РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 794/2011 НА КОМИСИЯТА
от 8 август 2011 година
за одобрение на промени в спецификацията на название, вписано в регистъра на защитените наименования за произход и на защитените географски указания (Parmigiano Reggiano (ЗНП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 510/2006 на Съвета от 20 март 2006 г. относно закрилата на географски указания и наименования за произход на земеделски продукти и храни (1), и по-специално член 9, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
В съответствие с член 6, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 510/2006 заявката за одобрение на промените в спецификацията на названието „Parmigiano Reggiano“, подадена от Италия, бе публикувана в Официален вестник на Европейския съюз (2).
(2)
Белгия, Дания и Асоциацията на вносителите на сирена със седалище в Базел (Швейцария) отправиха възражения срещу регистрацията в съответствие с член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 510/2006. Възраженията на Белгия и Дания бяха счетени за допустими въз основа на член 7, параграф 3, първа алинея, букви а) и в) от посочения регламент. Възражението на Асоциацията на вносителите на сирена бе счетено за недопустимо, тъй като бе предадено след обявения краен срок.
(3)
С писмо от 30 октомври 2009 г. Комисията призова заинтересованите страни да проведат необходимите консултации.
(4)
Възражението на Дания се основаваше на факта, че липсват мотиви за въвеждане на задължение за разрязване, настъргване и опаковане на сиренето, носещо названието „Parmigiano Reggiano“, в определената географска област. Вследствие на представените от Италия пояснения в течение на посочените консултации Дания оттегли своето възражение.
(5)
Възражението на Белгия също се основаваше на факта, че липсват мотиви за подобно задължение за разрязване, настъргване и опаковане на сиренето, носещо названието „Parmigiano Reggiano“, в определената географска област.
(6)
Като се има предвид, че Белгия и Италия не постигнаха съгласие в шестмесечния срок, Комисията е длъжна да приеме решение в съответствие с процедурата, предвидена в член 7, параграф 5, трета алинея и член 15, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 510/2006.
(7)
В точка 3.6 от единния документ Италия подчертава, че това се налага поради загубата или липсата на видимост (при настърганото сирене и това на парчета) на идентификационните знаци на сиренето „Parmigiano Reggiano“, които личат върху цялата пита, а следователно и поради необходимостта да се гарантира произходът на опакования предварително продукт. Това се налага и поради необходимостта да се гарантира, че дейностите по опаковане на парчетата сирене се извършват в кратък срок след нарязването му на парчета и по такъв начин, че да се избегне рискът от обезводняване, окисляване и изобщо от загубата на оригиналните органолептични характеристики на „Parmigiano Reggiano. В действителност разрязването на питата лишава сиренето от естествената защита на кората, която поради почти пълното отсъствие на вода в нея отлично изолира сиренето от околната среда.“
(8)
Според Комисията тези мотиви, опиращи се на необходимостта от гарантиране на произхода на съответния продукт, от осигуряване на оптимален контрол и от съхраняване на физическите и органолептичните му характеристики, не оставят съмнение за допускане на очевидна грешка в преценката на компетентните италиански органи.
(9)
Освен това в своето възражение Белгия се позовава на член 7, параграф 3, буква в) от Регламент (ЕО) № 510/2006. Съгласно посочения член допустими са възраженията „(…)[които] показват, че регистрацията на предложеното наименование ще накърнява съществуването на изцяло или частично идентично наименование или търговска марка или съществуването на продукти, които са били законно на пазара за период от поне пет години, предшестващ датата на публикацията, предвидена в член 6, параграф 2“.
(10)
Белгия не представи конкретни данни за потенциалните вреди, които биха претърпели белгийските предприятия след влизането в сила на промените в спецификацията.
(11)
Общоизвестен факт обаче е, че извън определената географска област има предприятия, които се занимават с рязане и/или опаковане на сирене с названието „Parmigiano Reggiano“. В член 13, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 510/2006 се разрешава въвеждане на преходен период до пет години, в случай че дадено възражение е прието за допустимо с мотива, че регистрацията на предложеното име ще застраши съществуването на продукти, които законно са били предлагани на пазара поне пет години преди датата на публикацията, предвидена в член 6, параграф 2 от посочения регламент. Като се имат предвид текущите договорни задължения и необходимостта от постепенна адаптация на пазара вследствие на промените в спецификацията на названието „Parmigiano Reggiano“, в дадения случай изглежда целесъобразно да се предвиди преходен период от една година за операторите, които не са установени в определената в спецификацията на названието „Parmigiano Reggiano“ географска област, при условие че последните законно са извършвали дейности по рязане и опаковане на сирене с названието „Parmigiano Reggiano“ извън посочената определена географска област за период от поне пет години, предшестващ датата 16 април 2009 г. Посоченият преходен период е със същата продължителност като отпуснатия от Италия за операторите, извършващи дейности по рязане и опаковане на нейна територия, но извън определената географска област.
(12)
Като се имат предвид посочените факти, следва промените да бъдат одобрени и да се въведе преходен период от една година.
(13)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет за защитените географски указания и наименования за произход,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Одобряват се публикуваните на 16 април 2009 г. в Официален вестник на Европейския съюз промени в спецификацията, свързана с посоченото в приложението към настоящия регламент название.
Член 2
Въвежда се преходен период от една година за операторите, които не са установени в определената в спецификацията на названието „Parmigiano Reggiano“ географска област и които законно са извършвали дейности по рязане и опаковане на сиренето с название „Parmigiano Reggiano“ извън посочената определена географска област за период от поне пет години, предшестващ датата 16 април 2009 г.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 8 август 2011 година.
KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr 794/2011,
8. august 2011,
millega kiidetakse muudatused kaitstud päritolunimetuste ja kaitstud geograafiliste tähiste registrisse kantud nimetuse spetsifikaadis [„Parmigiano Reggiano” (KPN)]
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 20. märtsi 2006. aasta määrust (EÜ) nr 510/2006 põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta, (1) eriti selle artikli 9 lõiget 2,
ning arvestades järgmist:
(1)
Vastavalt määruse (EÜ) nr 510/2006 artikli 6 lõikele 2 avaldati Euroopa Liidu Teatajas Itaalia taotlus saada heakskiit nimetuse „Parmigiano Reggiano” spetsifikaadi muudatustele (2).
(2)
Belgia, Taani ja Baselis (Šveits) asuv juustutootjate ühendus (Association des Importateurs de fromage) esitasid registreerimisele vastuväite vastavalt määruse (EÜ) nr 510/2006 artikli 7 lõikele 1. Kõnealuse määruse artikli 7 lõike 3 esimese lõigu punktide a ja c kohaselt loeti Belgia ja Taani vastuväited vastuvõetavaks. Juustutootjate ühenduse vastuväide loeti vastuvõetamatuks, kuna see oli esitatud pärast ettenähtud tähtaega.
(3)
Oma 30. oktoobri 2009. aasta kirjas kutsus komisjon huvitatud osapooli üles asjakohaseid läbirääkimisi pidama.
(4)
Taani vastuväites rõhutati asjaolu, et nõue viilutada, riivida ja pakendada päritolunimetusega juustu „Parmigiano Reggiano” edaspidi määratletud geograafilises piirkonnas ei ole põhjendatud. Pärast seda, kui Itaalia oli asjaomaste läbirääkimiste käigus esitanud oma selgitused, võttis Taani vastuväite tagasi.
(5)
Belgia vastuväites rõhutati samuti asjaolu, et nõue viilutada, riivida ja pakendada päritolunimetusega juustu „Parmigiano Reggiano” edaspidi määratletud geograafilises piirkonnas ei ole põhjendatud.
(6)
Kuna Belgia ja Itaalia ei ole siiski suutnud kuue kuu jooksul kokkuleppele jõuda, peab komisjon võtma vastu otsuse vastavalt määruse (EÜ) nr 510/2006 artikli 7 lõike 5 kolmandas lõigus ja artikli 15 lõikes 2 osutatud menetlusele.
(7)
Koonddokumendi punktis 3.6 rõhutab Itaalia, et „kuna juustu „Parmigiano Reggiano” identifitseerimist võimaldav märgistus, mis esineb tervel juustukeral, puudub või ei ole alati nähtav riivituna või tükkidena turustataval juustul, on vaja tagada pakendatud toote algupära muul viisil. Nõue tuleneb ka vajadusest tagada, et juust pakendataks tükeldatuna võimalikult kiiresti, vältides kuivamist, oksüdeerumist ja muid protsesse, mis võivad seada ohtu juustu „Parmigiano Reggiano” iseloomulikud organoleptilised omadused. Pärast avamist jääb juustumass ilma kõva ja kuivanud kooriku kaitsest ja satub kontakti väliskeskkonnaga.”
(8)
Komisjoni seisukohalt ei osuta kõnealune põhjendus, millega püütakse tagada toote algupära, optimaalne kontroll ja säilitada füüsilised ja organoleptilised omadused, mingil juhul Itaalia pädevate asutuste ilmsele hindamisveale.
(9)
Oma vastuväites tõi Belgia esile ka määruse (EÜ) nr 510/2006 artikli 7 lõike 3 punkti c. Kõnealuse artikli kohaselt on vastuvõetavad sellised vastuväited, […] [mis] „näitavad, et pakutud nime registreerimine ohustaks […] tooteid, mida on õiguspäraselt turustatud vähemalt viis aastat enne artikli 6 lõikega 2 ette nähtud avaldamise kuupäeva”.
(10)
Belgia ei esitanud konkreetseid andmeid võimalike üksikasjade kohta, mis võiksid Belgia ettevõtjaid ohustada pärast spetsifikaadi muudatuste jõustumist.
(11)
Siiski on hästi teada, et tegelikult esineb väljaspool geograafilist piirkonda juustu „Parmigiano Reggiano” tükeldamise ja/või pakendamisega tegelevaid ettevõtjaid. Määruse (EÜ) nr 510/2006 artikli 13 lõike 3 kohaselt võib ette näha kuni viieaastase üleminekuperioodi, kui vastuväide on tunnistatud vastuvõetavaks sel põhjusel, et pakutud nimetuse registreerimine ohustaks tooteid, mida on õiguspäraselt turustatud vähemalt viis aastat enne artikli 6 lõikega 2 ette nähtud avaldamise kuupäeva. Võttes arvesse eelkõige kehtivaid lepingujärgseid kohustusi ja vajadust kohandada turgu lähtuvalt nimetuse „Parmigiano Reggiano” spetsifikaadi muudatustest, oleks vaja ette näha üheaastane üleminekuperiood neile ettevõtjatele, kes ei asu nimetuse „Parmigiano Reggiano” spetsifikaadis määratletud geograafilises piirkonnas ja kes on enne 16. aprilli 2009 vähemalt viie aasta jooksul tegelenud õiguspäraselt juustu „Parmigiano Reggiano” tükeldamise ja pakendamisega väljaspool määratletud geograafilist piirkonda. Üleminekuperioodi pikkus on sama, mis Itaalia on andnud ettevõtjatele, kes tegelevad juustu tükeldamise ja pakendamisega Itaalia territooriumil, kuid väljaspool määratletud geograafilist piirkonda.
(12)
Lähtudes esitatud üksikasjadest tuleks muudatused heaks kiita ja kehtestada üheaastane üleminekuperiood.
(13)
Käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas kaitstud geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste alalise komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Spetsifikaadi muudatused, mis hõlmavad käesoleva määruse I lisas esitatud nimetust ja mis on avaldatud 16. aprilli 2009. aasta Euroopa Liidu Teatajas, on heaks kiidetud.
Artikkel 2
Üheaastane üleminekuperiood kehtestatakse ettevõtjatele, kes ei asu nimetuse „Parmigiano Reggiano” spetsifikaadis määratletud geograafilises piirkonnas ja kes on enne 16. aprilli 2009 vähemalt viie aasta jooksul tegelenud õiguspäraselt juustu „Parmigiano Reggiano” tükeldamise ja pakendamisega väljaspool määratletud geograafilist piirkonda.
Artikkel 3
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 8. august 2011