud Portugali rahandussüsteemile samasugust negatiivset mõju, mille alusel oli komisjon täiesti põhjendatult riigiabimeetme heaks kiitnud. Lisaks leiab Portugal, et garantii pikendamised toimusid laenulepingu alusel automaatselt, kuigi need vormistati siiski õiguskindluse tagamise huvides pangasündikaadi suhtes.
(48)
Lisaks väidavad Portugali ametiasutused, et pikendamised (isegi kui leitakse, et tegemist oli uue abiga) ei andnud majanduslikku eelist, sest BPP ei tegutsenud tegelikult vähemalt alates 1. detsembrist 2008. Seega ei andnud meede, pikendamistega või ilma, „BPP-le majanduslikku eelist või tugevdanud tema positsiooni võrreldes tema konkurentidega sel lihtsal põhjusel, et BPP ei tegutsenud turul ega konkureerinud seega muude pankadega” (14). Portugal leiab seepärast, et meede ei kahjustanud konkurentsi ega liikmesriikidevahelist kaubandust.
(49)
Portugali ametiasutused väitsid oma tähelepanekutes huvitatud isikute märkuste kohta (vt allpool), et 450 miljoni euro suurust laenu kasutati läbipaistval viisil, et vältida süsteemset kahju ja täita BPP bilansilised kohustused 24. novembri 2008. aasta seisuga.
(50)
Portugali ametiasutused märgivad ka, et Portugal teostab BPP likvideerimismenetluse osana oma õigused garantiiga seotud tagatise suhtes. Enda kui BPP privilegeeritud võlausaldaja staatust silmas pidades on Portugal kindel, et ta saab tagasi kogu 450 miljoni euro suuruse summa, mille ta andis laenu andnud pankadele. Seoses sellega märgivad Portugali ametiasutused, et tagatise väärtus oli 7. mai 2010. aasta seisuga üle 20 % suurem tagatud laenu kogusummast.
(51)
Seoses riigi võetud kohustusega hüvitada kuni 250 000 euro ulatuses selliste absoluutse tootlusega instrumente omavate klientide kahjud, kes olid ühinenud eriinvesteerimisfondiga, väidab Portugal, et see kohustus ei kujuta endast riigiabi, sest i) sellega ei kaasne riigi vahendite üleandmist eriinvesteerimisfondi haldusettevõtjale või mõnele muule turul tegutsevale organile, ii) see on korrapärane ja heakskiidetud mehhanism, mis on investorikaitse süsteemi loogiline järg, iii) vastavalt riigi ja Euroopa õigusnormidele ei kaasne sellega majanduslikku eelist investoritele, kellele see on üldiselt ja eranditult suunatud, ega konkurentsi kahjustamist turul või liikmesriikidevahelistes suhetes.
(52)
Lisaks sellele väidab Portugal, et sellest kohustusest tulenevad tegelikud maksed eriinvesteerimisfondi klientidele on minimaalsed, kui neid loomulikult üldse tehakse. Portugali ametiasutused leiavad, et 250 000 euro suurune kindlustuskaitse on eriinvesteerimisfondi klientides usaldust äratav meede, mis ei too siiski enamiku stsenaariumide järgi kaasa tegelikke väljamakseid. Konservatiivse stsenaariumi kohaselt, mis põhineb eeldusel, et eriinvesteerimisfondi varade väärtus väheneb järgmise nelja aasta jooksul võrreldes nende väärtusega 2009. aasta oktoobris, hindab Portugal maksimaalse väljamakse suuruseks kliendi kohta ligikaudu 68 000 eurot. Soodsamate stsenaariumide kohaselt väljamakseid ei tehta.
5. MUUDE HUVITATUD ISIKUTE MÄRKUSED
(53)
Komisjoni 10. novembri 2009. aasta ametliku uurimismenetluse algatamise otsuse artikli 6 kohaselt sai komisjon 6. aprillil 2010 märkused nõuetekohaselt tuvastatud kolmandatelt isikutelt, kes soovisid jääda anonüümseks. Huvitatud isikud juhtisid oma märkustes ametliku uurimismenetluse algatamise kohta tähelepanu sellele, et ühtegi tingimust, mille alusel anti laenule riigigarantii (maksimaalne kestus kuus kuud ja ümberkorralduskava esitamine) ei olnud täidetud. Esitatud märkuste kohaselt oli abi seega ebaseaduslik ja komisjon peaks nõudma Portugalilt garantii lõpetamist. Lisaks kasutati 450 miljonit eurot panga ümberkorraldamise asemel teatavate BPP klientide nõuete rahuldamiseks, karistades kõiki teisi.
6. HINNANG
6.1. Meetmete käsitamine riigiabina
(54)
ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikes 1 on sätestatud:
„[k]ui aluslepingutes ei ole sätestatud teisiti, on igasugune liikmesriigi poolt või riigi vahenditest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, siseturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust.”
(55)
ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kohaldamiseks peab olema tegemist riigile omistatava abimeetmega, mis antakse riigi vahenditest ja mis kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust ning moonutab konkurentsi siseturul, andes teatavatele ettevõtjatele valikulise eelise.
6.1.1. Riigigarantii 450 miljoni euro suurusele laenule
(56)
Komisjon tuletab meelde, et ta on 13. märtsi 2009. aasta päästmisabi otsuses juba sedastanud, et kõnealune riigigarantii on riigiabi (15). Meedet rahastatakse riigi vahenditest, sest see hõlmab Portugali antud riigigarantiid. Maksed, mida Portugali riik tegi 13. mail 2010 pangasündikaadile (vt põhjendus 42), tõendavad tõepoolest selgelt, et tegemist oli riigi vahenditega.
(57)
Nagu 13. märtsi 2009. aasta päästmisabi otsuses juba lisaks nenditi, (16) võimaldas riigigarantii BPP-l saada laenu parematel finantstingimustel, kui see oli turul tavapäraselt võimalik sarnases olukorras olevatel äriühingutel sellisel ebatõenäolisel juhul, nagu Portugali ametiasutused tunnistasid, et sellised laenud oleks üldse olnud kättesaadavad. Seoses sellega oli päästmisabi otsuses juba märgitud, et 20 baaspunkti suurune tasumäär on selgelt väiksem kui see, mis tuleneb Euroopa Keskpanga 20. oktoobri 2008. aasta soovituse kohaldamisest. Tagatise kõrgest tasemest hoolimata leidis komisjon, et riigigarantii tasumäär oli oluliselt väiksem kui see, mida peetakse tavaliselt raskustes pankade puhul nõuetekohaseks. Seda tasumäära peeti asjakohaseks üksnes päästmisetapis tingimusel, et ümberkorralduskava esitatakse enne 5. juunit 2009.
(58)
Erinevalt muudest pankadest, kes ei saanud oma laenudele riigigarantiid, sai BPP majandusliku eelise, sest riigigarantii eest võetud tasu oli turul küsitavatest tasudest tunduvalt madalam.
(59)
Portugali ametiasutuste esitatud väitega, mille kohaselt ei tegutsenud BPP turul pärast 1. detsembrit 2008, ei saa nõustuda. Kuna Portugali pank tühistas BPP krediidiasutuse tegevusloa alles 15. aprillil 2010, oleks BPP saanud lühikese etteteatamisega turule tulla või uuesti turule tulla. BPP saneerimiskavad, mille ta esitas ajavahemikul 2008. aasta detsembrist kuni 2009. aasta aprillini, tõendavad tõepoolest panga potentsiaali jätkata päästmismeetme tulemusel majandustegevust. Võttes arvesse BPP tegevust ja positsiooni Portugali finantsturul ning rahvusvahelistel finantsturgudel, võib see eelis kahjustada konkurentsi ja liikmesriikidevahelist kaubandust ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses. BPP kaotas alles alates 15. aprillist 2010 krediidiasutuse tegevusloa tühistamise tõttu võimaluse uuesti turule tulla ning moonutada konkurentsi ja kahjustada liikmesriikidevahelist kaubandust.
(60)
Eeltoodut arvesse võttes leiab komisjon, et riigigarantiiga anti BPP-le majanduslik eelis, sest Portugal kasutas riigi vahendeid. See eelis võib kahjustada konkurentsi ja liikmesriikidevahelist kaubandust ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses. Seega on meede riigiabi.
6.1.2. 250 000 euro suurune tagatis eriinvesteerimisfondi klientidele
(61)
Nagu eespool kirjeldatud, on kõnealusest meetmest kasusaajad BPP kliendid, kes investeerisid absoluutse tootlusega toodetesse ja otsustasid ühineda eriinvesteerimisfondiga. Portugali rakendatud lahenduseta ähvardaks eriinvesteerimisfondi kliente oht jääda tagasimakseteta või - tõenäolisemalt - saada garantiiga ette nähtud summast väiksemad tagasimaksed. Portugali enda hinnangute kohaselt on tõenäoline, et garantii suurendab nende kui eriinvesteerimisfondi klientide tulu. Seega soodustati meetmega eriinvesteerimisfondi kliente.
(62)
Siiski ei tähenda ainuüksi rahaliste vahendite hoiustamine tingimata äritegevust riigiabieeskirjade tähenduses, ja Portugali väite kohaselt on enamik eriinvesteerimisfondis osalevaid isikuid tõepoolest üksikisikud, kes ei ole ettevõtjad. Niivõrd kui riigigarantiiga kaetud eriinvesteerimisfondi summad toovad kasu ettevõtjatele, võivad need siiski kujutada endast riigiabi.
(63)
Portugali esitatud arvandmetest nähtub siiski selgelt, et riigi tehtavad väljamaksed on kolme aasta jooksul 200 000 euro suurusest vähese tähtsusega abi künnisest tunduvalt väiksemad, (17) kui võtta arvesse investorikaitse süsteemi ja hoiuste tagatisfondi tagatud kaitset ning tõenäolist hinda, mille investorid mõistlike eelduste kohaselt asjaomaselt varalt saavad.
6.2. Kokkusobivus vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktile b
6.2.1. Riigigarantii 450 miljoni euro suurusele laenule
(64)
Portugal väidab, et abielementi tuleks hinnata ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti b alusel, mis võimaldab komisjonil tunnistada abi siseturuga kokkusobivaks, kui see on ette nähtud „liikmesriigi majanduses tõsise häire kõrvaldamiseks”. Komisjon tuletab meelde, et Üldkohus on rõhutanud, et ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti b tuleb kohaldada piiravalt ja see peab olema suunatud liikmesriigi majanduses esineva tõrke kõrvaldamisele (18).
(65)
Komisjon on juba tunnistanud, et praegune ülemaailmne finantskriis võib tekitada tõsiseid häireid liikmesriigi majanduses ja et häirete kõrvaldamiseks võib kaaluda panku toetavate meetmete võtmist. Seda hinnangut on kinnitatud komisjoni pangandusteatises, (19) rekapitaliseerimisteatises, (20) langenud väärtusega varade teatises (21) ja ümberkorraldamisteatises (22). ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkt b võib seega olla kõnealuse süsteemse kriisi kõrvaldamiseks võetavate abimeetmete õiguslikuks aluseks. Kui rääkida konkreetsemalt Portugali majandusest, siis oli see säte asjakohane õiguslik alus mitmele komisjoni otsusele, millega kiideti heaks Portugali ametiasutuste poolt finantskriisiga võitlemiseks võetud meetmed, eelkõige Portugali rekapitaliseerimiskava, ja selle pikendamist heakskiitvatele otsustele, kusjuures viimane neist otsustest tehti 2010. aasta märtsis (23).
(66)
Käesoleva asjaga seoses märgib komisjon ka, et ta hindas oma päästmisabi otsuses ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti b kohaldatavust ja leidis, et see on kohaldatav, sest kui BPP ei täida oma finantskohustusi, võib see avaldada negatiivset mõju kogu Portugali finantssüsteemile (vt päästmisabi otsuse põhjendused 33-45).
(67)
Kuigi Portugal ei esitanud ümberkorralduskava, hoolimata korduvatest palvetest ja teabe esitamise korraldusest, nagu kirjeldati eespool põhjendustes 30-32, pikendas ta garantiid kahel korral sellest komisjoni eelnevalt teavitamata ja ilma komisjoni eelneva nõusolekuta.
(68)
Portugali ametiasutuste väidetega, et komisjon oli teadlik sellest, et garantii võidakse lepingu alusel anda kaheks aastaks, ja et riigigarantiid oluliselt ei muudetud, ei saa nõustuda. Päästmisabi otsuses seoti riigigarantii heakskiit Portugali ametiasutuste võetud kohustuse - esitada ümberkorralduskava kuue kuu jooksul - täitmisega. Portugali ametiasutused ei täitnud seda kohustust.
(69)
Lisaks ei saa lepinguga ette nähtud riigigarantii pikendamine pangasündikaadi ja BPP otsuse alusel vabastada Portugali täpsetest ja sõnaselgetest kohustustest, mis tulenevad komisjonile antud ja päästmisabi otsuse aluseks olevatest lubadustest või ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 3 kohastest kohustustest.
(70)
Portugali poolt ümberkorralduskava esitamise kohustuse küsimuses võetud seisukohaga, mille kohaselt oli tema kohustus üksnes edastada kõnealune kava komisjonile, ei saa päästmisabi otsuse aluseks olevaid kohustusi arvesse võttes nõustuda. Igal juhul ei esitatud ümberkorralduskava päästmisabi otsuses kindlaksmääratud tähtajaks ja seega on heakskiidu andmise alus kehtetu.
(71)
Sellest tulenevalt oli garantii hind väiksem kui pangandusteatise alusel tavapäraselt nõutakse, et abi saaks käsitada kokkusobivana, ja komisjon andis päästmisabi otsuses loa kasutada kõnealust hinda üksnes Portugali võetud kohustuse alusel esitada ümberkorraldus- või likvideerimiskava, mis vähendaks asjakohaselt konkurentsimoonutusi. 5. juuniks 2009 ei olnud sellist kava esitatud ja komisjon leiab seetõttu, et Portugali poolt 5. detsembril 2008 antud garantii ja selle pikendamine pärast 5. juunit 2009 ei ole siseturuga kokkusobiv.
(72)
Kuigi Portugal ei esitanud BPP ümberkorralduskava, on Portugali ametiasutused esitanud teabe, mis tõendab, et 15. aprillil 2010 BPP krediidiasutuse tegevusloa tühistamisega alanud likvideerimismenetlus lõpeb ettevõtja likvideerimisega. Lisaks sellele ei maksta BPP aktsionäridele mingit hüvitist peale likvideerimismenetlusest tulenevate summade. Selle teabe põhjal leiab komisjon, et BPPga seoses puudub tulevikus konkurentsi moonutamise oht. See järeldus ei saa siiski muuta Portugali poolt ajavahemikul 5. detsembrist 2008 kuni 15. aprillini 2010 antud abi kokkusobimatust.
(73)
Turupõhise laenuintressi kindlaksmääramiseks tugines komisjon oma hinnangus komisjoni teatisele viite- ja diskontomäärade kindlaksmääramise meetodi läbivaatamise kohta (24). Komisjon kehtestab viitemäärad, mis peaksid kajastama tavapäraste väärtpaberitega tagatud keskmise ja pika tähtajaga laenude eest turul küsitavate intressimäärade keskmist taset. See viitemäär on baasmäär, mida võidakse konkreetse riskiga olukordade puhul suurendada, näiteks kui ettevõtja on raskustes või kui pankade poolt harilikult nõutavat tagatist ei anta. Erandlike asjaolude korral võib garantii abielement olla sama suur kui asjaomase garantiiga tegelikult kaetud summa.
(74)
Garantii võimaldas BPP-l saada laenu finantsturgudel tavapäraselt kehtivatest tingimustest parematel finantstingimustel. Komisjon leiab, et garantii abielementi võib arvutada selle intressi, mida BPP oleks pidanud laenu eest turutingimuste alusel, st ilma garantiita, maksma, ja garantiiga laenu eest tegelikult makstud intressi vahena. Kõnealust vahet võib käsitada vastavana tagatistasule, mida selliste garantiide eest oleks nõudnud turumajandusliku investeerimise põhimõtet järgiv käendaja.
(75)
Käesolevas asjas leiab komisjon, et BPP oleks ilma garantiita maksnud intressi, mis oleks olnud vähemalt võrdne intressi viitemääraga, millele on lisatud 400 baaspunkti, sest tegemist oli raskustes äriühinguga, kes pakub suuri tagatisi. Komisjon peab 400 baaspunkti lisamist piisavaks, võttes arvesse laenu suuri tagatisi (vt põhjendus 17), mis suurendasid tõenäosust, et laenuandja saab BPP väga raskest olukorrast hoolimata tagasi vähemalt osa laenust. Garantii abielement koosneb seega intressi viitemäära, millele on lisatud 400 baaspunkti, ja garanteeritud laenu intressimäära (st EURIBOR + 100 baaspunkti) vahest pärast garantii eest tegelikult makstud hinna, st 20 baaspunkti mahaarvamist.
(76)
Seoses sellega märgib komisjon ka, et Portugali väidete kohaselt on ta juba esitanud vajalikud dokumendid, et teostada oma eesõigusi seoses BPP-lt saadud tagatisega, ja ta jätkab oma jõupingutusi, kuni on kogu laenusumma tagasi saanud (25). Komisjon leiab, et Portugal on kohustatud seda tegema, et täita garantiilepingu tingimused; kui ta ei teosta tagatisega seotud õigusi, et saada tagasi kogu laenusumma, on tegemist BPP kasuks antud riigiabiga.
6.3. 450 miljoni euro kasutamine BPP poolt
(77)
Huvitatud kolmas isik, kes esitas märkusi komisjoni ametliku uurimismenetluse algatamise otsuse kohta, väitis, et 450 miljoni euro suurust laenu ei kasutatud BPP ümberkorraldamiseks, vaid teatavate panga klientide nõuete rahuldamiseks, karistades kõiki teisi. Komisjon sai Portugali ametiasutustelt teavet, mille kohaselt kasutati laenu selliste BPP võlausaldajate nõuete rahuldamiseks, kelle laenu tähtpäev oli saabunud või kelle krediidiliinid olid aegumas ja kes otsustasid laenu või krediidiliine mitte pikendada. Komisjon ei leidnud põhjendatud tõendeid, mis toetaksid huvitatud kolmanda isiku väiteid.
7. JÄRELDUS
(78)
Eespool kirjeldatut arvesse võttes leiab komisjon, et BPP-le antud riigigarantii kujutab endast riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses, mida ei saa tunnistada siseturuga kokkusobivaks.
8. ABI TAGASINÕUDMINE
(79)
Määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 14 lõikes 1 on sätestatud, et kui ebaseadusliku abi korral tehakse negatiivne otsus, nõuab komisjon, et asjaomane liikmesriik peab võtma kõik vajalikud meetmed, et abisaajalt abi tagasi saada. Tagasi tuleb nõuda üksnes abi, mis ei ole siseturuga kokkusobiv.
(80)
Abi tagasinõudmise eesmärk on taastada enne abi andmist valitsenud olukord. See saavutatakse pärast seda, kui BPP on kokkusobimatu abi tagasi maksnud, kaotades seega eelise oma konkurentide ees. Tagasinõutav summa peaks olema selline, mis võimaldab kaotada BPP-le antud majandusliku eelise.
(81)
Vastavalt komisjoni teatise (EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamise kohta garantiidena antava riigiabi suhtes) (edaspidi „garantiisid käsitlev komisjoni teatis”) (26) punktile 3.1 tuleb üksiku riigigarantii puhul hinnata abielemendi olemasolu garantii ja laenu tingimuste alusel. Võttes arvesse BPP suuri rahalisi raskusi garantii andmise ajal, oleks ilma riigi sekkumiseta turult pangalaenu saamine olnud äriühingul väga ebatõenäoline.
(82)
Kuna riigigarantii eest saadava tasu puhul ei ole asjakohast turul kohaldatavat hinda võimalik kindlaks teha, tuleb täpse abisumma suuruse väljaselgitamiseks määrata kindlaks mõistlik võrdlusalus. Nagu on sätestatud garantiisid käsitleva komisjoni teatise punkti 3.2 esimeses taandes, võib laenugarantii sularahaekvivalendi vastaval aastal arvutada samal viisil nagu sooduslaenu toetusekvivalendi. Seega võib abisumma arvutada teoreetilise turuintressimäära ja riigigarantii abil saadud intressimäära vahena pärast tagatistasude mahaarvamist.
(83)
Võttes arvesse BPP finantsraskusi ja antud tagatist, oleks BPP pidanud käesoleval juhul maksma turutingimustel saadud laenu eest, st ilma garantiita laenu eest, viiteintressi, millele on lisatud 400 baaspunkti suurune riskipreemia. Abisumma tuleks seega arvutada selle teoreetilise turumäära ja garantiiga laenu tegeliku intressimäära (st EURIBOR + 100 baaspunkti) vahena pärast garantii eest tegelikult makstud hinna, st 20 baaspunkti mahaarvamist.
(84)
Laenu kogusummaga seoses on Portugali ametiasutuste sõnul Portugali riik võtnud kõik vajalikud meetmed, et teostada oma eesõigusi, mis tal on seoses BPP-lt saadud tagatisega (mille väärtus on hinnangute järgi laenu väärtusest oluliselt suurem) (27). Komisjon eeldab, et Portugali riik jätkab kõnealuste õiguste teostamist, saades seeläbi likvideerimismenetluse käigus tagasi kogu laenusumma, nagu ta on ise märkinud oma 15. juuni 2010. aasta vastuses (28).
(85)
Põhjenduses 83 viidatud summa on tagasinõudmisele kuuluv summa, millele on lisatud selle summa pealt tegelikult kogunenud intress alates kuupäevast, mil abi anti abisaaja käsutusse (5. detsember 2008), kuni abi tegeliku tagasimaksmiseni. Kõnealune intress ei või olla väiksem kui komisjoni 21. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 794/2004 (millega rakendatakse nõukogu määrust (EÜ) nr 659/1999) (29) artikli 9 kohaselt arvutatud summa,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Riigiabi seoses garantiiga, mille Portugal andis ELi toimimise lepingu artikli 108 lõiget 3 rikkudes ebaseaduslikult 450 miljoni suurusele laenule Banco Privado Português’i kasuks, on siseturuga kokkusobimatu.
Artikkel 2
1. Portugal peab artiklis 1 osutatud abi abisaajalt tagasi nõudma.
2. Tagasinõutavalt summalt arvestatakse intressi alates kuupäevast, mil summa abisaaja käsutusse anti, kuni selle tegeliku tagasimaksmiseni.
3. Intress arvutatakse liitintressina vastavalt määruse (EÜ) nr 794/2004 V peatükile.
Artikkel 3
1. Artiklis 1 viidatud abi nõutakse tagasi viivitamata ja tõhusalt.
2. Portugal tagab käesoleva otsuse täitmise nelja kuu jooksul pärast selle teatavakstegemise kuupäeva.
Artikkel 4
1. Portugal edastab kahe kuu jooksul pärast käesoleva otsuse teatavakstegemist komisjonile järgmise teabe:
a)
abisaajalt tagasi nõutav kogusumma (põhisumma ja intressid);
b)
käesoleva otsuse täitmiseks juba võetud ja kavandatud meetmete üksikasjalik kirjeldus;
c)
dokumendid, mis tõendavad, et Portugali riik on teostanud oma eesõigused seoses Banco Privado Português’i poolt garantii raames antud tagatisega.
2. Portugal hoiab komisjoni kursis käesoleva otsuse täitmiseks võetud riiklike meetmete edenemisega, kuni artiklis 1 viidatud abi on täies ulatuses tagasi makstud. Portugal esitab komisjoni nõudmisel viivitamata teabe käesoleva otsuse täitmiseks juba võetud ja kavandatud meetmete kohta. Samuti annab Portugal üksikasjalikku teavet abisaajalt juba tagasi saadud abisummade ja intressi kohta.
Artikkel 5
Käesolev otsus on adresseeritud Portugali Vabariigile.
Brüssel, 20. juuli 2010