РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 640/2010 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 7 юли 2010 година
за създаване на програма за документацията за улова на червен тон (Thunnus thynnus) и за изменение на Регламент (ЕО) № 1984/2003 на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Съюзът е договаряща страна по Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право от 10 декември 1982 г., одобрена с Решение 98/392/ЕО на Съвета (3), по Споразумението за прилагане на разпоредбите на посочената Конвенцията, свързани с опазването и управлението на трансгранично преминаващите и далекомигриращи рибни запаси, ратифицирано с Решение 98/414/ЕО на Съвета (4) и по Споразумението за насърчаване на съблюдаването на международните мерки за опазване и управление от риболовните кораби в открито море, прието с Решение 96/428/ЕО на Съвета (5). В рамката на тези международни задължения Съюзът участва в усилията за осигуряване на устойчиво управление на запасите от далекомигриращи риби.
(2)
Съгласно Решение 86/238/ЕИО на Съвета (6) Съюзът е договаряща страна по Международната конвенция за опазване на рибата тон в Атлантическия океан (Конвенция ICCAT). Конвенцията ICCAT предвижда рамка за регионално сътрудничество при опазването и управлението на видовете тон и тоноподобни в Атлантическия океан и прилежащите към него морета чрез създаването на Международна комисия за опазване на рибата тон в Атлантическия океан (ICCAT) и за приемане на препоръки, приложими за зоната на конвенцията ICCAT, които са обвързващи както за договарящите страни, сътрудничещите недоговарящи страни, образувания или риболовни организации (ДС).
(3)
С Регламент (ЕО) № 1984/2003 на Съвета от 8 април 2003 г. за въвеждане в Общността на режим на статистическа регистрация на червен тон, риба меч и едроок тон (7) бяха изпълнени препоръки 1992-01, 1993-03, 1996-10, 1997-04, 1998-12, 03-19 и 06-15 на ICCAT, както и резолюции 1993-02, 1994-04 и 1994-05 за програма за статистически документ за червения тон.
(4)
Като част от мерките за регулиране на запасите от червен тон, за подобряване на качеството и надеждността на статистическите данни и за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния риболов, на годишната си среща в Ресифе (Recife) (Бразилия) на 15 ноември 2009 г. ICCAT прие Препоръка 09-11 за изменение на Препоръка 08-12 за програма на ICCAT за документацията за улова на червен тон. Тази препоръка влезе в сила на 1 юни 2010 г. и е необходимо да бъде изпълнена от Съюза.
(5)
За да се гарантират лесното разбиране и еднообразното прилагане на разпоредбите на програмата на ICCAT за документацията за улова на червен тон, съответните разпоредби от Регламент (ЕО) № 1984/2003, отнасящи се до статистическия документ и удостоверението за реекспорт на червен тон на ICCAT, следва да бъдат заличени. Поради това Регламент (ЕО) № 1984/2003 следва да бъде съответно изменен.
(6)
На Комисията следва да се предоставят правомощия да приема делегирани актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз по отношение на транспонирането на нови мерки за опазване, приети от ICCAT, като по този начин тя актуализира и допълва приложенията към настоящия регламент. От особено значение е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе необходимите консултации, включително на експертно равнище,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет и приложно поле
С настоящия регламент се създава програма на Съюза за документацията за улова на червен тон с цел подкрепяне изпълнението на приетите от Международната комисия за опазване на рибата тон в Атлантическия океан (ICCAT) мерки за опазване и управление, която включва разпоредбите на програмата на ICCAT за документацията за улова на червен тон с оглед идентифициране на произхода на всичкия червен тон.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„червен тон“ е рибата от вида Тhunnus thynnus, която попада в кодовете от Комбинираната номенклатура, изброени в приложение I;
б)
„вътрешна търговия“ е
i)
търговията в една държава-членка или между две или повече държави-членки с червен тон, уловен в зоната на Конвенцията ICCAT от кораб за улов или далян на Съюза и разтоварен на територията на Съюза; и
ii)
търговията в една държава-членка или между две или повече държави-членки с отгледан в рибни стопанства червен тон, уловен в зоната на Конвенцията ICCAT от кораб за улов на Съюза и поставен в клетки в рибно стопанство на територията на Съюза;
в)
„износ“ е всяко пренасяне към трета държава на червен тон, уловен от кораб за улов или далян на Съюза в зоната на Конвенцията ICCAT, включително от територията на Съюза, от трети държави или от риболовни райони;
г)
„внос“ е въвеждането на територията на Съюза, включително за поставяне в клетки, угояване, отглеждане в рибни стопанства или претоварване, на червен тон, уловен в зоната на Конвенцията ICCAT от кораб за улов или далян на трета държава;
д)
„реекспорт“ е всяко пренасяне от територията на Съюза на червен тон, който преди това е бил внесен на територията на Съюза;
е)
„зона на конвенцията ICCAT“ е зоната, определена от Международната конвенция за опазване на рибата тон в Атлантическия океан;
ж)
„държава-членка на знамето“ е държавата-членка, под чието знаме плава корабът за улов;
з)
„държава-членка на даляна“ е държавата-членка, в чиито води е разположен далянът;
и)
„държава-членка на рибното стопанство“ е държавата-членка, в която е установено рибното стопанство;
й)
„ДС“ означава договарящи страни, сътрудничещи недоговарящи страни, образувания или риболовни организации на ICCAT;
к)
„партида“ означава количество продукти от червен тон с еднакво представяне и с произход от една и съща географска зона и един и същ риболовен кораб или от група риболовни кораби или от един и същ далян.
ГЛАВА II
ДОКУМЕНТ ЗА УЛОВ НА ЧЕРВЕН ТОН
Член 3
Общи разпоредби
1. Държавите-членки изискват попълнен документ за улов на червен тон („документ за улов“) за всяко количество червен тон, разтоварен или претоварен в техните пристанища, поставен в клетки съгласно посоченото в приложение IV и събран в техните рибни стопанства.
2. Всяка партида червен тон, която се търгува на вътрешния пазар, внесена на територията на Съюза, изнесена или реекспортирана от нея, се придружава от заверен документ за улов, освен в случаите, при които се прилага член 4, параграф 3, и където е приложимо, от декларация на ICCAT за прехвърляне или от заверено удостоверение за реекспорт на червен тон („удостоверение за реекспорт“).
Забранява се всяко разтоварване на сушата, претоварване, поставяне в клетки, събиране, вътрешна търговия, внос, износ или реекспорт на червен тон без попълнен и заверен документ за улов и, когато това е приложимо, удостоверение за реекспорт.
3. Държавите-членки не въвеждат червен тон в рибно стопанство, което няма разрешение от държава-членка или от ДС или което не е включено в регистъра на ICCAT на съоръжения за отглеждане на риба, получили разрешение за отглеждане на уловения в зоната на Конвенцията ICCAT червен тон.
4. Държавите-членки на рибните стопанства гарантират, че всеки улов на червен тон се поставя в отделни клетки или поредици от клетки и се разпределя въз основа на държавата-членка или ДС на произход.
5. Чрез дерогация от параграф 4 държавите-членки на рибните стопанства гарантират, че червеният тон, уловен в контекста на съвместни риболовни операции, както е определено в член 2, буква ж) от Регламент (ЕО) № 302/2009 на Съвета от 6 април 2009 г. относно многогодишен план за възстановяване на червения тон в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море (8), се поставя в отделни клетки или поредици от клетки и се разпределя въз основа на съответните съвместни риболовни операции.
6. Държавите-членки на рибните стопанства гарантират, че червеният тон се събира от рибните стопанства в същата година, в която е бил уловен, или преди началото на риболовния сезон на корабите с мрежи гъргър, ако той се събира през следващата година. Когато операциите по събирането на рибата не са приключени в рамките на този период, държавите-членки на рибните стопанства попълват и предават на Комисията годишна декларация за прехвърлени количества в срок от десет дни след края на посочения период. Тази декларация включва:
-
количествата (изразени в kg) и броя на рибата, която се възнамерява да бъде прехвърлена,
-
годината на улов,
-
разбивка на състава по размери,
-
държава-членка на знамето или ДС, номер по ICCAT и наименование на кораба за улов,
-
референтният номер на документа за улова, съответстващ на прехвърления улов,
-
име и номер по ICCAT на съоръжението за угояване,
-
номер на клетката, и
-
информация за събраните количества (изразени в kg), при приключване на събирането.
Комисията предава декларациите на секретариата на ICCAT в срок от пет дни.
7. Количествата, прехвърлени в съответствие с параграф 6, се поставят в отделни клетки или поредици от клетки в рибното стопанство и се разделят на части въз основа на годината на улов.
8. Държавите-членки на знамето или на даляна предоставят формуляри на документа за улов само на своите кораби за улов и даляни, които са получили разрешение за улов на червен тон в зоната на конвенцията ICCAT, включително под формата на прилов.
9. Всеки формуляр на документа за улов притежава уникален документален идентификационен номер. Номерата на документа са специфични за държавата-членка на знамето или на даляна и се зачисляват на всеки кораб за улов или далян. Тези формуляри не могат да се прехвърлят на друг кораб за улов или далян.
10. Всяка част от разделени партиди или от преработен продукт се придружава от копия на документите за улов, за чието проследяване се използва уникалният номер на оригиналния документ за улов.
11. Вътрешната търговия, вносът, износът и реекспортът на рибни части, които не са месо (например глави, очи, хайвер, вътрешности и опашки) са освободени от изискванията на настоящия регламент.
Член 4
Заверяване
1. Капитаните на кораби за улов, операторите на даляни, операторите на рибни стопанства, продавачите, износителите или техните упълномощени представители попълват документ за улов, ако е възможно по електронен път, като нанасят необходимата информация в съответните раздели в документа и го представят за заверяване в съответствие с параграф 2 при всяко разтоварване на сушата, прехвърляне, поставяне в клетки, събиране, претоварване, вътрешна търговия или износ на червен тон.
2. Документът за улов се заверява от компетентния орган на държавата-членка на знамето, на даляна или на рибното стопанство или от държавата-членка, в която е установен продавачът или износителят. Държавите-членки заверяват документа за улов за цялото количество червен тон само когато:
а)
корабът за улов плава под знамето на държавата-членка или далянът е разположен във водите или рибното стопанство е установено на територията на държавата-членка, в която е събран червеният тон,
б)
вследствие на проверка на партидата се установи, че цялата информация в документа за улов е точна,
в)
общите подлежащи на заверяване количества са в рамките на приложимите към тях квоти или допустим улов за всяка година на управление, включително, когато е приложимо, в рамките на предоставените индивидуални квоти на корабите за улов или даляните, и
г)
уловът на червения тон е в съответствие със свързаните с него мерки на ICCAT за опазване и управление.
3. Заверяването по параграф 2 от настоящия член не се изисква, когато цялото количество червен тон за продажба е било маркирано, както е посочено в член 5, от държавата-членка на знамето или на даляна, където рибата е била уловена.
4. Когато количествата уловен и разтоварен червен тон са по-малко от един тон или от три риби, до заверяването на документа за улов в рамките на седем дни и преди вътрешна търговия или износ, за временен документ за улов могат да послужат риболовният дневник или фишът за продажба.
5. Завереният документ за улов съдържа, според случая, предвидената в приложение II информация.
6. Образец на документ за улов се съдържа в приложение III. Ако в даден раздел на образеца на документ за улов няма достатъчно място за пълното проследяване на движението на червения тон от улова до търговията, съответният раздел може да бъде разширен, колкото е необходимо, и да бъде прикрепен като приложение. Компетентният орган на съответната държава-членка заверява приложението възможно най-бързо, но не по-късно от следващото пренасяне на червения тон.
7. Инструкциите относно издаването, номерирането, попълването и заверяването на документа за улов са определени в приложение IV.
Член 5
Маркиране
1. Държавите-членки могат да поискат от своите кораби за улов или даляни да маркират всяка уловена риба, за предпочитане при умъртвяването, но не по-късно от разтоварването на сушата. Всяка маркировка носи уникалните и специфични за държавата-членка номера и е защитена срещу подправка. Всяка номерация на маркировка е свързана с документа за улов.
2. Съответната държава-членка предоставя на Комисията резюме за изпълнението на програмата за маркиране. Комисията предава резюметата на секретариата на ICCAT в разумен срок.
3. Използването на маркировка се разрешава само когато общият улов е в рамките на квотите на държавите-членки или на лимита за улов за всяка година на управление, включително, където е уместно, в рамките на предоставените индивидуални квоти на корабите за улов или даляни.
ГЛАВА III
УДОСТОВЕРЕНИЕ ЗА РЕЕКСПОРТ НА ЧЕРВЕН ТОН
Член 6
Общи разпоредби
1. Държавите-членки гарантират, че всяка партида червен тон, реекспортиран от тяхната територия, е придружен от заверено удостоверение за реекспорт.
Удостоверението за реекспорт не се прилага в случаите, когато отглежданият червен тон е внесен жив.
2. Отговорният за реекспорта оператор попълва удостоверението за реекспорт, като нанася необходимата информация в съответните раздели на документа и го представя за заверяване за партидата червен тон, предназначена за реекспортиране. Попълненото удостоверение за реекспорт се придружава от копие на заверения(те) документ(и) за улов, който се отнася до внесения преди това червен тон.
Член 7
Заверяване на удостоверение за реекспорт
1. Удостоверението за реекспорт се заверява от компетентния орган на държавата-членка на реекспорта.
2. Компетентният орган заверява удостоверението за реекспорт за цялото количество червен тон само когато:
а)
се установи, че цялата информация, която се съдържа в удостоверението за реекспорт е точна,
б)
завереният(те) документ(и) за улов, представен(и) в подкрепа на удостоверението за реекспорт, е(са) бил(и) приет(и) за вноса на продуктите, декларирани в удостоверението за реекспорт,
в)
предназначените за реекспорт продукти са изцяло или частично идентични с посочените в заверения(те) документ(и) за улов, и
г)
към завереното удостоверение за реекспорт е приложено копие от документа(ите) за улов.
3. Завереното удостоверение за реекспорт съдържа информацията, посочена в приложение V.
ГЛАВА IV
ПРЕДОСТАВЯНЕ И ПРОВЕРЯВАНЕ
Член 8
Предоставяне и съхраняване на заверените документи
1. Държавите-членки предоставят по електронен път копие от всички заверени документи за улов или удостоверения за реекспорт - освен в случаите, когато се прилага член 4, параграф 3 - възможно най-бързо и във всички случаи в рамките на пет работни дни от датата на заверяването, или незабавно, когато превозването се очаква да продължи не повече от пет работни дни, на:
а)
Комисията,
б)
компетентните органи на държавата-членка или ДС, в която червеният тон е предназначен за вътрешна търговия, отглеждане или внос, и
в)
секретариата на ICCAT.
2. Държавите-членки съхраняват копия от заверените документи за улов и удостоверения за реекспорт, издадени и получени най-малко за период от две години.
Член 9
Проверка
1. Държавите-членки следят компетентните им органи да идентифицират всяка партида червен тон, който е разтоварен, претоварен, търгуван на вътрешния пазар, внесен или изнесен на тяхна територия или който е реекспортиран от тяхна територия. Компетентните органи изискват и преглеждат заверения(те) документ(и) за улов и свързаната с тях документация за всяка партида червен тон. Прегледът включва справка в базата данни относно заверяването на секретариата на ICCAT.
2. Компетентните органи могат също така да прегледат съдържанието на партидата, за да проверят информацията, която се съдържа в документа за улов, и свързаната с него документация, и при необходимост извършват проверки при съответните оператори.
3. Ако в резултат на проведените в съответствие с параграфи 1 и 2 прегледи и проверки възникне съмнение относно съдържащата се в документа за улов информация, държавите-членки сътрудничат с компетентните органи, които са заверили документа(ите) за улов или удостоверението(ята) за реекспорт, за да премахнат съмнението.
4. Ако държава-членка установи наличието на партида без документ за улов, тя съобщава този факт на доставящата държава-членка или ДС - износител, а когато това е известно - на държавата-членка на знамето или на ДС на знамето.
5. До приключване на прегледите или проверките съгласно параграфи 1 и 2 държавите-членки не освобождават партидата за вътрешна търговия, внос или износ, а в случаите на предназначена за отглеждане в рибни стопанства жив червен тон - не приемат декларацията за прехвърляне.
6. Когато в резултат на прегледите или проверките съгласно параграф 1 и в сътрудничество със заверяващите компетентни органи държава-членка счете даден документ за улов или удостоверение за реекспорт за невалидни, вътрешната търговия, вносът, износът или реекспортът на съответния червен тон се забранява.
ГЛАВА V
ПРЕДАВАНЕ НА ДАННИ
Член 10
Информация относно заверяването и точките за контакт
1. Държавите-членки нотифицират на Комисията:
а)
наименованието и пълния адрес на техните органи, компетентни за заверяването и проверката на документите за улов или удостоверенията за реекспорт,
б)
името, длъжността и образец отпечатък на печата или клеймото на лично упълномощените заверяващи служители, и
в)
при необходимост образци на маркировката.
2. В нотификацията се посочва датата, на която информацията, посочена в параграф 1, поражда действие. Актуализираната информация относно заверяващите органи и служители се съобщава своевременно на Комисията.
3. Държавите-членки нотифицират на Комисията точките за контакт и по-конкретно имената им, които да бъдат информирани при въпроси, свързани с документите за улов или с удостоверенията за реекспорт.
4. Комисията незабавно препраща тази информация на секретариата на ICCAT.
Член 11
Годишен доклад за програмата
1. До 15 септември на всяка година държавите-членки представят на Комисията по електронен път доклад за програмата, в който се съдържа предвидената в приложение VI информация и който обхваща периода от 1 юли на предходната година до 30 юни на текущата година.
2. Комисията изготвя годишния доклад на Съюза за програмата и го представя на секретариата на ICCAT до 1 октомври на всяка година.
ГЛАВА VI
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 12
Изменение на приложенията
С цел прилагане на мерките за опазване, приети от ICCAT, Комисията може да изменя приложенията към настоящия регламент посредством делегирани актове в съответствие с член 13 и при спазване на условията, установени в членове 14 и 15.
При приемането на такива делегирани актове Комисията действа в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент.
Член 13
Упражняване на делегирането
1. Правомощията да приема делегираните актове, посочени в член 12, се предоставят на Комисията за срок от пет години, считано от 14 август 2010. Комисията изготвя доклад относно делегираните правомощия не по-късно от шест месеца преди края на петгодишния срок. Делегирането на правомощията се подновява автоматично за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не го оттеглят в съответствие с член 14.
2. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира едновременно Европейския парламент и Съвета за него.
3. Правомощията да приема делегирани актове се предоставят на Комисията при условията, предвидени в членове 14 и 15.
Член 14
Оттегляне на делегирането
1. Делегирането на правомощия, посочено в член 12, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета.
2. Институцията, започнала вътрешна процедура за вземане на решение дали да оттегли делегирането на правомощията, полага усилия да информира другата институция и Комисията в разумен срок, преди да вземе окончателно решение.
3. С решението за оттегляне се прекратява делегирането на правомощията, посочени в същото решение. То поражда действие незабавно или на посочена в него по-късна дата. Решението за оттегляне не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила. То се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 15
Възражения срещу делегирани актове
1. Европейският парламент или Съветът могат да възразят срещу делегиран акт в срок от два месеца от датата на нотификацията.
По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок се удължава с два месеца.
2. Ако към момента на изтичането на посочения срок нито Европейският парламент, нито Съветът не е възразил срещу делегирания акт, той се публикува в Официален вестник на Европейския съюз и влиза в сила на посочената в него дата.
3. Ако Европейският парламент или Съветът възразят срещу делегирания акт, той не влиза в сила. Институцията, която възразява срещу делегирания акт, посочва причините за това.
Член 16
Изменения в Регламент (ЕО) № 1984/2003
1. Регламент (ЕО) № 1984/2003 се изменя, както следва:
а)
в заглавието думите „червен тон“ се заличават;
б)
в член 1, буква а) думите „червения тон (Thunnus thynnus)“ се заличават;
в)
в член 2 думите „червения тон“ се заличават;
г)
в член 3 се заличава буква а);
д)
в член 4, параграф 1, първото тире се заличава;
е)
в член 4, параграф 2, буква б), подточка iii) думите „червения тон“ се заличават;
ж)
в член 5, параграф 1, първото тире се заличава;
з)
в член 6, параграф 1, втора алинея се заличава буква а);
и)
в член 8, буква а) думите „червен тон“ се заличават;
й)
в член 9, параграф 2 се заличава буква а);
к)
приложения I, IVa, IX и XV се отменят.
2. Позоваванията на отменените разпоредби на Регламент (ЕО) № 1984/2003 се считат за позовавания на настоящия регламент.
Член 17
Преразглеждане
Комисията преразглежда настоящия регламент след приемането на препоръки от ICCAT, като взема предвид актуализираните научни становища относно размера на запасите, които ще бъдат представени на неговите заседания и представя предложения за всички изменения, които може да се окажат необходими.
Член 18
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург 7 юли 2010 година.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 640/2010,
7. juuli 2010,
millega kehtestatakse hariliku tuuni (Thunnus thynnus) püügi dokumenteerimise programm ning muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 1984/2003
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut ja eriti selle artikli 43 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2),
ning võttes arvesse järgmist:
(1)
Liit on Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni 10. detsembri 1982. aasta mereõiguse konventsiooni (heaks kiidetud nõukogu otsusega 98/392/EÜ) (3) osaline; kõnealuse konventsiooni nende sätete rakendamise kokkuleppe osaline, mis käsitlevad piirialade kalavarude ja siirdekalade kaitset ja majandamist (ratifitseeritud nõukogu otsusega 98/414/EÜ) (4) ning selle kokkuleppe osaline, millega ergutatakse avamerekalalaevu täitma rahvusvahelisi kaitse- ja majandamiseeskirju (vastu võetud nõukogu otsusega 96/428/EÜ) (5). Selliste rahvusvaheliste kohustuste raames osaleb liit jõupingutustes, mida tehakse siirdekalavarude säästva majandamise tagamiseks.
(2)
Liit on rahvusvahelise Atlandi tuunikala kaitse konventsiooni osaline vastavalt nõukogu otsusele 86/238/EMÜ (6) (ICCAT konventsioon). ICCAT konventsiooniga on kehtestatud raamistik piirkondlikuks koostööks, et kaitsta ja majandada Atlandi ookeanis ja sellega seotud meredes leiduvat tuuni ja sellele lähedasi liike Rahvusvahelise Atlandi Tuunikaitse Komisjoni (ICCAT) vahendusel ning võtta vastu ICCAT konventsioonialas kohaldatavaid soovitusi, mis muutuvad konventsiooniosalistele, koostööd tegevatele kolmandatele riikidele ning kalastus- ja muudele organisatsioonidele (konventsiooniosalised) siduvaks.
(3)
ICCATi soovitusi 1992-01, 1993-03, 1996-10, 1997-04, 1998-12, 03-19 ja 06-15 ning resolutsioonid 1993-02, 1994-04 ja 1994-05 harilikku tuuni käsitlevate statistiliste dokumentide programmi kohta rakendatakse nõukogu 8. aprilli 2003. aasta määrusega (EÜ) nr 1984/2003 (millega kehtestatakse liidus toimuva hariliku tuuni, mõõkkala ja suursilm-tuuniga seotud kaubanduse statistilist seiret käsitlev süsteem) (7).
(4)
Hariliku tuuni varusid reguleerivate meetmete ning statistiliste andmete kvaliteeti ja usaldusväärsust parandavate meetmete osana ning ebaseadusliku kalapüügi ennetamiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks on ICCAT võtnud Recifes (Brasiilia) 15. novembril 2009 vastu soovituse 09-11, millega muudetakse soovitust 08-12, milles käsitletakse ICCATi hariliku tuuni püügi dokumenteerimise programmi. Kõnealune soovitus jõustus 1. juunil 2010 ning Euroopa Liidul tuleb seda rakendada.
(5)
Selleks et ICCATi hariliku tuuni püügi dokumenteerimise programm oleks hõlpsalt loetav ja ühtlaselt kohaldatav, tuleks välja jätta määruse (EÜ) nr 1984/2003 need sätted, mis on seotud ICCATi hariliku tuuni püügi statistiliste dokumentide programmiga ja reekspordisertifikaadiga. Määrust (EÜ) nr 1984/2003 tuleks seega vastavalt muuta.
6.
Komisjonile tuleks anda õigus kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 vastu võtta delegeeritud õigusakte seoses ICCATi kehtestatud uute kaitsemeetmete ülevõtmisega, ajakohastades ja täiendades sel viisil käesoleva määruse lisasid. Eriti tähtis on, et komisjon viiks oma ettevalmistava töö ajal läbi asjakohaseid konsultatsioone, muu hulgas ekspertide tasandil,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I PEATÜKK
ÜLDSÄTTED
Artikkel 1
Sisu ja reguleerimisala
Käesoleva määrusega kehtestatakse hariliku tuuni püügi dokumenteerimise liidu programm, et toetada Rahvusvahelise Atlandi Tuunikaitse Komisjoni (ICCAT) poolt vastu võetud kaitse- ja majandamismeetmete rakendamist, lisades sellesse ICCATi hariliku tuuni püügi dokumenteerimise programmi sätted hariliku tuuni päritolu kindlaksmääramiseks.
Artikkel 2
Mõisted
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
a) „harilik tuun”- liigi Thunnus thynnus kala, mis kuulub I lisas loetletud kombineeritud nomenklatuuri koodide alla;
b) „sisekaubandus”-
i)
kauplemine ühes liikmesriigis või kahe või enama liikmesriigi vahel hariliku tuuniga, mis on püütud ICCATi konventsiooni alal liidu laeva poolt või mõrraga ning mis lossitakse liidu territooriumil, ja
ii)
kauplemine ühes liikmesriigis või kahe või enama liikmesriigi vahel kalakasvanduse hariliku tuuniga, mis on püütud ICCATi konventsiooni alal liidu kalapüügilaeva poolt ning on sumpadesse paigutatud liidu territooriumile rajatud kalakasvanduses;
c) „eksport”- liidu kalapüügilaeva poolt või mõrraga ICCATi konventsiooni alal püütud hariliku tuuni igasugune liikumine kolmandasse riiki, sh liidu territooriumilt, kolmandatest riikidest või püügikohtadest;
d) „import”- kolmanda riigi kalapüügilaeva poolt või mõrraga ICCATi konventsiooni alal püütud hariliku tuuni toomine liidu territooriumile, sh sumpadesse paigutamise, nuumamise, kalakasvanduses kasvatamise või ümberlaadimise eesmärgil;
e) „reeksport”- eelnevalt liidu territooriumile imporditud hariliku tuuni igasugune liikumine liidu territooriumilt välja;
f) „ICCAT konventsiooniala”- ala, mis on kindlaks määratud rahvusvahelise Atlandi tuunikaitse konventsiooniga;
g) „lipuliikmesriik”- liikmesriik, mille lipu all kalapüügilaev sõidab;
h) „mõrra asukoha liikmesriik”- liikmesriik, mille territooriumil asub mõrd;
i) „kalakasvanduse asukoha liikmesriik”- liikmesriik, mille territooriumil asub kalakasvandus;
j) „konventsiooniosalised”- konventsiooni osalised ning koostööd tegevad kolmandad riigid, ICCATi kalastus- ja muud organisatsioonid;
k) „partii”- samal viisil esitatud harilikust tuunist valmistatud toodete kogus, mis on saadud samast asjaomasest geograafilisest piirkonnast ja samast kalalaevast või kalalaevade rühmast või samast mõrrast.
II PEATÜKK
HARILIKU TUUNI PÜÜGIDOKUMENT
Artikkel 3
Üldsätted
1. Liikmesriigid nõuavad hariliku tuuni kohta täidetud püügidokumendi („püügidokument”) esitamist iga hariliku tuuni kohta, mis lossitakse või laaditakse ümber nende sadamates, paigutatakse vastavalt lisale IV sumpadesse nende kalakasvandustes või sealt välja püütakse.
2. Hariliku tuuni igale partiile, millega kaubeldakse ühendusesiseselt, mis imporditakse liitu või eksporditakse või reeksporditakse liidu territooriumilt, on kaasas kinnitatud püügidokument, v.a juhtudel, kui kohaldatakse artikli 4 lõiget 3, ja vajaduse korral ICCATi üleviimisdeklaratsioon või kinnitatud reekspordisertifikaat („reekspordisertifikaat”).
Hariliku tuuni igasugune lossimine, ümberlaadimine, sumpadesse paigutamine, väljapüük, sisekaubandus, import, eksport või reeksport ilma kaasneva täidetud ja kinnitatud püügidokumendita ja vajaduse korral ka reekspordisertifikaadita on keelatud.
3. Liikmesriigid ei paiguta harilikku tuuni kalakasvandusse, millel ei ole konventsiooniosaliste luba või mis ei ole loetletud ICCATi nende kalakasvanduste registris, millel on luba tegelda ICCATi konventsiooni alal püütud hariliku tuuni kasvatamisega.
4. Kalakasvanduse asukoha liikmesriigid tagavad, et hariliku tuuni saak paigutatakse eraldi sumpa või mitmesse eraldi sumpa ning jaotatakse liikmesriikide kaupa või konventsiooniosalise päritolu alusel.
5. Erandina lõikest 4 tagavad kalakasvanduse asukoha liikmesriigid, et nõukogu 6. aprilli 2009. aasta määruse (EÜ) nr 302/2009 (milles käsitletakse Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres hariliku tuuni varude taastamise mitmeaastast kava) (8) artikli 2 punktis g määratletud ühise püügioperatsiooni käigus püütud harilik tuun paigutatakse eraldi sumpa või mitmesse eraldi sumpa ning jaotatakse ühiste püügioperatsioonide alusel.
6. Kalakasvanduse asukoha liikmesriigid tagavad, et harilik tuun püütakse kalakasvandustest välja samal aastal, mil see püüti, või enne seinerite püügiperioodi algust, juhul kui harilik tuun püütakse kalakasvandustest välja püügile järgneval aastal. Kui väljapüüki selle perioodi jooksul ei lõpetata, täidavad ja esitavad asjaomased liikmesriigid komisjonile iga-aastase ülekandmise deklaratsiooni kümne päeva jooksul pärast nimetatud perioodi lõppemist. Deklaratsioon peab sisaldama järgmist:
-
ülekandmiseks mõeldud kalade kogus (kilogrammides) ja arv,
-
püügiaasta,
-
jagunemine suuruse järgi,
-
lipuliikmesriik või konventsiooniosaline riik, ICCATi number ja kalapüügilaeva nimi,
-
ülekantud saagi püügidokumendi viitenumbrid,
-
nuumamisrajatise nimi ja ICCATi number,
-
sumba number ning
-
teave väljapüütud koguste kohta (kilogrammides), kui väljapüük on lõpetatud.
Komisjon edastab deklaratsioonid ICCATi sekretariaadile 5 päeva jooksul.
7. Vastavalt lõikele 6 üle kantud kogused paigutatakse kalakasvanduses eraldi sumpa või mitmesse eraldi sumpa ning jaotatakse püügiaasta alusel.
8. Lipuliikmesriigid või mõrra asukoha liikmesriigid varustavad püügidokumendi vormidega ainult oma kalapüügilaevu ja mõrdade käitlejaid, kellel on luba püüda harilikku tuuni ICCAT konventsioonialas, s.h kaaspüügina.
9. Igal püügidokumendi vormil on kordumatu identifitseerimisnumber. Dokumendinumbrid on lipuriigile või mõrrale eriomased ning need antakse igale kalapüügilaevale või mõrrale. Need vormid ei ole loovutatavad teisele kalapüügilaevale või mõrrale.
10. Püügidokumentide koopiad pannakse kaasa jagatud partii iga osa või töödeldud tootega, kasutades püügidokumendi originaali kordumatut dokumendi identifitseerimisnumbrit, et oleks võimalik jälgida nende liikumist.
11. Muude kalaosade kui liha (st pead, silmad, mari, sisikond ja sabad) sisekaubandus, import, eksport ja reeksport on vabastatud käesolevas määruses sätestatud nõuetest.
Artikkel 4
Kinnitamine
1. Kalapüügilaeva kaptenid, mõrra käitajad, kalakasvanduse käitajad, müüjad, eksportijad või nende volitatud esindajad täidavad püügidokumendi, võimaluse korral elektrooniliselt, märkides nõutud teabe vastavatesse lahtritesse, ning taotlevad dokumendi kinnitamist lõike 2 kohaselt iga kord, kui nad harilikku tuuni lossivad, üle viivad, sumpadesse paigutavad, välja püüavad, ümber laadivad, sellega sisekaubanduse raames kauplevad või seda ekspordivad.
2. Püügidokumendi kinnitab lipuliikmesriigi, mõrra või kalakasvanduse asukoha liikmesriigi pädev asutus või müüja või eksportija asukoha liikmesriigi pädev asutus. Liikmesriigid kinnitavad hariliku tuuni püügi dokumendi ainult juhul, kui:
a)
kalapüügilaev sõidab selle liikmesriigi lipu all või mõrd või kalakasvandus asub selles liikmesriigis, kus tuun välja püüti,
b)
kogu püügidokumendis sisalduv teave on partii kontrollimise põhjal tõeseks tunnistatud,
c)
akumuleeritud kogused, mis tuleb kinnitada, jäävad igal majandusaastal kvootide või püügilimiitide piiridesse, hõlmates vajaduse korral ka püügilaevadele või mõrdadele eraldatud individuaalseid kvoote, ning
d)
asjaomane harilik tuun vastab ICCATi kaitse- ja majandusmeetmete vastavate sätete nõuetele.
3. Käesoleva artikli lõike 2 kohane kinnitamine ei ole vajalik, kui kõik müügiks saadaolevad harilikud tuunid on artikli 5 kohaselt märgistatud tuuni püüdnud laeva lipuliikmesriigi või mõrra asukoha liikmesriigi poolt.
4. Kui püütud ja lossitud hariliku tuuni kogused on alla ühe tonni või kolme kala, võib ajutise püügidokumendina kasutada püügipäevikut või müügiteatist kuni püügidokumendi kinnitamiseni seitsme päeva jooksul ning enne sisekaubanduse või ekspordi toimumist.
5. Kinnitatud püügidokument sisaldab vajaduse korral andmeid, mis on sätestatud II lisas.
6. Püügidokumendi näidis on sätestatud III lisas. Juhul kui püügidokumendi näidise mõnes lahtris ei ole piisavalt ruumi, et täielikult kajastada hariliku tuuni liikumist püügist müügini, võib asjakohast teabelahtrit vajaduse korral laiendada ning lisada see dokumendi lisana. Asjaomase liikmesriigi pädev asutus kinnitab kõnealuse lisa nii kiiresti kui võimalik, kuid mitte hiljem, kui leiab aset hariliku tuuni järgmine liikumine.
7. Püügidokumendi väljastamise, nummerdamise, täitmise ja kinnitamise juhised on esitatud IV lisas.
Artikkel 5
Märgistamine
1. Liikmesriigid võivad nõuda oma kalapüügilaevadelt või mõrdade käitlejatelt, et nad kinnitaksid märgise igale harilikule tuunile, eelistatult nende tapmise ajal, kuid mitte hiljem kui lossimise ajal. Märgistel on liikmesriikide konkreetsed kordumatud numbrid, mis peavad olema võltsimiskindlad. Märgise numbrid on seotud asjaomase püügidokumendiga.
2. Asjaomased liikmesriigid edastavad komisjonile märgistamisprogrammi rakendamise kokkuvõtte. Komisjon edastab kokkuvõtted mõistliku aja jooksul ICCATi sekretariaadile.
3. Märgiste kasutamist lubatakse ainult siis, kui akumuleeritud püügikogused jäävad igal majandusaastal liikmesriikide kvootide või püügilimiitide piiridesse, hõlmates vajaduse korral ka püügilaevadele või mõrdadele eraldatud individuaalseid kvoote.
III PEATÜKK
HARILIKU TUUNI REEKSPORDISERTIFIKAAT
Artikkel 6
Üldsätted
1. Liikmesriigid tagavad, et hariliku tuuni iga partiiga, mis reeksporditakse nende territooriumilt, on kaasas kinnitatud reekspordisertifikaat.
Reekspordisertifikaadi nõuet ei kohaldata kalakasvanduses kasvatatud elusa hariliku tuuni importimise puhul.
2. Reekspordi eest vastutav käitaja täidab reekspordisertifikaadi, märkides nõutava teabe vastavatesse lahtritesse, ning taotleb reeksporditava hariliku tuuni partii reekspordisertifikaadi kinnitamist. Täidetud reekspordisertifikaadiga on kaasas koopia kinnitatud püügidokumendist (-dokumentidest), mis on seotud varem imporditud hariliku tuuniga.
Artikkel 7
Reekspordisertifikaadi kinnitamine
1. Reekspordisertifikaadi kinnitab asjaomase liikmesriigi pädev asutus.
2. Pädev asutus kinnitab hariliku tuuni kõigi toodete reekspordisertifikaadi ainult juhul, kui:
a)
kogu reekspordisertifikaadis sisalduv teave on tõeseks tunnistatud;
b)
kinnitatud püügidokument (-dokumendid), mis esitati reekspordisertifikaadi toetamiseks, oli(d) heaks kiidetud reekspordisertifikaadis deklareeritud toodete importimiseks;
c)
reeksporditavad tooted on täielikult või osaliselt samad tooted, mis on märgitud kinnitatud püügidokumendil (-dokumentidel); ning
d)
kinnitatud reekspordisertifikaadiga on kaasas püügidokumendi(-dokumentide) koopia.
3. Kinnitatud reekspordisertifikaat sisaldab V lisas sätestatud teavet.
IV PEATÜKK
ANDMETE EDASTAMINE JA KONTROLLIMINE
Artikkel 8
Kinnitatud dokumentide edastamine ja säilitamine
1. Liikmesriigid edastavad järgmistele asutustele elektroonilisel teel kõigi kinnitatud püügidokumentide või reekspordisertifikaatide koopiad (v.a juhul kui kohaldatakse artikli 4 lõiget 3) nii kiiresti kui võimalik ja igal juhul viie tööpäeva jooksul pärast kinnitamist või viivitamata, kui eeldatav transportimise aeg ei kesta üle viie tööpäeva:
a)
komisjon;
b)
liikmesriikide pädevad asutused või konventsiooniosalised, kui on tegemist hariliku tuuniga kauplemisega sisekaubanduses, selle kasvatamisega kalakasvanduses või impordiga; ja
c)
ICCATi sekretariaat.
2. Liikmesriigid säilitavad väljaantud ja saadud kinnitatud püügidokumentide ja reekspordisertifikaatide koopiaid vähemalt kaks aastat.
Artikkel 9
Kontrollimine
1. Liikmesriigid tagavad, et nende pädevad asutused identifitseerivad kõik hariliku tuuni partiid, mis nende territooriumil lossitakse, ümber laaditakse, sisekaubanduses ostetakse-müüakse, neile imporditakse, sealt eksporditakse või reeksporditakse. Pädevad asutused nõuavad ja kontrollivad kõigi hariliku tuuni partiide kinnitatud püügidokumente ja nendega seotud dokumente, mis on nimetatud artikli 3 lõikes 2. Kontrollimine hõlmab ICCATi sekretariaadi andmebaasi konsulteerimist, mis sisaldab kinnitamist käsitlevaid andmeid.
2. Pädevad asutused võivad läbi vaadata ka partii sisu, et kontrollida püügidokumendis ja kaasnevates dokumentides sisalduva teabe asjakohasust, ning viia vajaduse korral kontrolli läbi koos asjaomaste käitajatega.
3. Kui lõike 1 ja 2 kohase läbivaatamise või kontrolli tulemusel kerkib kahtlus püügidokumendis esitatud teabe suhtes, teeb liikmesriik selliste kahtluste lahendamiseks koostööd pädeva asutusega, kes on kinnitanud püügidokumendi(d) või reekspordisertifikaadi(d).
4. Kui liikmesriik avastab partii, millel ei ole püügidokumenti, teatab ta sellest tarnivale liikmesriigile või eksportivale konventsiooniosalisele ning lipuliikmesriigile või konventsiooniosalisele lipuriigile, kui need on teada.
5. Kuni lõike 1 ja 2 kohase läbivaatamise või kontrolli läbiviimiseni ei vabasta liikmesriigid seda partiid sisekaubanduseks, impordiks ega ekspordiks ega võta vastu üleviimisdeklaratsiooni kalakasvandustele ettenähtud hariliku tuuni puhul.
6. Kui liikmesriik otsustab lõike 1 kohase läbivaatamise või kontrolli tulemusel ja koostöös asjaomaste kinnitavate ametiasutustega, et püügidokument või reekspordisertifikaat on kehtetu, keelatakse asjaomase hariliku tuuniga sisekaubanduse raames kauplemine, selle import, eksport või reeksport.
V PEATÜKK
ANDMETE EDASTAMINE
Artikkel 10
Kinnitamist ja kontaktpunke käsitlev teave
1. Liikmesriigid teatavad komisjonile:
a)
püügidokumentide või reekspordisertifikaatide kinnitamise ja kontrollimise eest vastutavate asutuste nimi ja täielik aadress;
b)
individuaalset volitust omavate kinnitavate ametnike nimed, ametinimetused ja templi või pitsati näidised; ja
c)
vajaduse korral märgise näidised.
2. Kõnealusel teatisel on märgitud lõikes 1 osutatud teabe kehtivuskuupäev. Ajakohastatud üksikasjad kinnitavate ametiasutuste ja ametnike kohta esitatakse komisjonile õigeaegselt.
3. Liikmesriigid teavitavad komisjoni kontaktpunktidest, kuhu tuleb teatada juhul, kui kerkivad püügidokumentide või reekspordisertifikaatidega seotud küsimused, ning edastavad nende nimed.
4. Komisjon edastab kõnealuse teabe viivitamata ICCATi sekretariaadile.
Artikkel 11
Iga-aastane aruanne programmi kohta
1. Liikmesriigid edastavad komisjonile iga aasta 15. septembriks elektrooniliselt aruande programmi kohta, sealhulgas lisas IV esitatud informatsiooni, mis hõlmab ajavahemikku eelnenud aasta 1. juulist kuni käesoleva aasta 30. juunini.
2. Komisjon koostab liidu iga-aastase aruande programmi kohta ja saadab selle ICCATi sekretariaadile iga aasta 1. oktoobriks.
VI PEATÜKK
LÕPPSÄTTED
Artikkel 12
Lisade muutmine
Selleks et rakendada ICCATi vastu võetud kaitsemeetmeid, on komisjonil õigus muuta käesoleva määruse lisasid delegeeritud õigusaktidega vastavalt artiklile 13 ning kooskõlas artiklites 14 ja 15 sätestatud tingimustega.
Delegeeritud õigusaktide vastuvõtmisel lähtub komisjon käesoleva määruse sätetest.
Artikkel 13
Delegeerimine
1. Artiklis 12 viidatud delegeeritud õigusaktide vastuvõtmise pädevus antakse komisjonile viieks aastaks alates 14. augustist 2010. Komisjon esitab aruande delegeeritud pädevuse kohta hiljemalt kuus kuud enne viie aasta pikkuse perioodi lõppemist. Pädevuse delegeerimine pikeneb automaatselt sama pikkadeks perioodideks, kui Euroopa Parlament või nõukogu ei tühista delegeerimist vastavalt artiklile 14.
2. Pärast delegeeritud õigusakti vastuvõtmist teatab komisjon sellest viivitamata nii Euroopa Parlamendile kui ka nõukogule.
3. Delegeeritud õigusaktide vastuvõtmise pädevus antakse komisjonile vastavalt artiklites 14 ja 15 sätestatud tingimustele.
Artikkel 14
Delegeerimise tühistamine
1. Euroopa Parlament või nõukogu võib artiklis 12 nimetatud pädevuse tühistada mis tahes ajal.
2. Institutsioon, kes on algatanud sisemenetluse pädevuse tühistamise otsuse vastuvõtmiseks, püüab teatada sellest teistele institutsioonidele ja komisjonile mõistliku aja jooksul enne lõpliku otsuse langetamist.
3. Tühistamise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud delegeeritud pädevus. Otsus jõustub kohe või otsuses sätestatud hilisemal kuupäeval. Otsus ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust. Otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.
Artikkel 15
Vastuväited delegeeritud õigusaktidele
1. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad esitada delegeeritud õigusaktile vastuväiteid kahe kuu jooksul pärast õigusaktist teatamise kuupäeva.
Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda perioodi kahe kuu võrra.
2. Kui pärast nimetatud perioodi lõppemist ei ole Euroopa Parlament ega nõukogu esitanud delegeeritud õigusaktile vastuväiteid, avaldatakse see Euroopa Liidu Teatajas ja see jõustub õigusaktis sätestatud kuupäeval.
3. Delegeeritud õigusakt ei jõustu, kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab sellele vastuväiteid. Institutsioon, kes delegeeritud õigusaktile vastuväiteid esitab, peab neid ka põhjendama.
Artikkel 16
Määruse (EÜ) nr 1984/2003 muutmine
1. Määrust (EÜ) nr 1984/2003 muudetakse järgmiselt:
a)
pealkirjas jäetakse välja sõnad „hariliku tuuni”;
b)
artikli 1 punktist a jäetakse välja sõnad „hariliku tuuni (Thunnus thynnus)”;
c)
artiklist 2 jäetakse välja sõnad „hariliku tuuni”;
d)
artikli 3 punkt a jäetakse välja;
e)
artikli 4 lõike 1 esimene taane jäetakse välja;
f)
artikli 4 lõike 2 punkti b alapunktist iii jäetakse välja sõnad „hariliku tuuni”;
g)
artikli 5 lõike 1 esimene taane jäetakse välja;
h)
artikli 6 lõike 1 teise lõigu punkt a jäetakse välja;
i)
artikli 8 punktist a jäetakse välja sõnad „hariliku tuuni”;
j)
artikli 9 lõike 2 punkt a jäetakse välja;
k)
I, IVa, IX ja XV lisa tunnistatakse kehtetuks.
2. Viiteid määruse (EÜ) nr 1984/2003 kehtetuks tunnistatud sätetele käsitatakse viidetena käesolevale määrusele.
Artikkel 17
Läbivaatamine
Komisjon vaatab käesoleva määruse läbi ICCATi poolt vastuvõetud soovituste põhjal, võttes arvesse ajakohastatud teaduslikke arvamusi kalavarude suuruse kohta, mis esitatakse ICCATi koosolekutel ja esitab vajalikud ettepanekud mis tahes vajalike muudatuste vastuvõtmiseks.
Artikkel 18
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Strasbourg, 7. juuli 2010