РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 857/2010 НА СЪВЕТА
от 27 септември 2010 година
за налагане на окончателно изравнително мито и за окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои видове полиетилен терефталат с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета от 11 юни 2009 г. относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейската общност (наричан по-нататък „основния регламент“) (1), и по-специално член 15, параграф 1 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия (наричана по-нататък „Комисията“), представено след консултация с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
1.1. Временни мерки
(1)
С Регламент (ЕС) № 473/2010 (2) (наричан по-нататък „временният регламент“) Комисията наложи временно изравнително мито върху вноса на някои видове полиетилен терефталат с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства (наричани по-нататък „засегнатите държави“).
(2)
Процедурата бе започната след жалба, внесена на 20 юли 2009 г. от Комитета за полиетилен терефталат на „Plastics Europe“ (наричан по-нататък „жалбоподателят“) от името на производители, представляващи основен дял, в конкретния случай над 50 %, от общото производство на някои видове полиетилен терефталат в Съюза.
(3)
Както е посочено в съображение 15 от временния регламент, разследването на субсидирането и вредата обхвана периода от 1 юли 2008 г. до 30 юни 2009 г. (наричан по-нататък „периодът на разследване“ или „ПР“). Проучването на тенденциите, свързани с оценката на вредата, обхвана периода от 1 януари 2006 г. до края на ПР („разглежданият период“).
(4)
В рамките на паралелната антидъмпингова процедура Комисията наложи с Регламент (ЕО) № 472/2010 (3) временно антидъмпингово мито върху вноса на някои видове полиетилен терефталат с произход от Иран и Обединените арабски емирства.
1.2. Последваща процедура
(5)
След разгласяването на основните факти и съображения, въз основа на които бе взето решението за налагане на временни изравнителни мерки (наричано по-нататък „временното разгласяване“), няколко заинтересовани страни предоставиха в писмен вид своите становища относно предварителните констатации. Страните, които поискаха да бъдат изслушани, получиха такава възможност.
(6)
Комисията продължи да търси и проверява всяка информация, която считаше за необходима за окончателните си констатации. Устните и писмените коментари, представени от заинтересованите страни след временното разгласяване, бяха разгледани и където беше уместно, предварителните констатации бяха съответно променени.
(7)
Всички страни бяха уведомени за основните факти и съображения, на които се основава намерението да се препоръча налагането на окончателно изравнително мито върху вноса на някои видове полиетилен терефталат с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства и окончателното събиране на сумите, обезпечени с временните мита (наричано по-нататък „окончателното разгласяване“). На тези страни бе предоставен също срок, в рамките на който те имаха възможност да представят коментарите си вследствие на това разгласяване.
(8)
Устните и писмените коментари, представени от заинтересованите страни, бяха разгледани и където беше уместно, констатациите бяха съответно променени.
1.3. Засегнати от процедурата страни
(9)
Някои заинтересовани страни заявиха, че извадката с производители от ЕС е била непредставителна и противоречива, поради което анализът на вредата е бил непълен. По-конкретно бе посочено, че изготвянето на извадка е било ненужно предвид ограничения брой производители. Освен това бе заявено, че с „изкуственото“ разбиване на групите от дружества на отделни правни субекти, извадката няма да включва някои от пазарните лидери (Artenius, M&G Polimeri) и че методологията за подбор на извадката е противоречива, тъй като извадката е включвала и две групи от дружества. Заявено бе наред с това, че извадката не е била представителна, тъй като не е включвала нито един производител, който извършва продажби на достатъчни количества полиетилен терефталат на свързан преработвател на РЕТ. Твърдеше се, че вследствие на това институциите не са могли да направят оценка на реалната способност на индустрията на Съюза да осигурява доставки и не са взели предвид конфликта на интереси на индустрията на Съюза. Освен това, предвид факта, че едно дружество не е предоставило цялата необходима информация и вследствие на това е било изключено от представителната извадка, представителността на извадката е паднала до 28 % от производството в ЕС. Същите страни заявиха, че подбраната извадка не е статистически представителна.
(10)
По отношение на аргумента, че извадката не е била необходима предвид малкия брой на производителите, отново се посочва, че при изготвянето на извадката са се отзовали 14 производители от Съюза, принадлежащи към осем групи от дружества. Предвид обективно високия брой оказали съдействие производители от ЕС, а именно 14, извадката е била изготвена в съответствие с член 27, параграф 1 от основния регламент въз основа на най-големия представителен обем продажби, който може да бъде разследван по приемлив начин в рамките на наличното време. Подбраната извадка е включвала пет отделни дружества (с шест производствени обекта).
(11)
По отношение на първото твърдение във връзка с представителността на извадката следва да се посочи, че институциите могат да включват отделни дружества, които са част от група от дружества, в рамките на извадката, при условие че са представителни и имат отделно финансово счетоводство. В противен случай разследването на всички четиринадесет производители от ЕС, принадлежащи към осемте групи от дружества, би възпрепятствало навременното приключване на разследването. Въпреки това фактът, че две групи от дружества са били включени в извадката не противоречи на методологията за изготвяне на извадката, приложена в този случай, а именно с оглед на най-големия представителен обем продажби на клиенти от ЕС.
(12)
Що се отнася до Indorama, по време на ПР тази група е разполагала с два различни производствени завода - един в Нидерландия и един в Обединеното кралство. Включването на посочената група в извадката е в съответствие с използваната методология за изготвяне на извадката, тъй като тези заводи са представлявали едно цяло от правна и финансова гледна точка. Що се отнася дружеството Equipolymers, което по време на ПР е разполагало с два производствени обекта (един в Италия и един в Германия), то е предоставило консолидирани данни за двата обекта. Тъй като беше възможно тези консолидирани данни да бъдат проверени по време на посещение в седалището на дружеството, бе взето решение дружествата за производство на РЕТ Equipolymers да се разглеждат като едно цяло за целите на настоящата процедура. Във връзка с твърдението, че Artenius и M&G Polimeri е трябвало да бъдат включени в извадката в качеството им на пазарни лидери, се посочва, че нито едно от техните отделни дружества, не е било сред дружествата с най-висок обем на продажбите за клиенти от ЕС.
(13)
Във връзка с твърдението, че извадката не е била представителна, тъй като не е включвала производител, който произвежда основно за вътрешно потребление, следва да се отбележи, че способността за осигуряване на доставки може да се разгледа в рамките на анализа на интереса на Съюза, ако бъде направено подобно искане, и за тази цел вътрешното потребление може да бъде приспаднато от обема на производство. Следователно за разглеждането на някои фактори за причиняване на вреда не е необходимо в извадката да бъде включен такъв производител. Освен това при анализа на интереса на Съюза може да бъде оценен и всеки двузначен интерес, породен от едновременното положение на дружество като производител и преработвател от ЕС. Статусът на дружество като производител и преработвател от ЕС не е свързан с резултатите на индустрията на Съюза, където като основа за сравнение се използват продажбите на несвързани клиенти в ЕС. С оглед на посоченото по-горе твърдението се отхвърля.
(14)
Във връзка с твърдението за цялостната представителност на извадката, отново се посочва, че свеждането на извадката до четири дружества е намалило представителността от 65 % на 47 % от продажбите, извършени от всички оказали съдействие производители. Същите тези четири дружества са представлявали 52 % от производството в Съюза. Това се смята за представителна извадка от производители от ЕС от гледна точка на продажбите на независими клиенти в ЕС.
(15)
Във връзка с твърдението, че подбраната извадка не е статистически представителна се отбелязва, че в член 27, параграф 1 от основния регламент ясно се посочва, че дадена извадка може да се основава на най-големия представителен обем продажби, който може да бъде разследван по приемлив начин в рамките на наличното време, като алтернатива на „статистически представителна“ извадка.
(16)
При липсата на други коментари във връзка с извадката констатациите, изложени в съображения 5-14 от временния регламент, се потвърждават.
2. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
(17)
Припомня се, че в съображение 16 от временния регламент, разглежданият продукт бе определен като полиетилен терефталат с индекс на вискозитет, равен или по-висок от 78 ml/g съгласно стандарт ISO 1628-5, с произход от засегнатите държави, който понастоящем е класиран в код по КН 3907 60 20.
(18)
Освен това в съображение 18 от временния регламент се посочва, че разследването е показало, че PET, който се произвежда и продава в Съюза от индустрията на Съюза, и PET, който се произвежда и продава на вътрешните пазари на засегнатите държави и се изнася за Съюза, са сходни продукти.
(19)
Тъй като продуктът, който е предмет на разследването, бе счетен за хомогенен продукт, той не бе допълнително подразделен на различни видове продукти за изчисляване на маржовете на вредата.
(20)
Един производител износител заяви, че PET следва да бъде подразделен на различни видове продукти в съответствие с различните им индекси на вискозитет, тъй като индексът на вискозитет е основен показател при определянето на различните възможни приложения на произвеждания вид PET. Счетено бе, че твърдението следва да бъде прието, и методологията за изчисляване на маржовете на вредата бе съответно адаптирана.
3. СУБСИДИРАНЕ
3.1. Иран
3.1.1. Въведение
(21)
Правителството на Иран и оказалият съдействие производител износител представиха коментари относно следните схеми, предмет на изравнителни мерки във временния регламент:
I.
Мерки, свързани със специални икономически зони (наричани по-нататък „СИЗ“) - нефтохимическа СИЗ
II.
Финансиране, предоставено от Националната нефтохимическа компания на производителя износител на PET
3.1.2. Специфични схеми
I. Мерки, свързани със специални икономически зони (наричани по-нататък „СИЗ“) - нефтохимическа СИЗ
(22)
Правителството на Иран (наричано по-нататък „ПИ“) оспори факта, че безмитният внос на суровини и средства за производство в зони за свободна търговия може да бъде предмет на изравнителни мерки. Зоните за свободна търговия и специалните икономически зони са по дефиниция безмитни зони за внос и износ, които са съвместими с изискванията на СТО. Освен това ПИ и оказалият съдействие производител износител заявиха, че вносът на безмитни средства за производство по закон не зависи от осъществяването на износ, тъй като от подобно освобождаване се ползват и дружества, установени в други части на територията на Иран.
(23)
По отношение на съобразяването на СИЗ с правилата на СТО се посочва, че представеният аргумент от общ характер не може да се използва за оспорване на вече установения факт, че въпросните субсидии подлежат на изравнителни мерки, тъй като не е представен подробен анализ, който да опровергае анализа във временния регламент. Що се отнася до безмитния внос на средства за производство в Иран, съгласно информацията, предоставена по време на представянето на коментари във връзка с временното разгласяване, посочената възможност съществува само за дружества, които модернизират своята инфраструктура, т.е. това не е разпоредба, която се прилага автоматично за всички страни по процедурата. Поради това горните твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(24)
Оказалият съдействие производител износител заяви, че Комисията е пренебрегнала принципа за недискриминация предвид факта, че подобни правила и схеми са прилагани и в други държави. Дружеството посочи освен това, че Комисията не го е информирала както следва за обхвата на посещението за проверка и за съответните изисквания във връзка с информацията преди провеждането на подобна проверка.
(25)
Във връзка с твърдението от общ характер за неспазване на принципа за недискриминация се припомня, че Комисията започна настоящото разследване относно субсидирането срещу трите държави, посочени в жалбата, в съответствие с разпоредбите на член 10 от основния регламент. Поради това препоръките на Комисията биха могли да се основават единствено на констатациите, направени по време на настоящото разследване. Във връзка с твърдението, че е липсвала предварителна информация за въпросите, които ще бъдат разследвани, се посочва, че Комисията е уведомила оказалия съдействие производител износител много преди провеждането на посещението за проверка, че по време на нея ще търси информация за връзката между производителя износител и неговия акционер. Следователно посочените твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(26)
Оказалият съдействие производител износител насочи вниманието на институциите към две технически грешки в изчислението на освобождаването от мито на вноса на една суровина от производствения процес и на общата стойност на освободения внос на средства за производство. Тези грешки се коригират с настоящия регламент. Преразгледаните размери на нивата на субсидиране са 0,14 % за безмитния внос на продукти за влагане в производството и 0,72 % за безмитния внос на средства за производство. Преразгледаното общо ниво на субсидиране за тази схема е 0,86 %.
(27)
Предвид изложеното по-горе и при липса на други коментари по въпроса, констатациите във връзка с посочената схема, изложени в съображения 20-44 от временния регламент, изменени със съображение 26 от настоящия регламент, се потвърждават.
II. Финансиране, предоставено от Националната нефтохимическа компания на производителя износител на PET
(28)
Оказалият съдействие производител износител („Shahid Tondguyan Petrochemical Co.“ или „STPC“) заяви, че главният му акционер - Националната нефтохимическа компания („National Petrochemical Company“ или „NPC“), не е публичен орган и че ПИ нито е възложило на NPC, нито му е дало указания да извърши плащания на STPC. Освен това бе посочено, че финансирането на STPC от страна на NPC трябва да се разглежда като подлежащо на възстановяване и следователно не представлява субсидия.
(29)
При разглеждането на посочените твърдения следва да се припомни, че при преценката на това дали дадено образувание следва да се разглежда като публичен орган за целите на разследвания за субсидиране, трябва да бъдат взети под внимание следните фактори: 1. държавна собственост; 2. участие на представители на държавата в съвета на директорите на образуванието; 3. държавен контрол, упражняван над дейностите на образуванието, и съобразяване от страна на образуванието с правителствените политики или интереси и 4. дали образуванието е създадено с нормативен акт. Всички тези изисквания са били анализирани, както е посочено в съображение 52 от временния регламент. В качеството си на държавен орган NPC не се нуждае от упълномощаване или делегиране - понятия, които се отнасят до частните образувания. Всъщност от разследването стана ясно, че ролята на NPC се състои в развитието и ръководенето на държавния нефтохимически сектор и че ПИ е възложило на дружеството допълнителна задача, състояща се в управлението на нефтохимическата специална икономическа зона, в качеството му на държавен административен орган. Следователно всички твърдения, с които се оспорва ролята на NPC като публичен орган, трябва да бъдат отхвърлени.
(30)
По отношение на твърдението, че финансирането на STPC подлежи на възстановяване, е уместно да се посочи, че по време на разследването стана ясно, че възстановяването на финансирането е само хипотетично твърдение, тъй като на нито един етап от процедурата не бяха предоставени доказателства, че такова възстановяване е било извършено. Всъщност, както е обяснено в съображение 51 от временния регламент, фактът, че неподлежащи на възстановяване финансови средства са се натрупвали поне от 2004 г. насам, е потвърждение, че това е редовна субсидия, чиято цел е да поддържа работата на единствения оказал съдействие ирански производител износител. Предвид на изложеното по-горе, съответното твърдение трябва да бъде отхвърлено.
(31)
Оказалият съдействие производител износител заяви също така че размерът на субсидията е бил завишен. В тази връзка бе посочено, че нормална търговска практика в Иран е да не се начисляват лихви между дружество майка (в настоящия случай - NPC) и неговото дъщерно дружество (в настоящия случай - STPC). Заявено бе наред с това, че при изчисляването на размера на субсидията сумите, използвани за общия обем на финансиране от страна на NPC и общия оборот на STPC, не са били точни, тъй като цифрата за оборота е била занижена и е следвало да се използва друга сума, докато общото финансиране е било завишено, тъй като някои суми не е следвало да бъдат разглеждани като част от финансовите средства, предоставени на STPC от страна на NPC.
(32)
Посочените по-горе твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Във връзка с първото твърдение относно изчисленията на лихвената ставка се посочва, че събраните доказателства не са в подкрепа на твърдението на дружеството, че нормална търговска практика в Иран е между дружество майка и негово дъщерно дружество да не се начислява лихва при финансови операции помежду им. Освен това подобна практика е в явно противоречие с обичайната стопанска практика на частните инвеститори.
(33)
Във връзка с втория от горните аргументи е уместно да се посочи, че размерът на субсидията е бил изчислен въз основа на цифрите за финансирането и оборота, предоставени от оказалия съдействие производител износител и проверени по време на посещението за проверка.
(34)
По отношение на посочения нов общ оборот се припомня, че цифрата, посочена по време на предоставянето на коментарите във връзка с временния регламент, не е подкрепена от никакви доказателства, които биха могли да бъдат проверени, и не съвпада с твърденията на дружеството преди и по време на посещението за проверка.
(35)
По отношение на общата цифра за финансирането оказалият съдействие производител износител заяви, че някои суми не следва да бъдат разглеждани като част от финансирането на STPC от страна на NPC. Предоставената информация не подкрепяше това твърдение, тъй като не бяха представени доказателства за това, че въпросните суми не са били част от финансирането на STPC от страна на NPC. В действителност част от предоставените обяснения потвърдиха отново, че NPC е действало като публичен орган, поемайки ангажимент да финансира оказалия съдействие производител износител, без да начислява лихва, която би следвало да бъде платена от друг публичен орган. Следователно не може да бъде извършено приспадане от общата сума на финансиране, тъй като не бяха представени доказателства, които биха могли да бъдат проверени.
(36)
ПИ заяви, че съгласно член 14 от Споразумението на СТО за субсидиите и изравнителните мерки, „предоставянето от правителството на дружествени дялове … [и] правителствен заем не се счита за изгода …“, поради което финансирането на SPTC от страна на NPC не следва да се разглежда като субсидия. Това твърдение трябва да бъде отхвърлено тъй като в същия член 14 се отбелязва, че „предоставянето от правителството на дружествени дялове не се счита за създаващо изгода, освен ако инвестиционното решение може да се разглежда като несъвместимо с обичайната инвестиционна практика … на частните инвеститори на територията на тази страна член.“ Тази практика действително е несъвместима с обичайната инвестиционна практика на частните инвеститори, тъй като никоя търговска организация в държава-членка на СТО не би продължила да предоставя такъв вид неподлежащо на възстановяване финансиране. Във всеки случай следва да се отбележи, че Иран не е членка на СТО.
(37)
Въз основа на изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса, се потвърждават констатациите, направени във връзка с тази схема в съображения 45-57 от временния регламент.
3.1.3. Размер на подлежащите на изравняване субсидии
(38)
Предвид изложеното в съображения 21-37 по-горе, в съответствие с разпоредбите на основния регламент окончателният размер на подлежащите на изравняване субсидии, изразен ad valorem, за единствения оказал съдействие ирански производител износител е 51,88 %.
3.2. Пакистан
3.2.1. Въведение
(39)
Правителството на Пакистан („ПП“) и оказалият съдействие производител износител представиха коментари относно следните схеми, предмет на изравнителни мерки във временния регламент:
I.
Схема за производство на митница
II.
Внос на съоръжения, машини и оборудване за помещението за производство на митница
III.
Тарифна защита при закупуване на PTA на вътрешния пазар
IV.
Режим на окончателните данъци („FTR“)
V.
Схема за дългосрочно финансиране на износа с фиксиран лихвен процент („LTF-EOP“)
VI.
Схема за експортно финансиране, предоставено от Държавната банка на Пакистан („EFS“)
VII.
Финансиране съгласно циркулярно писмо за валутните операции № 25 на Държавната банка на Пакистан.
(40)
Като предварителен коментар ПП заяви, че Комисията е разбрала погрешно или е пренебрегнала предоставената преди това от него информация относно схемите на субсидиране. Като предварителен коментар оказалият съдействие производител износител заяви, че предоставената преди това от ПП информация е съдържала аргументиран правен анализ, доказващ, че схемите не следва да се разглеждат като „забранени“ субсидии. Посочената страна по процедурата заяви също така че Комисията е основала констатациите си във временния регламент не само върху неправилна оценка на фактите, но и върху неправилен правен анализ. Заявено бе освен това, че правилен е правният анализ, представен от ПП.
(41)
По отношение на коментарите, представени преди приемането на временния регламент, се посочва, че Комисията ги е взела напълно предвид в процеса на разследването, тъй като наред със съответните отговори на въпросниците, предоставени от страните по процедурата, и представената по-късно информация, те са част от информацията, въз основа на която е направено временното определяне на мерките.
(42)
Освен това се отбелязва, че Комисията е посочила точно нормативните разпоредби за съответните схеми и произтичащото от тях прилагане на практика. Не са били представени доказателства за това, че посочването на нормативни разпоредби не е било точно. По отношение на правния анализ на Комисията се посочва, че той се е основавал на съответните разпоредби от основния регламент и е подкрепен от трайно наложилия се правен анализ, използван от ЕС при предходни разследвания относно субсидиране, например при анализа на схеми за възстановяване на мита, схеми за експортни кредити и схеми, свързани с данъка върху доходите (4). Фактът, че дадена страна по процедурата не е съгласна с представения правен анализ не означава, че анализът е неправилен, особено когато няма представени доказателства в подкрепа на това твърдение. Това е дори още по-явно предвид факта, че в коментара си по отношение на временния регламент ПП изрази желание да внесе изменения в някои от схемите, доколкото това би било възможно. Предвид изложеното по-горе, твърденията, представени в съображение 40, трябваше да бъдат отхвърлени.
3.2.2. Специфични схеми
I. Схема за производство на митница
(43)
ПП и оказалият съдействие производител износител отново изложиха становището си, че схемата за производство на митница е управлявана правилно благодарение на съществуването на система за ефективно прилагане и мониторинг, в която се записва потреблението/приспадането и с която се контролират безмитните суровини и действителното потребление на дружеството въз основа на регистрите за общата продукция. Посочено бе също така че съотношението между суровини и крайни продукти се основава на действителното потребление на съответното дружество, ползващо се от предимствата на схемата, и че регистърът за суровините подлежи на проверка. Според тези твърдения съотношението между суровини и крайни продукти е било установено с помощта на проверена система за сравнително оценяване, която е била редовно актуализирана въз основа на действителното потребление на дружеството. След всяка една промяна в съотношението прекомерното освобождаване от предходния период отново е било добавяно, за да се актуализира регистърът на запасите и да се получи истинското количество на запасите, и именно въз основа на това истинско количество на запасите дружеството, което ползва схемата, трябва да докаже износа на крайния продукт. Освен това оказалият съдействие производител износител представи две писма, в които уведомява митническите органи за материалите, съхранявани в помещението за производство на митница, от които става ясно, че дружеството е имало разрешение да използва излишъка от материалите за влагане в производството на стоки, предназначени за бъдещ износ.
(44)
Както бе посочено и в съображение 70 от временния регламент, по отношение на тази схема съответният регистър на стоките за влагане в производство, които са били получени, произведени и изнесени, не е бил воден въз основа на действителното потребление. Било е вписвано единствено теоретичното потребление съгласно сертификата за анализ при съотношения между суровини и крайни продукти за всички изходни материали за производството на 1 000 kg крайни продукти. Тези норми за съотношението между суровини и крайни продукти са определени от официалните органи и се преразглеждат периодично въз основа на информацията, получена от оказалия съдействие производител износител, но липсват каквито и да било ясни правила и доказателства за това как се извършва това преразглеждане. Освен това вследствие на проверките на сертификата за анализ, разкриващи наличието на прекомерно освобождаване от плащане, от страна на органите не са били предприети никакви последващи действия с оглед проверка на цялостното количество на действителното потребление през предходния период и искания по отношение на извършените през предходните години плащания. С други думи, не е била извършена проверка на нито едно прекомерно освобождаване от плащане на мита. Оказалият съдействие производител износител заяви, че излишъкът на суровини, отчетен през предходния период, отново е бил добавен, за да се актуализира регистърът на запасите и да се получи истинското количество на запасите. Заслужава да се отбележи, че тази практика се основава на факта, че производителят износител е този, който по собствена инициатива посочва на съответния орган прекомерното освобождаване, натрупано през предходния период. Нещо повече - тази практика по никакъв начин не е предвидена в нормативните разпоредби, на които се основава тази схема. Всичко, изложено по-горе, потвърждава, че за тази схема не съществува система за ефективно прилагане и мониторинг. При тези обстоятелства всички направени във връзка с това твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(45)
Двете страни по процедурата заявиха също така че по време на ПР митото в рамките на нормалната схема за внос е било нула и следователно вносът на РТА не е лишил правителството от приходи в рамките на схемата за производство на митница.
(46)
Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. От предоставената от страните по процедурата информация става ясно, че митото върху вноса на РТА е 7,5 %. Чрез дерогация и при определени условия страните по процедурата могат да се ползват с нулева митническа ставка. Фактът, че ПП е установило схема за производство на митница или тарифна защита при закупуване на PTA, по никакъв начин не означава, че митническата ставка за целия внос на РТА е нула. Всъщност наличието на посочените по-горе схеми потвърждава, че правителството е било лишено от приходи и това е причината, поради която са били установени специални схеми за дерогация, за които се прилагат специални правила и които са достъпни за определени ползватели.
(47)
Оказалият съдействие производител износител заяви също така че няма нарушение на член 349 от глава XV от Митническите правила на Пакистан от 2001 г. В тази връзка бе посочено, че помещението за производство на митница обхваща целия завод на дружеството, в резултат на което складовите помещения отговарят на изискването за обособена площ, разполагаща със самостоятелен вход или изход, която няма друг вход или изход към производствената площадка, а отделните складове за готови стоки, брак и отпадъчен материал са ясно обозначени в помещенията.
(48)
С оглед на изложеното по-горе е необходимо да се посочи отново, че посещението за проверка е разкрило, че само безмитно внесените суровини са били отделени от местно набавените стоки за влагане в производство. Помещението на склада, тоест митническият склад и помещението за производство на митница, не е било разположено на обособена площ със самостоятелен вход или изход от/към общодостъпната зона и без никакъв друг вход или изход съгласно предписанията на посочения по-горе член 349. Освен това твърдението на дружеството, че целият завод е разположен в помещението за производство на митница, не е подкрепено от каквито и да било доказателства, които биха могли да бъдат проверени (напр. изрично разрешение за площта на помещението за производство на митница), освен анализ на текста на член 349. Следователно, съответните твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(49)
ПП внесе съвсем наскоро административни изменения в посочената схема. ПП въведе в законодателството си по-подробно определение за „помещение за производство на митница“ и предприе мерки за засилване на контрола върху схемата от страна на съответните органи.
(50)
По отношение на упражнявания от органа контрол над помещението за производство на митница, въведените изменения не уреждат най-сериозните пропуски на схемата, установени при настоящото разследване, а именно: i) липса на отчети за действителното потребление на внесените суровини и ii) липса на система за проверка, която се основава на реалните резултати, а не на исторически наложените стандарти. Освен това, предвид факта, че прилагането на практика на всяка промяна във връзка с посочената схема се нуждае от надлежен контрол (установените проблеми се отнасят и до управлението на схемата), необходимо би било известно време преди да се направи заключение относно измененията, внесени в схемата, и начина, по който органите са приложили тези изменения и са осигурили доброто управление на системата за проверка.
(51)
ПП изрази също така желание да се ангажира пред Комисията с гаранция по отношение на конкретното прилагане на правилата, приложими към помещението за производство на митница. Предложено бе това да стане под формата на доказателства за това, че оказалият съдействие производител износител спазва новите правила (а именно промените в помещенията, преразглеждането на съотношението суровини и крайни продукти, освобождаването от мита), като периодично представя доклади и дава възможност за извършването на посещения за проверки от страна на Комисията.
(52)
Във връзка с изложеното по-горе се посочва, че с предложението си за ангажирането с гаранция ПП косвено потвърждава всички пропуски, изтъкнати по отношение на тази схема във временния регламент. Освен това, както е посочено в съображение 50 по-горе, не е възможно да се приеме ангажирането с гаранция по отношение на управлението на дадена схема въз основа на доказателства, които ще се конкретизират едва в бъдеще. И на последно място - подобна гаранция е непрактична, тъй като необходимият мониторинг в действителност би наложил редовното повтаряне на важни етапи от разследването. В тази връзка следва да се изтъкне, че ПП и/или оказалият съдействие производител износител може/могат да поискат междинно преразглеждане на мерките, при спазване на съответните разпоредби на член 19 от основния регламент.
(53)
Предвид изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса, се потвърждават констатациите във връзка с посочената схема, изложени в съображения 60-80 от временния регламент, изменени със съображения 43-51 по-горе.
II. Внос на съоръжения, машини и оборудване за помещението за производство на митница
(54)
По отношение на тази схема и двете страни по процедурата заявиха, че лихвеният процент, използван при изчислението на маржа на субсидията, трябва да бъде лихвеният процент, предложен на засегнатия износител по време на ПР. Освен това страните по процедурата посочиха, че тъй като съоръженията, машините и оборудването са били използвани за производството на РЕТ, предназначен за износ, както и за продажба на вътрешния пазар, маржът на субсидията следва да бъде определен въз основа на общия оборот на производителя износител.
(55)
В отговор на тези твърдения следва да бъде отбелязано, че лихвеният процент, използван при изчислението, е търговският лихвен процент, прилаган по време на ПР в Пакистан, установен въз основа на данните от уебсайта на Държавната банка на Пакистан. Този процент е нормалният лихвен процент при кредити, преобладаващ на пазара. По отношение на знаменателя, използван при изчислението, трябва да се припомни, че предварителното условие за достъп до схемата е инсталирането на внесените машини в помещението за производство на митница, което е схема за безмитен внос на суровини, използвани само при последващ износ на продукцията от помещението за производство на митница. Поради това размерът на субсидията (числител) трябва да бъде разпределен върху целия оборот на износа по време на ПР, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ. Следователно горните твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(56)
Въз основа на изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса, се потвърждават констатациите, направени във връзка с тази схема в съображения 81-92 от временния регламент.
III. Тарифна защита при закупуване на PTA на вътрешния пазар
(57)
ПП заяви, че цената на местно произведената РТА не е намалена със 7,5 % спрямо международната цена и че възстановяване е правено не само за местно произведената РТА, но и за внесената РТА. Оказалият съдействие производител износител отбеляза, че схемата позволява възстановяване на митата както за местно произведената, така и за внесената РТА, поради което схемата не облагодетелства доставките на местно произведена РТА. Той заяви наред с това, че законодателството не ограничава достъпа до тази схема.
(58)
Посочените по-горе аргументи трябваше да бъдат отхвърлени. Във връзка с това се посочва, че тази схема предоставя финансово подпомагане под формата на директно прехвърляне на финансови средства, което явно облагодетелства дружеството получател. От анализа на предоставената от ПП информация става ясно, че дружество, което отговаря на условията, може: i) да закупи на вътрешния пазар РТА и да получи компенсаторно подпомагане в размер на 7,5 % от цената, заплатена за закупена местно производена РТА, или ii) да внесе РТА и да получи възстановяване на приложимото мито (7,5 %), платено върху вноса на РТА. Втората възможност обаче не се прилага, ако дружеството, което отговаря на условията, използва схема за възстановяване на мита (като например схема за производство на митница) върху вноса на РТА. От изложеното по-горе става ясно, че оказалият съдействие производител износител е бил de jure принуден да използва тази схема само за покупките на местно произведена РТА, тъй като паралелно с това е използвал схемата за производство на митница за внесената РТА.
Освен това е очевидно, че дори когато дружество, което отговаря на условията, се възползва и от двете възможности по схемата (т.е. като откаже да използва схемата за възстановяване на мита, приложима към схемата за производство на митница) възстановяването, което може да се очаква, би било различно, тъй като в единия случай процентът се изчислява въз основа на целия размер на фактурираната местна цена, докато в другия той се изчислява въз основа на декларираната на митницата стойност, която не е непременно цялата фактурирана цена. Не бяха представени доказателства, които биха могли да бъдат проверени и биха могли да опровергаят изложените по-горе заключения. И на последно място - по отношение на аргумента, че няма ограничения в достъпа до схемата, от разследването стана ясно, че в съответната нормативна уредба ясно се посочват имената на страните по процедурата, които отговарят на условията. Във всеки случай местно произведената РТА не подлежи на никакво мито, поради което 7,5-процентното възстановяване представлява директно прехвърляне на финансови средства или безсъмнен случай на предоставяне на безвъзмездни средства. Единственият начин, по който даден производител на РЕТ може да получи посочената субсидия, т.е. безвъзмездните средства, е като закупи местно произведена РТА. От друга страна, всяко едно „възстановяване“ на мито върху вноса на РТА представлява освобождаване от нормално дължимо плащане, а не директно прехвърляне на финансови средства; следователно няма равнопоставеност между двете положения.
(59)
От това следва, че схемата явно облагодетелства вътрешния купувач, т.е производителя на РЕТ, посредством директно прехвърляне на финансови средства и тя е специфична по смисъла на член 4, параграф 4, буква б) от основния регламент предвид факта, че субсидията зависи от предпочитането на стоки местно производство пред внесените стоки, тъй като само стоките местно производство отговарят на условията за получаване на директни безвъзмездни средства. Освен това тази субсидия може да се счита за специфична и по смисъла на член 4, параграф 4, буква а) от основния регламент предвид факта, че самото законодателство изрично ограничава достъпа до тази схема за определени предприятия от отрасъла на полиестерната промишленост.
(60)
Във връзка с тази схема ПП представи, наред с коментарите си по отношение на временния регламент, постановление на правителството от 28 юни 2010 г., съгласно което нормативен акт SRO № 1045(I)/2008 се отменя, считано от 1 юли 2010 г. ПП заяви, че това ще гарантира, че ползватели на РТА вече не се ползват, нито ще се ползват от възстановяване за местно произведена или внесена PTA.
(61)
Освен това от предоставена в тази връзка от оказалия съдействие производител износител публикация в пресата става ясно, че ПП е взело решение да отмени приложимата към тази схема наредба с цел спазване от страна на Пакистан на международните стандарти в това отношение. Оказалият съдействие производител износител подкрепи предоставената от ПП информация, с данни, потвърждаващи, че считано от 1 юли 2010 г. вече не е възможно да се получава съответните безвъзмездни средства при закупуване на местно произведена РТА. Във връзка с това се припомня, че в съответствие с член 15 от основния регламент не се налагат мерки, ако субсидията е прекратена или е доказано, че субсидията вече не води до полза за съответните износители. От изложеното по-горе е очевидно, че по същество Пакистан приема, че отбелязаните във временния регламент проблеми във връзка с тази схема са наложили предприемането на корективни действия от негова страна, че ПП е прекратил схемата и че оказалият съдействие производител износител не получава ползи, свързани с тази схема. Предвид това се смята, че условията, установени в член 15 от основния регламент, са спазени и че тази схема не следва да бъде предмет на изравнителни мерки.
(62)
Предвид изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса се потвърждават констатациите във връзка с посочената схема, изложени в съображения 93-105 от временния регламент, изменени със съображения 58-61 по-горе.
IV. Режим на окончателните данъци („FTR“)
(63)
Двете страни по процедурата заявиха, че тази схема представлява различен данъчен режим и не следва да бъде предмет на изравнителни мерки, тъй като данъчната политика е елемент от упражняването на суверенната власт на Пакистан и той може да прилага такава данъчна система, каквато желае. Заявено бе наред с това, че FTR не предполага никакво финансово участие в полза на което и да било дружество и е общо данъчно правило в Пакистан (данък в размер на 1 %, удържан при източника към момента на реализирането на постъпления от обмен на чуждестранни пазари), което действа при различни условия и на различна основа в сравнение с нормалния данъчен режим („NTR“), който предвижда облагане на националния доход с 35 %. Според тези страни по процедурата не е възможно да се определи коя от двете схеми е по-благоприятна и следователно FTR не води до загуба или отказ на правителството от събирането на обичайно дължими приходи.
(64)
Във връзка с тези твърдения следва да се отбележи, че се поставя под съмнение не суверенитетът на Пакистан, а предполагаемите субсидии, отпуснати на някои производители износители. Освен това следва да се припомни, че приходите от износ се облагат по различен начин от тези, получени от продажби на вътрешния пазар. Дотолкова, доколкото този данъчен режим води до печалби от износ, облагани с по-ниска данъчна ставка, отколкото тези, получени от продажби на вътрешния пазар, тази схема се счита за субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на приходи, от които правителството се е отказало, което води до полза за дружеството получател. Тази схема представлява и специфична субсидия по смисъла на член 4, параграф 4, буква а), тъй като зависи от осъществяването на износ.
(65)
Освен това оказалият съдействие производител износител представи серия от изчисления за 2008 и 2009 г., направени във формат Excel., и уведомление за дължимия данък и заповед за определяне, издадена от заместник-комисаря по подоходното данъчно облагане, в която се прави преглед на серия от данни в декларацията за данъка върху доходите на дружеството за 2008 г. ПП подкрепи твърденията на оказалия съдействие производител износител, като заяви, че представените изчисления показват, че оказалият съдействие производител износител е заплатил повече данъци в рамките на режима FTR, отколкото би платил при прилагането на режима NTR.
(66)
Тези аргументи трябваше да бъдат отхвърлени. На първо място, представените изчисления не представляват част от декларацията за данъка върху дохода на дружеството, нито от друг документ, издаден от официалните данъчни органи. Следователно няма проверими доказателства за това, че те отразяват точно подоходните данъчни задължения на оказалия съдействие производител износител.
(67)
На второ място, анализът на представените официални данъчни документи (уведомление за дължимия данък и заповед за определяне) по никакъв начин не подкрепя твърдението, направено от страните по процедурата във връзка с нивата на данъчните ставки в рамките на различните данъчни режими.
(68)
Във връзка с предоставената документация по отношение на 2008 г. страните по процедурата не обясниха по какъв начин представените суми съответстват на данните в декларацията за данъка върху доходите на дружеството за 2008 г. и с двата документа, издадени впоследствие от съответните данъчни органи. По отношение на последните - те изглежда потвърждават задължението на дружеството да заплати данък върху дохода за продажбите си на вътрешния пазар. Независимо от това, от предоставената информация изобщо не става ясно дали посочената данъчна сума (или каквато и да било друга данъчна сума) действително е била заплатена или дружеството е обжалвало посоченото по-горе уведомление за дължимия данък. Не е ясно също така по какъв начин сумите, представени в изчисленията във формат Excel, съответстват на декларацията за данъка върху дохода на дружеството или на заповедта за определяне на данъчния орган. Във всеки случай, дори и да се приеме, че сумата, посочена в уведомлението за дължимо мито, е била платена, това не би променило заключението, че оказалият съдействие производител износител е заплатил по-малко данъци, отколкото би бил платил, ако върху приходите от износ бе приложена 35-процентната ставка.
(69)
Във връзка с предоставената за 2009 г. документация се посочва, че страните по процедурата не са предоставили декларацията за данъка върху дохода на оказалия съдействие производител износител за 2009 г. Вместо представяне на официалните данъчни декларации и на декларации за печалбата, като доказателство бяха приведени изчисления във формат Excel. Подобна информация не би могла да бъде проверена и не може да подкрепи твърдения относно промени в данъка върху дохода, настъпили след приключване на ПР. В тази връзка следва да се подчертае, че ПП и/или оказалият съдействие производител износител може/могат да поискат междинно преразглеждане на мерките, при спазване на съответните разпоредби на член 19 от основния регламент.
(70)
Въпреки това, при изчислението на размера на субсидията в рамките на FTR бе открита техническа грешка, отнасяща се до приходите от износ на оказалия съдействие производител износител, посочени в декларацията за данъка върху дохода на дружеството за 2008 г. Тази грешка беше съответно коригирана. Нивото на субсидията, определено по тази схема през ПР за производителя износител, възлиза на 1,97 % (вместо 1,95 %).
(71)
Предвид изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса, се потвърждават констатациите във връзка с посочената схема, изложени в съображения 106-116 от временния регламент, изменени със съображение 70 по-горе.
V. Схема за дългосрочно финансиране на износа с фиксиран лихвен процент („LTF-EOP“)
(72)
Двете страни по процедурата заявиха, че лихвеният процент, използван за изчислението на маржа на субсидията по тази финансова схема, трябва да бъде лихвеният процент, предлаган по време на периода, през който производителят износител е договорил финансирането с фиксиран лихвен процент, а именно процентът за 2004-2005 г. Освен това знаменателят, използван при изчислението на временния марж на субсидията, следва да бъде общият оборот на дружеството, а не общият оборот от износ, тъй като едни и същи производствени съоръжения, финансирани в рамките на схемата LTF-EOP, се използват за производството както на стоки за местния пазар, така и на стоки за износ.
(73)
Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. На първо място следва да бъде пояснено, че лихвеният процент, използван при изчислението, е търговският лихвен процент, който е преобладавал по време на ПР в Пакистан, установен въз основа на данните на уебсайта на Държавната банка на Пакистан. Договорените през 2004-2005 г. финансови средства са били получени на траншове от засегнатия износител. При изчислението на размера на субсидията бе използван размерът на кредита, получен за ПР, както бе посочен от оказалия съдействие производител износител. При проучването на ползата, получена от страна по процедурата по време на конкретен ПР, ставката, приложима за търговските кредити, която преобладава на пазара по време на ПР, се сравнява обикновено със ставката, платена за заема, получен по време на ПР, и тук бе направено именно това. Във връзка със знаменателя при изчислението на субсидията трябва да се припомни, че предварително условие за възползване от схемата е задължението дружеството да изнася пряко или косвено най-малко 50 % от годишната си продукция. Поради това размерът на субсидията (числител) трябва да бъде разпределен върху оборота от износа на разглеждания продукт по време на ПР, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ.
(74)
Въз основа на изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса, констатациите, направени във връзка с тази схема в съображения 117-133 от временния регламент, се потвърждават.
VI. Схема за експортно финансиране, предоставено от Държавната банка на Пакистан („EFS“)
(75)
Правителството на Пакистан заяви, че секторът на РЕТ е бил изключен от тази схема с решение, взето от Държавната банка на Пакистан на 28 юни 2010 г. Така бе заявено, че тази схема е в съответствие на разпоредбите на член 15 от основния регламент и не следва Комисията да я подлага на изравнителни мерки, тъй като е доказано, че субсидията е оттеглена. В тази връзка оказалият съдействие производител износител заяви, че съгласно циркулярно писмо № 09 от 2010 г., изпратено на 28 юни 2010 г. от Държавната банка на Пакистан, дружеството е изплатило цялата сума по схемата за финансиране EFS и към 30 юни 2010 г. няма неизплатена сума по отношение на EFS.
(76)
По отношение на това твърдение се припомня, че съгласно член 15 от основния регламент не се налагат мерки, ако субсидията е оттеглена или е доказано, че субсидията вече не води до полза за съответния износител. По отношение на предоставената документация във връзка със схемата EFS се посочва, че действително решението на Държавната банка на Пакистан гласи, че банките не могат да отпускат финансови средства за РЕТ в рамките на тази схема. В съответния текст се посочва също, че съществуващите облекчения, предоставени на износителите, ще останат в сила до датата на падежа на съответните заеми, като равнището на износа на дружествата ще бъде взето предвид по отношение на заемните средства на дружествата за периода 2009-2010 г. и при предоставянето на права до 2011 г.
Във връзка с тези въпроси ПП поясни, като предостави необходимата документация, че дружествата, които нямат краткосрочни заеми по тази схема през финансовата 2009-2010 година в Пакистан (т.е. до 30 юни 2010 г.), нямат право на никакви предимства за преходния период до 2011 г. Във връзка с твърдението, че оказалият съдействие производител износител не дължи финансови средства в рамките на схемата EFS, се посочва, че то е било подкрепено от набор от доказателства, предоставени от съответните банки и допълнени от експерт-счетоводителя на дружеството. Предвид на изложеното по-горе се заключава, че страните по процедурата са били в състояние да докажат, че схемата EFS вече не носи никакви ползи на съответния износител. Следователно са изпълнени условията, определени в член 15 от основния регламент, и направените твърдения бяха сметнати за основателни. Поради това се заключава, че тази схема не следва да бъде предмет на изравнителни мерки.
(77)
Оказалият съдействие производител износител заяви също така че лихвеният процент, използван при изчислението на маржа на субсидията, трябва да бъде краткосрочният лихвен процент, предлаган на дружеството през ПР. Отбелязано бе също така че получените финансови средства са използвани, за да се посрещнат общите финансови потребности, свързани с текущите активи на дружеството както за продажбите на вътрешния пазар, така и за износ, поради което знаменателят при изчислението на маржа на субсидията следва да бъде общият оборот на дружеството.
(78)
Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Припомня се, че лихвеният процент, използван при изчислението, е търговският лихвен процент, прилаган по време на ПР в Пакистан, установен въз основа на данните от уебсайта на Държавната банка на Пакистан. Този процент е обичайният кредитен процент, преобладаващ на пазара. По отношение на знаменателя, използван при изчислението, се посочва, че предварителното условие за достъп до схемата е или осъществяването на специфични сделки за износ, или цялостното равнище на износа. Поради това размерът на субсидията (числител) трябва да бъде разпределен върху целия оборот от износ по време на ПР, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ.
(79)
Предвид изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса, се потвърждават констатациите във връзка с посочената схема, изложени в съображения 134-148 от временния регламент, изменени със съображения 75-78 по-горе.
VII. Финансиране съгласно циркулярно писмо № 25 на Държавната банка на Пакистан относно валутните операции
(80)
Двете страни по процедурата заявиха, че няма намеса от страна на Държавната банка на Пакистан по тази схема, че търговските банки отпускат финансови средства в чуждестранна валута без преференциални лихвени проценти и че схемата не зависи от осъществяването на износ, тъй като от нея може да се ползват както износителите, така и вносителите.
(81)
Приведените доводи бяха анализирани с оглед на съответните правни разпоредби и практическото прилагане на схемата и те бяха счетени за основателни. Поради това бе направен изводът, че тази схема не следва да бъде предмет на изравнителни мерки. Тъй като схемата съгласно циркулярно писмо № 25 на Държавната банка на Пакистан няма да бъде предмет на изравнителни мерки, не е необходимо да се отговаря на съответните коментари, направени след разгласяването.
3.2.3. Размер на подлежащите на изравняване субсидии
(82)
С оглед на изложеното по-горе, окончателният размер на подлежащите на изравняване субсидии в съответствие с разпоредбите на основния регламент, изразен ad valorem, за единствения съдействащ пакистански производител износител е 5,15 %.
3.3. Обединени арабски емирства (ОАЕ)
3.3.1. Въведение
(83)
Правителството на Обединени арабски емирства („ПОАЕ“) и оказалият съдействие производител износител представиха коментари относно следните схеми, предмет на изравнителни мерки във временния регламент:
I.
Федерален закон № 1 от 1979 г.
II.
Зона за свободна търговия (наричана по-нататък „ЗСТ“)
3.3.2. Специфични схеми
I. Федерален закон № 1 от 1979 г.
(84)
ПОАЕ заяви, че схемата, основана на Федерален закон № 1 от 1979 г., е широко и хоризонтално достъпна за всички отрасли и предприятия в ОАЕ и се ползва без освобождаване от мита. Оказалият съдействие производител износител заяви, че издаденият по силата на Федерален закон № 1 от 1979 г. лиценз е предварително условие за съществуване и развиване на дейност в ОАЕ.
(85)
По отношение на изложеното по-горе се посочва, че при разследването бе установено, че промишлените предприятия в ОАЕ биха могли да развиват дейност с различни видове лицензи. В действителност, освен с издаден по силата на Федерален закон № 1 от 1979 г. лиценз дадено промишлено предприятие може да развива дейност и с лиценз, издаден от местните органи на отделното емирство, в което е установено. Такъв е случаят с оказалият съдействие производител износител, който притежава лиценз, издаден от правителството на емирството Рас ал-Хайм. Освен това дадено промишлено предприятие би могло да развива дейност и по схемата „Зона за свободна търговия“, съгласно която не се изисква лиценз по посочения по-горе закон. Ето защо не е правилно да се твърди, че всички промишлени предприятия в ОАЕ развиват дейност с лиценз, издаден съгласно Федерален закон № 1 от 1979 г. Оттук следва, че не е доказано, че ползването на схемата е автоматично и съответното твърдение трябва да бъде отхвърлено.
(86)
Двете страни по процедурата заявиха, че изискванията, предвидени в законодателството, представляват само предварителни условия за изпълнението в държавата на всеки един промишлен проект, а не за освобождаването му от плащането на мита, поради което анализът на членове 12, 13 и 21 от Федерален закон № 1, направен от Комисията във временния регламент, е погрешен. ПОАЕ заяви освен това, че в арабския текст на закона понятието „разглеждано“ няма обвързващо значение по отношение на член 13. ПОАЕ заяви също така че членове 11 и 12 от посочения по-горе закон никога не са били прилагани на практика, тъй като техническата комисия, натоварена да изготвя препоръки до министъра относно заявленията, никога не в била сформирана. Посочено бе също така че ролята на отдела за промишлено развитие е установена в Ръководството за потребителя на електронната система за промишлеността, издадено от министерството, както е отбелязано в съображение 173 от временния регламент.
(87)
Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Отбелязва се, че членове 13 и 21 от закона представляват част от постепенния процес, предвиден в анализа за промишления лиценз съгласно Федерален закон № 1 от 1979 г. По отношение на членове 11 и 12 се посочва, че в тях се установяват ролята и отговорностите на различните структури на държавния орган, издаващ промишления лиценз съгласно Федерален закон № 1 от 1979 г. Фактът, че такъв орган никога не е бил създаван, въпреки че е предвиден в закона и отговаря за: i) оценка на приноса на отдела за промишлено развитие и ii) изготвяне на препоръки до министъра за одобрение или отхвърляне на заявления, е потвърждение за това, че законодателството, в съответствие с което действа предоставящият орган, на практика не е спазвано и следователно няма правна сигурност за начина, по който се отпуска субсидията. Освен това твърдението на ПОАЕ относно техническата комисия фактически противоречи с предходни твърдения, според които министърът е свикал тази комисия, за да получи мнения относно евентуално преразглеждане на закона. По отношение на определението на думата „разглеждано“ в член 13 от Федералния закон се посочва, че по време на разследването ПОАЕ е предоставило единствено английския текст. Освен това едва след временното разгласяване то е посочило, че е възможно да има разлики в определенията в текстовете на английски и арабски език. Фактът, че текстовете на двата езика пораждат съмнения относно някои елементи на критериите за допустимост, отново е ясен знак за това, че няма правна яснота относно критериите и условията за отпускане на субсидията. По отношение на ролята на отдела за промишлено развитие се посочва, че няма предоставена нова информация, която би могла да породи съмнения относно точността на констатациите на разследването.
(88)
ПОАЕ посочи, че неговите статистически данни относно промишлеността доказват, че има над 4 000 промишлени дружества, регистрирани съгласно Федерален закон № 1 от 1979 г. Двете страни по процедурата заявиха, че Комисията не е предоставила категорични доказателства за това, че властите на ОАЕ са постъпили по свое усмотрение при одобряването или отхвърлянето на заявленията по схемата.
(89)
Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Посочва се, че разследването е разкрило, че издаването на промишлен лиценз съгласно Федерален закон № 1 от 1979 г. не става автоматично и че правилата, използвани в процеса на избор на получатели, не са обективни. Предвид факта, че схемата бе счетена за специфична в съответствие с разпоредбите на член 4, параграф 2, буква а) и член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент, в съответствие с разпоредбите на член 4, параграф 2, буква в) от основния регламент ПОАЕ трябваше да докаже твърдението си, че са били одобрени исканията на всички лица, подали заявления за промишлен лиценз съгласно Федерален закон № 1 от 1979 г. след влизането в сила на закона. Не бе предоставена обаче подобна информация, която може да бъде проверена.
(90)
Двете страни по процедурата заявиха, че всички промишлени предприятия в ОАЕ се ползват от освобождаване от мита за производството си. Оказалият съдействие производител износител заяви също така че в прегледа на търговската политика на ОАЕ на СТО, публикуван през 2006 г., се прави анализ на Федерален закон № 1979 г. и се установява, че от освобождаване от мита се ползват всички промишлени предприятия. Заявено бе също така че над системата е упражняван контрол, тъй като промишлените лицензи се подновяват всяка година, а дружествата в рамките на схемата представят отчети за безмитно внесени материали и властите отхвърлят безмитния внос, ако суровините не са свързани с производството.
(91)
Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Уместно е да се отбележи, че освобождаване от мита се предоставя на дружествата, които се ползват от схемата по Федерален закон № 1 от 1979 г., и че нормалната митническа ставка за суровини не е нулева. Оказалият съдействие производител износител не успя да докаже по какъв начин общата информация в документа за прегледа на търговската политика на СТО би могла да бъде по-точна от основания на посещението за проверка подробен анализ, представен във временния регламент конкретно във връзка с допустимостта и практическото прилагане на Федерален закон № 1 от 1979 г. И нещо по-важно - разследването е разкрило, че властите действат дискриминационно при управлението на вноса на безмитни суровини в рамките на схемата. В действителност, предвид липсата на правила за начина, по който безмитният внос се приема или отхвърля, и предвид липсата на ефективна система за проверка на управлението на схемата, не е ясно защо в определен момент на страна по процедурата може да бъде разрешен безмитен внос, докато в друг момент той може да ѝ бъде отказан. Такъв е бил действително случаят с оказалия съдействие производител износител, от който периодично е било искано да заплаща мито без каквото и да било обяснение от страна на предоставящия орган. Следователно двете страни по процедурата не са представили никакви доказателства в подкрепа на твърденията си относно управлението на схемата и разрешаването на безмитния внос.
(92)
Посочено бе също така че към схемата се прилагат обективни критерии, а именно условието, съгласно което освобождаване от мито може да се предоставя единствено за внесени стоки, използвани за производство от промишлени предприятия. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено, тъй като, както бе пояснено в съображения 89 и 91 по-горе, няма доказателство за наличието на подобни обективни критерии.
(93)
ПОАЕ заяви, че Федерален закон № 1 от 1979 г. е в процес на преразглеждане и че Комисията е била уведомена за това. Посочено бе също така че Комисията е пренебрегнала информацията и документите, предоставени от ПОАЕ, и не е привела аргументи и убедителни доказателства относно фактите и правните съображения, довели до нейните заключения.
(94)
Във връзка с изложеното по-горе се посочва, че съвсем наскоро Комисията е извършила подробна оценка и анализ на цялата информация, предоставена от страните по процедурата. Във връзка с преразглеждането на Федерален закон № 1 от 1979 г. е уместно да се посочи, че предоставеният от ПОАЕ текст е вътрешен проект на документа на Министерството на финансите и промишлеността и като такъв няма правна сила. Разследващият орган е задължен да извърши анализ на действащите нормативни разпоредби и начина, по който те са прилагани, а не на необвързващ в правно отношение проект, който не е бил одобрен нито от административните, нито от законодателните органи на ОАЕ и който не е влязъл в сила. И нещо много по-важно - фактът, че ПОАЕ в момента работи върху евентуално преразглеждане на Федерален закон № 1 от 1979 г. потвърждава, че властите са осъзнали необходимостта, както посочва и ПОАЕ, от отстраняване на всички несъответствия със Споразумението на СТО за субсидиите и изравнителните мерки.
(95)
Предвид изложеното по-горе, се потвърждават констатациите, направени във връзка с тази схема в съображения 166-183 от временния регламент.
II. Зона за свободна търговия (наричана по-нататък „ЗСТ“)
(96)
Двете страни по процедурата заявиха, че на всички предприятия в ОАЕ е предоставена възможност за безмитен внос на средства за производство.
(97)
В тази връзка се посочва, че разследването е разкрило, че дружествата, установени в ЗСТ, се ползват от безмитен внос на средства за производство. Фактът, че една страна по процедурата може да се ползва от същото предимство в рамките на друга схема (а именно Федерален закон № 1 от 1979 г.) не означава, че въпросната субсидия не подлежи на изравнителни мерки. Освен това страните по процедурата не успяха да приведат каквито и да било фактически доказателства, които да опровергаят констатациите, направени по време на разследването по отношение на ЗСТ. Предвид изложеното по-горе, направеното твърдение трябваше да бъде отхвърлено.
(98)
Въз основа на изложеното по-горе се потвърждават констатациите, направени във връзка с тази схема в съображения 184-199 от временния регламент.
3.3.3. Размер на подлежащите на изравняване субсидии
(99)
Предвид изложеното по-горе окончателният размер на подлежащите на изравняване субсидии в съответствие с разпоредбите на основния регламент, изразен ad valorem, за единствения оказал съдействие производител износител от Обединените арабски емирства е 5,13 %.
3.4. Коментари относно окончателното разгласяване
(100)
Припомня се, че всички заинтересовани страни имаха възможността да представят коментарите си вследствие на окончателното разгласяване. Техните коментари бяха разгледани и взети предвид, където това бе целесъобразно, но те не бяха такива, че да променят изложените по-горе констатации.
(101)
Оказалият съдействие производител износител от Иран отново представи своя анализ на фактите по делото, но не приведе никакви нови убедителни доказателства, които биха опровергали заключенията, направени по време на разследването.
(102)
Правителството на Пакистан изрази недоволство от отхвърлянето на неговото предложение за ангажирането му с гаранция по отношение на схемата за производство на митница и отново изложи коментарите си относно схемата LTF-EOP и FTR. То представи и ново решение на федералното управление по приходите от 27 юли 2010 г., в което митото за вноса на РТА (суровина, използвана за производството на РЕТ) се определя на 3 % и заяви, че институциите са били правно задължени да преизчислят маржа на субсидията, определен за схемата за производство на митница. Това трябваше да бъде отхвърлено, тъй като няма данни за това, че субсидията е престанала да съществува. Правителството на Пакистан заяви, че тя е намалена. Независимо от това, съгласно правилата на схемата за производство на митница, суровините могат да бъдат използвани най-малко две години, след като са били внесени. С други думи суровини, внесени до юли 2010 г. (когато митото е било 7,5 %), могат да бъдат използвани до юли 2012 г. Институциите определиха размера на субсидията въз основа на данните за ПР и съгласно правилата на схемата все още е възможно последиците от предходната митническа ставка да се запазят до 2012 г. Следователно при налагането на окончателното мито очевидно е имало субсидиране. Освен това митото е само един елемент от набора данни и, както е посочено в съображения 43-53 по-горе, ако митническата ставка беше по-ниска, обемът на вноса е можело да бъде по-висок.
(103)
Оказалият съдействие производител износител от Пакистан не се съгласи с анализа на FTR, но предоставените данни не могат да променят констатациите от разследването. Той заяви също така че има доказателства, които биха могли да бъдат проверени и които точно отразяват неговите задължения за плащане на подоходен данък, и предостави набор от документи, за да докаже, че констатациите на Комисията не са правилни. В тази връзка се посочва, че представената информация е неубедителна и не може да бъде проверена, и поради това не може да бъде взета под внимание.
(104)
Правителството на Обединените арабски емирства представи отново своя анализ на фактите по случая и заяви, че институциите са основали своите констатации на неясно тълкуване на Федерален закон № 1 от 1979 г. и не са предоставили никакви категорични доказателства. В тази връзка се припомня, че специфичният характер е бил установен в съответствие с член 4, параграф 2, букви а) и б) от основния регламент, че тълкуването на Федерален закон № 1 от 1979 г. от институциите се е основавало на предоставената информация, доказателства и данни и че не са представени убедителни доказателства, които биха могли да променят констатациите, направени по време на разследването. ПОАЕ поясни, че процесът по изменение на Федерален закон № 1 от 1979 г. е бил ускорен и че наближава крайната фаза на обнародване. В тази връзка се посочва, че Комисията приветства усилията, положени от ОАЕ за изменение на съответните нормативни разпоредби, но посочените по-горе мерки не променят констатациите, направени по време на разследването, тъй като няма ясен график за приключването на процеса по изменение и влизането в сила на новия закон.
(105)
Оказалият съдействие производител износител от ОАЕ отново изтъкна своето твърдение относно Федерален закон № 1 от 1979 г. Той посочи също така че има грешки в изчислението на маржа на субсидията. Посочено бе, че след окончателното разгласяване дружеството е констатирало, че снабдяването със суровини от Саудитска арабия не се облага с мито, тъй като ОАЕ и Саудитска арабия са част от митническия съюз на Съвета за сътрудничество на страните от Персийския залив, и представи набор от документи в подкрепа на твърдението си. В тази връзка се посочва, че тези твърдения са част от напълно нов набор данни, които вече е трябвало да бъдат представени в отговора на въпросника или най-късно по време на посещението за проверка, така че Комисията да бъде в състояние да провери точността на тези твърдения. Поради това представените данни не могат да бъдат проверени на този късен етап от разследването. Освен това няма убедителни доказателства, които да подкрепят тези твърдения. Освен това беше заявено, че ползата следва да бъде изчислена въз основа на количеството суровини, използвани по време на ПР, а не въз основа на закупените суровини. В тази връзка се посочва, че разделянето на суровините на използвани и закупени е неуместно, тъй като на изравнителни мерки подлежи целият размер, свързан с ПР, както бе пояснено в съображения 84-95 по-горе.
4. ВРЕДА
4.1. Производство на Съюза, индустрия на Съюза и потребление на Съюза
(106)
Не бяха получени коментари по отношение на производството на Съюза, индустрията на Съюза и потреблението на Съюза. Вследствие на това се потвърждава изложеното в съображения 201-206 от временния регламент.
4.2. Внос от засегнатите държави
(107)
Не бяха получени коментари по отношение на кумулативната оценка на въздействието на разглеждания внос, обема на вноса от засегнатите държави и техния съответен пазарен дял. Вследствие на това се потвърждава изложеното в съображения 207-213 от временния регламент.
(108)
Тъй като, както бе посочено в съображение 20 по-горе, бе взето решение за разделяне на продукта, предмет на разследването, на няколко вида, бе извършено ново изчисление на подбиването на цените, при което се взема предвид посочената промяна.
(109)
За да се анализира подбиването на цените, среднопретеглените продажни цени на индустрията на Съюза за несвързани купувачи на пазара на Съюза за вид продукт, коригирани на ниво франко завода, бяха сравнени със съответните среднопретеглени цени на вноса от засегнатите държави за първия независим купувач на пазара на Съюза, установени на база CIF и съответно коригирани с разходите след вноса и разликите в нивата на търговията.
(110)
Сравнението показа, че през ПР субсидираният внос с произход от ОАЕ, продаван на пазара на Съюза, е подбил цените на индустрията на Съюза с 3,2 %. Субсидираният внос с произход от Иран, продаван на пазара на Съюза, е подбил цените на индустрията на Съюза с 3,0 %. Субсидираният внос с произход от Пакистан, продаван на пазара на Съюза, е подбил цените на индустрията на Съюза с 0,5 %. Среднопретегленият марж на подбиване на цените на засегнатите държави през ПР е 2,5 %.
(111)
Иранският износител зави, че неговият марж на вредата е бил завишен, тъй като установената среднопретеглена продажна цена за единица продукт е била занижена вследствие на неправилно изчисление на размера на корекцията, свързана с нивото на търговията. Във връзка с това твърдение трябва да се отбележи, че размерът на равнището на търговия, използван при временното изчисление, бе фиксирана сума за тон, която представлява комисионата, прилагана от оказалия съдействие вносител, и възлиза на около 1 % от средната CIF цена. Тъй като обаче не е предложено друго количествено изражение на размера на корекцията, свързана с нивото на търговията, и няма информация за такава корекция, твърдението се отхвърля.
(112)
Същата страна по процедурата заяви освен това, че 2-процентната ставка за разходите след вноса изглежда занижена.
(113)
В тази връзка отново се изтъква, че нито един вносител не е оказал съдействие при разследването и е било невъзможно да се проверят действителните разходи, направени след вноса. Поради това, при липсата на друга информация, бе приложена ставката, използвана в предходната процедура.
4.3. Състояние на индустрията на Съюза
(114)
Някои заинтересовани страни по процедурата заявиха, че няма вреда, тъй като извадката е била подбрана погрешно и вследствие на това не би могло да се получат резултати за цялата индустрия на Съюза. Заявено бе, че тъй като определено дружество (което не е включено в извадката) е посочило, че е използвало над 100 % от капацитета си, това е ясен знак за липса на вреда. Посочва се, че представената информация е част от сведенията, предоставени от това дружество на борсовите институции в трета държава, и не е проверена. Освен това тази информация не съвпада с информацията по случая. Във всеки случай използването на капацитета на един производител от ЕС не може да промени констатациите за вредата за включените в извадката производители от ЕС и другите производители от ЕС.
(115)
При липсата на други твърдения или коментари се потвърждава изложеното в съображения 218-237 от временния регламент.
4.4. Заключение относно вредата
(116)
При липса на каквито и да било конкретни коментари се потвърждава заключението относно вредата, изложено в съображения 238-240 от временния регламент.
5. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
5.1. Въздействие на субсидирания внос
(117)
При липсата на конкретни коментари се потвърждава изложеното в съображения 241-245 от временния регламент.
5.2. Въздействие на други фактори
(118)
Някои заинтересовани страни по процедурата заявиха, че всички евентуални установени вреди не са причинени от субсидирания внос, а че ниските цени на РЕТ в ЕС отразяват развитието на промишлеността в световен мащаб и че в периода от септември 2008 г. до юни 2009 г. цените на РЕТ в ЕС са отразявали ниските цени на суровия нефт. Във връзка с това твърдение се признава, че цените на РЕТ зависят до известна степен от цените на суровия нефт, тъй като неговите деривати са основна суровина за производството на РЕТ. Въпреки това цените на суровия нефт не са били ниски по време на целия ПР, а твърде променливи, като в началото на периода са отбелязали огромен спад, а след това са се възстановили. Тази променливост в световните цени на суровия нефт не може да обясни защо вносът на РЕТ е бил субсидиран и следователно е подбил цените на производителите от Съюза. Именно това подбиване на цените, станало възможно в резултат на получените субсидии, е упражнило натиск върху цените на индустрията на Съюза, като е принудило производителите от ЕС да продават на загуба, за да не загубят клиентите си.
(119)
Иранският износител заяви, че финансовите и техническите проблеми на някои производители от ЕС не са били добре отделени от анализа на вредата и са били погрешно отдадени на иранския внос, въпреки че той се е появил на пазара след 2006 г. В тази връзка се посочва, че през 2006 г. и 2007 г. вносът от Иран вече е бил на пазара на ЕС в количества под 1 % от пазарния дял. От 2008 г. този дял е бил над 1 % и е допринесъл с ниските си цени за натиска върху цените в ЕС. Освен това в този случай условията за кумулативна оценка са били налице и въздействието на субсидирания внос от всички засегнати държави можеше да бъде оценено кумулативно. Наред с това само едно от дружествата, посочени от иранския износител, е било включено в извадката и техническите проблеми на този производител от ЕС в периода от септември до средата на октомври 2008 г. не са се отразили съществено върху цялостната картина за вредата.
(120)
Същата страна по процедурата изтъкна отново, че всички евентуални установени вреди се дължат на свиването на търсенето, особено по време на ПР, белязан от глобалната финансова и икономическа криза. Тази страна по процедурата обаче не опроверга доводите, представени в съображения 254-256 от временния регламент, а именно, че икономическият спад, започнал през последното тримесечие на 2008 г., не може по никакъв начин да омаловажи довелото до причиняване на вреда въздействие на субсидирания внос на ниски цени на пазара на ЕС през целия разглеждан период, и че дори и свиването на търсенето да е било фактор, допринесъл за понесената вреда, това не би нарушило причинно-следствената връзка. Освен това се посочва, че този субсидиран внос дори е увеличил пазарния си дял след свиването на търсенето, а именно от 7,6 % до 10,2 %, във вреда на производителите от ЕС.
(121)
Някои заинтересовани страни по процедурата заявиха, че всички вреди са се дължали на липсата на инвестиции от страна на производителите на РЕТ от ЕС и тяхното по-неблагоприятно положение от гледна точка на разходите в сравнение с износителите.
(122)
Факт е, че РЕТ е промишленост, която изисква влагане на капитали, и че е нужно определено ниво на инвестиции с оглед запазване на конкурентоспособността в средносрочен и дългосрочен план. Припомня се, както е посочено в съображение 237 от временния регламент, че някои включени в извадката дружества са извършили съществени инвестиции през 2006 и 2007 г., но нивото на инвестиции през 2008 г., както и през ПР, е било минимално.
(123)
В тази връзка се посочва, че предвид спада в нивата на производството и използването на капацитета през 2008 г. и през ПР, наред с рязкото понижение на пазарния дял на производителите от ЕС, би било неразумно да се очаква извършването на съществени инвестиции в нови мощности през същия период.
(124)
Също така се отбелязва, както е посочено в съображения 233 и 234 от временния регламент, че финансовото положение на включените в извадката производители от ЕС е било много лошо през целия разглеждан период и че те са понесли значителни загуби в периода между 2006 г. и ПР. Поради това отново се посочва, че в една подобна ситуация би било неразумно да се очаква извършването на съществени инвестиции от страна на производителите от Съюза.
(125)
Вследствие на това се стига до заключението, че ограничените инвестиции през 2008 г. и ПР не са допринесли съществено за настъпването на вредата, понесена от промишлеността на Съюза, а са били по-скоро последица от нея.
5.3. Заключение относно причинно-следствената връзка
(126)
При липсата на други коментари относно причинно-следствената връзка се потвърждава изложеното в съображения 246-264 от временния регламент.
6. ИНТЕРЕС НА СЪЮЗА
(127)
Вследствие на временното разгласяване значителен брой преработвателни и/или бутилиращи дружества се представиха и заявиха, че анализът на интереса на Съюза отразява правилно аргументите на голяма част от оказалите съдействие ползватели и че констатациите са в противоречие с настоящата икономическа обстановка. Не са били представени обаче допълнителни доказателства или обяснения. Всички дружества поискаха да бъдат изслушани, но само две дружества от тази група ползватели и едно сдружение от италиански бутилиращи дружества присъстваха на изслушването. По-съществени коментари бяха получени от едно оказало съдействие преработвателно дружество в ЕС (ALPLA), група преработватели (Caiba SA, Coca-Cola group, Danone Waters, Logoplaste, MFS Commodities, PepsiCO, Novara International и Silico Polymers), оказалия съдействие вносител (GSI) и едно сдружение на преработвателни дружества на пластмаса (EuPC). Всички тези страни по процедурата сериозно се противопоставиха на налагането на каквито и да било мерки.
6.1. Интерес на индустрията на Съюза и на други производители от Съюза
(128)
Някои заинтересовани страни по процедурата заявиха, че производителите от ЕС вероятно ще (зло)употребят (с) мерките за защита на търговията, за да предпазят пазара на ЕС и да установят изкуствено високи цени в ЕС. Тези страни по процедурата изтъкнаха съществуването на антидъмпингови и/или изравнителни мерки срещу Индия, Индонезия, Южна Корея, Малайзия, Тайван, Тайланд и Китайската народна република. Посочва се обаче, че всяко едно дружество производител в ЕС има право да подаде жалба и да търси защита, ако може да докаже съществуването на причиняващи вреда практики на субсидиране. Фактът, че по отношение на редица държави са били установени практики на субсидиране и дъмпингови практики, може вероятно да бъде обяснен с това, че търсенето на този продукт е нараснало значително от 90-те години насам, като обичайният годишен ръст се е измервал с двуцифрено число. Това е привлякло значителни инвестиции в световен мащаб и е довело до прекомерно структурно предлагане на РЕТ в целия свят. Посочва се освен това, че някои трети държави разполагат с мерки срещу посочените по-горе държави, което подчертава съществуващия структурен проблем.
(129)
Няколко заинтересовани страни по процедурата отново изтъкнаха, че производителите от Съюза не биха били в състояние да подобрят резултатите си в дългосрочен план, тъй като е вероятно в други трети държави скоро да бъдат направени нови инвестиции, които ще понижат изкуствено високите цени в ЕС.
(130)
Разследването разкри, че наскоро направена инвестиция в Оман значително е повишила обема на неговия внос през 2009 г. и не може да бъде изключена вероятността това да причини проблеми за индустрията на Съюза в бъдеще. Въпреки това, както вече бе посочено в съображение 270 от временния регламент, вероятността от появата на нови инвестиции, които може да причинят вреда на индустрията на Съюза, не е разумна причина за отказ на законна защита в рамките на настоящата процедура.
(131)
Една заинтересована страна по процедурата заяви, че повишаването на цените на РЕТ в ЕС би позволило само на производителите от ЕС, които имат инвестиции в трети държави, по отношение на които не действат мерки (Тайланд, САЩ, Русия), или други производители на РЕТ в трети държави (Южна Корея) да подобрят резултатите си. Поради това тази страна по процедурата заяви, че краткосрочните ползи за производителите от ЕС биха били несъмнено по-малки в сравнение с прехвърлянето на средства към производители извън ЕС.
(132)
В тази връзка се посочва, че няма събрани доказателства, които да подкрепят твърдението, че всяка една финансова полза, която може да бъде прехвърлена към производители в трети държави, по отношение на които не се прилагат мерки за защита на търговията, или към дружества с нулева митническа ставка, би била по-голяма от ползите за индустрията на Съюза.
(133)
Заявено бе също така че производителите от ЕС осигуряват работа само на около 2 000 души, докато преработвателните и бутилиращите дружества на РЕТ, в които са заети съответно приблизително 20 000 и 60 000 души, биха били сериозно засегнати от налагането на каквото и да било мито
(134)
Отбелязва се, че работните места, създадени от производителите на РЕТ, не са незначителни, и въпросът за това дали налагането на мерки е срещу интереса на Съюза като цяло не може да бъде сведен само до броя на заетите лица. В тази връзка от особено значение е и фактът, че съответните ползватели по всяка вероятност не биха били сериозно засегнати от мерките предвид нивото на митото и алтернативните източници на доставки, както е посочено в съображения 141-156 по-долу.
6.2. Интерес на несвързаните вносители в Съюза
(135)
Отново се изтъква, че по време на разследването нито един несвързан вносител не е оказал съдействие.
(136)
Оказалият съдействие вносител категорично оспори твърдението, че налагането на мита не би имало съществено въздействие върху неговата дейност. Дружеството заяви, че независимо от това, че в действителност работи въз основа на комисиона, въздействието би било значително, тъй като съществена част от дейността му е свързана със засегнатите държави. Налагането на окончателни мерки би имало въздействие върху получаваната от производителите в засегнатите държави комисиона, тъй като РЕТ от засегнатите държави вече не би могъл да се конкурира с РЕТ, произведен от други производители.
(137)
С оглед на умереното ниво на митническата ставка като цяло малко вероятно е да има значително въздействие върху продажбите на РЕТ от засегнатите държави. Освен това е твърде възможно в средносрочен план вносителят да премине към други източници на доставка, и по-конкретно към внос от Оман, САЩ, Бразилия, Мексико и дружествата от Южна Корея с нулева ставка на антидъмпинговото мито. Продажбите на тези производители износители би трябвало да поставят вносителя в положение, което да му позволи да компенсира загубите, които може да понесе с налагането на мерките. Следователно твърдението се отхвърля.
6.3. Интерес на доставчиците на суровини в Съюза
(138)
Една заинтересована страна по процедурата заяви, че няма основание доставчиците на суровини на производителите на РЕТ в ЕС да бъдат защитавани за сметка на опаковъчната индустрия, бутилиращите дружества и крайния потребител.
(139)
Посочва се, че анализът на въздействието на мерките върху индустрията за доставки е в съответствие с член 31 от основния регламент. Провеждането на такъв анализ е стандартна практика, по-специално, когато има силна зависимост между доставчиците на суровини и производителите от Съюза.
(140)
При липсата на други коментари по този въпрос окончателно се потвърждава изложеното в съображения 265-279 от временния регламент.
6.4. Интерес на ползвателите
(141)
Отново се посочва, че използваният в производството на заготовки за бутилки PET представлява между 70 % и 80 % от общите производствени разходи на преработвателите. Поради тази причина той е изключително важен ценови елемент за тези дружества.
(142)
Някои заинтересовани страни по процедурата посочиха, че опаковъчната индустрия на ЕС непрекъснато е изправена пред нови предизвикателства вследствие на изискванията за нов дизайн и по-екологосъобразни опаковки, налагани от ползвателите на бутилки. В тази връзка изглежда някои преработвателни дружества инвестират постоянно в научноизследователска и развойна дейност в търсене на нови продукти и дизайн, с оглед запазване на тяхната конкурентоспособност и добавяне на повече стойност по веригата.
(143)
Някои заинтересовани страни по процедурата заявиха, че въздействието върху преработвателната индустрия в ЕС ще бъде много сериозно и ще доведе до намаляване на ресурсите им за инвестиране в нови, екологосъобразни опаковки и вероятно дори до затварянето на стотици по-малки дружества, тъй като техният марж е още по-малък, предвид малките преработвани обеми и ограничената им възможност за преговаряне.
(144)
Действително, ако преработвателните дружества поемат цялото повишаване на цените, породено от наложените мерки, въздействието върху тях би било осезаемо, в зависимост от източниците им на доставка, предвид факта, че разходите за РЕТ представляват основна част от техните разходи и че голям брой от малките и средните предприятия извършват своята дейност при ниски маржове.
(145)
В тази връзка бе проведено посещение за проверка в малко преработвателно предприятие за пластмаса в Италия, за да се добие по-добра представа за въздействието, което митата оказват върху тази група от ползватели. Разследването разкри, че макар и в ограничена степен, преработвателните дружества успяват да прехвърлят повишаването на цените, особено когато повишаването на цените не е незначително и може да бъде предвидено. Освен това някои преработвателни дружества на РЕТ имат в договорите си клаузи за адаптирането им с оглед на цените на суровините, което може да позволи на преработвателите от ЕС да прехвърлят част от повишаването на цените на бутилиращите дружества.
(146)
Ето защо и с оглед по-скоро умереното ниво на митническата ставка се стига до заключението, че налагането на изравнителни мита по всяка вероятност не би имало силно отрицателни последици за преработвателните дружества.
(147)
Някои заинтересовани страни по процедурата отново изтъкнаха аргумента, че ако се наложат окончателни мерки, ще се повиши рискът от изнасяне на производството на преработвателните дружества на РЕТ. Тези страни по процедурата отбелязаха също така че вследствие на изнасянето на производството на преработвателните дружества от ЕС, няма да има дългосрочна полза за производителите от ЕС. Едно от оказалите съдействие преработвателни дружества на РЕТ посочи, че процесът по изнасяне на производството тече в момента и че всяко едно налагане на изравнителни мита ще ускори хода му. Тази страна по процедурата заяви, че съществена част от преработвателните дружества от ЕС са разположени в зони, в близост до границите на ЕС (Швейцария, Хърватия, Босна, Сърбия, Турция, Русия и Украйна), и че някои преработвателни дружества могат да проявят много по-голяма гъвкавост за пренасяне на производството си в тези зони, отколкото е посочено във временния регламент.
(148)
Въз основа на събраната информация се посочва, че процесът по изнасяне на производството вече е започнал, поради което се счита, че налагането на изравнителни мита ще бъде едно от многото съображения, подтикнали дадено дружество към подобно решение. Няма доказателства за това, че ако в този случай не бъдат наложени мерки, тези дружества ще бъдат готови да останат на територията на ЕС, тъй като подобно решение е по принцип резултат от анализ, при който се вземат предвид редица аспекти, различни от мерките за защита на търговията, като близостта до клиентите, достъпа до квалифицирана работна сила за научноизследователска и развойна дейност, общата структура на разходите и т.н.
(149)
Също така се посочва, че от събраната информация личи, че преработвателната индустрия на ЕС е изправена пред редица важни предизвикателства вследствие на присъщите за нея структурни недостатъци, които стават все по-забележими в бързо променящата се и все по-конкурентна среда. Очевидно е, че в този отрасъл размерът има значение и че окрупняването на пазара е вече в ход, което включва закриване на предприятия и изнасяне на производството. Ето защо се счита, че, противно на опасенията, повишаването на цените на РЕТ в резултат от налагането на изравнителни мерки не е причина за закриване на малките преработвателни дружества.
(150)
Така се достигна до заключението, че налагането на изравнителни мита няма да бъде решаващ фактор при евентуално вземане на решение за изнасяне на производството на дружества в преработвателната индустрия на РЕТ.
(151)
Няколко заинтересовани страни по процедурата посочиха, че всяка една мярка би имала значително въздействия върху много бутилиращи дружества поради наличието на договорни условия, съгласно които всяко едно повишаване цената на смолата от РЕТ би се прехвърлила (поне отчасти) върху тях. Заявено бе също така че някои ползватели на бутилки могат да не са в състояние да прехвърлят повишаването на цените на своите клиенти - супермаркети/вериги за търговия на дребно, и да не са в състояние да посрещнат каквото и да било повишаване на разходите.
(152)
Тези страни по процедурата заявиха, че гамата от продукти, които ще бъдат засегнати от митата, е била недооценена, тъй като те ще се отразят не само върху бутилираната вода, безалкохолните напитки и хранителните масла, а и върху бирата, млякото и млечните продукти, соковете, кетчупа и подправките, козметичните продукти и продуктите за лична хигиена, лекарствата, витамините и добавките, домакинските почистващи препарати и смазочните масла за автомобили.
(153)
Факт е, че опаковките от РЕТ имат многостранно приложение. Въпреки това се отбелязва, че вниманието във временния регламент бе съсредоточено върху въздействието върху бутилиращите дружества, тъй като той се основаваше на данните, предоставени от дружествата, оказали съдействие при разследването, които са основно производители на вода, безалкохолни напитки или сокове. Не бяха предоставени други подробни данни, които да разкриват по-сериозно въздействие върху останалите приложения на РЕТ, посочени по-горе.
(154)
Следователно се приема, че временните констатации, изложени в съображение 291 от временния регламент, могат да бъдат окончателно потвърдени. Освен това, предвид умереното ниво на предложените мерки, те могат да доведат до повишаване на разходите с не повече от 1 % (в най-лошия случай, т.е. цялото въздействието на мерките да бъде понесено от бутилиращите дружества) и поради това ще имат само ограничено въздействие върху общото състояние на бутилиращите дружества, дори и ако, както се твърди, те не могат да прехвърлят повишаването на разходите на своите клиенти.
(155)
Няколко заинтересовани страни по процедурата заявиха, че мерките за защита на търговията ще изострят недостига на доставки на пазара на Съюза, което ще доведе до особени проблеми през летните месеци, когато се повишава търсенето на вода/напитки. Бе заявено, че през 2010 г. вероятно ще бъде необходимо да бъдат внесени 900 000 t. Този проблем значително би се задълбочил от факта, че някои производители от ЕС са в същото време и преработватели на РЕТ и те биха продавали на свободния пазар, едва след като вътрешното им търсене е задоволено и то на високи цени.
(156)
В тази връзка не бе предоставена нова информация и не бяха опровергани доводите, изложена в съображения 294 и 295 от временния регламент. Отбелязва се също така че предвид умереното ниво на митата, наложени върху вноса от ОАЕ и Пакистан, е възможно да няма сериозно отражение върху въздействието върху търговския обем от тези държави. Вследствие на това окончателно се потвърждават констатациите, изложени в съображения 294 и 295.
6.5. Въздействие върху потребителите
(157)
Няколко заинтересовани страни по процедурата заявиха, че във временния регламент не е отразено правилно въздействието върху потребителите, които ежедневно купуват продукти, съдържащи смоли от РЕТ. Тези твърдения не бяха подкрепени от други данни, освен от твърдението, че повишаване в размер на 50 EUR/t, приложено към потребление от 3 милиона тона, ще доведе до 150 милиона евро на година, които трябва да бъдат понесени от крайния потребител.
(158)
Посочва се, че тази приблизителна оценка е нереалистична, предвид факта, че повечето страни по процедурата са съгласни с това, че до известна степен въздействието ще оказано върху преработвателите на РЕТ, бутилиращите дружества и супермаркетите/веригите за търговия на дребно, т.е. част от повишаването на разходите ще се разпредели по веригата за дистрибуция.
(159)
Предвид умереното ниво на предложените мерки въздействието върху крайния потребител в най-лошия случай (т.е. при нереалистичен сценарий, в който потребителят ще поеме цялото въздействие от повишаването на цените) няма да надхвърли 0,5 евроцента за консумирана бутилка, а е твърде вероятно да е и много по-малко.
6.6. Заключение относно интереса на Съюза
(160)
Предвид на изложеното по-горе и след подробен анализ на всички засегнати интереси, се стигна до окончателното заключение, че като се имат предвид всички фактори, не съществуват непреодолими основания в конкретния случай да не бъдат наложени мерки. При липсата на други коментари по този въпрос окончателно се потвърждава изложеното в съображения 280-298 от временния регламент.
6.7. Коментари относно окончателното разгласяване
(161)
След разгласяването на основните факти и съображения, въз основа на които Комисията предложи налагането на окончателно изравнително мито, някои заинтересовани страни по процедурата представиха допълнителни коментари. Като се има предвид, че по-голяма част от тези коментари бяха повторение на вече изложените и вече им бе отделено внимание, те не доведоха до промяна в гореизложените констатации.
(162)
По отношение на отново изтъкнатия аргумент, че скорошната промяна в обменния курс между щатския долар и еврото е довела до значително повишаване на цените на внесения РЕТ, поради което индустрията на Съюза няма нужда от защита посредством мерки за защита на търговията, се посочва, че всяко едно разследване относно субсидиране по принцип не взема предвид настъпилите след ПР промени, освен ако, при изключителни обстоятелства, не може да се докаже, inter alia, че те са с дълготраен характер и значително биха променили констатациите по случая. Промени в обменния курс между щатския долар и еврото не могат да бъдат считани за промени от такъв характер.
7. ОКОНЧАТЕЛНИ МЕРКИ
7.1. Ниво на отстраняване на вредата
(163)
Една заинтересована страна по процедурата заяви, че целевата печалба от 5 % е била завишена по отношение на второто тримесечие на ПР, тъй като по време на това тримесечие (4-тото тримесечие на 2008 г.) не само търсенето е било по-ниско (зимен сезон), а и глобалната икономическа криза също е засегнала сериозно производителите на РЕТ. Поради това се посочва, че правилното прилагане на принципа, установен в дело Т-210/95 (5), трябва да доведе до нулев марж при липсата на субсидиран внос. Освен това страната по процедурата заяви, че тъй като всички тримесечия на ПР са били засегнати от кризата, и в другите тримесечия марж на печалбата в размер от 5 % изглежда нереалистичен предвид факта, че дори и без икономическа криза, т.е. през 2006/2007 г., индустрията на Съюза не се е доближила до 5-процентна печалба.
(164)
Факт е, че в съответствие със съдебната практика, целевата печалба, която трябва да бъде използвана, следва да бъде печалбата, която индустрията на Съюза би могла да постигне по приемлив начин при нормални условия на конкуренция при липсата на субсидиран внос. Припомня се, че при предходни разследвания за същия продукт бе използвана целева печалба в размер от 7 % и повече, а не печалба от 5 %, използвана временно в настоящото разследване. Целевата печалба от 5 % е печалбата, която индустрията на Съюза би могла да очаква при липса на субсидиран внос. Вследствие на това искането за намаляване на целевата печалба се отхвърля.
(165)
Предвид корекцията в изчислението на подбиването на цените, посочена в съображения 108-110 по-горе, съответните нива на отстраняване на вредата са както следва:
Държава
Ниво на отстраняване на вредата
Иран
16,7 %
Пакистан
14,1 %
ОАЕ
17,5 %
7.2. Окончателни мерки
(166)
С оглед на крайните заключения във връзка със субсидирането, вредата, причинно-следствената връзка и интереса на Съюза и в съответствие с член 15, параграф 1 от основния регламент се счита, че следва да бъде наложено окончателно изравнително мито върху вноса на разглеждания продукт с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства на равнището на най-ниското установено субсидиране и ниво на отстраняване на вредата, в съответствие с правилото за по-ниското мито.
(167)
С оглед на изложеното по-горе и в съответствие с член 12, параграф 1 от основния регламент се счита, че ставката на окончателното изравнително мито следва да бъде наложена върху вноса с произход от Иран на равнището на установения марж на вредата, докато ставката на окончателното изравнително мито върху вноса с произход от Пакистан и Обединените арабски емирства следва да бъде наложена на равнището на установения марж на субсидиране.
(168)
Припомня се, че при разходите и цените на PET се наблюдават значителни колебания през относително кратки периоди от време. Поради това беше счетено за уместно да се наложат мита под формата на конкретна сума за тон. Тази сума е резултат от прилагането на изравнителната ставка за експортните цени CIF, използвани за изчисленията в паралелната антидъмпингова процедура.
(169)
Въз основа на горното предложените размери на изравнителното мито, изразени като цената CIF на границата на Съюза преди обмитяване, са следните:
Държава
Общ марж на субсидиите
Марж на вредата
Окончателно изравнително мито
%
Размер
(EUR/тон)
Иран
51,8 %
16,7 %
16,7 %
139,70
Пакистан
5,1 %
14,1 %
5,1 %
44,02
ОАЕ
5,1 %
17,5 %
5,1 %
42,34
(170)
Всяко искане за прилагане на индивидуална ставка на изравнителното мито за дадено дружество (например при промяна в наименованието на субекта или след създаване на нови производствени или търговски единици) следва да се изпрати незабавно до Комисията (6) с цялата необходима информация, по-специално относно промени в дейността на дружеството, свързани с производството, продажбите на вътрешния пазар и експортните продажби, които водят до промяна на наименованието или промяна по отношение на производствените или търговските единици например. Ако е целесъобразно, впоследствие регламентът ще бъде съответно изменен чрез актуализиране на списъка на дружествата, ползващи се от индивидуални митнически ставки.
7.3. Гаранции
(171)
След разгласяване на основните факти и съображения, въз основа на които се основаваше намерението да бъде направена препоръка за налагане на окончателни мерки срещу субсидирането, иранският производител износител предложи гаранция за цената (ценова гаранция) в съответствие с член 13, параграф 1 от основния регламент.
(172)
Предложението бе разгледано и с оглед на факта, че цените за отделните видове на продукта се различават значително, бе установено, че предложената минимална вносна цена сама по себе си не би гарантирала отстраняването на причиняващото вреда субсидиране за всички продукти.
(173)
Освен това бе установено, че оказалият съдействие производител износител от Иран продава разглеждания продукт и други продукти в ЕС изключително посредством свързано търговско дружество, което изнася широка гама продукти, произведени от различни дружества. Тази структура на продажбите крие много висок риск от кръстосано компенсиране, тъй като РЕТ, който е предмет на гаранцията, би могъл да бъде продаван заедно с други продукти на едни и същи потребители и цените, определени за различни видове продукти, продавани на един и същ клиент, биха могли много лесно да бъдат компенсирани или неутрализирани. И на последно място - от обществено достъпни източници става ясно, че в Иран има поне още един производител на РЕТ. С оглед на представената по-горе структура на продажбите възникват сериозни съмнения относно това дали институциите и митническите органи могат да гарантират, че само РЕТ от оказалия съдействие производител износител се продава съгласно предвиденото в гаранцията, тъй като продуктът е лесно заменяема потребителска стока, т.е. при такива потребителски стоки съвсем не е лесно да се установи физически производителят.
(174)
Въз основа на изложеното по-горе се стигна до заключението, че подобна гаранция не е практически приложима и следователно не може да бъде приета. Страната по процедурата бе съответно уведомена за това и получи възможност да направи коментар. Нейните коментари обаче не промениха изложеното по-горе заключение.
8. ОКОНЧАТЕЛНО СЪБИРАНЕ НА ВРЕМЕННОТО МИТО
(175)
С оглед обема на установените субсидии, които подлежат на изравнителни мерки, и предвид степента на причинената вреда на индустрията на Съюза се счита, че сумите, обезпечени чрез временното мито, наложено с временния регламент, следва да се съберат окончателно до размера на наложените окончателни мита,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. С настоящия регламент се налага окончателно изравнително мито върху вноса на полиетилен терефталат с индекс на вискозитет, равен или по-висок от 78 ml/g съгласно стандарт ISO 1628-5, който понастоящем е класиран в код по КН 3907 60 20, с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства.
2. Ставката на окончателното изравнително мито, приложимо върху нетната цена франко граница на Съюза преди обмитяване, върху продуктите, описани в параграф 1, е следната:
Държава
Ставка на окончателното изравнително мито (EUR/тон)
Иран: всички дружества
139,70
Пакистан: всички дружества
44,02
Обединени арабски емирства: всички дружества
42,34
3. В случаите, когато стоките са били повредени преди допускането им за свободно обращение и следователно действително платената или подлежащата на плащане цена е пропорционално намалена за целите на определянето на митническата стойност съгласно член 145 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 г. за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (7), размерът на окончателното изравнително мито, изчислен въз основа на определените по-горе суми, се намалява с процент, съответстващ на пропорционалната част на действително платената или подлежащата на плащане цена.
4. Прилагат се действащите разпоредби в областта на митническото облагане, освен ако не е предвидено друго.
Член 2
Сумите, обезпечени чрез временното изравнително мито съгласно Регламент (ЕС) № 473/2010 на Комисията върху вноса на полиетилен терефталат с индекс на вискозитет, равен или по-висок от 78 ml/g съгласно стандарт ISO 1628-5, който понастоящем е класиран в код по КН 3907 60 20, с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства, се събират окончателно при ставката на окончателното изравнително мито, наложено съгласно член 1. Обезпечените суми, които превишават ставката на окончателното изравнително мито, се освобождават.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 27 септември 2010 година.
NÕUKOGU RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 857/2010,
27. september 2010,
teatava Iraanist, Pakistanist ja Araabia Ühendemiraatidest pärit polüetüleentereftalaadi impordi suhtes lõpliku tasakaalustava tollimaksu kehtestamise ning ajutise tollimaksu lõpliku sissenõudmise kohta
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 11. juuni 2009. aasta määrust (EÜ) nr 597/2009 kaitse kohta subsideeritud impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed (edaspidi „algmäärus”), (1) ning eriti selle artikli 15 lõiget 1,
võttes arvesse ettepanekut, mille Euroopa Komisjon (edaspidi „komisjon”) esitas pärast konsulteerimist nõuandekomiteega,
ning arvestades järgmist:
1. MENETLUS
1.1. Ajutised meetmed
(1)
Komisjon kehtestas määrusega (EL) nr 473/2010 (2) (edaspidi „ajutine määrus”) ajutise tasakaalustava tollimaksu teatava Iraanist, Pakistanist ja Araabia Ühendemiraatidest (edaspidi „asjaomased riigid”) pärit polüetüleentereftalaadi (edaspidi „PET”) impordi suhtes.
(2)
Menetlus algatati pärast seda, kui Euroopa plastitootjate liidu PlasticsEurope polüetüleentereftalaadi komitee (edaspidi „kaebuse esitaja”) esitas 20. juulil 2009 kaebuse tootjate nimel, kelle toodang moodustab olulise osa, käesoleval juhul üle 50 % liidu teatava polüetüleentereftalaadi kogutoodangust.
(3)
Nagu sätestatud ajutise määruse põhjenduses 15, hõlmas subsideerimist ja kahju tekitamist käsitlev uurimine ajavahemikku 1. juulist 2008 kuni 30. juunini 2009 (edaspidi „uurimisperiood”). Kahju hindamise seisukohalt oluliste suundumuste uurimine hõlmas ajavahemikku 1. jaanuarist 2006 kuni uurimisperioodi lõpuni (edaspidi „vaatlusalune periood”).
(4)
Rööbiti dumpinguvastase menetlusega on komisjon kehtestanud määrusega (EL) nr 472/2010 (3) teatava Iraanist ja Araabia Ühendemiraatidest pärit polüetüleentereftalaadi impordi suhtes ajutise dumpinguvastase tollimaksu.
1.2. Järgnenud menetlus
(5)
Pärast selliste oluliste seikade ja kaalutluste teatavakstegemist, mille põhjal oli otsustatud kehtestada ajutised tasakaalustavad meetmed (edaspidi „esialgsete järelduste teatavakstegemine”), esitas mitu huvitatud isikut kirjalikud esildised, milles nad esitasid oma seisukohad esialgsete järelduste kohta. Isikutele, kes soovisid oma arvamust avaldada suuliselt, anti selleks võimalus.
(6)
Komisjon jätkas lõplike järelduste tegemiseks vajaliku teabe hankimist ja kontrollimist. Pärast esialgsete järelduste teatavakstegemist vaadati huvitatud isikute suulised ja kirjalikud märkused läbi ja vajaduse korral tehti esialgsetes järeldustes asjakohaseid muudatusi.
(7)
Kõikidele asjaosalistele teatati olulised faktid ja kaalutlused, mille põhjal kavatseti soovitada teatava Iraanist, Pakistanist ja Araabia Ühendemiraatidest pärit polüetüleentereftalaadi impordi suhtes kehtestada lõplik tasakaalustav tollimaks ning ajutise tollimaksuna tagatiseks antud summad lõplikult sisse nõuda (edaspidi „lõplik järelduste teatavakstegemine”). Lisaks sellele anti neile pärast kõnealuste faktide ja kaalutluste teatamist võimalus esitada teatava ajavahemiku jooksul oma märkused.
(8)
Huvitatud isikute suulised ja kirjalikud märkused vaadati läbi ja vajaduse korral tehti järeldustes asjakohaseid muudatusi.
1.3. Menetlusega seotud isikud
(9)
Mõned huvitatud isikud teatasid, et ELi tootjate valim ei olnud esinduslik ega asjakohane, mistõttu on kahju analüüs puudulik. Näiteks väideti, et valimi moodustamine ei olnud vajalik, kuna tootjate arv ei olnud suur. Veel väideti, et kontsernide „kunstliku” jagamise tõttu eraldi juriidilisteks üksusteks ei ole valimis turuliidreid (Artenius, M&G Polimeri) ning valimit ei koostatud asjakohaselt, kuna valimisse võeti ka kaks kontserni. Väideti veel sedagi, et valim ei olnud esinduslik, kuna sinna ei kuulunud ühtegi tootjat, kes müüb seotud PETi töötlejale piisavaid koguseid. Seetõttu ei saanud institutsioonid väidetavalt hinnata liidu tootmisharu tegelikku tarnemahtu ega võtnud arvesse liidu tootmisharu huvide konflikti. Lisaks sellele eemaldati valimist üks äriühing, mis ei esitanud kõiki vajalikke andmeid, mistõttu väidetavalt langes esinduslikkus 28 %-le ELi toodangust. Samad isikud väitsid, et valim ei olnud statistika seisukohast asjakohane.
(10)
Selle väite kohta, et valimi moodustamine ei olnud vajalik, sest tootjate arv ei olnud suur, märgitakse, et valimisse võeti 14 liidu tootjat, mis kuuluvad kaheksasse kontserni. Arvestades suurt arvu koostööd teinud liidu tootjaid, s.o 14, koostati valim kooskõlas algmääruse artikli 27 lõikega 1 suurima esindusliku müügimahu alusel, mida oli käsutuses olnud aja jooksul mõistlikult võimalik uurida. Valim koosnes viiest üksikust äriühingust, millel on kuus tootmiskohta.
(11)
Esimese väite kohta valimi esinduslikkusest märgitakse, et institutsioonid võivad valimisse võtta kontserni kuuluvaid üksikuid äriühinguid, kui need on esinduslikud ja neil on oma raamatupidamine. Teisalt oleks kõigi neljateistkümne kaheksasse kontserni kuuluva ELi tootja uurimine takistanud uurimise tähtajast kinnipidamist. Asjaolu, et valimisse võeti kaks kontserni, ei ole vastuolus antud juhul kasutatud valimi koostamise metoodikaga, mille puhul valiti ELi klientidele müüdud toodete suurim esinduslik maht.
(12)
Indorama puhul tuleb arvestada seda, et sellel kontsernil oli uurimisperioodil kaks tootmiskohta - üks Madalmaades, teine Ühendkuningriigis. Selle kontserni võtmine valimisse on kooskõlas valimi koostamise metoodikaga, sest kaks tehast moodustasid ühe juriidilise ja finantsüksuse. Equipolymersi puhul, millel oli uurimisperioodil kaks PETi tootmisüksust (üks Itaalias, teine Saksamaal), esitas äriühing mõlema tootmiskoha koondandmed. Arvestades seda, et koondandmeid sai kontrollida äriühingu juhtimisüksusesse tehtud kontrollkäigul, otsustati selles menetluses võtta Equipolymersi PETi tootmisüksused valimisse ühe üksusena. Selle väite kohta, et valimisse tulnuks võtta Artenius and M&G Polimeri kui turuliidrid, märgitakse, et nende tootmisüksuste seas ei olnud ühtegi äriühingut, mille müügimaht ELi klientidele olnuks kõrgeim.
(13)
Väite kohta, et valim ei olnud esinduslik, sest sinna ei kuulunud tootja, kes tootis põhiliselt sisetarbeks, märgitakse, et tarnevõimet võib uurida liidu huvide analüüsi raames, kui selline nõue esitatakse ja sel juhul võib sisetarbimise tootmismahust maha arvata. Seega ei ole sellist tootjat vaja lisada valimisse, et uurida teatavaid kahjutegureid. Teiseks võib liidu huvide analüüsis hinnata topelthuvisid, mis tulenevad sellest, et äriühing on ELis üheaegselt nii tootja kui ka töötleja seisundis. See, et äriühing on ELis üheaegselt nii tootja kui ka töötleja, ei ole seotud liidu tootmisharu edukusega, kui võrdlusaluseks on müük ELi sõltumatutele tarbijatele. Seega lükatakse kõnealune väide tagasi.
(14)
Väite kohta valimi üldise esinduslikkuse kohta märgitakse, et valimi piiramine nelja äriühinguga vähendab valimi esinduslikkust 65 %-lt 47 %-le kõigi koostööd teinud tootjate müügimahust. Sama nelja äriühingu arvel oli 52 % liidu toodangust. Seda loetakse esinduslikuks Euroopa Liidu tootjate valimiks müügi puhul sõltumatutele ELi tarbijatele.
(15)
Väite kohta, et valim ei olnud statistiliselt asjakohane, märgitakse, et algmääruse artikli 27 lõikes 1 on selgelt sõnastatud, et valim võib „statistiliselt kehtiva” valimi asemel piirduda suurima esindusliku müügimahuga, mida käsutuses oleva aja jooksul on võimalik uurida.
(16)
Muude märkuste puudumisel valimi kohta kinnitatakse käesolevaga ajutise määruse põhjendustes 5-14 esitatud järeldused.
2. VAATLUSALUNE TOODE JA SAMASUGUNE TOODE
(17)
Mainigem, et ajutise määruse põhjenduses 16 on määratletud vaatlusalune toode kui asjaomastest riikidest pärit polüetüleentereftalaat viskoossusega 78 ml/g või suurem (vastavalt ISO standardile 1628-5) ning mis praegu kuulub CN-koodi 3907 60 20 alla.
(18)
Ajutise määruse põhjenduses 18 on nenditud, et uurimine näitas, et liidu tootmisharu toodetud ja liidus müüdud PET ning vaatlusalustes riikides toodetud ja nimetatud riikide omamaisel turul müüdud ning liitu eksporditud PET on samasugused tooted.
(19)
Kuna uuritavat toodet loetakse homogeenseks, ei jagatud seda kahjumarginaali arvutamiseks toote alaliikidesse.
(20)
Üks eksportiv tootja väitis, et PETi tuleb jagada tooteliikideks vastavalt viskoossusele, sest viskoossus määrab toodetud PETi liigi kasutusalad. Väide kiideti heaks ja kahjumarginaali arvutamise metoodikat otsustati vastavalt muuta.
3. SUBSIDEERIMINE
3.1. Iraan
3.1.1. Sissejuhatus
(21)
Iraani valitsus ja koostööd tegev eksportiv tootja esitasid märkused järgmiste skeemide kohta, mille tasakaalustamise meetmed on esitatud ajutises määruses:
I
Erimajanduspiirkondadega seotud meetmed - naftakeemia erimajanduspiirkond;
II
Polüetüleentereftalaati eksportiva tootja rahastamine riikliku naftakeemia äriühingu vahenditest.
3.1.2. Konkreetsed meetmed
I Erimajanduspiirkondadega seotud skeemid - naftakeemia erimajanduspiirkond
(22)
Iraani valitsus vaidlustas tasakaalustavate meetmete võtmise toorme ja kapitalikaupade tollivaba impordi suhtes vabakaubanduspiirkondadesse. Vabakaubanduspiirkond ja erimajanduspiirkonnad on määratletud kui ilma tollimaksuta impordi ja ekspordiga alad ning need vastavad WTO reeglitele. Nii Iraani valitsus kui ka eksportiv tootja kinnitasid, et ilma tollimaksuta kapitalikaupade import ei sõltu seaduse kohaselt eksporditegevusest, sest tollimaksuvabastust saavad kasutada ka sellised äriühingud, mis paiknevad mujal Iraani territooriumil.
(23)
Seoses küsimusega, kas erimajanduspiirkonnad vastavad WTO reeglitele, märgitakse, et esitatud üldise väitega ei saa vaidlustada kindlaks tehtud tõsiasja, et kõnealuste subsiidiumide suhtes võib rakendada tasakaalustavaid meetmeid, kuna ei ole esitatud täpsemat analüüsi, mis lükkaks ümber ajutises määruses esitatud analüüsi. Seoses kapitalikaupade ilma tollita impordiga Iraani märgitakse, et esialgsete järelduste teatavakstegemise järgsel märkuste esitamisel saadud teabe kohaselt on selline soodustus ainult nendel äriühingutel, mis oma infrastruktuuri uuendavad, seega ei ole see kõikidele osapooltele automaatselt laienev soodustus. Seetõttu tuli eespool esitatud väited tagasi lükata.
(24)
Koostööd tegev eksportiv tootja väitis, et komisjon ei täitnud mittediskrimineerimise põhimõtet, kuna samasuguseid reegleid ja meetmeid rakendatakse ka teistes riikides. Ka väitis see äriühing, et komisjon ei teatanud nõuetekohaselt, milline on kontrollkäigu eesmärk ja millist teavet nõutakse enne kontrollkäiku.
(25)
Mittediskrimineerimise põhimõtte kohta märgitakse, et komisjon algatas subsiidiumivastase uurimise kolme kaebuses nimetatud riigi suhtes algmääruse artikli 10 sätete kohaselt. Seega võib komisjoni soovitus põhineda üksnes käesoleva uurimisega saadud tulemustel. Seoses uurimise kohta antud eelneva teabe väidetava puudulikkusega märgitakse, et komisjon teatas koostööd tegevale eksportivale tootjale aegsasti enne kontrollkäiku, et on vaja teavet eksportiva tootja ja aktsionäri vahelise suhte kohta. Seepärast tuli need väited tagasi lükata.
(26)
Koostööd tegev eksportiv tootja juhtis institutsioonide tähelepanu kahele arvutusveale: veale teatava tootmises kasutatava tooraine impordi tollivabastuse arvutamisel ning tollivabastuse saanud kapitalikaupade impordi koguväärtuse arvutamisel. Käesolevaga on need vead parandatud. Parandatud subsideerimistasemed on 0,14 % sisendmaterjalide impordi tollimaksu vabastuse korral ning 0,72 % kapitalikaupade tollimaksuvabastuse korral. Selle skeemi korral oli parandatud subsideerimistase 0,86 %.
(27)
Arvestades eelöeldut ja seda, et teisi asjaomaseid märkusi ei ole, kinnitatakse käesolevaga selle skeemi kohta tehtud järeldused, mis on esitatud ajutise määruse põhjendustes 20-44 ning mida on muudetud käesoleva määruse põhjenduses 26.
II Polüetüleentereftalaati eksportiva tootja rahastamine riikliku naftakeemia äriühingu vahenditest
(28)
Koostööd tegev eksportiv tootja Shahid Tondguyan Petrochemical Co. (STPC) väitis, et nende peamine aktsionär National Petrochemical Company (NPC) ei ole avalik-õiguslik ettevõte ning Iraani valitsus ei ole volitanud ega määranud NPC-d tegema STPC-le makseid. Ka väitis ta, et NPC makseid STPC-le tuleb käsitleda kui tagastatavaid makseid, mitte kui subsiidiumi.
(29)
Nende väidete puhul tuleb meenutada, et selle hindamisel, kas subsiidiumidevastase uurimise puhul lugeda ettevõtet avalik-õiguslikuks, tuleb arvestada järgmisi tegureid: 1) valitsuse omandi olemasolu; 2) valitsuse esindajate olemasolu ettevõtte juhatuses; 3) valitsuse kontroll ettevõtte tegevuse üle ja valitsuse poliitika või huvide järgimine ettevõtte poolt ning 4) kas ettevõte on põhikirja alusel moodustatud. Nagu osutatud ajutise määruse põhjenduses 52, on kõiki nimetatud nõudeid analüüsitud. NPC-l kui valitsusasutusel ei ole vaja volitust ega määramist, need mõisted kuuluvad eraõiguslike ettevõtete valdkonda. Uurimisel selgus, et NPC ülesanne on arendada ja juhtida riigi naftakeemia sektorit ning Iraani valitsus on andnud äriühingule lisaülesandeks naftakeemia erimajanduspiirkonna haldamise riikliku juhtimisüksusena. Seega tuleb tagasi lükata kõik väited, mis vaidlustavad NPC avalik-õiguslikku rolli.
(30)
Väide selle kohta, et STPC saadud maksed on tagastatavad, on siiski vaid hüpoteetiline, sest üheski menetluse järgus ei esitatud ühtki tõendit, et selliseid tagasimakseid oleks tehtud. Nagu osutatud ajutise määruse põhjenduses 51, kinnitab asjaolu, et tagastamata vahendeid on kogunenud vähemalt alates 2004. aastast, et see on korduv subsiidium, mille eesmärk on hoida käigus Iraani ainsat koostööd teinud eksportivat tootjat. Seda arvestades tuleb vastav väide tagasi lükata.
(31)
Koostööd tegev eksportiv tootja väitis, et subsiidiumi suurus oli ülehinnatud. Lisaks sellele väideti, et Iraanis on tavaline äritava mitte arvestada intressi emaettevõtte (käesoleval juhul NPC) ja tütarettevõtte (STPC) vahel. Väideti, et subsiidiumi suuruse arvutamisel ei ole kasutatud NPC antud koguvahendite ja STPC kogukäibe kohta õigeid summasid; arvutustes kasutatud käive oli liiga väike, oleks pidanud kasutama sellest erinevat summat, ning koguvahendite summa oli ülepaisutatud - NPC-lt STPC-le üleantud vahendite hulka ei oleks pidanud teatavaid summasid lisama.
(32)
Need väited tuli tagasi lükata. Seoses eelneva väitega intressiarvutuse kohta märgitakse, et kogutud tõendid ei kinnita äriühingu väiteid, et Iraani äritava kohaselt ei lisata emaettevõtte ja tütarettevõtte vaheliste rahatehingute puhul intresse. Vastupidi, erainvestorite majandustegevuse praktikaga on see ilmses vastuolus.
(33)
Viimase väite kohta on asjakohane lisada, et subsiidiumi summa arvutamisel kasutati koostööd tegevalt eksportivalt tootjalt saadud andmeid rahastamise ja käibe kohta, mida kontrolliti kontrollkäigu ajal.
(34)
Väidetava teistsuguse üldkäibe kohta meenutagem, et andmete kohta, mis anti üle märkuste esitamisel ajutise määruse kohta, ei ole esitatud mingeid kontrollitavaid tõendeid ning need ei ole kooskõlas andmetega, mis äriühing esitas enne kontrollkäiku ja kontrollkäigu ajal.
(35)
Rahastamise kogusumma kohta väitis koostööd tegev eksportiv tootja, et selle teatavaid osasummasid ei tuleks lugeda NPC-lt STPC-le antud rahastamisvahenditeks. Vaatamata sellisele teatele ei ole võimalik selle väitega nõustuda, kuna ei ole esitatud mingeid tõendeid selle kohta, et kõnealused summad ei kuulu NPC-lt STPC-le antud rahastamisvahendite hulka. Vastupidi, osa saadud selgitustest kinnitas veel kord, et NPC tegutses avalik-õigusliku asutusena, kes korraldab koostööd tegeva eksportiva tootja rahastamist ilma intressi nõudmata, kuigi muu avalik-õiguslik asutus oleks intressi nõudnud. Seega ei saa rahastamise üldsummat vähendada, kuna ei ole esitatud vastavaid kontrollitavaid tõendeid.
(36)
Iraani valitsus väitis, et WTO subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 14 kohaselt „valitsuse tehtud omakapitalimahutust … [ja] valitsuselt saadud laenu ei loeta soodustuseks …”, seega ei saa NPC-lt saadud vahendeid lugeda SPTC subsideerimiseks. See väide lükatakse tagasi, kuna sama artikkel 14 sätestab, et „valitsuse tehtud omakapitalimahutust ei loeta soodustuseks, kui investeerimisotsus ei ole vastuolus erainvestorite tavalise investeerimispraktikaga kõnealuse liikme territooriumil”. Kirjeldatud tegevus aga ei ole kooskõlas erainvestorite tavalise investeerimispraktikaga, sest ükski äriühing üheski WTO liikmesriigis ei jätkaks sellist tagastamatute vahendite loovutamist. Lisaks tuleb märkida, et Iraan ei ole WTO liige.
(37)
Arvestades eelöeldut ja seda, et muid asjaomaseid märkusi ei ole, kinnitatakse käesolevaga selle skeemi kohta tehtud järeldused, mis on esitatud ajutise määruse põhjendustes 45-57.
3.1.3. Tasakaalustatavate subsiidiumide tase
(38)
Eespool esitatud põhjenduste 21-37 alusel on algmääruse kohaselt arvutatud tasakaalustatavate subsiidiumide lõplikuks tasemeks Iraani ainsa koostööd teinud eksportiva tootja puhul 51,88 %.
3.2. Pakistan
3.2.1. Sissejuhatus
(39)
Pakistani valitsus ja koostööd tegev eksportiv tootja esitasid märkused järgmiste skeemide kohta, mille tasakaalustamise meetmed on esitatud ajutises määruses:
I
Tollikauba töötlemistehas;
II
Tootmisseadmete, -masinate ja sisseseade import tollikauba töötlemistehase tarbeks;
III
Kaitsemeetmed puhta tereftaalhappe ostmise soodustamiseks omamaisel turul;
IV
Lõpliku maksustamise kord;
V
Ekspordi pikaajalise kindla määraga rahastamise kava;
VI
Ekspordi rahastamine Pakistani riigipanga vahenditest;
VII
Rahastamine Pakistani riigipanga ringkirja F.E nr 25 alusel.
(40)
Pakistani valitsus teatas eelmärkusena, et komisjon kas ei ole aru saanud või on jätnud tähelepanuta neilt varem laekunud andmed subsideerimisskeemide kohta. Koostööd tegev eksportiv tootja väitis eelnevas märkuses, et Pakistani valitsus on juba esitanud põhjendatud õigusliku analüüsi selle kohta, et skeemi ei saa lugeda keelatud subsideerimiseks. Samuti väitis see osapool, et ajutises määruses esitatud komisjoni järeldused põhinevad mitte üksnes tõsiasjade vääral hindamisel, vaid ka mittekorrektsel õiguslikul analüüsil. Sama osapool väitis, et õige õiguslik analüüs on see, mille esitas Pakistani valitsus.
(41)
Nende märkuste kohta, mis on esitatud enne ajutist määrust, märgitakse, et komisjon on neid uurimise käigus täies ulatuses arvestanud, kuna need koos küsimustiku vastuste ja hiljem esitatud andmetega kuulusid selle teabe hulka, mis oli aluseks ajutiste järelduste tegemisel.
(42)
Märgitakse ka, et komisjon on täpselt loetlenud vastavate skeemide õiguslikud sätted ja neist tulenenud praktilised toimingud. Ei esitatud ühtegi tõendit selle kohta, et loetletud õiguslikud sätted ei pea paika. Komisjoni õiguslik analüüs põhineb algmääruse asjaomastel sätetel ning seda kinnitab komisjoni pikaajaline õiguslik analüüs, mida EL on varem kasutanud subsiidiumeid käsitlevates uurimistes, nagu näiteks tollimaksu tagastusskeemide, ekspordikrediidi skeemide ja tulumaksuskeemide puhul (4). Osapoole mittenõustumine selle õigusliku analüüsiga ei tähenda, et analüüs oleks väär, liiati kui väite tõenduseks ei ole esitatud ühtegi tõendit. Eriti ilmne on see seetõttu, et Pakistani valitsus esitas seoses märkustega ajutise määruse kohta soovi muuta võimaluse piires mitut skeemi. Ülalnimetatut arvesse võttes lükatakse põhjenduses 40 esitatud väited tagasi.
3.2.2. Konkreetsed meetmed
I Tollikauba töötlemistehas
(43)
Pakistani valitsus ja koostööd tegev eksportiv tootja kordasid oma seisukohti, et tollikauba töötlemistehase skeemi on õigesti juhitud, kuna on olemas tõhus täidesaatev ja järelevalvesüsteem, mis registreerib tarbimist ja mahaarvamisi, kontrollib tollimaksuta toorme liikumist ning äriühingu tegelikku tarbimist kogutoodangu näitajate põhjal. Lisaks teatati seda, et sisendi ja väljundi suhe põhineb asjaomase soodustusi saava äriühingu tegelikul tarbimisel ning et salvestatavaid sisendi andmeid kontrollitakse. Väideti, et sisendi ja väljundi suhe on määratud sellise kontrollitud võrdlussüsteemi alusel, mida ajakohastati korrapäraselt vastavalt äriühingu tegelikule tarbimisele. Kui suhe muutus, lisati varasema ajavahemiku ülemäärane tagastus varade registrisse, nii saadi ajakohastatud andmed varade kohta ning skeemi alusel soodustusi saav äriühing pidi esitama selliste ajakohastatud andmete põhjal valmistoodete ekspordi andmed. Koostööd tegev eksportiv tootja esitas kaks kirja, millega ta avaldas tolliametile tollikauba töötlemistehases säilitatavaid materjale, millest selgus, et äriühingul oli lubatud ülejäänud sisendmaterjale kasutada edaspidi eksporditava toodangu valmistamiseks.
(44)
Ajutise määruse põhjenduses 70 nenditakse, et selle skeemi puhul ei registreeritud saadud sisendkaupu, toodetud ja eksporditud kaupu tegeliku tarbimise alusel. Registreeriti vaid arvestuslik tarbimine lähtuvalt analüüsisertifikaadil märgitud kõikide toorainete sisend- ja väljundnormidele 1 000 kg valmistoote valmistamise kohta. Kõnealuseid sisend- ja väljundnorme kehtestavad ametiasutused ning neid vaadatakse korrapäraselt läbi vastavalt koostööd tegevalt eksportivalt tootjalt saadud andmetele, kuid läbivaatamiste kohta puuduvad selged eeskirjad ja tõendid. Veel ilmnes, et pärast analüüsisertifikaadile tehtud muudatusi, millest oli näha, et tagastusi oli ülemäära makstud, ei võtnud ametiasutused mingeid meetmeid, et kontrollida kogu varasemat tarbimist ja nõuda eelnevatel aastatel tehtud tagasimaksete tagastamist. Teisisõnu puudus üldse kontroll ülemääraste maksutagastuste üle. Koostööd tegev eksportiv tootja väitis, et varasema ajavahemiku ülemäärased toorained lisati varade registrisse, kui seda ajakohastati, ning nii saadi tegelik varade seis. Tuleb nentida, et see praktika põhineb sellel, et eksportiv tootja teatab oma algatusel asjaomasele asutusele, kui palju on eelneval ajavahemikul kogunenud ülemääraseid maksutagastusi. Huvitav on tõdeda, et sellist toimingut ei ole asjaomastes õigusaktides ette nähtud. Eelöeldust selgub, et selle skeemi puhul ei ole tõhusat rakendus- ja järelevalvesüsteemi. Seetõttu tuli kõik vastavad väited tagasi lükata.
(45)
Mõlemad osapooled väitsid, et tavalise impordi korral uurimisperioodil oli tollimaks 0 ning valitsusel ei jäänud puhta tereftaalhappe impordil tollikauba töötlemistehase skeemi puhul tulu saamata.
(46)
See väide tuli tagasi lükata. Osapoolte esitatud teabest selgub, et tereftaalhappe tavaline imporditollimaks on 7,5 %. Erandina ja teatud tingimustel võivad osapooled kasutada nulltollimaksu. Asjaolu, et Pakistani valitsus on loonud tollikauba töötlemistehase skeemi või tereftaalhappe ostmise tariifide kaitseskeemi ei tähenda siiski, et igasugune tereftaalhappe import on nullprotsendilise tollimaksuga. Selliste skeemide olemasolu näitab, et valitsusel jääb tulu saamata ning seepärast on sobivate kasutajate puhul kasutatud spetsiaalseid erireeglitega erandskeeme.
(47)
Koostööd tegev eksportiv tootja väitis, et Pakistani 2001. aasta tollieeskirja XV peatüki artikli 349 rikkumist ei ole toimunud. Selle kohta teatati, et tollikauba töötlemistehas hõlmab kogu äriühingu tootmisüksust, seega täidavad laoruumid asjaomaseid eeskirju, mille kohaselt peavad ruumid olema eraldi alal, seal peab olema oma sissepääs või väljapääs avalikule alale, ilma muude tootmispiirkonnaga seotud sisse- ja väljapääsudeta, ning eraldi selgelt märgistatud ruumid valmistoodetele, praaktoodetele ja jääkidele.
(48)
Eelnevate märkuste kohta nenditakse, et kontrollkäigul selgus, et ainult tollimaksuta imporditud tooraineid hoiti eraldi kohapeal hangitud sisendmaterjalidest. Laohoone, mis oli ühtlasi tolliladu ja tollikauba töötlemistehas, ei asunud eraldatud alal, sellel ei olnud avalikust alast eraldatud sisse- ja väljapääsu ilma muude sisse- või väljapääsudeta, nagu on sätestatud eespool nimetatud artiklis 349. Osapoole väite kohta, et kogu tehas kuulub tollikauba töötlemistehase alla, ei ole mingeid kontrollitavaid tõendeid (nt luba tollikauba töötlemistehase ala kohta) peale artikli 349 sõnastuse analüüsi. Seetõttu tuli need väited tagasi lükata.
(49)
Pakistani valitsus on selle skeemi haldamise osas teinud hiljaaegu muudatusi. On täpsustatud tollikauba töötlemistehase määratlust õigusaktides ning võetud meetmeid, et tugevdada asjaomaste asutuste kontrolli skeemi üle.
(50)
Kuid seoses tollikauba töötlemistehase skeemi kontrolliga, mida asutus korraldab, nenditakse, et tehtud muudatused ei paranda süsteemi kõige olulisemaid käesoleva uurimise käigus ilmnenud puudusi, nagu: i) imporditud toorainete tegeliku kulu puudulik aruandlus ja ii) sellise kontrollsüsteemi puudumine, mis oleks suunatud tegelikele tulemustele, mitte varem kehtestatud normidele. Kuna igat sellesse skeemi tehtud muudatust tuleb asjatundlikult kontrollida (ilmnenud probleemid viitavad ka skeemi juhtimisele), on vaja aega, enne kui langetada lõplikud otsused skeemi muudatuste kohta ning selle kohta, kuidas asutused muudatusi rakendavad ja kas nad tagavad kontrollsüsteemi korrektse haldamise.
(51)
Pakistani valitsus väljendas komisjonile valmisolekut võtta kohustus tollikauba töötlemistehase skeemi puhul kohaldatavate eeskirjade tegeliku rakendamise suhtes. Ettepaneku kohaselt tehtaks seda järgnevalt: esitatakse tõendid, et koostööd tegev eksportiv tootja täidab uusi eeskirju (nt muudatused seoses ruumidega, sisendi ja väljundi suhte kontrollimisega, tollimaksu tagastamisega), antakse perioodiliselt aru ja võimaldatakse komisjonil teha kontrollkäike.
(52)
Eelöeldu kohta märgitakse, et kohustuse ettepanekuga kinnitab Pakistani valitsus kaudselt selle skeemi puudusi, mis on ajutises määruses välja toodud. Nagu nenditud põhjenduses 50, ei ole võimalik kiita heaks skeemi haldamisega seotud kohustust selliste tõendite põhjal, mis tekivad alles tulevikus. Ka ei ole selline kohustus praktilisest seisukohast mõistlik, sest kohustuse järelevalve nõuab uurimise tähtsate osade korrapärast kordamist. Sellega seoses tuleb rõhutada, et Pakistani valitsus ja/või koostööd tegev eksportiv tootja võivad nõuda meetmete vahepealset läbivaatamist, kui algmääruse artikli 19 asjaomaste sätete tingimused on täidetud.
(53)
Arvestades eelöeldut ja seda, et teisi asjaomaseid märkusi ei ole, kinnitatakse käesolevaga selle skeemi kohta tehtud järeldused, mis on esitatud ajutise määruse põhjendustes 60-80 ning mida on muudetud eespool põhjendustes 44-52.
II Tootmisseadmete, -masinate ja sisseseade import tollikauba töötlemistehase tarbeks
(54)
Nimetatud skeemi kohta väitsid mõlemad osapooled, et subsiidiumi marginaali arvutamiseks kasutatav intressitase peab olema uurimisperioodil kõnealusele eksportijale kättesaadav olnud intressitase. Lisaks teatasid osapooled, et subsiidiumi marginaal tuleb määrata eksportiva tootja kogukäibe alusel, sest tootmisseadmeid ja sisseseadet kasutati nii kodumaal müüdava kui ka eksporditava PETi tootmiseks.
(55)
Kõnealuste väidete kohta tõdegem, et arvutustes kasutati uurimisperioodil Pakistanis kasutatud turuintressimäära, mis on avaldatud Pakistani riigipanga veebilehel. See esindab tavalist turul valitsevat krediiditehingute intressimäära. Märgitakse, et subsiidiumi arvutamisel kasutatava denominaatori määramisel tuleb arvestada seda, et skeemi kasutamise eelduseks on, et importseadmed paigaldatakse skeemi kuuluvasse tollikauba töötlemistehasesse, kus kasutatakse tollimaksuta imporditud toorainet tingimusel, et toodang läheb ainult ekspordiks. Seega tuleb subsiidiumitase (nominaator) jagada kogu ekspordikäibe peale uurimisperioodil, sest subsiidiumitase sõltub eksporditulemusest. Seetõttu tuli kõik eespool esitatud väited tagasi lükata.
(56)
Arvestades eelöeldut ja seda, et muid asjaomaseid märkusi ei ole, kinnitatakse käesolevaga selle skeemi kohta tehtud järeldused, mis on esitatud ajutise määruse põhjendustes 81-92.
III Kaitsemeetmed puhta tereftaalhappe ostmise soodustamiseks omamaisel turul
(57)
Pakistani valitsus väitis, et kohapeal toodetud tereftaalhappe hinnal ei ole rahvusvahelise hinnaga võrreldes soodustust 7,5 % ning et sellist toetust ei anta mitte ainult omamaise, vaid ka imporditud tereftaalhappe puhul. Koostööd tegev eksportiv tootja väitis, et skeemi raames on võimalik tagastada tollimaksu nii omamaise kui ka imporditud tereftaalhappe korral, mis näitab, et skeemiga ei tehta eeliseid omamaisele tereftaalhappele. Veel väideti, et õigusaktid ei piira juurdepääsu sellele skeemile.
(58)
Need väited tuli tagasi lükata. Sellega seoses märgitakse, et selle skeemi puhul antakse rahalist toetust vahendite otsese ülekandmise teel, mistõttu on tegemist toetust saava äriühingu ilmse eelisega. Analüüsides Pakistani valitsuselt saadud teavet, tõdetakse, et abikõlblik äriühing võib i) osta kodumaiselt turult tereftaalhapet ja saada kompensatsiooniks toetust 7,5 % makstud hinnast kodumaal toodetud tereftaalhappe puhul või ii) importida tereftaalhapet ja saada tollimaksu hüvitust 7,5 % ulatuses tereftaalhappe impordil makstud summast. Viimatimainitud variant ei ole aga lubatav, kui abikõlblik äriühing kasutab tereftaalhappe importimisel tollimaksu tagastamise skeemi (nt tollikauba töötlemistehas). Eelnevast selgub, et de jure pidi eksportiv tootja seda skeemi kasutama vaid omamaise tereftaalhappe ostmiseks, kuna ta kasutas rööbiti imporditava tereftaalhappe puhul tollikauba töötlemistehase skeemi.
On selge, et sel juhul, kui abikõlblik äriühing kasutab skeemi mõlemat võimalust (seega kaotades võimaluse kasutada tollikauba töötlemistehase tagastamisskeemi) on äriühingu eeldatavad hüvitised erineva suurusega, sest ühel juhul arvutatakse hüvitis omamaise koguhinna põhjal, teisel juhul tollis deklareeritud väärtuse alusel, mis ei tarvitse olla arvel esitatud koguhind. Selliseid järeldusi välistavaid kontrollitavaid tõendeid ei ole esitatud. Selle väite kohta, et skeemi kasutamiseks ei ole piiranguid, on uurimine teinud kindlaks, et vastavates õigusaktides on selgelt nimepidi loetletud abikõlblikud osapooled. Igal juhul ei saa omamaise tereftaalhappe puhul kohaldada tollimaksu, nii et 7,5 % „tagastus” on vahendite ülekandmine ehk ilmselge toetus. PETi tootjal on ainus võimalus subsiidiumi, seega toetuse saamiseks osta omamaist tereftaalhapet. Teisalt on igasugune tollimaksu tagastamine imporditud tereftaalhappe puhul vabastamine tavalisest tollimaksust, mitte otsene vahendite ülekandmine; seega ei ole need kaks olukorda võrdväärsed.
(59)
Järelikult annab skeem selge eelise kodumaisele ostjale, st PETi tootjale, otsese vahendite ülekande näol algmääruse artikli 4 lõike 4 punkti b tähenduses, kuna toetus sõltub omamaise toote kasutamisest importtoote asemel ja vaid omamaised tooted on otsetoetuse saamiseks abikõlblikud. Subsiidiumi võib pidada eritoetuseks ka algmääruse artikli 4 lõike 4 punkti a tähenduses, sest õigusaktides on juurdepääs skeemile selgesõnaliselt tagatud vaid teatavatele polüestritööstuse äriühingutele.
(60)
Selle skeemi puhul lisas Pakistani valitsus oma märkustele ajutise määruse kohta valitsuse 28. juuni 2010. aasta otsuse, millega tunnistatakse SRO nr 1045(I)/2008 kehtetuks 1. juulist 2010. Pakistani valitsus teatas, et selle meetmega tagatakse, et tereftaalhappe kasutajatele ei anta enam toetust ei kodumaal toodetud ega ka imporditud tereftaalhappe eest.
(61)
Koostööd tegeva eksportiva tootja esitatud ajalehe väljalõikest ilmnes, et Pakistani valitsus on otsustanud tühistada selle skeemiga seotud määruse sellepärast, et Pakistan täidaks selles osas rahvusvahelisi nõudmisi. Pakistani valitsuse esitatud teabe toetuseks kinnitas koostööd tegev eksportiv tootja, et 1. juulist 2010 ei ole enam omamaise tereftaalhappe ostmisel võimalik asjaomast toetust saada. Sellega seoses meenutagem, et algmääruse artikli 15 kohaselt ei saa meedet kohaldada, kui subsiidium on tühistatud või kui on näidatud, et subsiidium ei too asjaomastele eksportijatele enam kasu. Esitatud teabe põhjal selgub, et Pakistan tegelikult kinnitab, et ajutises määruses osutatud punktid selle skeemi kohta nõudsid Pakistani sekkumist, et Pakistani valitsus on skeemi tühistanud ning koostööd tegev eksportiv tootja ei saa selle skeemi alusel enam toetust. See tähendab, et algmääruse artiklis 15 sätestatud tingimused on täidetud ning selle skeemi puhul ei tule tasakaalustamismeedet enam rakendada.
(62)
Arvestades eelöeldut ja seda, et teisi asjaomaseid märkusi ei ole, kinnitatakse käesolevaga selle skeemi kohta tehtud järeldused, mis on esitatud ajutise määruse põhjendustes 93-105 ning mida on muudetud eespool põhjendustes 58-61.
IV Lõpliku maksustamise kord
(63)
Mõlemad osapooled väitsid, et selle skeemi maksusüsteem on erinev ning selle suhtes ei tuleks kohaldada tasakaalustusmeedet, sest Pakistan on oma maksupoliitikas vaba kohaldama millist süsteemi riik soovib. Väideti, et lõpliku maksustamise korra meede ei seisne rahalise toetuse andmises äriühingutele, vaid see on Pakistani maksusüsteemi kuuluv üldine kord (maksustada 1 %-ga välistehingutelt saadud laekumisi laekumishetkel), mis toimib erineva põhimõtte järgi ja teistsugusel alusel kui tavaline maksustamiskord, mille puhul siseriikliku tulu maksumäär on 35 %. Mainitud osapoolte seisukoht on, et ei ole võimalik otsustada, milline kahest süsteemist on soodsam, mistõttu lõpliku maksustamise korra meede ei põhjusta saamata jäänud tulu ega kujuta endast valitsuse tulu, mis peaks kuuluma maksustamisele.
(64)
Nende väidetega seoses tuleb märkida, et küsimus ei ole Pakistani suveräänsuse vaidlustamises, vaid teatavatele eksportivatele tootjatele antud subsiidiumide vaidlustamises. Veel tuleb märkida, et eksporditulu maksustatakse teisiti kui omamaisel turul saadud müügitulu. Sellise maksusüsteemi kohaldamisel saadav tulu, mis on seotud asjaoluga, et eksporti maksustatakse madalama määraga kui omamaist müüki, on subsiidium algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii ja artikli 3 lõike 2 tähenduses, sest valitsus on tulust loobunud ning seeläbi sai tulu äriühing. See on konkreetne subsiidium artikli 4 lõike 4 punkti a kohaselt, sest see sõltub eksporditulust.
(65)
Lisaks esitas koostööd tegev tootja rea arvutusi Exceli formaadis 2008. ja 2009. aasta kohta ning maksenõudeteatise ja hindamisorderi, mille on välja andnud maksuameti esindaja, kes vaatas läbi äriühingu 2008. aasta tuludeklaratsiooni andmed. Koostööd tegeva eksportiva tootja väite kinnituseks teatas Pakistani valitsus, et esitatud arvutused näitavad, et koostööd tegev eksportiv tootja on lõpliku maksustamise korra meetme tõttu maksnud rohkem maksu, kui ta oleks maksnud tavalise maksustamiskorra puhul.
(66)
Need väited tuli tagasi lükata. Esiteks seetõttu, et esitatud arvutused ei pärinenud äriühingu tuludeklaratsioonist või muust ametlikust dokumendist. Seega ei ole tegemist kontrollitavate tõenditega, mis kirjeldaksid täpselt koostööd tegeva eksportiva tootja maksekohustusi.
(67)
Teiseks ei kinnita esitatud ametlike maksudokumentide (maksenõudeteatis ja hindamisorder) analüüs osapoolte väiteid maksutasemete kohta eri maksukorra raames.
(68)
Seoses 2008. aasta kohta esitatud dokumentidega ei ole osapooled suutnud näidata, et esitatud summad läheksid täpselt kokku äriühingu 2008. aasta tuludeklaratsiooniga ja seejärel asjaomasest maksuametist väljastatud kahe dokumendiga. Viimati mainitud dokumendid näivad kinnitavat, et äriühingult nõutakse omamaisel turul saadud tulu pealt tulumaksu. Edastatud teabest aga ei selgu, kas äriühing ikkagi maksis selle maksusumma (või muu maksusumma) või vaidlustas selle maksenõude. Ei ole selge, kuidas on Excelis esitatud arvutused kooskõlas äriühingu tuludeklaratsiooni või maksuameti hindamisorderiga. Isegi kui nõustuda sellega, et maksenõudeteatises osutatud summa on makstud, ei mõjuta see järeldust, et koostööd teinud eksportiv tootja on maksnud praegusel juhul vähem maksu kui juhul, kui eksporditulu suhtes oleks kohaldatud 35 %-list maksumäära.
(69)
2009. aasta kohta esitatud dokumentidega seoses märgitakse, et osapooled ei ole esitanud koostööd tegeva eksportiva tootja 2009. aasta tuludeklaratsiooni. Selle asemel, et esitada ametlikud maksudeklaratsioonid ja tuludeklaratsioonid, esitati tõendina Excelis tehtud arvutused. Sellist teavet ilmselgelt kontrollida ei ole võimalik ja sellega ei saa tõendada mingeid väiteid pärast uurimisperioodi toimunud maksearengu kohta. Sellega seoses tuleb rõhutada, et Pakistani valitsus ja/või koostööd tegev eksportiv tootja võivad nõuda meetmete vahepealset läbivaatamist, kui algmääruse artikli 19 asjaomaste sätete tingimused on täidetud.
(70)
Kui arvutati lõpliku maksustamise korra puhul subsiidiumi suurust, leiti koostööd tegeva eksportiva tootja 2008. aasta tuludeklaratsioonis esitatud eksporditulus väike viga. Viga parandati. Eksportiva tootja suhtes uurimisperioodil selle skeemi raames kohaldatud subsiidiumi määr oli 1,97 % (mitte 1,95 %).
(71)
Arvestades eelöeldut ja seda, et teisi asjaomaseid märkusi ei ole, kinnitatakse käesolevaga selle skeemi kohta tehtud järeldused, mis on esitatud ajutise määruse põhjendustes 106-116 ning mida on muudetud põhjenduses 70.
V Ekspordi pikaajalise kindla määraga rahastamise kava
(72)
Mõlemad osapooled väitsid, et selle skeemi korral subsiidiumimarginaali arvutamiseks kasutatav intressimäär peab olema see intressimäär, mis oli kasutusel sel ajal, kui eksportiv tootja pidas läbirääkimisi kindla intressiga rahastamise osas, seega 2004.-2005. aasta määr. Väideti, et ajutise subsiidiumimarginaali arvutamisel tuleks denominaatorina kasutada äriühingu kogukäivet, mitte ekspordi kogukäivet, kuna tootmisvahendeid, mida rahastatakse ekspordi pikaajalise kindla määraga rahastamise kava alusel, kasutatakse nii omamaisele kui ka eksporditurule mõeldud kaupade tootmisel.
(73)
Need väited tuli tagasi lükata. Esiteks kasutati arvutustes uurimisperioodil Pakistanis valitsevat turuintressimäära, mis on avaldatud Pakistani riigipanga veebilehel. Asjaomane eksportija võttis 2004. ja 2005. aastal kokkulepitud rahalisi vahendeid välja osade kaupa. Subsiidiumitaseme arvutamisel kasutati uurimisperioodi krediiditaset, mille kohta edastas andmed koostööd tegev eksportiv tootja. Kui uuritakse osapoole soodustust teataval uurimisperioodil, võrreldakse turul valitsevat kommertslaenude intressimäära tavaliselt uurimisperioodil laenu eest makstud intressimääraga ja ka siin toimiti samal viisil. Subsiidiumi arvutamisel kasutatava denominaatori puhul meenutagem, et skeemi kasutamise eeltingimus on, et äriühing peab eksportima otse või kaudselt vähemalt 50 % oma aastatoodangust. Seega tuleb subsiidiumitase (nominaator) jagada kogu vaadeldava toote ekspordikäibe peale uurimisperioodil, sest subsiidiumitase sõltub eksporditulemusest.
(74)
Arvestades eelöeldut ja seda, et muid asjaomaseid märkusi ei ole, kinnitatakse käesolevaga selle skeemi kohta tehtud järeldused, mis on esitatud ajutise määruse põhjendustes 117-133.
VI Ekspordi rahastamine Pakistani riigipanga vahenditest
(75)
Pakistani valitsus teatas, et riigipank kõrvaldas PETi sektori sellest skeemist 28. juunil 2010. Seejärel väideti, et skeem on kooskõlas algmääruse artikliga 15 ning komisjon ei peaks tasakaalustamismeedet rakendama, kuna on näidatud, et subsiidium on tühistatud. Sellega seoses väitis koostööd tegev eksportiv tootja, et Pakistani riigipanga 28. juuni 2010. aasta ringkirja nr 09 kohaselt on äriühing tagastanud kogu Pakistani riigipanga vahenditest saadud eksporditoetuse, nii et 2010. aasta 30. juuni seisuga ei ole enam tagastamata toetuse summasid.
(76)
Selle väitega seoses meenutagem, et algmääruse artikli 15 kohaselt ei saa meedet kohaldada, kui subsiidium on tühistatud või kui on näidatud, et subsiidium ei too asjaomasele eksportijale enam kasu. Seoses laekunud dokumentatsiooniga Pakistani riigipanga ekspordi rahastamise meetme kohta märgitakse, et Pakistani riigipanga otsuses on tõepoolest sätestatud, et pangad ei tohi selle skeemi alusel rahastada PETi tootmist. Asjaomases tekstis kinnitatakse, et eksportijatele juba määratud toetused jäävad kehtima kuni vastavate laenutähtaegade saabumiseni ning äriühingute eksporditegevust võetakse arvesse laenude osas aastatel 2009-2010 ja õiguste osas kuni aastani 2011. Nende punktide kohta selgitas Pakistani valitsus, lisades ka vastava dokumentatsiooni, et äriühingutel, millel ei ole selle skeemi kohaseid lühiajalisi laene Pakistani rahandusaastal 2009-2010 (seega kuni 30. juunini 2010), ei ole õigust saada soodustusi üleminekuajal aastani 2011.
Väite kohta, et koostööd tegeval eksportival tootjal ei ole enam tagasi maksmata rahalisi vahendeid seoses Pakistani riigipanga ekspordi rahastamise meetmega, märgitakse, et väite tõenduseks on esitatud mitu tõendit asjaomastelt pankadelt, mida on täiendanud äriühingu vannutatud audiitor. Eelneva põhjal järeldatakse, et osapooled on näidanud, et asjaomane eksportija ei saa enam kõnealusest rahastamisskeemist soodustust. Seega on täidetud algmääruse artiklis 15 sätestatud tingimused ja esitatud väited on leidnud kinnitust. Seetõttu otsustati, et selle skeemi puhul ei ole vaja tasakaalustusmeedet rakendada.
(77)
Koostööd tegev eksportiv tootja väitis, et subsiidiumimarginaali arvutamisel kasutatav intressimäär peaks olema lühiajaline intressimäär, mis oli äriühingule kättesaadav uurimisperioodil. Ka väideti, et saadud rahalisi vahendeid kasutati äriühingu jooksvate vahendite rahastamiseks nii omamaisel müügil kui ka ekspordil, mistõttu peaks subsiidiumimarginaali arvutustes denominaator olema äriühingu kogukäive.
(78)
Need väited tuli tagasi lükata. Meenutagem, et arvutustes on kasutatud uurimisperioodil Pakistanis kohaldatud turuintressimäära, mis on avaldatud Pakistani riigipanga veebilehel. See esindab tavalist turul valitsevat krediiditehingute intressimäära. Subsiidiumi arvutamise denominaatori kohta märgitakse, et skeemi kasutamise eeltingimuseks on kas konkreetsete eksporditehingute tegemine või üldine eksporditegevus. Seega tuleb subsiidiumitase (nominaator) jagada kogu ekspordikäibe peale uurimisperioodil, sest subsiidiumitase sõltub eksporditulemusest.
(79)
Arvestades eelöeldut ja seda, et teisi asjaomaseid märkusi ei ole, kinnitatakse käesolevaga selle skeemi kohta tehtud järeldused, mis on esitatud ajutise määruse põhjendustes 134-148 ning mida on muudetud eespool põhjendustes 75-78.
VII Rahastamine Pakistani riigipanga ringkirja F.E nr 25 alusel
(80)
Mõlemad osapooled väitsid, et Pakistani riigipank selles skeemis ei osalenud, et äripangad ei paku välisvaluutavahendite puhul soodsat intressi ning et skeem ei sõltu eksporditegevusest, sest seda saavad kasutada nii eksportijad kui ka importijad.
(81)
Väiteid analüüsiti, võeti arvesse asjaomaseid õigusaktide sätteid ja skeemi tegelikku rakendamist ning leiti, et need on põhjendatud. Seetõttu otsustati, et selle skeemi puhul ei ole vaja tasakaalustusmeedet rakendada. Kuna ei kavandata rakendada tasakaalustusmeedet Pakistani riigipanga ringkirja F.E nr 25 alusel toimunud rahastamise puhul, ei ole vaja vastata asjaomastele märkustele.
3.2.3. Tasakaalustatavate subsiidiumide tase
(82)
Algmääruse kohaselt arvutatud tasakaalustatavate subsiidiumide lõplik tase on Pakistani ainsa koostööd teinud eksportiva tootja puhul 5,15 %.
3.3. Araabia Ühendemiraadid (AÜE)
3.3.1. Sissejuhatus
(83)
Araabia Ühendemiraatide valitsus ja koostööd tegev eksportiv tootja esitasid märkused järgmiste skeemide kohta, mille tasakaalustamise meetmed on esitatud ajutises määruses:
I
föderaalseadus nr 1 (1979);
II
vabakaubanduspiirkond.
3.3.2. Konkreetsed meetmed
I Föderaalseadus nr 1 (1979)
(84)
AÜE valitsus teatas, et föderaalseadusele nr 1 (1979) põhinev skeem on laialdaselt ja horisontaalselt kasutusel kõigis tööstussektorites ning ettevõtetes AÜE-s ning selle skeemi kasutamise õigus antakse ilma eranditeta. Koostööd tegev eksportiv tootja lisas, et föderaalseaduse nr 1 (1979) alusel välja antud luba on AÜE-s asumise ja töötamise eeltingimus.
(85)
Selle väite kohta märgitakse, et uurimine tegi kindlaks, et tööstusettevõtted võivad töötada AÜE-s erinevate lubade alusel. Lisaks loale, mida antakse föderaalseaduse nr 1 (1979) alusel, võib tööstusettevõte tegutseda oma asukoha emiraadi piirkondliku asutuse välja antud loa alusel. Nii tegutseb koostööd tegev eksportiv tootja, kes on saanud loa Ras al Khaimah emiraadi omavalitsuselt. Tööstusettevõte võib ka tegutseda vabakaubanduspiirkonnas, kus eelnevalt nimetatud seaduse kohaselt ei nõuta üldse luba. Seega ei ole õige väide, et kõik tööstusettevõtted AÜE-s töötavad föderaalseaduse nr 1 (1979) alusel. Seega ei ole tõendatud, et skeemi rakendatakse automaatselt ja asjaomane väide lükatakse tagasi.
(86)
Mõlemad osapooled väitsid, et õigusaktis sätestatud tingimused on vajalikud eeltingimused ükskõik millise tööstusprojekti käivitamiseks riigis, mitte selleks, et saada erandit tollimaksu maksmisest ning seega on ajutises määruses esitatud komisjoni analüüs föderaalseaduse nr 1 (1979) artiklite 12, 13 ja 21 kohta vigane. AÜE valitsus lisas, et artiklis 13 kasutatud mõistel „vaatlusalune” ei ole õigusakti araabiakeelses versioonis kohustuslikku tähendust. Ka väitis AÜE valitsus, et mainitud seaduse artikleid 11 ja 12 ei ole praktikas kohaldatud, sest sellist tehnilist komisjoni, mille pädevuses on ministrile taotluste esitamine, ei ole asutatud. Teatati, et tööstusarengu osakonna ülesanded on sätestatud ministeeriumi väljaantud elektroonilise tööstuse süsteemi kasutusjuhendis, nagu osutatud ajutise määruse põhjenduses 173.
(87)
Need väited tuli tagasi lükata. Märgitakse, et seaduse artiklid 13 ja 21 kuuluvad järk-järgulisesse protsessi, nagu on ette nähtud föderaalseaduse nr 1 (1979) alusel antava tööstusloa analüüsis. Seoses artiklitega 11 ja 12 märgitakse, et nende artiklitega on ette nähtud riikliku asutuse selliste organite ülesanded ja kohustused, kes annavad välja tööstuslubasid föderaalseaduse nr 1 (1979) kohaselt. Asjaolu, et ei ole asutatud organit, mis on seadusega ette nähtud ja mille ülesanne on: i) hinnata tööstusarengu osakonna esitatud sisendmaterjale ja ii) teha ettepanekuid ministrile taotluste vastuvõtmiseks või tagasilükkamiseks, kinnitab, et tegelikkuses ei täideta seadust, mille järgi peaks töötama lubasid andev asutus ja sellepärast ei ole õiguslikult selge, mil viisil tegelikult subsiidiume antakse. Lisaks eelnevale on AÜE valitsuse tehnilist komisjoni käsitlev väide vastuolus eelmise väitega, mille kohaselt minister nõudnuks, et tehniline komisjon esitaks oma seisukohad seaduse võimaliku läbivaatamise kohta. Seoses mõiste „vaatlusalune” määratlusega föderaalseaduse artiklis 13 märgitakse, et uurimise ajal esitas AÜE valitsus ainult seaduse ingliskeelse teksti. Alles pärast esialgsete järelduste teatavakstegemist teatas valitsus, et ingliskeelsed ja araabiakeelsed mõisted võivad erineda. Asjaolu, et teksti kaks versiooni põhjustavad ebaselgust teatavates abikõlblikkuse tingimustes, on ilmne viide sellele, et subsiidiumi abikõlblikkuse tingimustes ja kriteeriumides ei ole õiguslikku selgust. Tööstusarengu osakonna rolli osas tuleb märkida, et ei ole esitatud uut teavet, mis võiks muuta uurimise järeldusi.
(88)
AÜE valitsus teatas, et tööstuse statistika kinnitab, et föderaalseaduse nr 1 (1979) kohaselt on registreeritud üle 4 000 tööstusettevõtte. Mõlemad osapooled väitsid, et komisjon ei ole suutnud tõendada, et AÜE asutused on oma suva järgi toiminud, kiites heaks või lükates kõrvale skeemi kasutamise taotlusi.
(89)
Need väited tuli tagasi lükata. Märgitakse, et uurimine on kindlaks teinud, et tööstuslube ei anta föderaalseaduse nr 1 (1979) alusel automaatselt ning eeskirjad, mille järgi valitakse skeemi kasutajaid, ei ole objektiivsed Arvestades asjaolu, et skeem leiti olevat konkreetne kooskõlas algmääruse artikli 4 lõike 2 punktidega a ja b, oli AÜE valitsuse ülesanne tõendada vastavalt algmääruse artikli 4 lõike 2 punktile c oma väidet, et kõikide osapoolte taotlused, mis on esitatud tööstusloa saamiseks föderaalseaduse nr 1 (1979) kohaselt alates selle seaduse jõustumisest, on heaks kiidetud. Sellist kontrollitavat teavet ei ole esitatud.
(90)
Mõlemad osapooled väitsid, et kõik AÜE tööstusettevõtted saavad oma toodangule tollimaksuvabastusi. Koostööd tegev eksportiv tootja väitis veel, et 2006. aastal ilmunud WTO AÜE kaubanduspoliitika ülevaates, milles on esitatud föderaalseaduse nr 1 (1979) analüüs, on esitatud järeldus, et kõikidele tööstuskontsernidele on tehtud tollivabastusi. Väideti, et toimib süsteemi järelevalve, sest tööstuslube uuendatakse igal aastal, skeemi kasutavad äriühingud esitavad imporditud ja tollimaksust vabastatud materjalide aruande ning asutus tühistab tollimaksuvabastuse, kui imporditud materjalid ei ole tootmisega seotud.
(91)
Need väited tuli tagasi lükata. Asjakohane on märkida, et tollimaksuvabastuse saavad äriühingud, kes kasutavad föderaalseaduse nr 1 (1979) kohast skeemi ning et tooraine tavaline tollimaksumäär ei ole null. Koostööd tegev eksportiv tootja ei suutnud tõendada, et WTO kaubanduspoliitika üldine ülevaatedokument oleks täpsem kui ajutises määruses esitatud üksikasjalik analüüs, mis tehti kontrollkäigu andmete alusel ja milles käsitleti otseselt föderaalseaduse nr 1 (1979) abikõlblikkuse ja praktiliste rakenduste teemat. Veel tähtsam on aga asjaolu, et uurimine tegi kindlaks, et asutused ei toimi erapooletult skeemi alusel toimuva tollimaksuta materjalide impordi haldamisel. Tõepoolest, kuna ei ole eeskirja, mille järgi tollimaksuvabastuse taotlusi heaks kiita või tagasi lükata ning skeemi haldamise kohta puudub tõhus järelevalvemehhanism, ei ole arusaadav, miks mõnele osapoolele mingil ajal antakse luba skeemi kasutamiseks, kuid teisel ajal võidakse sellest keelduda. Nii juhtus ka koostööd tegeva eksportiva tootjaga, kellelt tollimaksuvabastusi andev asutus aeg-ajalt ilma õigustuseta nõudis tollimaksu maksmist. Seega ei ole kumbki osapool suutnud tõendada oma väiteid skeemi haldamise ja tollimaksuvabastuse andmise kohta.
(92)
Väideti, et skeemi juhtimine toimub objektiivsete kriteeriumide alusel, milleks on nõue, et tollimaksuvabastust antakse ainult tööstusettevõtete toodanguks vajaminevate kaupade importimisel. See väide tuli tagasi lükata, sest nagu põhjendustes 89 ja 91 osutatud, ei ole suudetud näidata selliste objektiivsete kriteeriumide olemasolu.
(93)
AÜE valitsus teatas, et föderaalseadus nr 1 (1979) on läbivaatamisel ning et vastav teave on edastatud komisjonile. Ka väideti, et komisjon ei ole võtnud arvesse AÜEi esitatud andmeid ja dokumente ega ole esitanud vastuvõetavaid tõendeid väidete ja õigusaktide kohta, mille alusel komisjon järeldused tehti.
(94)
Eelneva väite kohta märgitakse, et komisjon on kõikide osapoolte kogu teavet hoolikalt hinnanud ja analüüsinud. Seoses föderaalseaduse nr 1 (1979) läbivaatamisega märgitakse, et AÜE valitsuse esitatud tekst on tööstus- ja rahandusministeeriumi sisedokument. Sellisel kujul ei ole sellel juriidilist väärtust. Uurimisega tegelev asutus peab analüüsima tegelikke õigusakte ja nende kohaldamise viise, mitte aga mittesiduvat eelnõud, mida ei ole AÜE haldus- ja õigusametkonnad heaks kiitnud ja jõustanud. Veelgi tähtsam on asjaolu, et AÜE valitsus praegu tegeleb föderaalseaduse nr 1 (1979) võimaliku läbivaatamisega, mis näitab, et ametkonnad on aru saanud, nagu ka valitsus nendib, et seadusest on vaja kõrvaldada ebakõlad WTO subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepinguga.
(95)
Arvestades eelöeldut ja seda, et muid asjaomaseid märkusi ei ole, kinnitatakse käesolevaga selle skeemi kohta tehtud järeldused, mis on esitatud ajutise määruse põhjendustes 166-183.
II Vabakaubanduspiirkond
(96)
Mõlemad osapooled väitsid, et kõikidel AÜE ettevõtetel on lubatud tollimaksuta importida kapitalikaupu.
(97)
Sellega seoses märgitakse, et uurimine on kindlaks teinud, et vabakaubanduspiirkonnas asutatud ettevõtted saavad kapitalikaupu importida tollimaksuta. Asjaolu, et üks osapool võib sama soodustust saada teise skeemi kaudu (nimelt kasutades föderaalseadust nr 1 (1979)), ei tähenda, et kõnealuse subsiidiumi suhtes ei tuleks rakendada tasakaalustusmeedet. Osapooled ei suutnud esitada tõendeid, et tagasi lükata uurimise tulemusel selgunud asjaolusid vabakaubanduspiirkonna kohta. Seda arvestades tuleb vastav väide tagasi lükata.
(98)
Arvestades eelöeldut, kinnitatakse käesolevaga selle skeemi kohta tehtud järeldused, mis on esitatud ajutise määruse põhjendustes 184-199.
3.3.3. Tasakaalustatavate subsiidiumide tase
(99)
Algmääruse kohaselt arvutatud tasakaalustatavate subsiidiumide lõplik tase on eelneva põhjal Araabia Ühendemiraatide ainsa koostööd teinud eksportiva tootja puhul 5,13 %.
3.4. Märkused lõplike järelduste kohta
(100)
Meenutagem, et kõikidele huvitatud isikutele anti võimalus esitada oma märkused ja seisukohad pärast lõplike järelduste teatavakstegemist. Märkusi arutati ja vajaduse korral võeti arvesse, kuid märkused ei olnud nii põhjapanevad, et oleksid muutnud eelnevas esitatud järeldusi.
(101)
Iraani koostööd tegev eksportiv tootja esitas uuesti oma analüüsi aset leidnud asjaolude kohta, kuid ta ei esitanud mingeid uusi tõendeid, mis oleksid muutnud uurimise järeldusi.
(102)
Pakistani valitsus väljendas oma rahulolematust seoses tollikauba töötlemistehast käsitleva kohustuse tagasilükkamisega ning kordas oma seisukohti ekspordi pikaajalise kindla määraga rahastamise kava ja Pakistani riigipanga vahenditest toimuva ekspordi rahastamise skeemi kohta. Pakistani valitsus esitas maksuameti uue otsuse (27. juulist 2010), millega kehtestati tereftaalhappe (PETi tooraine) impordi suhtes 3 % tollimaks, ning väitis, et vastavalt õigusaktidele tuleb institutsioonidel tollikauba töötlemistehase suhtes kehtestatud subsiidiumimarginaal uuesti arvutada. See väide tuli tagasi lükata, sest miski ei viidanud sellele, et subsideerimist enam ei toimu. Pakistani valitsuse väitel on subsiidiume vähendatud. Tollikauba töötlemistehase skeemi kohaselt võib sisendmaterjale kasutada veel kaks aastat pärast importimist. Teisisõnu võib kuni 2010. aasta juulini (kui tollimaks oli 7,5 %) imporditud materjale kasutada kuni 2012. aasta juulini. Institutsioonid on määranud subsiidiumitaseme uurimisperioodi kohta kogutud andmete põhjal ning skeemi eeskirjade kohaselt võib varasema tollimaksumäära mõju ulatuda kuni 2012. aastani. Seega on selge, et subsideerimine leiab aset ka lõpliku tollimaksu rakendamise ajal. Pealegi on tollimaks vaid osa andmetest ning nagu näidatud põhjendustes 43-53, oleks impordimaht olnud madalama tollimaksumäära korral suurem.
(103)
Pakistani koostööd tegev eksportiv tootja ei olnud nõus Pakistani riigipanga vahenditest toimuva rahastamise skeemi analüüsiga, kuid esitatud märkused ei avaldanud uurimise tulemustele mõju. Ta väitis, et kontrollitavad tõendid näitavad täpselt, millised olid tulumaksukohustused ning lisas dokumendid näitamaks, et komisjoni järeldused ei ole õiged. Selle kohta märgitakse, et esitatud teave ei olnud selge, seda ei saanud kontrollida ning sellepärast ei saa seda arvesse võtta.
(104)
AÜE valitsus esitas uuesti oma faktide analüüsi ja väitis, et institutsioonide järeldused põhinevad föderaalseaduse nr 1 (1979) ebaselgel tõlgendamisel ning ühtegi järeldusi kinnitavat tõendit ei ole. Selle kohta meenutagem, et soodustuse konkreetsus on tehtud kindlaks algmääruse artikli 4 lõike 2 punktide a ja b alusel ning et institutsioonid tõlgendasid föderaalseadust nr 1 (1979) saadud teabe, tõendite ja andmete põhjal ning ei leidunud selgeid tõendeid, mis oleksid muutnud uurimise järeldusi. AÜE valitsus selgitas, et föderaalseaduse nr 1 (1979) muutmismenetlus on käimas ning hakkab jõudma lõppjärku, misjärel seadus välja kuulutatakse. Selle kohta märgitakse, et komisjon väärtustab AÜE pingutusi muuta oma asjaomaseid õigusakte, kuid need sammud ei oma mingit mõju uurimise tulemuste seisukohalt, sest seaduse muutmise ja jõustamise kohta ei ole kindlat ajakava.
(105)
AÜE koostööd tegev eksportiv tootja kordas väidet föderaalseaduse nr 1 (1979) kohta. Ka teatas ta, et subsiidiumimarginaali arvutustes on vigu. Väideti, et äriühing märkas pärast lõplike järelduste teatavakstegemist, et Saudi Araabiast tulnud toorainesaadetised imporditi ilma tollimaksuta, kuna nii AÜE kui ka Saudi Araabia kuuluvad Pärsia Lahe Koostöönõukogu tolliliitu ning selle väite kohta esitati mitu dokumenti. Selle kohta märgitakse, et nende märkuste puhul on tegemist sootuks uue teabega, mida oleks pidanud kajastama küsimustiku vastustes või hiljemalt kontrollkäigu ajal, et komisjon oleks saanud selliste väidete paikapidavust kontrollida. Seega ei saa uurimise nii hilises järgus neid andmeid kontrollida. Lisaks sellele ei ole nende väidete toetuseks esitatud selgeid tõendeid. Veel väideti, et soodustuse arvutamisel oleks pidanud võtma aluseks uurimisperioodil tarbitud toorainekoguse, mitte ostetud toorainekoguse. Selle kohta märgitakse, et vahe tarbitud ja hangitud toorainekoguse vahel ei oma tähtsust, sest tasakaalustusmeedet rakendatakse uurimisperioodi üldkoguse suhtes, nagu selgitatud põhjendustes 84-95.
4. KAHJU
4.1. Liidu toodang, liidu tootmisharu ja liidu tarbimine
(106)
Liidu toodangu, liidu tootmisharu ja liidu tarbimise kohta ei ole saadud ühtegi märkust. Seda arvesse võttes kinnitatakse käesolevaga ajutise määruse põhjendused 201-206.
4.2. Import asjaomastest riikidest
(107)
Vaatlusaluse impordi, asjaomastest riikidest tulnud impordi mahu ja vastava turuosa mõju kumulatiivse hindamise kohta ei saadud ühtegi märkust. Seda arvesse võttes kinnitatakse käesolevaga ajutise määruse põhjendused 207-213.
(108)
Nagu osutatud põhjenduses 20, otsustati jagada uuritav toode eri tootetüüpideks ja teha uus hinna allalöömise arvutus.
(109)
Hindade allalöömise analüüsimiseks võrreldi liidu tootmisharu kaalutud keskmisi müügihindu tootetüübiti liidu turul müügil sõltumatutele klientidele (korrigeerituna tehasehindade tasemele) asjaomastest riikidest pärit impordi vastavate kaalutud keskmiste hindadega, mida maksis esimene sõltumatu klient liidu turul ja mis olid kindlaks määratud CIF-hindade põhjal, mida oli nõuetekohaselt korrigeeritud, et võtta arvesse impordijärgseid kulusid ja kaubandustaseme erinevusi.
(110)
Võrdlus näitas, et uurimisperioodi jooksul lõi Araabia Ühendemiraatidest pärit vaatlusaluse toote subsideeritud import liidu tootmisharu hinnad 3,2 % võrra alla. Iraanist pärit vaatlusaluse toote subsideeritud import lõi liidu tootmisharu hinnad alla 3,0 %. Pakistanist pärit vaatlusaluse toote subsideeritud import lõi liidu tootmisharu hinnad alla 0,5 %. Asjaomaste riikide kaalutud keskmine hindade allalöömise marginaal oli uurimisperioodil 2,5 %.
(111)
Iraani eksportija märkis, et kahjumarginaal on üle hinnatud, sest kindlaks määratud kaalutud keskmine ühiku hind on liiga madal kaubandustaseme kohanduse väära arvutuse tõttu. Selle väite kohta märgitakse, et kaubandustaseme kohanduse määr, mida kasutati esialgses arvutuses, oli kindel summa tonni kohta, sest see oli komisjonitasu, mida sai koostööd tegev impordiagent, ning see oli ligikaudu 1 % keskmisest CIF-hinnast. Kuna muud kaubandustaseme kohanduse määra ei pakutud ja muud teavet saadaval ei olnud kohanduse määra kohta, lükati väide tagasi.
(112)
Sama osapool väitis, et 2 %-line importimisjärgsete kulude määr ei ole ilmselt piisav.
(113)
Kordame siin, et selles uurimises ei teinud ükski importija koostööd ning oli võimatu kontrollida, kui suured olid tegelikult importimisjärgsed kulud. Seega muu teabe puudumise tõttu kasutati varasemates menetlustes kasutatud määra.
4.3. Liidu tootmisharu olukord
(114)
Mõned huvitatud isikud väitsid, et kahju ei tekkinud, sest valim ei olnud õigesti koostatud ning seetõttu ei saa kogu liidu tootmisharu kohta seda tulemust ekstrapoleerida. Väideti, et kuna üks äriühing (kes valimisse ei kuulunud) on märkinud, et ta kasutas üle 100 % oma mahtudest, on see selge märk, et kahju ei olnud. Märgitakse, et esitatud teave on väljavõte selle äriühingu andmetest kolmanda riigi börsiasutusele, mida ei saa kontrollida. See teave ei ole ka kooskõlas muude andmetega. Igatahes ei saa ühe ELi tootja mahtude kasutamise aste olla aluseks, et muuta valimisse kuulunud ja teiste ELi tootjate kahju kohta tehtud järeldusi.
(115)
Kuna muud väited või olulised märkused puuduvad, kinnitatakse käesolevaga ajutise määruse põhjendused 218-237.
4.4. Järeldus kahju kohta
(116)
Kuna muid märkusi ei ole esitatud, kinnitatakse käesolevaga ajutise määruse põhjendustes 238-240 esitatud järeldused kahju kohta.
5. PÕHJUSLIK SEOS
5.1. Subsideeritud impordi mõju
(117)
Kuna asjaomased märkused puuduvad, kinnitatakse käesolevaga ajutise määruse põhjendused 241-245.
5.2. Muude tegurite mõju
(118)
Mõned huvitatud isikud väitsid, et määratud kahju ei ole subsideeritud impordi tagajärg, sest PETi madalad hinnad ELis kajastasid tootmisharu ülemaailmset tsüklit ning ajavahemikul 2008. aasta septembrist kuni 2009. aasta juunini järgisid PETi hinnad ELis toornafta madalaid hindasid. Märgitakse, et on teada, et PETi hind sõltub teataval määral toornafta hinnast, kuna toornaftasaadused on PETi tootmise põhiline tooraine. Kuid toornafta ei olnud madala hinnaga kogu uurimisperioodi ajal, hind kõikus palju, sest alguses oli suur langus, mille järel hakkas hind kerkima. Sellise toornafta hinna kõikumisega ei saa selgitada, miks PETi importi subsideeriti ja löödi sellega liidu tootjate hind alla. Just nimetatud hinna allalöömine, mis oli võimalik subsiidiumide tõttu, surus alla liidu tootmisharu hinnad ning ELi tootjad pidid toodangut kahjuga müüma, et hoida oma ostjaskonda.
(119)
Iraani eksportija väitis, et kahju analüüsist ei eraldatud mõne ELi tootja rahalisi ja tehnilisi probleeme, mille põhjustajaks peeti vääralt Iraani importtoodangut, mis tuli aga turule alles pärast 2006. aastat. Selle kohta märgitakse, et Iraanist pärit import oli turul juba nii 2006. kui ka 2007. aastal turuosaga alla 1 %. Alates 2008. aastast oli selle turuosa juba üle 1 %, nii et selle madal hind lõi alla ELi hinnataset. Sel juhul olid täidetud kumulatiivse hindamise tingimused ja kõikidest asjaomastest riikidest pärit subsideeritud impordi mõju võidi hinnata kumulatiivselt. Lisaks sellele kuulus valimisse ainult üks selline äriühing, mida mainis Iraani eksportija ja selle ELi tootja tehnilised probleemid, mis kestsid ainult septembrist kuni oktoobri keskpaigani 2008, ei mõjutanud oluliselt kahju üldpilti.
(120)
Sama osapool väitis, et võimalik kahju võib olla tingitud nõudluse vähenemisest ja seda eriti uurimisperioodil, mis kattus ülemaailmse rahandus- ja majanduskriisiga. Siiski ei vaidlustanud see osapool ajutise määruse põhjendustes 254-256 esitatud väiteid, et 2008. aasta viimase veerandi majandussurutis ei saanud vähendada subsideeritud impordi madalast hinnast tingitud kahjulikku mõju ELi turule kogu vaatlusalusel perioodil ning kui ka nõudluse vähenemine oli kahju mõjutav tegur, ei kõrvaldanud see põhjuslikku seost. Lisaks märgitakse, et nõudluse vähenedes subsideeritud impordi turuosa isegi suurenes ELi tootjate kahjuks 7,6 %-lt 10,2 %-le.
(121)
Mõned huvitatud isikud väitsid, et kahju oli tingitud ELi PETi tootjate puudulikest investeeringutest, mistõttu nende kulud olid suuremad eksportijatega võrreldes.
(122)
PETi tootmine on tõepoolest kapitalimahukas tootmisharu ja teatav investeeringute tase on keskmises ja pikas perspektiivis vajalik konkurentsivõime säilitamiseks. Meenutagem, nagu mainitud ajutise määruse põhjenduses 237, et mõned valimisse kuulunud äriühingud tegid märkimisväärseid investeeringuid 2006. ja 2007. aastal, kuid 2008. aastal ja uurimisperioodil tehti investeeringuid vaid minimaalselt.
(123)
Märgitakse, et arvestades toodangu ja võimsuse kasutamise vähenemist 2008. aastal ja uurimisperioodil ning liidu tootjate turuosa järsku langust, ei ole mõistlik eeldada, et sellel ajal oleks tehtud suuri investeeringuid.
(124)
Märgitakse, nagu mainitud ajutise määruse põhjendustes 233 ja 234, et kogu vaatlusalusel perioodil oli valimisse kuulunud liidu tootjate olukord väga halb ning nad said suurt kahju ajavahemikul 2006. aastast uurimisperioodini. Seega on kohatu oodata liidu tootjatelt sellises olukorras märkimisväärseid investeeringuid.
(125)
Seega järeldatakse, et piiratud investeeringud 2008. aastal ja uurimisperioodil ei mõjutanud oluliselt liidu tootmisharu kahju, vaid olid pigem selle tulemus.
5.3. Järeldus põhjuslike seoste kohta
(126)
Kuna muud märkused põhjusliku seose kohta puuduvad, kinnitatakse käesolevaga ajutise määruse põhjendused 246-264.
6. LIIDU HUVID
(127)
Pärast esialgsete järelduste teatavakstegemist esitas märkimisväärne arv ELi töötlejaid ja/või villijaid väite, et liidu huvide analüüsis ei kajastu õigesti mitme koostööd tegeva kasutaja väited ja et järeldused on vastuolus praeguse majandusliku keskkonnaga. Täiendavaid selgitusi või põhjendusi nad aga ei esitanud. Kõik äriühingud nõudsid ärakuulamist, kuid tegelikult tulid ärakuulamisele ainult kaks äriühingut sellest kasutajate rühmast ja üks Itaalia villijate ühing. Olulisemaid märkusi esitasid: koostööd tegev ELi töötleja (ALPLA), rühm töötlejaid (Caiba SA, Coca-Cola group, Danone Waters, Logoplaste, MFS Commodities, PepsiCO, Novara International ja Silico Polymers), koostööd tegev impordiagent (GSI) ja plastmassitöötlejate ühing (EuPC). Nad kõik olid tungivalt igasuguste meetmete kehtestamise vastu.
6.1. Liidu tootmisharu ja muude liidu tootjate huvid
(128)
Mõned huvitatud isikud väitsid, et ELi tootjad (kuri)tarvitavad kaitsemeetmeid, et kaitsta liidu turgu ja hoida ELis kunstlikult kõrgeid hindu. Nad viitasid dumpinguvastastele ja/või tasakaalustusmeetmetele, mis on kehtestatud India, Indoneesia, Lõuna-Korea, Malaisia, Taiwani, Tai ning Hiina Rahvavabariigi suhtes. Märgitakse, et igal ELis tootval äriühingul on õigus esitada kaebusi ja taotleda kaitsemeetmeid, kui ta suudab tõendada, et toimub kahjulik subsideerimine. Asjaolu, et subsideerimine ja dumping on kindlaks tehtud mitme riigi puhul on ilmselt tingitud sellest, et 1990ndatel aastatel selle toote nõudlus kasvas tohutult, iga aastaga kahekordistudes. See ahvatles kogu maailmas investeeringuid tegema ja põhjustas üle kogu maailma PETi struktuurilise ülepakkumise. Märgitakse, et ka mõnes kolmandas riigis on võetud meetmeid mitme eelnimetatud riigi suhtes, mis näitab ilmekalt struktuurilise probleemi olemasolu.
(129)
Mitu huvitatud isikut rõhutasid, et liidu tootjad ei suuda oma näitajaid pikas perspektiivis parandada, sest teistes kolmandates riikides tehtud investeeringud võetakse peagi kasutusele ja need viivad ELis kunstlikult üleval hoitud hinnad alla.
(130)
Uurimine tegi kindlaks, et Omaanis hiljuti kasutusele võetud investeering on tunduvalt suurendanud selle impordimahtu 2009. aastal, mistõttu ei ole välistatud, et see võib edaspidi hakata liidu tootmisharule muret tegema. Kuid nagu ajutise määruse põhjenduses 270 mainitud, ei ole võimalikud uued investeeringud, mis võivad tekitada liidu tootmisharule kahju, mõjuv põhjus, et jätta selles menetluses ära õigustatud kaitsemeetmed.
(131)
Üks huvitatud isik väitis, et kui PETi hind ELis tõuseb, saavad oma tulemusi parandada üksnes need ELi tootjad, kes on teinud investeeringuid sellistes kolmandates riikides, mille suhtes ei ole kehtestatud meetmeid (Tai, USA, Venemaa) või kolmandate riikide (Lõuna-Korea) PETi tootjatesse. Huvitatud isik väitis, et ELi tootjate lühiajaline kasu kaob, sest rikkus siirdub EList väljaspool tegutsevate tootjate kätte.
(132)
Selle kohta märgitakse, et ei ole tõendeid, mis kinnitaksid, et väljaspool kaubanduse kaitsemeetmeid toimivatele kolmandate riikide tootjatele või nulltollimaksuga äriühingutele läinud rahalised soodustused kaaluksid üles liidu tootmisharu saadava kasu.
(133)
Väideti, et liidu tootjad annavad tööd vaid 2 000 inimesele, seevastu PETi töötlejad ja villijad, keda igasugune tollimaks tugevasti mõjutab, annavad tööd vastavalt 20 000 ja 60 000 inimesele.
(134)
Märgitakse, et PETi tootjate töötajaskond ei ole kaduvväike ja küsimust, kas meetmete kehtestamine on üldkokkuvõttes liidu huvide vastu, ei saa taandada vaid tööga hõivatud inimeste arvule. Eriti asjakohane on siinjuures märkida, et meetmete kehtestamine tõenäoliselt ei mõjutaks märgatavalt asjaomaseid kasutajaid, kui pidada silmas tollimaksumäära ja muid tarneallikaid, nagu osutatud põhjendustes 141-156.
6.2. Liidus asuvate sõltumatute importijate huvid
(135)
Nenditakse, et sõltumatud importijad ei teinud uurimisega koostööd.
(136)
Koostööd tegev agent vaidles otsustavalt vastu väitele, et tollimaksu kehtestamine ei avalda tema äritegevusele mõju. Äriühing väitis, et ta töötab komisjonitasu alusel ja mõju on suur, sest tunduv osa tema äritegevusest on seotud asjaomaste riikidega. Kui kehtestataks lõplikud meetmed, mõjutaks see asjaomaste riikide tootjatelt saadavat komisjonitasu, kui asjaomastest riikidest pärit PET ei ole enam konkurentsivõimeline teiste tootjate PET-iga.
(137)
Arvestades üldiselt mõõdukat tollimaksumäära, ei ole tõenäoline, et see mõjutaks märkimisväärselt PETi müüki asjaomastest riikidest. Lisaks võib agent edaspidi tõenäoliselt minna üle impordile teistest tarneriikidest, nagu Omaan, USA, Brasiilia, Mehhiko, aga ka nullmääraga dumpinguvastase tollimaksuga Lõuna-Korea äriühingutest. Nende eksportivate tootjate müük peaks agendile kompenseerima meetmete kehtestamisest tekkida võiva kahju. Järelikult lükatakse väide tagasi.
6.3. Liidu toorainetarnijate huvid
(138)
Üks huvitatud isik väitis, et ei ole õige kaitsta ELi PETi tootjate toorainetarnijaid pakendamistööstuse, villijate ja lõpptarbijate kulul.
(139)
Märgitakse, et analüüs meetmete mõju kohta tarnivale tööstusele on kooskõlas algmääruse artikliga 31. Sellise analüüsi tegemine on tavapärane, eriti siis, kui tooraine tarnijate ja liidu tootjate vahel on kindel seos.
(140)
Arvestades, et mingeid muid märkusi ei esitatud, kinnitatakse käesolevaga ajutise määruse põhjendused 265-279.
6.4. Kasutajate huvid
(141)
Tuleb rõhutada, et pudelite eelvormide tootmiseks kasutatav polüetüleentereftalaat moodustab 70-80 % töötlejate tootmiskulude kogusummast. Seega on see nende äriühingute jaoks otsustava tähtsusega kuluartikkel.
(142)
Mõned huvitatud isikud teatasid, et ELi pakendamistööstus saab villijatelt üha uusi nõudmisi, et pakend oleks keskkonnasõbralikum ja uue kujundusega. Seetõttu tundub, et mõned töötlejad peavad pidevalt tegema investeeringuid uurimis- ja arendustööks, et luua uusi ja uue kujundusega tooteid, et püsida konkurentsis ja luua tooteahelas lisandväärtust.
(143)
Mõned huvitatud isikud väitsid, et mõju ELi töötlevale tööstusele on tugev ja see hävitab nende vahendid, mis on ette nähtud investeeringuteks uue ja keskkonnasõbralikuma pakendi nimel, aga võib-olla sunnib sulgema sadu väiksemaid äriühinguid, kelle kasumimarginaalid on väiksemate mahtude ja piiratud läbirääkimisvõimaluste tõttu väiksemad.
(144)
Tõepoolest, kui töötlejad kannavad kogu meetmetest tingitud hinnakasvu, avaldaks see neile sõltuvalt tarneallikast tugevat mõju, kuna PETi hind moodustab põhiosa nende kuludest ning paljud väikese ja keskmise suurusega äriühingud töötavad väikese kasumimarginaaliga.
(145)
Seda silmas pidades korraldati kontrollkäik väikese plastmassitöötleja juurde Itaalias, et saada selgem ettekujutus tollimaksu mõjust selle kasutajarühma puhul. Uurimine näitas, et töötlejail on siiski mingil määral võimalik hinnatõus edasi suunata, eriti siis, kui hinnatõus ei ole väga väike ja kui seda võib eeldada. Mõnel PETi töötlejal on lepingus sätted, mis võimaldavad lepingut vastavalt tooraine hindadele kohendada, nii et ELi töötlejad saavad osa hinnatõusust jätta villijate kanda.
(146)
Arvestades eelöeldut ja seda, et tollimaks on üsna mõõdukas, järeldatakse, et tasakaalustaval tollimaksul ei ole tõenäoliselt laastavat mõju töötlejatele.
(147)
Mõned huvitatud isikud kordasid väidet, et lõplike meetmete kasutuselevõtmine suurendab ohtu, et PETi töötlejad viivad tootmise mujale. Nad väitsid, et kui ELi töötlejad viiksid oma tootmise ära, ei olekski meetmetest enam pikas perspektiivis ELi tootjatele kasu. Üks koostööd tegev PETi töötleja väitis, et tootmise äraviimine on juba alanud ja meetmete võtmine vaid kiirendaks seda. Sama osapool väitis, et suur osa ELi töötlejatest läheksid ELi piiride lähedale (Šveitsi, Horvaatiasse, Bosniasse, Serbiasse, Türgisse, Venemaale ja Ukrainasse) ning nii mõnigi töötleja viiks oma tootmise nimetatud piirkondadesse meelsamini kui seda ajutises määruses on eeldatud.
(148)
Kogutud andmetest ilmneb, et tootmist on tõepoolest juba hakatud ära viima, millest võib järeldada, et tasakaalustavate meetmete võtmine võiks olla üks mitmest äriühingute otsuseid mõjutavast tegurist. Siiski ei leitud, et seekordsete meetmete mittevõtmise tõttu oleksid sellised äriühingud valmis ELi jääma, sest otsuse aluseks on tavaliselt paljusid tahke arvesse võttev analüüs, seega mitte ainult kaubanduslikud kaitsemeetmed vaid ka muud asjaolud, nagu kliendi lähedus, tootearenduseks vajaliku oskustööjõu leidmine, üldine kulude struktuur jne.
(149)
Märgitakse, et kogutud teave näitab, et ELi töötleval tööstusel on ees mitu tähtsat ülesannet seoses struktuuriliste puudustega, mis tulevad kiiresti muutuvas keskkonnas ja üha karmimas konkurentsis aina rohkem esile. On ilmne, et mastaabid on selles äris olulised ning turgude konsolideerumine on juba alanud, tuues kaasa äriühingute sulgemisi ja mujale siirdumist. Järelikult ei põhjusta tasakaalustavatest meetmest tingitud PETi hinnatõus väiketöötlejate kardetud sulgemisi.
(150)
Järelikult ei ole tasakaalustavate meetmete võtmine otsustav tegur PETi töötleva tööstuse äriühingute võimaliku mujale siirdumise otsuse tegemisel.
(151)
Mitu huvitatud isikut nentisid, et meetmete võtmine avaldaks märkimisväärset mõju paljudele villijatele, sest lepinguliste kohustuste tõttu jääks PET-vaigu hinnatõus vähemalt osaliselt ikkagi nende kanda. Väideti, et mõnel villijal ei ole võib-olla võimalik suunata hinnatõusu oma klientide - kaubandusvõrgu - kanda ning nad ei pruugi sellise hinnatõusuga toime tulla.
(152)
Samad isikud väitsid, et nende toodete hulka, mida tollimaks mõjutab, on alahinnatud, kuna tegemist ei ole üksnes pudelisse villitud vee, karastusjookide ja toiduõlide, vaid ka õlle, piima ja piimatoodete, mahlade, ketšupi, vürtside, kosmeetika- ja hügieenitoodete, ravimite, vitamiinide ja lisandite, majapidamis- ja puhastusainete ning autoõlide ja määrdeainetega.
(153)
On selge, et PET-pakendil on palju kasutusalasid. Märgitakse, et ajutises määruses pöörati tähelepanu villijatele avalduvale mõjule, kuna ajutine määrus põhineb andmetel, mis saadi uurimisega koostööd teinud äriühingutelt, kes olid peamiselt vee, karastusjookide ja mahla villijad. Kasutada ei olnud muid täpsemaid andmeid, millest oleks ilmnenud eespool mainitud rakendustele avalduv suurem mõju.
(154)
Seega võib lõplikult kinnitada ajutise määruse põhjenduses 291 kirjeldatud järeldused. Kui arvestada võetavate meetmete mõõdukust, võiks selle toimel tekkiv hinnatõus olla kuni 1 % (halvimal juhul, siis kui kogu meetmete mõju langeb villijate õlule), mistõttu see avaldab vaid piiratud mõju villijate üldolukorrale ning seda ka siis, kui nad, nagu väidetakse, ei saa hinnatõusu kanda üle oma tarbijatele.
(155)
Mitu huvitatud isikut väitsid, et kaubanduse kaitsemeetmed teravdavad tarnedefitsiiti liidu turul, mis on probleemiks eelkõige suvekuudel, kui suureneb vee ja jookide nõudlus. Väideti, et 2010. aastal on vaja importida kuni 900 000 tonni. Veelgi teravdab probleemi see, et mõned ELi tootjad on ühtlasi PETi töötlejad ning nad müüvad toorainet vabal turul alles siis, kui oma nõudlus on rahuldatud ja teevad seda hinnalisandiga.
(156)
Selles osas uut teavet ei esitatud ning ajutise määruse põhjendustes 294 ja 295 esitatud väiteid tagasi ei lükatud. Märgitakse, et AÜEst ja Pakistanist saabuvale impordile kehtestatava tollimaksu mõõduka määra tõttu ei peaks see mainitud riikidest tuleva kauba mahtu oluliselt mõjutama. Seega kinnitatakse lõplikult põhjendustes 294 ja 295 esitatud järeldused.
6.5. Mõju tarbijatele
(157)
Mitu huvitatud isikut väitsid, et ajutises määruses ei ole õigesti võetud arvesse mõju tarbijatele, kes ostavad iga päev PETi sisaldavaid tooteid. Nende väidete tõestuseks ei lisatud muud, kui nenditi, et hinnatõus 50 eurot tonni kohta tähendab 3 miljoni tonnise tarbimise puhul 150 miljoni eurost lisakulu aastas, mille peavad kandma tarbijad.
(158)
Märgitakse, et see hinnang ei ole realistlik, sest enamik osapooli nõustus väitega, et osa mõjust võtavad enda kanda PETi töötlejad, villijad ja kaubandusvõrk, seega osa suurenenud kulust jääb müügivõrgu kanda.
(159)
Mõju lõpptarbijale ei ületaks halvimal juhul (siis kui kogu hinnatõusu mõju langeb tarbijate õlule, mis on ebareaalne) 0,5 eurosenti tarbitud pudeli kohta, kuid on tõenäoliselt veelgi väiksem, sest kavandatud meede on mõõduka tasemega.
6.6. Järeldus liidu huvide kohta
(160)
Eespool öeldut arvesse võttes ja pärast üksikasjalikku huvide analüüsimist tehakse lõplik järeldus, et käesoleval juhul ei ole mõjuvaid põhjuseid meetmed kehtestamata jätta. Arvestades, et mingeid muid märkusi ei esitatud, kinnitatakse käesolevaga ajutise määruse põhjendused 280-298.
6.7. Märkused lõplike järelduste kohta
(161)
Pärast selliste oluliste asjaolude ja kaalutluste teatavaks tegemist, mille alusel komisjon tegi ettepaneku lõpliku tasakaalustava tollimaksu kehtestamiseks, esitasid mõned huvitatud isikud täiendavaid märkusi. Kuna need märkused peamiselt kordasid juba esitatud ning käsitletud märkusi, ei muutnud need eespool esitatud järeldusi.
(162)
Sellise juba korratud väite kohta, et hiljutine USA dollari ja euro vahelise kursi muutus põhjustas imporditud PETi hinna tunduva tõusu, mille tõttu liidu tootmisharu väidetavalt ei vaja enam kaitsemeetmeid, märgitakse, et subsiidiumivastasel uurimisel ei võeta tavaliselt arvesse uurimisperioodi järgset arengut, välja arvatud eriolukordades, kui saab muu seas näidata, et tegemist on pikaajalise loomuga olukorraga, mis võib märkimisväärselt tehtud järeldusi muuta. Kuid USA dollari ja euro vahelise kursi muutusi ei saa vaadelda sellise loomuga muutustena.
7. LÕPLIKUD MEETMED
7.1. Kahju kõrvaldamise tase
(163)
Üks huvitatud isik väitis, et sihtkasum 5 % on üle hinnatud uurimisperioodi teise kvartali osas, sest sel ajal (2008. aasta neljandas kvartalis) oli nõudlus väiksem (talvehooaeg), kuid ka ülemaailmne majanduskriis mõjutas tugevasti PETi tootjaid. Seetõttu väidetakse, et kohtuasjas T-210/95 (5) välja töötatud lahenduse õige rakendamine annaks subsideeritud impordi puudumise korral marginaali 0 %. Veel väitis osapool, et kuna kriisi mõju avaldus uurimisperioodi kõigi nelja kvartali ajal, oleks ka teiste kvartalite ajal 5 %-ne kasumimarginaal ebarealistlik, sest ka enne majanduskriisi, st 2006/2007, ei saavutanud liidu tootmisharu isegi 5 % lähedast kasumit.
(164)
Tõepoolest, vastavalt kohtuotsusele tuleks kasutada sihtkasumina sellist kasumit, mille liidu tootmisharu tõenäoliselt saaks tavalistes konkurentsitingimustes, ilma subsideeritud impordita. Meenutagem, et eelmistes sama tootega seotud uurimistes oli sihtkasum 7 % või rohkem, mitte 5 %, nagu esialgu käesolevas uurimises kasutati. 5 % on eeldatav kasum, mida saaks liidu tootmisharu, kui ei oleks subsideeritud importi. Seega lükatakse tagasi sihtkasumi vähendamise väide.
(165)
Arvestades põhjendustes 108-110 mainitud hindade allalöömise muudetud arvutust, on kahju kõrvaldamise tasemed järgmised:
Riik
Kahju kõrvaldamise tase
Iraan
16,7 %
Pakistan
14,1 %
AÜE
17,5 %
7.2. Lõplikud meetmed
(166)
Subsideerimise, kahju, põhjusliku seose ja liidu huvide kohta tehtud lõplikke järeldusi arvesse võttes ja kooskõlas algmääruse artikli 15 lõikega 1 tuleks kehtestada Iraanist, Pakistanist ja Araabia Ühendemiraatidest pärit vaatlusaluse toote impordi suhtes lõplik tasakaalustav tollimaks, mis vastaks väiksema tollimaksu reegli kohaselt subsiidiumi- või kahjumarginaali kõige madalamale leitud tasemele.
(167)
Eespool öeldut arvesse võttes ja kooskõlas algmääruse artikli 12 lõikega 1 otsustati, et Iraanist pärit impordi suhtes kohaldatava lõpliku tasakaalustava tollimaksu määr tuleks kehtestada kindlaksmääratud kahjumarginaali tasemel, samas kui Pakistanist ja Araabia Ühendemiraatidest pärit impordi suhtes kohaldatava lõpliku tasakaalustava tollimaksu määr tuleks kehtestada kindlaksmääratud subsiidiumimarginaali tasemel.
(168)
Märgitakse, et polüetüleentereftalaadiga seotud kulud ja selle hind kõikusid suhteliselt lühikese ajavahemiku jooksul märkimisväärselt. Seetõttu peeti asjakohaseks kehtestada tollimaksud konkreetse summana tonni kohta. Need summad tulenevad tasakaalustava tollimaksumäära kohaldamisest CIF-ekspordihindade suhtes, mida kasutati samaaegselt toimunud dumpinguvastase menetluse arvutustes.
(169)
Vastavalt eespool osutatule on kavandatavad tasakaalustava tollimaksu määrad, mida väljendatakse protsendina CIF-hinnast liidu piiril enne tollimaksu tasumist, järgmised:
Riik
Kogu subsiidiumi-marginaal
Kahjumarginaal
Lõpliku tasakaalustava tollimaksu määr
%
Summa
(eurot/tonn)
Iraan
51,8 %
16,7 %
16,7 %
139,70
Pakistan
5,1 %
14,1 %
5,1 %
44,02
AÜE
5,1 %
17,5 %
5,1 %
42,34
(170)
Mis tahes taotlus kohaldada äriühingu suhtes individuaalse tasakaalustava tollimaksu määra (näiteks pärast juriidilise isiku nimevahetust või uue tootmise või müügiga tegeleva üksuse asutamist) tuleb saata viivitamata komisjonile (6) koos kõigi vajalike andmetega, eelkõige nimevahetuse või tootmise või müügiga tegelevate isikutega seotud võimalike muudatuste korral äriühingu tootmistegevuses, omamaises või eksportmüügis. Vajaduse korral muudetakse määrust, ajakohastades nende äriühingute loetelu, kelle suhtes kohaldatakse individuaalseid tollimaksumäärasid.
7.3. Kohustused
(171)
Pärast selliste oluliste asjaolude ja kaalutluste teatavakstegemist, mille alusel kavatseti soovitada kehtestada lõplikud subsiidiumivastased meetmed, teatas Iraani eksportiv tootja, et ta soovib võtta hinnakohustuse algmääruse artikli 13 lõike 1 kohaselt.
(172)
Hinnakohustust uuriti ning leiti, et kuna eri tootetüüpide hinnad erinevad palju, ei ole üks pakutud minimaalse impordihinna kohustus piisav, et see tagaks kahjuliku subsideerimise kõrvaldamise kõigi tootetüüpide puhul.
(173)
Veel tehti kindlaks, et Iraani koostööd tegev eksportiv tootja müüb vaatlusalust toodet ja muid tooteid ELi ainult ühe seotud kaubandusettevõtja kaudu, kes ekspordib mitme äriühingu paljusid tooteid. Sellise müügistruktuuri korral on suur oht ristkompenseerimiseks, kuna kohustusega seotud polüetüleentereftalaati võib müüa ühele ja samale tarbijale koos teiste toodetega, nii et samale tarbijale müüdavate eri toodete hindasid võib kergesti kompenseerida või korvata. Lisaks sellele on avalikest allikatest teada, et Iraanis on veel vähemalt üks PETi tootja. Sellist müügistruktuuri arvesse võttes tekib tõsiseid kahtlusi, kas institutsioonid ja tolliasutused suudavad tagada, et ainult koostööd tegevalt eksportivalt tootjalt pärit PET müüakse kohustuse sätete kohaselt, sest tegemist on toorainega, mida saab teise tootega kergesti ära vahetada, sest tootjat on füüsiliselt raske kindlaks teha.
(174)
Eespool mainitut arvestades tehti järeldus, et selline kohustus ei ole praktiline ning seda ei saa vastu võtta. Osapoolt teavitati ja anti võimalus esitada märkusi. Tema märkused ei toonud aga muudatust eelnevasse järeldusse.
8. AJUTISE TOLLIMAKSU LÕPLIK SISSENÕUDMINE
(175)
Arvestades kindlaks tehtud tasakaalustatavate subsiidiumide suurusjärku ja liidu tootmisharule tekitatud kahju taset, leitakse, et ajutise määrusega kehtestatud ajutise tollimaksuna tagatiseks antud summad tuleks lõpliku tollimaksumäära ulatuses lõplikult sisse nõuda,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
1. Iraanist, Pakistanist ja Araabia Ühendemiraatidest pärit polüetüleentereftalaadi suhtes, mille viskoossuskoefitsient vastavalt ISO-standardile 1628-5 on 78 ml/g või kõrgem ja mis kuulub praegu CN-koodi 3907 60 20 alla, kehtestatakse lõplik tasakaalustav tollimaks.
2. Lõpliku tasakaalustava tollimaksu määr, mida kohaldatakse lõikes 1 kirjeldatud toodete CIF-hinna suhtes liidu piiril enne tollimaksu tasumist, on järgmine:
Riik
Lõpliku tasakaalustava tollimaksu määr (eurot/tonn)
Iraan: kõik äriühingud
139,70
Pakistan: kõik äriühingud
44,02
Araabia Ühendemiraadid: kõik äriühingud
42,34
3. Kui kaubad on enne vabasse ringlusse lubamist kahjustada saanud ja seetõttu jagatakse tolliväärtuse määramiseks tegelikult makstud või makstav hind vastavalt komisjoni 2. juuli 1993. aasta määruse (EMÜ) nr 2454/93 (millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik) (7) artiklile 145, vähendatakse eespool sätestatud summa põhjal arvutatud lõpliku tasakaalustava tollimaksu summat sellise protsendimäära võrra, mis vastab tegelikult makstud või makstava hinna jaotusele.
4. Kui ei ole ette nähtud teisiti, kohaldatakse kehtivaid tollimaksusätteid.
Artikkel 2
Komisjoni määruse (EL) nr 473/2010 alusel Iraanist, Pakistanist ja Araabia Ühendemiraatidest pärit ja praegu CN-koodi 3907 60 20 alla kuuluva ning vastavalt ISO standardile 1628-5 78 ml/g või suurema viskoossusega polüetüleentereftalaadi impordi suhtes kehtestatud ajutise tasakaalustava tollimaksu tagatiseks kogutud summad nõutakse lõplikult sisse vastavalt artiklile 1 sätestatud lõplikule tasakaalustavale tollimaksu määrale. Tagatiseks antud summad, mis ületavad lõpliku tasakaalustava tollimaksu määra, vabastatakse.
Artikkel 3
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 27. september 2010