РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 817/2010 НА КОМИСИЯТА
от 16 септември 2010 година
относно определяне на подробни правила по силата на Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета по отношение на изискванията за предоставяне на възстановявания при износ, свързани с хуманно отношение към живите животни от рода на едрия рогат добитък по време на транспорт
(преработена версия)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 г. за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти („Общ регламент за ООП“) (1), и по-специално член 170 във връзка с член 4 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 639/2003 на Комисията от 9 април 2003 г. относно определяне на подробни правила по силата на Регламент (ЕО) № 1254/1999 на Съвета по отношение на изискванията за отпускане на възстановявания при износ, свързани с хуманно отношение към живите животни от рода на едрия рогат добитък по време на транспорт (2) е бил неколкократно и съществено изменян (3). Поради по-нататъшни изменения и с оглед постигане на яснота, посоченият регламент следва да бъде преработен.
(2)
По силата на член 168 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 предоставянето и изплащането на възстановяванията при износ за живите животни от рода на едрия рогат добитък се подчинява на спазването на законодателството на Съюза, отнасящо се до хуманното отношение към животните и по-специално спазването на Регламент (ЕО) № 1/2005 на Съвета от 22 декември 2004 г. относно защитата на животните по време на транспортиране и свързаните с това операции (4).
(3)
С цел да се спазят стандартите относно хуманното отношение към животните, е необходимо да се въведе система за контрол, която да включва задължителните проверки, извършвани в изходните пунктове от митническата територия на Общността, след като животните са напуснали митническата територия на Общността в случай на смяна на транспортното средство, както и на мястото на първото разтоварване на животните в третата страна на крайното местоназначение.
(4)
За улесняване на доброто протичане на проверките на изхода от митническата територия на Общността е необходимо да се определят изходните пунктове.
(5)
Оценката на физическото и здравословното състояние на животните изисква специфични познания и опит. Затова е целесъобразно проверките да се извършват от ветеринарни лекари. Освен това, за да бъдат точни и хармонизирани тези проверки, е необходимо да се уточни техният обхват и да се установи образец на доклад.
(6)
Необходимо е за целите на настоящия регламент проверките в третите страни да бъдат задължителни и да бъдат извършвани от агенции на държавите-членки или от агенции, специализирани на международно ниво в областта на контрола и надзора (по-долу „надзорни агенции“), одобрени и контролирани от държавите-членки в съответствие с Регламент (ЕО) № 612/2009 на Комисията от 7 юли 2009 г. за установяване на общи подробни правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ на земеделски продукти (5). За да се извършват проверките за целите на настоящия регламент, е целесъобразно, по-специално, надзорните агенции да отговарят на изискванията за одобряване и контрол, определени в приложение VIII към Регламент (ЕО) № 612/2009.
(7)
В съответствие с член 168 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 и с настоящия регламент спазването на законодателството на Съюза относно хуманното отношение към животните е условие за плащането на възстановявания при износ. Следователно следва ясно да се уточни, че без да се засягат случаите на непреодолима сила, признати от съдебната практика на Съда на Европейския съюз, нарушаването на тези разпоредби относно хуманното отношение към животните води не до намаляване, а до неизплащане на възстановяването при износ за тези животни, за които изискванията за хуманно отношение не са спазени. От тези разпоредби, както и от правилата за хуманно отношение към животните, установени в членове 3-9 от Регламент (ЕО) № 1/2005 и в посочените в тях приложения, следва също така, че възстановявания не следва да се изплащат за животните, за които не са спазени посочените правила за хуманно отношение, независимо от конкретното физическо състояние на животните.
(8)
Ако се окаже, че Регламент (ЕО) № 1/2005 не се спазва по отношение на голям брой животни, е необходимо да се приложат подходящи санкции в допълнение към неизплащането на възстановяванията при износ. Освен това, когато неспазването е резултат от пълното незачитане на изискванията, приложими в областта на хуманното отношение към животните, следва да се установи пълната загуба на възстановяването при износ.
(9)
Тъй като съществуват несъответствия между различните езикови врсии, е необходимо да се изясни, че възстановяването за всички животни, посочено в декларацията за износ, трябва да бъде отказано, ако броят на животните, за които не е изплатено възстановяване, е повече от 5 % от броя, посочен в приетата декларация за износ, но поне три животни, или е десет животни или повече, но поне 2 % от броя, посочен в приетата деклараця за износ. Следователно член 6, параграф 2, буква б) следва да бъде изменен съответно.
(10)
Държавите-членки следва да предоставят на Комисията информацията, необходима за контрола и докладването във връзка с прилагането на настоящия регламент.
(11)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет за общата организация на селскостопанските пазари,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложно поле
По силата на член 168 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, изплащането на възстановявания при износ за живите животни от рода на едрия рогат добитък, обхванати от код по КН 0102 (по-долу „животните“) се извършва, при условие че по време на транспорта на животните до първия пункт за разтоварване в третата страна на крайното местоназначение са спазени членове 3-9 от Регламент (ЕО) № 1/2005 и приложенията, посочени в тях, както и настоящия регламент.
За целите на настоящия регламент в случай на транспорт по шосе „първото място на разтоварване в третата страна на крайно местоназначение“ означава мястото, на което първото животно е окончателно разтоварено от пътното транспортно средство, като по този начин се изключва място, на което пътуването се прекъсва, с цел да се осигури почивка, храна или вода на животните.
Член 2
Проверки, извършвани в митническата територия на Общността
1. Животните могат да напускат митническата територия на Общността единствено през следните изходни пунктове:
а)
граничен инспекционен пункт, одобрен с решение на Комисията за ветеринарните проверки на живи еднокопитни животни, пристигащи от трети страни,
или
б)
изходен пункт, определен от държавата-членка.
2. По отношение на животните, за които се приема декларация за износ, официалният ветеринарен лекар на изходния пункт проверява в съответствие с Директива 96/93/ЕО на Съвета (6) дали:
а)
изискванията, установени в Регламент (ЕО) № 1/2005, са спазени от мястото на тръгване така, както е определено в член 2, буква с) от посочения регламент до изходния пункт;
и
б)
условията за транспорт за останалата част от пътуването отговарят на Регламент (ЕО) № 1/2005 и са взети необходимите мерки за гарантиране на спазването им до първото разтоварване в третата страна на крайното местоназначение.
След като извърши проверките, официалният ветеринарен лекар попълва доклад в съответствие с образеца, представен в приложение I към настоящия регламент, с който удостоверява, че резултатите от извършените съгласно първа алинея проверки са задоволителни или не са.
Ветеринарният орган, отговорен за изходния пункт, съхранява този доклад в продължение най-малко на три години. Копие от доклада се изпраща на разплащателната агенция.
3. Ако официалният ветеринарен лекар на изходния пункт прецени, че изискванията на параграф 2 са изпълнени, той удостоверява това чрез едно от вписванията, изброени в приложение II и с полагане на печат и подпис върху документа, представляващ доказателство за напускането на митническата територия на Общността, в клетка J на контролен документ Т5 или на най-подходящото място върху националния документ.
4. Официалният ветеринарен лекар на изходния пункт отбелязва върху документа, посочен в параграф 3, общия брой животни, за които е приета декларация за износ без броя животни, родили или пометнали по време на транспорта, мъртвите животни или тези, за които изискванията на Регламент (ЕО) № 1/2005 не са били спазени.
5. Държавите-членки могат да поискат от износителя да пре-дупреди предварително официалния ветеринарен лекар на изходния пункт за пристигането на партидата на изходния пункт.
6. Чрез дерогация от параграф 1, когато се прилага опростеният общностен транзитен режим за превоз чрез железопътен транспорт или в големи контейнери, посочен в член 11 от Регламент (ЕО) № 612/2009, официалният ветеринарен лекар извършва проверките в службата, където животните са поставени под този режим.
Заверките и удостоверяването, посочени в параграфи 3 и 4 от настоящия член, се нанасят върху документа, използван за изплащането на възстановяването при износ или върху контролния документ Т5 в случая, описан в член 11, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 612/2009.
Член 3
Проверки, извършвани в третите страни
1. Износителят гарантира, че животните ще бъдат предмет на проверка, след като са напуснали митническата територия на Общността:
а)
на всяко място, където се извършва смяна на транспортното средство, освен ако тази смяна не е планирана и не се дължи на изключителни и непредвидими обстоятелства;
б)
на мястото на първото разтоварване в третата страна на крайно местоназначение.
2. Специализирана на международно ниво агенция в областта на контрола и надзора, одобрена и контролирана за тази цел от държава-членка в съответствие с членове 18-23 от Регламент (ЕО) № 612/2009 или официална агенция на държава-членка се натоварва с изпълнението на предвидените в параграф 1 проверки.
Проверките, предвидени в параграф 1, се извършват от ветеринарен лекар, който притежава диплома, свидетелство или друго удостоверение за професионална квалификация по ветеринарна медицина, както е посочено в член 21 от Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (7). Въпреки това, държавите-членки, които са одобрили агенциите, специализирани на международно ниво в областта на контрола и надзора, посочени в първа алинея от настоящия параграф, проверяват дали тези агенции извършват проверка доколко ветеринарните лекари, чиято квалификация не е обхваната от посочената директива, познават изискванията, наложени от Регламент (ЕО) № 1/2005. Тези проверки се извършват по разумен, обективен и безпристрастен начин чрез подходящи за целта процедури.
За всяка проверка, проведена съгласно параграф 1, се изготвя доклад в съответствие с образците, установени в приложения III и IV към настоящия регламент, който се попълва от ветеринарния лекар, извършил проверката.
Член 4
Процедура за изплащане на възстановяванията при износ
1. Износителят предоставя на компетентния орган на държавата-членка, в която е приета декларацията за износ, всички необходими сведения, отнасящи се до пътуването, най-късно до момента на подаване на декларацията за износ.
В същото време или най-късно до момента, в който го узнава, износителят уведомява компетентния орган за всяка евентуална смяна на транспортното средство.
2. Заявленията за изплащане на възстановяванията при износ, изготвени в съответствие с член 46 от Регламент (ЕО) № 612/2009, се допълват в срока, определен в същия член, със:
а)
надлежно попълнения документ, посочен в член 2, параграф 3 от настоящия регламент,
и
б)
докладите, предвидени в член 3, параграф 2, трета алинея от настоящия регламент.
3. Когато вследствие на независещи от износителя обстоятелства, не е било възможно провеждането на посочените в член 3, параграф 1 проверки, компетентният орган, въз основа на мотивирано искане от износителя, може да приеме други документи, удостоверяващи, че разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1/2005 са били спазени.
Член 5
Неизплащане на възстановяванията при износ
1. Общата сума на възстановяването при износ на животно, изчислена в съответствие с втората алинея, не се изплаща за:
а)
животните, умрели по време на транспорта, освен при обстоятелствата, предвидени в параграф 2;
б)
животните, родили или пометнали по време на транспорта преди първото им разтоварване в третата страна на крайно местоназначение;
в)
животните, за които, в съответствие с документите, посочени в член 4, параграф 2, и/или всеки друг елемент на негово разположение, отнасящ се до съобразяването с настоящия регламент, компетентният орган счита, че членове 3-9 от Регламент (ЕО) № 1/2005 и посочените в тях приложения не са спазени.
Теглото на едно животно, за което възстановяването при износ не е изплатено, се определя на фиксирана основа, като се раздели общото тегло в килограми, така както е записано в декларацията за износ, на общия брой животни, посочени в същата декларация.
2. Когато животните са умрели по време на транспорта в резултат на непреодолима сила, след като са напуснали митническата територия на Общността:
а)
в случай на недиференцирано възстановяване, се изплаща общата стойност на възстановяването при износ;
б)
в случай на диференцирано възстановяване, се изплаща частта от възстановяването при износ, изчислена в съответствие с член 25, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 612/2009.
Член 6
Санкции
1. Възстановяването при износ се намалява с размер, равен на размера на възстановяването при износ, което не е изплатено в съответствие с член 5, параграф 1, ако броят животни, изключени от правото на плащане на възстановяване при износ, е:
а)
равен на повече от 1 % от броя, посочен в приетата декларация за износ, но поне две животни;
или
б)
повече от пет животни.
2. Възстановяването при износ се отказва за всички животни, посочени в декларацията за износ, ако броят животни, изключени от правото на плащане на възстановяване по силата на член 5, параграф 1, е:
а)
повече от 5 % от броя животни, посочен в приетата декларация за износ, но поне три животни;
или
б)
десет животни или повече, но поне 2 % от броя животни, посочен в приетата декларация за износ.
3. За целите на параграфи 1 и 2 не се вземат предвид животните, умрели по време на транспорта и животните, родили или пометнали преди първото разтоварване в третата страна на крайно местоназначение, за които износителят представи доказателства, удовлетворяващи компетентния орган, че смъртта или помятането не се дължат на неспазване на Регламент (ЕО) № 1/2005.
4. Санкцията, посочена в член 48 от Регламент (ЕО) № 612/2009, не се прилага за неизплатената стойност, нито за стойността на намалението, посочено в член 5 от настоящия регламент и в параграфи 1 и 2 от настоящия член.
Член 7
Връщане на недължимо платени суми
Когато след изплащането на възстановяването при износ, се установи, че Регламент (ЕО) № 1/2005 не е спазен, съответната част от възстановяването при износ, включително и при необходимост санкцията, посочена в член 6 от настоящия регламент, се считат за недължимо платени и се връщат в съответствие с член 49 от Регламент (ЕО) № 612/2009.
Член 8
Предоставяне на информация
Най-късно до 31 март на всяка година, държавите-членки пре-доставят на Комисията следната информация, отнасяща се до прилагането на настоящия регламент за изтеклата календарна година:
а)
броя декларации за износ на животни, за които е изплатено възстановяване при износ, и броя животни, за които е изплатено възстановяването при износ;
б)
броя декларации за износ, за които не е изплатено възстановяване при износ или е изплатено частично, и броя животни, за които не е изплатено възстановяване при износ;
в)
броя декларации за износ, за които цялото възстановяване при износ е върнато или част от него, и броя животни, за които възстановяването при износ е било върнато, включително тези, за които връщането на възстановяванията при износ се отнася до операции по износ, предхождащи въпросния период;
г)
причините за неизплащането и връщането на възстановяването за животните, посочени в букви б) и в), както и броя на тези животни, вписан съответно под категории Б, В и Г, посочени в приложения I, III и IV;
д)
броя на санкциите за всяка категория, предвидена в член 6, параграфи 1 и 2, със съответния брой на животните и сумите на неизплатеното възстановяване;
е)
стойността в евро на неизплатените възстановявания при износ и върнатите суми, включително върнатите суми, отнасящи се до операции по износ, предхождащи въпросния период;
ж)
броя декларации за износ и размерите, за които тече процедура по връщане на суми;
з)
всякаква друга информация, която държавите-членки считат за необходима по отношение на прилагането на настоящия регламент.
Член 9
Отмяна
Регламент (ЕО) № 639/2003 се отменя.
Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение VI.
Член 10
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 16 септември 2010 година.
KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr 817/2010,
16. september 2010,
milles sätestatakse üksikasjalikud eeskirjad vastavalt nõukogu määrusele (EÜ) nr 1234/2007 seoses eksporditoetuste andmise nõuetega, mis käsitlevad elusveiste heaolu veo ajal
(uuesti sõnastatud)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 22. oktoobri 2007. aasta määrust (EÜ) nr 1234/2007, millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid (ühise turukorralduse ühtne määrus), (1) eriti selle artiklit 170 koostoimes artikliga 4,
ning arvestades järgmist:
(1)
Komisjoni 9. aprilli 2003. aasta määrust (EÜ) nr 639/2003, milles sätestatakse üksikasjalikud eeskirjad vastavalt nõukogu määrusele (EÜ) nr 1254/1999 seoses eksporditoetuste andmise nõuetega, mis käsitlevad elusveiste heaolu veo ajal, (2) on korduvalt oluliselt muudetud (3). Kuna määrusesse tuleb teha uusi muudatusi, on selguse huvides soovitatav määrus uuesti sõnastada.
(2)
Vastavalt määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklile 168 antakse ja makstakse elusveiste eksporditoetust nõuete täitmisel, mis on sätestatud loomade heaolu käsitlevates Euroopa Liidu õigusaktides, eriti nõukogu 22. detsembri 2004. aasta määruses (EÜ) nr 1/2005, mis käsitleb loomade kaitset vedamise ja sellega seonduvate toimingute ajal (4).
(3)
Loomade heaolu standardite säilitamise tagamiseks tuleks kehtestada järelevalvesüsteem, mis hõlmab kohustuslikke kontrolle ühenduse tolliterritooriumilt väljumise kohtades ja veovahendi vahetamise korral pärast ühenduse tolliterritooriumilt lahkumist ning samuti lõppsihtkohaks oleva kolmanda riigi esimeses mahalaadimiskohas.
(4)
Ühenduse tolliterritooriumilt väljumisel tehtava nõuetekohase kontrolli hõlbustamiseks tuleb määrata kindlaks väljumiskohad.
(5)
Loomade füüsilise seisundi ja tervise hindamine nõuab eriteadmisi ja kogemusi. Seetõttu peab kontrollid tegema veterinaararst. Lisaks sellele tuleks täpsustada nende kontrollide ulatus ja kehtestada näidisaruanne, et muuta need kontrollid täpseks ja ühetaoliseks.
(6)
Käesoleva määruse kohaselt kolmandates riikides tehtavad kontrollid peaksid olema kohustuslikud ning need peaksid läbi viima liikmesriikide asutused või rahvusvahelised kontrolli- ja järelevalveasutused (edaspidi „järelevalveasutused”), mis on liikmesriikide poolt heaks kiidetud ja kontrollitud vastavalt komisjoni 7. juuli 2009. aasta määrusele (EÜ) nr 612/2009, milles sätestatakse põllumajandustoodete eksporditoetuste süsteemi kohaldamise üksikasjalikud ühiseeskirjad (5). Käesoleva määruse kohaste kontrollide tegemiseks peaksid järelevalveasutused eelkõige vastama määruse (EÜ) nr 612/2009 VIII lisas sätestatud heakskiidu- ja kontrollinõuetele.
(7)
Määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklis 168 ja käesolevas määruses on sätestatud, et Euroopa Liidu loomade heaolu eeskirjade järgimine on eksporditoetuste maksmise tingimus. Seepärast tuleks sõnaselgelt sätestada, et kõnealuste loomade heaolu käsitlevate sätete eiramisega, välja arvatud vääramatu jõu juhtumitel, mida on tunnustatud Euroopa Liidu Kohtu kohtupraktikas, ei kaasne mitte eksporditoetuse vähendamine, vaid sellest ilmajätmine, mis on seotud selliste loomade arvuga, kelle puhul heaolu käsitlevaid nõudeid ei täidetud. Nii kõnealustest sätetest kui ka määruse (EÜ) nr 1/2005 artiklites 3-9 ning selles nimetatud lisades sätestatud loomade heaolu eeskirjadest tuleneb, et toetusest jäetakse ilma selliste loomade puhul, kelle suhtes heaolu käsitlevaid nõudeid ei täidetud, olenemata loomade konkreetsest füüsilisest seisundist.
(8)
Kui on tõendeid, et suure arvu loomade puhul ei ole täidetud määruse (EÜ) nr 1/2005 nõudeid, tuleks lisaks eksporditoetuse tasumata jätmisele kohaldada asjakohaseid karistusi. Peale selle tuleks kehtestada, et toetusest jäädakse täiesti ilma, kui kõnealune rikkumine tuleneb loomade heaolu nõuete täielikust eiramisest.
(9)
Keeleversioonide erinevuse tõttu on vaja täpsustada, et eksporditoetus jäetakse maksmata kõigi ekspordideklaratsioonis märgitud loomade eest, kui loomade arv, kelle eest eksporditoetust ei maksta, on üle 5 % vastuvõetud ekspordideklaratsioonis märgitud arvust, kuid on vähemalt kolm looma; või kümme või rohkem looma, kuid vähemalt 2 % vastuvõetud ekspordideklaratsioonis märgitud arvust. Artikli 6 lõike 2 punkti b tuleks vastavalt muuta.
(10)
Liikmesriigid peaksid esitama komisjonile teabe, mis on vajalik käesoleva määruse kohaldamise jälgimiseks ja sellest teatamiseks.
(11)
Käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas põllumajandusturgude ühise korralduse komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Reguleerimisala
CN-koodi 0102 alla kuuluvate elusveiste (edaspidi „loomad”) eest vastavalt määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklile 168 eksporditoetuste maksmise tingimuseks on määruse (EÜ) nr 1/2005 artiklite 3-9 ning selles nimetatud lisade ja käesoleva määruse täitmine loomade vedamise jooksul lõppsihtkohaks oleva kolmanda riigi esimesse mahalaadimiskohta.
Käesoleva määruse tähenduses loetakse „lõppsihtkohaks oleva kolmanda riigi esimeseks mahalaadimiskohaks” kohta, kus loomad maanteesõidukist lõplikult maha laaditakse, mille all ei peeta silmas kohta, kus vedu katkestatakse loomadele puhkuse andmiseks, nende söötmiseks või jootmiseks.
Artikkel 2
Kontroll ühenduse tolliterritooriumil
1. Loomi võib ühenduse tolliterritooriumilt välja viia ainult järgmistest väljumiskohtadest:
a)
piiripunktist, mis on heaks kiidetud komisjoni otsusega kolmandatest riikidest toodavate eluskabiloomade veterinaarkontrolli kohta;
või
b)
liikmesriigi määratud väljumiskohast.
2. Väljumiskohas kontrollib riiklik veterinaararst vastavalt nõukogu direktiivile 96/93/EÜ (6) nende loomade puhul, kelle kohta ekspordideklaratsioon on vastu võetud, kas:
a)
määruses (EÜ) nr 1/2005 sätestatud nõudeid on täidetud artikli 2 punkti r kohaselt alates lähtekohast kuni väljumiskohani;
ja
b)
kas veotingimused ülejäänud teekonnal vastavad määrusele (EÜ) nr 1/2005 ja kas on võetud vajalikud meetmed, et tagada vastavus sellele määrusele kuni lõppsihtkohaks oleva kolmanda riigi esimese mahalaadimiskohani.
Kontrollid teinud riiklik veterinaararst koostab käesoleva määruse I lisas sätestatud näidise kohaselt aruande, mis tõendab, kas esimese lõigu kohaselt läbiviidud kontrollide tulemused on rahuldavad või mitte.
Väljumiskoha vastutav veterinaarasutus säilitab aruannet vähemalt kolm aastat. Makseasutusele saadetakse nimetatud aruande koopia.
3. Kui väljumiskoha riiklik veterinaararst on veendunud, et lõike 2 nõuded on täidetud, kinnitab ta seda ühega II lisas loetletud kannetest ning lööb templi ja kirjutab allkirja ühenduse tolliterritooriumilt lahkumist tõendava dokumendi kontrolleksemplari T5 lahtrisse J või riikliku dokumendi ettenähtud kohta.
4. Väljumiskoha riiklik veterinaararst märgib lõikes 3 osutatud dokumendile loomade koguarvu, kelle kohta ekspordideklaratsioon on vastu võetud, millest on lahutatud loomade arv, kes transpordi ajal poegisid või kelle tiinus enneaegselt katkes, kes surid või kelle puhul ei täidetud määruse (EÜ) nr 1/2005 nõudeid.
5. Liikmesriigid võivad nõuda, et eksportija teataks oma saadetise saabumisest väljumiskohta väljumiskoha riiklikule veterinaararstile ette.
6. Kui kohaldatakse komisjoni määruse (EÜ) nr 612/2009 artiklis 11 osutatud raudteel või suurtes konteinerites veetava kauba ühenduse lihtsustatud transiidiprotseduuri, teeb riiklik veterinaararst erandina lõikest 1 kontrolli tolliasutuse juures, kus loomad sellele protseduurile suunatakse.
Käesoleva artikli lõigetes 3 ja 4 osutatud tõendus ja kinnitus kantakse dokumenti, mida kasutatakse toetuse maksmise dokumendina, või määruse (EÜ) nr 612/2009 artikli 11 lõikes 4 nimetatud juhul kontrolleksemplari T5.
Artikkel 3
Kontroll kolmandates riikides
1. Pärast lahkumist ühenduse tolliterritooriumilt tagab eksportija, et loomi kontrollitakse:
a)
kõikides kohtades, kus vahetatakse veovahendit, v.a juhtudel, kui niisugune vahetus oli kavandamata ning selle põhjuseks olid erandlikud ja ettenägematud asjaolud;
b)
lõppsihtkohaks oleva kolmanda riigi esimeses mahalaadimiskohas.
2. Lõikes 1 osutatud kontrollide läbiviimise eest vastutab liikmesriigi poolt vastavalt määruse (EÜ) nr 612/2009 artiklitele 18-23 sel eesmärgil heakskiidetud ja kontrollitud rahvusvaheline kontrolli- ja järelevalveasutus või liikmesriigi ametiasutus.
Lõikes 1 nimetatud kontrollid teeb veterinaararst, kellel on Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2005/36/EÜ artiklis 21 osutatud veterinaariaalane diplom, tunnistus või muud kvalifikatsiooni tõendav dokument (7). Liikmesriigid, kes on heaks kiitnud käesoleva lõike esimeses lõigus osutatud rahvusvahelised kontrolli- ja järelevalveasutused, jälgivad, et need asutused kontrolliksid veterinaararstide (kelle kvalifikatsiooni ei ole hõlmatud käesoleva direktiiviga) teadmiste vastavust määruse (EÜ) nr 1/2005 nõuetele. Neid kontrolle viiakse läbi mõistlikul, objektiivsel ja erapooletul viisil asjakohase menetluse teel.
Iga lõike 1 kohaselt läbiviidud kontrolli kohta koostab kontrolli teinud veterinaararst aruande vastavalt käesoleva määruse III ja IV lisas sätestatud näidistele.
Artikkel 4
Eksporditoetuste maksmise kord
1. Eksportija informeerib ekspordideklaratsiooni aktsepteerinud liikmesriigi pädevat asutust teekonna kõikidest vajalikest üksikasjadest hiljemalt ekspordideklaratsiooni esitamise ajal.
Eksportija informeerib pädevat asutust igast võimalikust veovahendi vahetusest samal ajal või hiljemalt siis, kui ta saab sellest teada.
2. Määruse (EÜ) nr 612/2009 artikli 46 kohaselt koostatud eksporditoetuste taotlustele lisatakse selles artiklis ettenähtud ajavahemiku jooksul:
a)
käesoleva määruse artikli 2 lõikes 3 osutatud nõuetekohaselt täidetud dokument
ja
b)
käesoleva määruse artikli 3 lõike 2 kolmandas lõigus ettenähtud aruanded.
3. Kui artikli 3 lõikes 1 nimetatud kontrolli ei saanud teha eksportijast mitteolenevatel põhjustel, võib pädev asutus eksportija põhjendatud taotluse korral aktsepteerida muid dokumente, milles põhjendatakse veenvalt, et määruse (EÜ) nr 1/2005 sätted on täidetud.
Artikkel 5
Eksporditoetuse maksmata jätmine
1. Vastavalt teisele lõigule arvutatavat eksporditoetuse kogusummat looma kohta ei maksta:
a)
loomade eest, kes surid veo ajal, kui lõikest 2 ei tulene teisiti;
b)
loomade eest, kes poegisid või kelle tiinus enneaegselt katkes veo ajal enne nende esimest mahalaadimist lõppsihtkohaks olevas kolmandas riigis;
c)
loomade eest, kelle puhul pädev asutus leiab artikli 4 lõikes 2 nimetatud dokumentide ja/või tema käsutuses olevate muude käesoleva määruse täitmist käsitlevate üksikasjade põhjal, et määruse (EÜ) nr 1/2005 artiklites 3-9 ning selles nimetatud lisades sätestatut ei ole täidetud.
Looma kaal, kelle eest eksporditoetust ei maksta, määratakse kindlaks nii, et ekspordideklaratsioonis esitatud kogukaal kilogrammides jagatakse samas deklaratsioonis esitatud loomade koguarvuga.
2. Kui loomad surid veo ajal vääramatu jõu tagajärjel pärast ühenduse tolliterritooriumilt lahkumist:
a)
makstakse diferentseerimata toetuse puhul välja kogu toetus;
b)
makstakse arvutatud toetuse puhul välja määruse (EÜ) nr 612/2009 artikli 25 lõike 2 kohaselt kindlaksmääratud toetuse osa.
Artikkel 6
Karistused
1. Toetust vähendatakse täiendavalt summa võrra, mis on võrdne artikli 5 lõike 1 alusel maksmata jäetava toetuse summaga, kui loomade arv, kelle eest eksporditoetust ei maksta, on:
a)
üle 1 % vastuvõetud ekspordideklaratsioonis märgitud arvust, kuid vähemalt kaks looma;
või
b)
rohkem kui viis looma.
2. Eksporditoetus jäetakse maksmata kõigi ekspordideklaratsioonis märgitud loomade eest, kui loomade arv, kelle eest eksporditoetust artikli 5 lõike 1 alusel ei maksta, on:
a)
üle 5 % vastuvõetud ekspordideklaratsioonis märgitud arvust, kuid vähemalt kolm looma;
või
b)
10 või rohkem looma, kuid vähemalt 2 % vastuvõetud ekspordideklaratsioonis märgitud arvust.
3. Lõigete 1 ja 2 kohaldamisel ei võeta arvesse loomi, kes surid, poegisid või kelle tiinus katkes enneaegselt veo ajal enne nende esimest mahalaadimist lõppsihtkohaks olevas kolmandas riigis, ning kelle puhul eksportija tõendab pädevat asutust rahuldaval viisil, et nende surma, poegimise või tiinuse katkemise põhjuseks ei olnud määruse (EÜ) nr 1/2005 täitmata jätmine.
4. Määruse (EÜ) nr 612/2009 artiklis 48 nimetatud karistust ei kohaldata maksmata summa suhtes ega vastavalt käesoleva määruse artikli 5 ja käesoleva artikli lõigetele 1 ja 2 vähendatud summade suhtes.
Artikkel 7
Alusetult makstud summade sissenõudmine
Kui pärast toetuse maksmist tehakse kindlaks, et määrust (EÜ) nr 1/2005 ei täidetud, loetakse vastav osa toetusest, mis vajaduse korral sisaldab käesoleva määruse artikli 6 alusel tehtud mahaarvamist, alusetult makstuks ja see tuleb määruse (EÜ) nr 612/2009 artikli 49 kohaselt tagasi maksta.
Artikkel 8
Teabe edastamine
Liikmesriigid teatavad komisjonile hiljemalt iga aasta 31. märtsiks eelmisel kalendriaastal käesoleva määruse kohaldamisega seotud järgmise teabe:
a)
loomade ekspordideklaratsioonide arv, mille puhul eksporditoetust maksti, ja loomade arv, kelle eest eksporditoetust maksti;
b)
ekspordideklaratsioonide arv, mille puhul jäeti eksporditoetus täielikult või osaliselt maksmata, ja loomade arv, kelle eest eksporditoetust ei makstud;
c)
ekspordideklaratsioonide arv, mille puhul eksporditoetus osaliselt või täielikult tagasi nõuti, ja loomade arv, kelle eest eksporditoetus tagasi nõuti, sealhulgas loomad, kelle puhul eksporditoetuse tagasinõudmine oli seotud enne asjaomast ajavahemikku läbiviidud eksporditoimingutega;
d)
punktides b ja c osutatud loomade puhul eksporditoetuse maksmata jätmise või tagasinõudmise põhjused ning I, III ja IV lisas osutatud B-, C- ja D-kategooria loomade asjakohane arv;
e)
karistuste arv artikli 6 lõigetes 1 ja 2 sätestatud kategooriate puhul asjakohaste loomade ja maksmata jäetud toetuste arvuga;
f)
maksmata jäetud ja tagasi nõutud toetuste summad eurodes, sealhulgas enne asjaomast ajavahemikku läbiviidud eksporditoimingutega seotud tagasinõutud summad;
g)
ekspordideklaratsioonide arv ja summad, mille puhul tagasinõudmise menetlus alles kestab;
h)
mis tahes muu teave, mida liikmesriigid peavad käesoleva määruse toimimisel asjakohaseks.
Artikkel 9
Kehtetuks tunnistamine
Määrus (EÜ) nr 639/2003 tunnistatakse kehtetuks.
Viiteid kehtetuks tunnistatud määrusele käsitatakse viidetena käesolevale määrusele kooskõlas VI lisas esitatud vastavustabeliga.
Artikkel 10
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 16. september 2010