РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 11 април 2012 година
за изменение на Решение 2008/961/ЕО за използване на националните счетоводни стандарти на някои трети държави и на Международните стандарти за финансово отчитане от емитенти на ценни книжа от трети държави при изготвянето на техните консолидирани финансови отчети
(нотифицирано под номер C(2012) 2256)
(текст от значение за ЕИП)
(2012/194/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2004/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 2004 г. относно хармонизиране изискванията за прозрачност по отношение на информацията за издателите, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар, и за изменение на Директива 2001/34/ЕО (1), и по-специално член 23, параграф 4, трета алинея от нея,
като има предвид, че:
(1)
В съответствие с член 23 от Директива 2004/109/ЕО емитентите от трети държави могат да бъдат освободени от изискването да изготвят консолидираните си счетоводни отчети съгласно Международните стандарти за финансово отчитане (МСФО), приети от Съюза, ако общоприетите счетоводни принципи (GAAP) на въпросната трета държава установят еквивалентни изисквания. За да се оцени до каква степен общоприетите счетоводни принципи на тази трета държава са еквивалентни на приетите МСФО, в Регламент (ЕО) № 1569/2007 на Комисията (2) се дава определение за еквивалентност и се установява механизъм за определяне на еквивалентността на общоприетите счетоводни принципи на трета държава.
(2)
Важно е да се оценят усилията на тези държави, които са предприели мерки за сближаване на своите счетоводни стандарти с МСФО или за приемане МСФО. Следователно Регламент (ЕО) № 1569/2007 бе изменен, за да се удължи периодът, през който се допуска временна еквивалентност до 31 декември 2014 г.
(3)
В Решение 2008/961/ЕО на Комисията (3) се предвижда емитентите от трети държави да могат също така от 1 януари 2009 г. да изготвят своите консолидирани финансови отчети в съответствие с МСФО. Съгласно това решение преди финансовите години, започващи на или след 1 януари 2012 г., емитенти от трети държави могат да изготвят годишните и шестмесечните си консолидирани финансови отчети в съответствие с общоприетите счетоводни принципи на Китайската народна република, Канада, Република Корея или Република Индия.
(4)
През юни 2010 г. Комисията поиска от тогавашния Комитет на регулаторите на ценни книжа (ЕКРЦК), заменен от Европейския орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП) по силата на Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. за създаване на Европейски надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари), за изменение на Решение № 716/2009/ЕО и за отмяна на Решение 2009/77/ЕО на Комисията (4), да осигури техническа оценка и актуална информация за преминаването на Китай, Канада, Южна Корея и Индия към МСФО. Комисията взе предвид доклада, представен от ЕКРЦК през ноември 2010 г., и актуализираната информация относно Китай и Индия, получена от ЕОЦКП през май 2011 г., която беше изготвена след разследване на място, проведено през януари 2011 г.
(5)
През април 2010 г. Министерството на финансите на Китай издаде „Пътна карта за продължаващо сближаване на счетоводните стандарти за бизнес предприятия (ССБП) с МСФО“, в която отново потвърди ангажимента на Китай да продължи процеса на сближаване към МСФО. От октомври 2010 г. всички текущи стандарти и тълкувания, издадени от Съвета по международни счетоводни стандарти (СМСС), са въведени в ССБП. ЕОЦКП отчете степента на сближаване като задоволителна, като от емитентите от ЕС, които изготвят финансовите си отчети в съответствие с МСФО, не се изисква да представят равнение по стандартите за бизнес предприятия. Следователно е уместно от 1 януари 2012 г. китайските ССБП да се считат за еквивалентни на приетите МСФО.
(6)
През януари 2006 г. Съветът по счетоводните стандарти на Канада пое публичен ангажимент да приеме МСФО до 31 декември 2011 г. Той е одобрил включването от 2011 г. на МСФО в Ръководството на Канадския институт на дипломираните счетоводители като канадски общоприети счетоводни принципи за всички публични предприятия със стопанска цел. Следователно е уместно от 1 януари 2012 г. канадските общоприети счетоводни принципи да се считат за еквивалентни на приетите МСФО.
(7)
През март 2007 г. Корейската комисия за финансов надзор и Корейският институт по счетоводство поеха публичен ангажимент за приемане на МСФО до 31 декември 2011 г. Корейският съвет за счетоводни стандарти прие МСФО като корейски МСФО (K-IFRS). Те са идентични с МСФО, публикувани от СМСС, и от 2011 г. са задължителни за всички дружества в Южна Корея, чиито ценни книжа са допуснати за търговия на регулирани пазари. Финансовите институции, чиито ценни книжа не са допуснати за търговия на регулирани пазари, и държавните предприятия също трябва да прилагат корейските МСФО. Други предприятия, чиито ценни книжа не са допуснати за търговия на регулирани пазари, могат да изберат да прилагат корейските МСФО. Следователно е уместно от 1 януари 2012 г. общоприетите счетоводни принципи на Южна Корея да се считат за еквивалентни на приетите МСФО.
(8)
Правителството на Индия и Индийският институт на дипломираните счетоводители се ангажираха публично през юли 2007 г. да приемат МСФО до 31 декември 2011 г., така че до края на програмата индийските общоприети счетоводни принципи да отговарят напълно на МСФО. След разследване на място през януари 2011 г. ЕОЦКП отбеляза, че са на лице редица различия между индийските счетоводни стандарти и МСФО. Съществува известна несигурност относно графика за въвеждането на система за докладване, съвместима с МСФО.
(9)
Във връзка с това е целесъобразно да се удължи преходният период за не повече от три години, до 31 декември 2014 г., за да се позволи на емитентите от трети държави да изготвят годишните и шестмесечните си финансови отчети в Съюза в съответствие с общоприетите счетоводни принципи на Индия.
(10)
Тъй като преходният период, през който общоприетите счетоводни принципи на Китай, Канада, Южна Корея и Индия се считаха за еквивалентни по силата на Решение 2008/961/ЕО, приключи на 31 декември 2011 г., с оглед постигане на правна сигурност настоящото решение следва да се прилага от 1 януари 2012 г.
(11)
Поради това Решение 2008/961/ЕО следва да бъде съответно изменено.
(12)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Европейския комитет по ценни книжа,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Член 1 от Решение 2008/961/ЕО се изменя, както следва:
1.
Вторият параграф се заменя със следното:
„От 1 януари 2012 г. по отношение на годишните и шестмесечните консолидирани финансови отчети следните стандарти се считат за еквивалентни на МСФО, приети съгласно Регламент (ЕО) № 1606/2002:
а)
общоприетите счетоводни принципи на Китайската народна република;
б)
общоприетите счетоводни принципи на Канада;
в)
общоприетите счетоводни принципи на Република Корея.“
2.
Добавя се следният трети параграф:
„На емитенти от трети държави се позволява да изготвят годишните и шестмесечните си консолидирани финансови отчети в съответствие с общоприетите счетоводни принципи на Република Индия за финансовите години, започващи преди 1 януари 2015 г.“
Член 2
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Настоящото решение се прилага, считано от 1 януари 2012 г.
Съставено в Брюксел на 11 април 2012 година.
KOMISJONI RAKENDUSOTSUS,
11. aprill 2012,
millega muudetakse otsust 2008/961/EÜ teatavate kolmanda riigi raamatupidamisstandardite ja rahvusvaheliste finantsaruandlusstandardite kasutamise kohta konsolideeritud raamatupidamisaruannete koostamisel kolmandate riikide väärtpaberiemitentide poolt
(teatavaks tehtud numbri C(2012) 2256 all)
(EMPs kohaldatav tekst)
(2012/194/EL)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. detsembri 2004. aasta direktiivi 2004/109/EÜ läbipaistvuse nõuete ühtlustamise kohta teabele, mis kuulub avaldamisele emitentide kohta, kelle väärtpaberid on lubatud reguleeritud turul kauplemisele, ning millega muudetakse direktiivi 2001/34/EÜ, (1) eriti selle artikli 23 lõiget 4,
ning arvestades järgmist:
(1)
Vastavalt direktiivi 2004/109/EÜ artiklile 23 võib vabastada kolmanda riigi emitendid nõudest koostada konsolideeritud aruanded vastavalt liidus vastu võetud rahvusvahelistele finantsaruandlusstandarditele (IFRS), kui kõnealuse kolmanda riigi üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtetega (GAAP) on kehtestatud samaväärsed nõuded. Et hinnata, kas kõnealuse kolmanda riigi üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtted on samaväärsed vastuvõetud IFRSiga, on komisjoni määruses (EÜ) nr 1569/2007 (2) sätestatud samaväärsuse määratlus ja kolmanda riigi üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtete (GAAP) samaväärsuse kindlaksmääramise mehhanism.
(2)
Oluline on hinnata nende riikide jõupingutusi, kes on võtnud meetmeid oma raamatupidamisstandardite lähendamiseks IFRSile või selle kasutusele võtmiseks. Seepärast on määrust (EÜ) nr 1569/2007 muudetud, et pikendada aega, mille jooksul ajutiselt käsitatakse asjaomaseid raamatupidamisstandardeid samaväärsetena IFRSiga, kuni 31. detsembrini 2014.
(3)
Komisjoni otsusega 2008/961/EÜ (3) on ette nähtud, et kolmanda riigi emitendid võivad samuti koostada konsolideeritud aruanded alates 1. jaanuarist 2009 vastavalt IFRSile. Selle otsuse kohaselt võivad kolmanda riigi emitendid enne majandusaastaid, mis algavad 1. jaanuaril 2012 või hiljem, koostada oma konsolideeritud majandusaasta aruande ja konsolideeritud poolaasta vahearuande kooskõlas Hiina Rahvavabariigi, Kanada, Korea Vabariigi või India Vabariigi üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtetega.
(4)
Komisjon palus 2010. aasta juunis varasemal Euroopa väärtpaberituru reguleerijate komiteel (CESR), mis asendati Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvega (ESMA), mis on asutatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. novembri 2010. aasta määrusega (EL) nr 1095/2010 (millega asutatakse Euroopa Järelevalveasutus (Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve), muudetakse otsust nr 716/2009/EÜ ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni otsus 2009/77/EÜ) (4) teha tehniline hindamine ja anda ülevaade suundumustest seoses raamatupidamisstandardite lähendamisega IFRSile Hiinas, Kanadas, Lõuna-Koreas ja Indias. Komisjon võttis täies mahus arvesse CESRi 2010. aasta novembris esitatud aruannet ja ESMA-lt pärast 2011. aasta jaanuaris tehtud kohapealset uurimist sama aasta mais saadud andmeid Hiina ja India kohta.
(5)
2010. aasta aprillis andis Hiina rahandusministeerium välja „Tegevuskava äriettevõtete raamatupidamisstandardite (ASBE) jätkuvaks lähendamiseks IFRSile”, kus Hiina veel kord rõhutas soovi jätkata liikumist IFRSi suunas. 2010. aasta oktoobri seisuga on kõik Rahvusvaheliste Raamatupidamisstandardite Nõukogu (IASB) välja antud standardid ja tõlgendused üle võetud ASBEsse. ESMA on teatanud, et lähenemine on piisav ja liidu emitendid, kes koostavad oma raamatupidamisaruanded vastavalt IFRSile, ei pea oma finantsaruandeid korrigeerima. Seega on asjakohane lugeda Hiina ASBE samaväärseks vastuvõetud IFRSiga alates 1. jaanuarist 2012.
(6)
Kanada raamatupidamisstandardite nõukogu võttis 2006. aasta jaanuaris avaliku kohustuse võtta IFRS kasutusele 31. detsembriks 2011. Ta on kiitnud heaks IFRSi ülevõtmise Kanada Vannutatud Audiitorite Instituudi käsiraamatusse, mis kujutab endast Kanada üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtteid kõigi avaliku aruandekohustusega äriühingute jaoks alates 2011. aastast. Seega on asjakohane lugeda Kanada üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtted samaväärseks vastuvõetud IFRSiga alates 1. jaanuarist 2012.
(7)
Korea finantsjärelevalve komisjon ja Korea raamatupidamisinstituut võtsid 2007. aasta märtsis avaliku kohustuse võtta IFRS kasutusele 31. detsembriks 2011. Korea raamatupidamisstandardite nõukogu on võtnud IFRSi vastu kui Korea IFRSi (K-IFRS). K-IFRS on identne IASB välja antud IFRSiga ja see on kõigile Lõuna-Koreas noteeritud äriühingutele kohustuslik alates 2011. aastast. Noteerimata finantseerimisasutused ja riigi omanduses äriühingud peavad samuti kohaldama K-IFRSi. Muud noteerimata äriühingud võivad otsustada seda teha. Seega on asjakohane lugeda Lõuna-Korea üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtted samaväärseks vastuvõetud IFRSiga 1. jaanuarist 2012.
(8)
India valitsus ja India Vannutatud Audiitorite Instituut võtsid 2007. aasta juulis avalikult kohustuse võtta IFRS kasutusele 31. detsembriks 2011 eesmärgiga viia India üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtted täielikult kooskõlla IFRSiga programmi lõpuks. Vastavalt 2011. aasta jaanuaris tehtud kohapealsele uurimisele täheldas ESMA, et India raamatupidamisstandardites tundub olevat mitmeid erinevusi IFRSist. Ebaselge on IFRSile vastava aruandlussüsteemi rakendamise ajakava.
(9)
Seega on asjakohane pikendada üleminekuperioodi mitte rohkem kui kolme aasta võrra, kuni 31. detsembrini 2014, et kolmanda riigi emitendid saaksid liidus koostada majandusaasta aruanded ja poolaasta vahearuanded vastavalt India üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtetele.
(10)
Kuna üleminekuperiood, mille jooksul vastavalt otsusele 2008/961/EÜ käsitatakse samaväärsetena Hiina, Kanada, Lõuna-Koera ja India üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtteid, lõppes 31. detsembril 2011, tuleks käesolevat otsust õiguskindluse tagamiseks kohaldada alates 1. jaanuarist 2012.
(11)
Seega tuleks otsust 2008/961/EÜ vastavalt muuta.
(12)
Käesoleva otsusega ette nähtud meetmed on kooskõlas Euroopa väärtpaberikomitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Otsuse 2008/961/EÜ artiklit 1 muudetakse järgmiselt:
1)
teine lõik asendatakse järgmisega:
„Alates 1. jaanuarist 2012 käsitatakse konsolideeritud majandusaasta aruande ja konsolideeritud poolaasta vahearuande koostamisel järgmisi raamatupidamisstandardeid samaväärsena määruse (EÜ) nr 1606/2002 kohaselt vastu võetud IFRSiga:
a)
Hiina Rahvavabariigi üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtted;
b)
Kanada üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtted;
c)
Korea Vabariigi üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtted.”;
2)
lisatakse järgmine kolmas lõik:
„Kolmanda riigi emitentidel lubatakse koostada konsolideeritud majandusaasta aruanded ja konsolideeritud poolaasta vahearuanded vastavalt India Vabariigi üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtetele nende majandusaastate kohta, mis algavad enne 1. jaanuari 2015.”
Artikkel 2
Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.
Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2012.
Brüssel, 11. aprill 2012