РЕШЕНИЕ 2012/33/ОВППС НА СЪВЕТА
от 23 януари 2012 година
за назначаване на специален представител на Европейския съюз за близкоизточния мирен процес
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 28, член 31, параграф 2 и член 33 от него,
като взе предвид предложението на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност,
като има предвид, че:
(1)
На 21 юли 2003 г. Съветът прие Съвместно действие 2003/537/ОВППС (1) за назначаване на г-н Marc OTTE за специален представител на Европейския съюз (СПЕС) за близкоизточния мирен процес.
(2)
Г-н Andreas REINICKE следва да бъде назначен за СПЕС за близкоизточния мирен процес, считано от 1 февруари 2012 г. до 30 юни 2013 г.
(3)
СПЕС ще изпълнява мандата си в обстановка, която може да се влоши и да възпрепятства постигането на целите на външната дейност на Съюза, определени в член 21 от Договора,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Специален представител на Европейския съюз
Г-н Andreas REINICKE се назначава за специален представител на Европейския съюз (СПЕС) за близкоизточния мирен процес (наричан по-нататък „мирният процес“) от 1 февруари 2012 г. до 30 юни 2013 г. Мандатът на СПЕС може да бъде прекратен по-рано, ако Съветът вземе решение за това по предложение на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност (ВП).
Член 2
Цели на политиката
1. Мандатът на СПЕС се основава на целите на политиката на Съюза по отношение на мирния процес.
2. Тези цели включват, inter alia:
а)
всеобщ мир, който следва да бъде постигнат на основата на съответните резолюции на Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации (ООН), принципите от Мадрид, пътната карта, постигнатите от страните предходни споразумения и арабската инициатива за мир;
б)
„двудържавно“ решение, при което Израел и демократична, териториално свързана, жизнеспособна, мирна и суверенна палестинска държава съществуват съвместно със сигурни и признати граници и поддържат нормални отношения със съседите си в съответствие с резолюции 242(1967), 338(1973), 1397(2002) и 1402(2002) на Съвета за сигурност на ООН и с принципите от Мадрид;
в)
разрешаване на проблемите в израело-сирийските и израело-ливанските конфликти;
г)
решение за статуса на Йерусалим като бъдеща столица на две държави и справедливо, трайно и съгласувано решение на проблема с палестинските бежанци;
д)
продължаване на мирния процес с цел постигане на окончателно споразумение относно статуса и създаването на палестинска държава, включително засилване на ролята на Четворката за Близкия изток (наричана по-нататък „Четворката“) като гарант на пътната карта, по-специално с цел наблюдение на изпълнението на задълженията, които двете страни имат съгласно пътната карта, и в съответствие с международните усилия за постигане на всеобщ арабско-израелски мир.
3. Тези цели са основани на ангажиментите на Съюза да работи със страните и с партньорите от международната общност, по-специално в рамките на Четворката, за използването на всяка възможност за постигане на мир и достойно бъдеще за всички народи в региона.
4. СПЕС подпомага работата на ВП в региона, включително в рамките на Четворката.
Член 3
Мандат
За постигане на целите на политиката мандатът на СПЕС включва:
а)
осигуряване на активно и ефикасно съдействие от страна на Съюза за действия и инициативи, водещи до окончателно уреждане на израело-палестинския конфликт, както и на израело-сирийския и израело-ливанския конфликт;
б)
улесняване и поддържане на тесни връзки с всички участници в мирния процес, другите държави от региона, членовете на Четворката и други заинтересовани държави, както и с ООН и други заинтересовани международни организации, за да работи съвместно с тях за засилване на мирния процес;
в)
осигуряване на постоянно присъствие на Съюза в съответните международни форуми и съдействие за управлението и предотвратяването на кризи;
г)
наблюдение и подкрепа за мирните преговори между страните и представяне от името на Съюза на неговите предложения в рамките на тези преговори;
д)
съдействие, когато има искане за това, за изпълнението на постигнатите между страните международни споразумения и предприемане на дипломатически действия в случай на неизпълнение на условията на посочените споразумения;
е)
отделяне на особено внимание на факторите, влияещи върху регионалните измерения на мирния процес;
ж)
създаване на конструктивни връзки със страните, подписали споразуменията в рамките на мирния процес, за да се подпомогне зачитането на основните демократични принципи, в това число зачитането на правата на човека и принципите на правовата държава;
з)
представяне на предложения за участие от страна на Съюза в мирния процес и за най-успешния начин за осъществяване на инициативите на Съюза и за продължаване на полаганите понастоящем от Съюза усилия във връзка с мирния процес, като например съдействие от страна на Съюза за палестинските реформи, както и по политическите аспекти на съответните проекти на Съюза за развитие;
и)
наблюдение на действията на двете страни по следването на пътната карта и по въпроси, които биха могли да повлияят на изхода от преговорите за постоянния статус, за да може Четворката да оцени по-добре изпълнението на задълженията от страните;
й)
като пратеник към Четворката, докладване за напредъка и развитието на преговорите и съдействие за подготовката на заседанията на пратениците към Четворката въз основа на позициите на Съюза и чрез координация с другите членове на Четворката;
к)
принос за изпълнението на политиката на Съюза в областта на правата на човека, включително насоките на Съюза относно правата на човека, и по-специално насоките на ЕС относно децата и въоръжените конфликти и относно насилието срещу жени и момичета и борбата с всички форми на дискриминация срещу тях, както и на политиката на Съюза във връзка с Резолюция 1325(2000) на Съвета за сигурност на ООН относно жените, мира и сигурността, включително чрез наблюдение и доклади във връзка с развитието на събитията в тази област и изготвяне на препоръки;
л)
принос за по-добро разбиране на ролята на Съюза сред лидерите, влияещи на общественото мнение в региона.
Член 4
Изпълнение на мандата
1. СПЕС отговаря за изпълнението на мандата, като действа под ръководството на ВП. За да изпълнява мандата си и специфичните си отговорности в тази област, СПЕС е ангажиран изцяло с мисията.
2. Комитетът по политика и сигурност (КПС) поддържа тесни връзки със СПЕС и е основното звено за контакт на СПЕС със Съвета. КПС предоставя стратегически насоки и политически указания на СПЕС в рамките на неговия мандат, без да се засягат правомощията на ВП.
3. СПЕС работи в тясна координация с Европейската служба за външна дейност (ЕСВД).
4. СПЕС, особено по време на мисиите си, работи в тясна връзка с представителството на Съюза в Йерусалим, делегацията на Съюза в Тел Авив, както и с всички други делегации на Съюза в региона, които имат отношение към въпроса.
Член 5
Финансиране
1. Референтната сума, предназначена за покриване на разходите, свързани с мандата на СПЕС, за периода от 1 февруари 2012 г. до 30 юни 2013 г., е в размер на 1 300 000 EUR.
2. Разходите, финансирани с предвидената в параграф 1 сума, са допустими, считано от 1 февруари 2012 г. Разходите се управляват в съответствие с процедурите и правилата, приложими към общия бюджет на Съюза.
3. Управлението на разходите се урежда с договор между СПЕС и Комисията. СПЕС се отчита пред Комисията за всички направени разходи.
Член 6
Сформиране и състав на екипа
1. В рамките на своя мандат и на предоставените финансови средства СПЕС отговаря за сформирането на екипа си. Екипът включва експерти по специфични въпроси на политиката в зависимост от изискванията на мандата. СПЕС своевременно и редовно предоставя на Съвета и на Комисията информация за състава на своя екип.
2. Държавите-членки, институциите на Съюза и ЕСВД могат да предлагат командироване на служители, които да работят със СПЕС. Възнаграждението на тези командировани служители се поема съответно от държавата-членка, въпросната институция на Съюза или ЕСВД. Експертите, командировани от държавите-членки в институциите на ЕС или в ЕСВД, могат да бъдат командировани и за работа към СПЕС. Договорно наетите членове на международния персонал трябва да са граждани на държава-членка.
3. Всички командировани служители остават под административното ръководство на изпращащата държава-членка, на институцията на Съюза или на ЕСВД и изпълняват задълженията си и действат в интерес на изпълнението на мандата на СПЕС.
Член 7
Привилегии и имунитети на СПЕС и на членовете на неговия персонал
Привилегиите, имунитетите и другите гаранции, необходими за изпълнението и безпрепятственото функциониране на мисията на СПЕС и на членовете на неговия персонал, се договарят съответно с приемащата страна или приемащите страни. За тази цел държавите-членки и Комисията оказват необходимото съдействие.
Член 8
Сигурност на класифицираната информация на ЕС
СПЕС и членовете на неговия екип спазват принципите и минималните стандарти за сигурност, установени с Решение 2011/292/ЕС на Съвета от 31 март 2011 г. относно правилата за сигурност за защита на класифицирана информация на ЕС (2).
Член 9
Достъп до информация и логистична подкрепа
1. Държавите-членки, Комисията и генералният секретариат на Съвета осигуряват достъп на СПЕС до всяка информация от значение за него.
2. Делегациите на Съюза и/или държавите-членки, в зависимост от случая, осигуряват логистична подкрепа в региона.
Член 10
Сигурност
В съответствие с политиката на Съюза относно сигурността на персонала, разположен извън границите на Съюза за оперативни нужди съгласно дял V от Договора, СПЕС предприема всички разумно приложими мерки съобразно мандата си и обстановката от гледна точка на сигурността в географския регион, за който отговаря, за сигурността на целия персонал под неговото пряко ръководство, по-специално чрез:
а)
изготвяне, въз основа на указания от страна на ЕСВД, на съобразен със спецификата на мисията план за сигурност, който включва специфични за мисията физически, организационни и процедурни мерки за сигурност, уреждащи управлението на безопасното придвижване на персонала към и в рамките на района на мисията, както и управлението на инциденти, свързани със сигурността, и който включва план на мисията за действие при извънредни обстоятелства и за евакуация;
б)
гарантиране, че целият персонал, разположен извън границите на Съюза, е застрахован за висок риск съобразно условията в района на мисията;
в)
гарантиране, че всички членове на неговия екип, които се разполагат извън границите на Съюза, включително местно наетият персонал, са преминали подходящо обучение за сигурност преди или при пристигането им в района на мисията, въз основа на степента на риска, определена за района на мисията от ЕСВД;
г)
гарантиране, че всички одобрени препоръки, направени в резултат на извършените редовни оценки на сигурността, са изпълнени, и представяне пред ВП, Съвета и Комисията на писмени доклади относно тяхното изпълнение, както и относно други въпроси, свързани със сигурността, в рамките на междинния доклад и на доклада за изпълнението на мандата.
Член 11
Доклади
СПЕС представя редовни устни и писмени доклади на ВП и КПС. При необходимост СПЕС докладва и пред работните групи на Съвета. Редовните писмени доклади се разпространяват чрез мрежата COREU. По препоръка на ВП или на КПС СПЕС представя доклади пред Съвета по външни работи.
Член 12
Координация
1. СПЕС съдейства за цялостната координация на политиката в рамките на Съюза. Той оказва подкрепа с цел да се гарантира, че всички налични инструменти на Съюза се използват съгласувано с оглед постигане на целите на политиката на Съюза. Действията на СПЕС се съгласуват с тези на Комисията, както и съответно с действията на други СПЕС в същия регион, включително със СПЕС за региона на Южното Средиземноморие. СПЕС редовно предоставя информация на мисиите на държавите-членки и на делегациите на Съюза.
2. На място се поддържат тесни връзки с ръководителя на делегацията на Съюза и с ръководителите на мисии на държавите-членки. Те полагат всички усилия, за да съдействат на СПЕС при изпълнението на мандата му. В тясно сътрудничество с ръководителя на делегацията на Съюза в Тел Авив СПЕС предоставя политически насоки на местно равнище на ръководителите на полицейската мисия на Европейския съюз за палестинските територии (EUPOL COPPS) и на мисията на Европейския съюз за подпомагане на контролно-пропускателен пункт Рафа (EU BAM Rafah). СПЕС и командващият гражданските операции се консултират взаимно според необходимостта. СПЕС също така осъществява връзка на място с други участници на международно и регионално равнище.
Член 13
Преглед
Изпълнението на настоящото решение и неговата съгласуваност с други действия на Съюза в региона подлежат на редовен преглед. СПЕС представя на ВП, на Съвета и на Комисията доклад за напредъка преди края на ноември 2012 г. и подробен доклад за изпълнението на мандата - в края на своя мандат.
Член 14
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Съставено в Брюксел на 23 януари 2012 година.
NÕUKOGU OTSUS 2012/33/ÜVJP,
23. jaanuar 2012,
millega nimetatakse ametisse Euroopa Liidu eriesindaja Lähis-Ida rahuprotsessi jaoks
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu lepingut, eriti selle artiklit 28, artikli 31 lõiget 2 ja artiklit 33,
võttes arvesse liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ettepanekut
ning arvestades järgmist:
(1)
Nõukogu võttis 21. juulil 2003 vastu ühismeetme 2003/537/ÜVJP, (1) millega nimetati Marc OTTE Euroopa Liidu eriesindajaks (edaspidi „ELi eriesindaja”) Lähis-Ida rahuprotsessi jaoks.
(2)
Andreas REINICKE tuleks nimetada ELi eriesindajaks Lähis-Ida rahuprotsessi jaoks alates 1. veebruarist 2012 kuni 30. juunini 2013.
(3)
ELi eriesindaja täidab oma volitusi olukorras, mis võib halveneda ja takistada aluslepingu artiklis 21 sätestatud liidu välistegevuse eesmärkide saavutamist,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Euroopa Liidu eriesindaja
Andreas REINICKE nimetatakse Euroopa Liidu eriesindajaks (edaspidi „ELi eriesindaja”) Lähis-Ida rahuprotsessi (edaspidi „rahuprotsess”) jaoks alates 1. veebruarist 2012 kuni 30. juunini 2013. ELi eriesindaja volituste kehtivuse võib lõpetada varem, kui nõukogu liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja (edaspidi „kõrge esindaja”) ettepaneku põhjal nii otsustab.
Artikkel 2
Poliitilised eesmärgid
1. ELi eriesindaja volitused põhinevad liidu poliitilistel eesmärkidel seoses rahuprotsessiga.
2. Kõnealused eesmärgid hõlmavad muu hulgas järgmist:
a)
saavutada üldine rahu, mis põhineks asjakohastel ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonidel, Madridi põhimõtetel, teekaardil, pooltevahelistel varasematel kokkulepetel ja Araabia rahualgatusel;
b)
leida lahendus, mis põhineb kahe riigi olemasolul ning mis hõlmab Iisraeli ja demokraatlikku, terviklikku, elujõulist, rahumeelset ja suveräänset Palestiina riiki, mis eksisteerivad kõrvuti turvaliste ja tunnustatud piiride raames ning millel on normaalsed suhted naaberriikidega vastavalt ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonidele 242 (1967), 338 (1973), 1397 (2002) ja 1402 (2002) ning Madridi põhimõtetele;
c)
leida lahendus Iisraeli-Süüria ja Iisraeli-Liibanoni konfliktile;
d)
leida lahendus Jeruusalemma kui kahe riigi tulevase pealinna staatuse küsimusele ning õiglane, toimiv ja kokkuleppel põhinev lahendus Palestiina pagulaste probleemile;
e)
võtta järelmeetmeid seoses lõplikku staatust käsitleva kokkuleppe saavutamisele ja Palestiina riigi loomisele suunatud rahuprotsessiga, sealhulgas tugevdades Lähis-Ida neliku (edaspidi „nelik”) rolli teekaardi järelevalvajana, pidades eelkõige silmas teekaardi kohaselt mõlemale osapoolele pandud kohustuste täitmise üle järelevalve teostamist, ning püüdes kooskõlas rahvusvaheliste jõupingutustega saavutada kõikehõlmav araabia-iisraeli rahu.
3. Kõnealused eesmärgid tuginevad liidu kohustusele teha koostööd rahvusvaheliste osalejate ja partneritega, eelkõige neliku raames, ning kasutada iga võimalust rahu edendamiseks ja kõigile piirkonnas elavatele inimestele inimväärse tuleviku tagamiseks.
4. ELi eriesindaja toetab kõrge esindaja tegevust piirkonnas, muu hulgas neliku raames.
Artikkel 3
Volitused
Poliitiliste eesmärkide saavutamiseks on ELi eriesindajal järgmised volitused:
a)
anda aktiivne ja tõhus liidu panus tegevustesse ja algatustesse, mis on suunatud Iisraeli-Palestiina konflikti ning Iisraeli-Süüria ja Iisraeli-Liibanoni konfliktide lõplikule lahendamisele;
b)
hõlbustada ja säilitada tihedaid suhteid kõigi rahuprotsessis osalejatega, teiste piirkonna riikidega, neliku liikmetega ja teiste asjaomaste riikidega, samuti ÜRO ja teiste asjaomaste rahvusvaheliste organisatsioonidega, et teha nendega koostööd rahuprotsessi tugevdamisel;
c)
tagada liidu jätkuv kohalolek asjaomastel rahvusvahelistel foorumitel ning osaleda kriisiohjamises ning -ennetamises;
d)
jälgida ning toetada pooltevahelisi rahuläbirääkimisi ning esitada seoses nimetatud läbirääkimistega liidu nimel ettepanekuid;
e)
toetada taotluse korral poolte vahel saavutatud rahvusvaheliste kokkulepete rakendamist ning võtta diplomaatilisi meetmeid, kui nimetatud kokkulepete tingimusi ei täideta;
f)
pöörata erilist tähelepanu teguritele, mis mõjutavad rahuprotsessi piirkondlikku mõõdet;
g)
võtta rahuprotsessi raames koos kokkulepetele alla kirjutanud pooltega konstruktiivseid meetmeid, et edendada demokraatia, sealhulgas inimõiguste ja õigusriigi põhimõtete austamise põhinormidest kinnipidamist;
h)
teha ettepanekuid liidu sekkumise kohta rahuprotsessi ning selle kohta, milline on parim viis viia ellu liidu algatusi ja käimasoleva rahuprotsessiga seotud liidu jõupingutusi (nt liidu panus Palestiinas läbiviidavatesse reformidesse), sealhulgas seoses liidu asjaomaste arendusprojektide poliitiliste aspektidega;
i)
teostada järelevalvet mõlema poole tegevuse üle teekaardi rakendamisel ja küsimustes, mis võivad kahjustada alalist staatust käsitlevate läbirääkimiste tulemust, et võimaldada nelikul paremini hinnata poolte kohustuste täitmist;
j)
anda neliku esindajana aru läbirääkimiste edenemisest ja kulgemisest ning liidu seisukohtade alusel ja koostöös neliku ülejäänud liikmetega aidata kaasa neliku esindajate kohtumiste ettevalmistamisele;
k)
aidata kaasa liidu inimõigustepoliitika (sh inimõigusi käsitlevad liidu suunised, eelkõige liidu suunised laste ja relvastatud konfliktide kohta ning naiste ja tüdrukute vastu suunatud vägivalla ning diskrimineerimise kõigi vormide vastase võitluse kohta, ning liidu poliitika, mis käsitleb ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1325 (2000) naiste, rahu ja julgeoleku kohta) rakendamisele, sealhulgas jälgides arenguid ja koostades nende kohta aruandeid ning soovitusi;
l)
aidata piirkonna arvamusliidritel paremini mõista liidu rolli.
Artikkel 4
Volituste täitmine
1. ELi eriesindaja vastutab oma volituste täitmise eest, tegutsedes kõrge esindaja alluvuses. Oma volituste ja eriülesannete kohapealseks täitmiseks pühendub ELi eriesindaja täielikult missioonile.
2. Poliitika- ja julgeolekukomiteel on ELi eriesindajaga eelissidemed ning ta on eriesindaja peamine kontaktorgan nõukogus. Poliitika- ja julgeolekukomitee annab ELi eriesindajale tema volituste raames strateegilisi juhtnööre ja poliitilisi suuniseid, ilma et see piiraks kõrge esindaja volitusi.
3. ELi eriesindaja teeb tihedat koostööd Euroopa välisteenistusega.
4. Oma missiooni käigus teeb ELi eriesindaja tihedat koostööd ELi esindusega Jeruusalemmas, liidu delegatsiooniga Tel Avivis ning piirkonna kõigi muude asjakohaste liidu delegatsioonidega.
Artikkel 5
Rahastamine
1. ELi eriesindaja volituste täitmisega seotud kulude katmiseks ette nähtud lähtesumma ajavahemikul 1. veebruarist 2012 kuni 30. juunini 2013 on 1 300 000 eurot.
2. Lõikes 1 sätestatud summast rahastatavad kulud on rahastamiskõlblikud alates 1. veebruarist 2012. Kulusid hallatakse vastavalt liidu üldeelarve suhtes kohaldatavatele menetlustele ja eeskirjadele.
3. Kulude haldamise kohta sõlmitakse ELi eriesindaja ja komisjoni vahel leping. ELi eriesindaja annab kõigist kuludest aru komisjonile.
Artikkel 6
Meeskonna moodustamine ja koosseis
1. Oma volituste ja talle eraldatud vastavate rahaliste vahendite piires vastutab ELi eriesindaja oma meeskonna moodustamise eest. Meeskonda kuuluvad vastavalt volitustele konkreetsetes poliitikaküsimustes pädevad isikud. ELi eriesindaja teavitab nõukogu ja komisjoni viivitamata ja korrapäraselt oma meeskonna koosseisust.
2. Liikmesriigid, liidu institutsioonid ja Euroopa välisteenistus võivad teha ettepaneku isikkoosseisu liikmete lähetamiseks ELi eriesindaja juurde. Selliste lähetatud isikkoosseisu liikmete töötasu katab vastavalt kas liikmesriik, asjaomane liidu institutsioon või Euroopa välisteenistus. Liikmesriikide poolt liidu institutsioonidesse või Euroopa välisteenistusse lähetatud eksperdid võib määrata tööle ka ELi eriesindaja juurde. Rahvusvahelistel lepingulistel töötajatel peab olema liikmesriigi kodakondsus.
3. Kõik lähetatud isikkoosseisu liikmed jäävad neid lähetanud liikmesriigi, liidu institutsiooni või Euroopa välisteenistuse haldusalluvusse ning täidavad oma kohustusi ja tegutsevad ELi eriesindaja volituste huvides.
Artikkel 7
ELi eriesindaja ja tema isikkoosseisu liikmete privileegid ja immuniteedid
ELi eriesindaja ja tema isikkoosseisu liikmete missiooni läbiviimiseks ja sujuvaks toimimiseks vajalikud privileegid, immuniteedid ja täiendavad tagatised lepitakse kokku vastavalt vajadusele vastuvõtva osapoole või vastuvõtvate osapooltega. Liikmesriigid ja komisjon annavad selleks kogu vajaliku toetuse.
Artikkel 8
ELi salastatud teabe kaitse
ELi eriesindaja ja tema meeskonna liikmed peavad kinni nõukogu 31. märtsi 2011. aasta otsusega 2011/292/EL (ELi salastatud teabe kaitseks vajalike julgeolekueeskirjade kohta) (2) kehtestatud julgeolekupõhimõtetest ja miinimumstandarditest.
Artikkel 9
Juurdepääs teabele ja logistiline tugi
1. Liikmesriigid, komisjon ja nõukogu peasekretariaat tagavad, et ELi eriesindajale võimaldatakse juurdepääs mis tahes asjakohasele teabele.
2. Liidu delegatsioonid ja/või liikmesriigid osutavad piirkonnas vastavalt vajadusele logistilist abi.
Artikkel 10
Julgeolek
ELi eriesindaja võtab oma otsesesse alluvusse kuuluvate isikkoosseisu liikmete julgeoleku tagamiseks kõik otstarbekad meetmed, tehes seda kooskõlas liidu poliitikaga aluslepingu V jaotise alusel väljapoole liitu operatiivülesannete täitmisele lähetatud isikkoosseisu julgeoleku kohta ning vastavalt oma volitustele ja julgeolekuolukorrale tema geograafilises vastutusalas, tegutsedes eelkõige järgmiselt:
a)
koostades Euroopa välisteenistuse juhtnööride põhjal missioonile eriomase julgeolekukava, mis sisaldab missioonile eriomaseid füüsilisi, organisatsioonilisi ja menetluslikke julgeolekumeetmeid ning millega reguleeritakse isikkoosseisu ohutu liikumise korda missiooni piirkonda ja piirkonnas ning julgeolekualaste juhtumite ohjamist, ja mis sisaldab ka missiooni situatsiooni- ja evakueerimisplaani;
b)
tagades missiooni piirkonnas valitsevatele tingimustele vastava kõrge riski kindlustuskaitse kõigile väljapoole liitu lähetatud isikkooseisu liikmetele;
c)
tagades, et kõik tema meeskonna väljapoole liitu lähetatud liikmed, sealhulgas kohapeal tööle võetud lepingulised isikkoosseisu liikmed, on saanud enne missiooni piirkonda saabumist või sinna saabudes asjakohase julgeolekukoolituse, mis tugineb missiooni piirkonnale Euroopa välisteenistuse poolt määratud riskiastmele;
d)
tagades, et kõik korrapäraste julgeolekuhinnangute tulemusel tehtud kokkulepitud soovitused viiakse ellu, ja esitades nende elluviimise ja muude julgeolekuküsimuste kohta kõrgele esindajale, nõukogule ja komisjonile kirjalikke aruandeid vahearuannete ja volituste täitmist käsitlevate aruannete raames.
Artikkel 11
Aruandlus
ELi eriesindaja esitab kõrgele esindajale ning poliitika- ja julgeolekukomiteele korrapäraselt suulisi ja kirjalikke aruandeid. Vajaduse korral annab ELi eriesindaja aru ka nõukogu töörühmadele. Korrapärased kirjalikud aruanded edastatakse COREU-võrgu kaudu. ELi eriesindaja esitab kõrge esindaja või poliitika- ja julgeolekukomitee soovitusel aruandeid välisasjade nõukogule.
Artikkel 12
Koordineerimine
1. ELi eriesindaja edendab üldist liidu poliitilist koordineerimist. Ta aitab tagada, et kõiki kohapeal asuvaid liidu vahendeid kasutatakse järjekindlalt liidu poliitiliste eesmärkide saavutamiseks. ELi eriesindaja tegevus kooskõlastatakse komisjoni ja vajaduse korral piirkonnas tegutsevate teiste ELi eriesindajate (sealhulgas ELi eriesindaja Vahemere lõunapiirkonnas) tegevustega. ELi eriesindaja korraldab korrapäraseid teabekoosolekuid liikmesriikide esindustele ja liidu delegatsioonidele.
2. Kohapeal toimub tihe koostöö liidu delegatsioonide juhtidega ning liikmesriikide esinduste juhtidega. Nad teevad kõik endast sõltuva, et aidata ELi eriesindajat tema volituste täitmisel. ELi eriesindaja annab tihedas koostöös liidu delegatsiooni juhiga Tel Avivis Palestiina aladel läbiviidava Euroopa Liidu politseimissiooni (EUPOL COPPS) ja Rafah’ piiriületuspunktis läbiviidava Euroopa Liidu piirihaldamise abimissiooni (EU BAM Rafah) juhtidele poliitilisi suuniseid kohalikul tasandil. ELi eriesindaja ja tsiviiloperatsioonide ülem konsulteerivad vajaduse korral üksteisega. ELi eriesindaja teeb koostööd ka teiste kohapealsete rahvusvaheliste ja piirkondlike osalejatega.
Artikkel 13
Läbivaatamine
Käesoleva otsuse rakendamine ja selle sidusus teiste liidu meetmetega kõnealuses piirkonnas vaadatakse korrapäraselt läbi. ELi eriesindaja esitab kõrgele esindajale, nõukogule ja komisjonile enne 2012. aasta novembri lõppu eduaruande ja volituste lõppemisel täieliku aruande volituste täitmise kohta.
Artikkel 14
Jõustumine
Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.
Brüssel, 23. jaanuar 2012