РЕШЕНИЕ 2011/210/ОВППС НА СЪВЕТА
от 1 април 2011 година
относно военна операция на Европейския съюз в подкрепа на операциите за хуманитарна помощ, в отговор на кризисното положение в Либия („EUFOR Libya“)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 28 и член 43, параграф 2 от него,
като взе предвид предложението на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност,
като има предвид, че:
(1)
В своята резолюция относно мира и сигурността в Африка, приета на 26 февруари 2011 г. (Резолюция 1970 (2011) на ССООН), Съветът за сигурност на ООН (Съвета за сигурност) изрази дълбокото си безпокойство от положението в Либия и осъди насилието и употребата на сила срещу граждански лица. Освен това Съветът за сигурност призова всички държави-членки на Организацията на обединените нации да осигурят хуманитарна и друга сродна помощ в Либия.
(2)
В своята резолюция относно положението в Либия, приета на 17 март 2011 г. (Резолюция 1973 (2011) на ССООН), Съветът за сигурност припомни Резолюция 1970 (2011) на ССООН и изрази решимостта си да гарантира защитата на гражданското население и на населените с граждански лица области, както и бързото и безпрепятствено преминаване на хуманитарната помощ и безопасността на хуманитарните служители. Съветът за сигурност на ООН приветства и реакцията на съседни държави, и по-конкретно Тунис и Египет, в отговор на нуждите на бежанците и чуждестранните работници и призова международната общност да подкрепи тези усилия.
(3)
Освен това Съветът за сигурност оправомощи държави членки, които са нотифицирали генералния секретар на ООН и които действат индивидуално или чрез регионални организации или договорености и в сътрудничество с него и с държавите, членуващи в Лигата на арабските държави, да предприемат всички необходими мерки за защита на гражданското население и населените с граждански лица области в Либия, застрашени от нападение, като същевременно се изключва присъствието на чуждестранна окупационна сила на либийска територия под каквато и да е форма.
(4)
В заключенията си от 21 март 2011 г. Съветът изрази загрижеността си във връзка с положението в Либия и осъди грубото и систематично нарушаване на правата на човека, насилието и бруталните репресии на режима срещу либийския народ. Съветът изрази задоволство от приемането на Резолюция 1973 (2011) на ССООН и подчерта решимостта на Съюза да допринесе за нейното изпълнение и да действа колективно и решително за тази цел заедно с всички международни партньори, по-специално с Лигата на арабските държави и други регионални заинтересовани страни. Съветът потвърди, че основната цел на Съюза е защитата на гражданското население и оказването на подкрепа на либийския народ да осъществи стремежите си към демократично общество.
Съветът изрази също готовността на Съюза да окаже, в рамките на общата политика за сигурност и отбрана, подкрепа за хуманитарната помощ в отговор на искането на Службата на ООН за координация по хуманитарни въпроси (OCHA) и с координационната роля на ООН.
(5)
На 24 март 2011 г. Съветът одобри концепция за управление на кризи в отговор на кризата в Либия. По-нататъшното планиране следва да се съсредоточи върху подкрепата за предоставянето на хуманитарна помощ. По-специално операцията няма да се отрази върху неутралността или безпристрастността на участващите в хуманитарните дейности. Всяко решение за започване на операцията трябва да бъде предшествано от искане на ОСНА и трябва да бъде взето с оглед на настоящата оценка на риска и на заплахата.
(6)
С правителствата на Египет и Тунис се провеждат дейности за съгласуване и консултиране, за да се осигури тяхното разрешение за възможно военно присъствие на Съюза в техните страни.
(7)
Комитетът по политика и сигурност (КПС) следва да упражнява, под ръководството на Съвета и на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност (върховният представител), политически контрол върху военната операция на Съюза, да ѝ осигурява стратегическо ръководство и да приема необходимите решения в съответствие с член 38, трета алинея от Договора за Европейския съюз (ДЕС).
(8)
Необходимо е да се договорят и сключат международни споразумения за участието на трети държави в операции на Съюза и за статута на силите и личния състав на Съюза.
(9)
Произтичащите от настоящото решение оперативни разходи с военни или отбранителни последици следва да се поемат от държавите-членки в съответствие с член 41, параграф 2 от ДЕС и в съответствие с Решение 2008/975/ОВППС на Съвета от 18 декември 2008 г. за създаване на механизъм за администриране на финансирането на общите разходи за операциите на Европейския съюз с военни и отбранителни последици (Athena) (1).
(10)
Член 28, параграф 1 от ДЕС дава правомощия на Съвета да приема решения за определяне на средствата, които трябва да се предоставят на Съюза. Референтната сума на общите разходи за военната операция на Европейския съюз за първоначалния четиримесечен срок представлява най-добрата оценка към настоящия момент и не засяга окончателните стойности за включване в бюджета, който трябва да се одобри в съответствие с правилата, предвидени в Athena.
(11)
В съответствие с член 5 от Протокола относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), Дания не участва в изготвянето и изпълнението на решения и действия на Съюза, свързани с въпросите на отбраната. Поради това Дания не участва във финансирането на настоящата операция,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Мисия
1. С цел укрепване на мандатите, предоставени с резолюции 1970 и 1973 (2011) на Съвета за сигурност на ООН, Съюзът, при отправено искане от Службата за координация по хуманитарните въпроси на ООН (OCHA), провежда в рамките на общата политика за сигурност и отбрана военна операция, наричана по-долу „EUFOR Libya“, в подкрепа на хуманитарната помощ в региона. Операцията се провежда при пълно зачитане на Насоките относно използването на военни и граждански сили и средства за защита при подкрепа на хуманитарните действия на ООН при сложни извънредни ситуации и Ръководството относно използването на чуждестранни военни средства при подкрепа за хуманитарните операции в контекста на настоящата криза в Северна Африка.
2. В подкрепа на тази политическа цел EUFOR Libya, при отправено искане от OCHA и при пълно зачитане на Ръководството и Насоките, посочени в параграф 1:
-
ще допринася за безопасното движение и евакуиране на разселени лица,
-
ще оказва с конкретни способности подкрепа за дейността на хуманитарните организации.
Член 2
Назначаване на командващ операцията на ЕС
За командващ операцията на Европейския съюз EUROF Libya се назначава контраадмирал Claudio GAUDIOSI.
Член 3
Определяне на щаба на операцията на ЕС
Оперативният щаб на EUFOR Libya се установява в Рим.
Член 4
Планиране и започване на операцията
Решението за започване на военната операция на Европейския съюз се приема от Съвета, с оглед на настоящата оценка на риска и заплахата, след одобрение на оперативния план и правилата за участие.
Член 5
Политически контрол и стратегическо ръководство
1. Под ръководството на Съвета и на върховния представител КПС упражнява политически контрол и стратегическо ръководство на EUFOR Libya. Съветът упълномощава КПС да взема необходимите решения в съответствие с член 38, трета алинея от ДЕС. Това упълномощаване включва правомощия за изменение на документите за планиране, включително оперативния план, командната верига и правилата за участие. То включва и правомощия за вземане на решения относно назначаването на командващ операцията на Европейския съюз и на командващ силите на Европейския съюз. Правото за вземане на решения по отношение на целите и прекратяването на EUFOR Libya остава в компетентност на Съвета.
2. КПС докладва редовно на Съвета.
3. КПС получава редовно доклади от председателя на Военния комитет на Европейския съюз (ВКЕС) относно провеждането на EUFOR Libya. КПС може според случая да кани на свои заседания командващия операцията на Европейския съюз или командващия силите на Европейския съюз.
Член 6
Военно ръководство
1. ВКЕС наблюдава правилното изпълнение на EUFOR Libya, провеждана под ръководството на командващия операцията на Европейския съюз.
2. ВКЕС получава редовно доклади от командващия операцията на Европейския съюз. Комитетът може според случая да кани на свои заседания командващия операцията или командващия силите на Европейския съюз.
3. Председателят на ВКЕС действа като основно лице за контакт с командващия операцията на Европейския съюз.
Член 7
Изпълнение и съгласуваност на действията на Съюза
1. Върховният представител осигурява изпълнението на настоящото решение и съгласуваността му с външната дейност на Съюза като цяло, включително дейността на Съюза в областта на хуманитарната помощ.
2. Командващият операцията на Европейския съюз подпомага върховния представител в изпълнението на настоящото решение.
Член 8
Сътрудничество с други участници
1. Планирането и провеждането на операцията се осъществяват в тясно сътрудничество и взаимно допълване с OCHA, която координира цялостно хуманитарната дейност, с Организацията на северноатлантическия договор и с други участници.
2. EUFOR Libya си сътрудничат тясно с определения(те) координатор(и) на ООН и с определения(те) координатор(и) на Лигата на арабските държави и членуващите в нея държави.
3. Провеждат се консултации с Африканския съюз съобразно необходимостта.
Член 9
Участие на трети държави
1. Без да се засяга независимостта на Съюза при вземането на решения или единната институционална рамка и съгласно съответните насоки на Европейския съвет, трети държави, и по-конкретно членуващите в Лигата на арабските държави, могат да бъдат поканени да участват в операцията.
2. Съветът упълномощава КПС да покани трети държави да предоставят принос и да взема съответните решения относно приемането на предложения за принос по препоръка на командващия операцията на Европейския съюз и ВКЕС.
3. Конкретните условия за участието на трети държави са предмет на споразумения, които се сключват съгласно член 37 от ДЕС и в съответствие с процедурата, предвидена в член 218 от ДФЕС. Когато Съюзът и трета държава са сключили споразумение, установяващо рамката за нейното участие в операции на Съюза за управление на кризи, разпоредбите на това споразумение се прилагат по отношение на настоящата операция.
4. Трети държави със съществен военен принос към EUFOR Libya имат същите права и задължения по отношение на текущото управление на операцията като държавите-членки, участващи в операцията.
5. Съветът упълномощава КПС да вземе необходимите решения за създаване на Комитет на участващите държави, ако трети държави имат съществен военен принос.
Член 10
Статут на силите на Съюза и личния им състав
Статутът на силите на Съюза и личния им състав, включително привилегиите, имунитетите и други гаранции, необходими за осъществяването и безпрепятственото изпълнение на тяхната мисия, могат да бъдат предмет на споразумения, сключени съгласно член 37 от ДЕС, и в съответствие с процедурата, предвидена в член 218, параграф 3 от ДФЕС.
Член 11
Финансови разпоредби
1. Общите разходи за EUFOR Libya се управляват в съответствие с Решение 2008/975/ОВППС.
2. Референтната сума за общите разходи на EUFOR Libya възлиза на 7 900 000 евро. Процентът от референтната сума, посочена в член 25, параграф 1 от Решение 2008/975/ОВППС, е 30 %.
Член 12
Предоставяне на информация на трети страни
1. Върховният представител се упълномощава да предоставя на Африканския съюз, Египет, Лигата на арабските държави, Организацията на обединените нации, Тунис и на други трети страни, свързани с настоящото решение, класифицирана информация и класифицирани документи на Съюза, изготвени за целите на EUFOR Libya, до съответното ниво на класификация и съгласно разпоредбите относно сигурността на Съвета (2).
2. Върховният представител е упълномощен да предоставя на Африканския съюз, Египет, Лигата на арабските държави, ООН, Тунис и на други трети страни, свързани с настоящото решение, некласифицирани документи на Съюза, свързани с разискванията на Съвета относно EUFOR Libya, по отношение на които съществува задължение за служебна тайна съгласно член 6, параграф 1 от Процедурния правилник на Съвета (3).
Член 13
Влизане в сила и прекратяване
1. Настоящото решение влиза в деня на приемането му.
2. EUFOR Libya се прекратява най-късно четири месеца след достигане на първоначална оперативна готовност, освен ако Съветът не реши друго.
3. Настоящото решение се отменя на по-късната от двете дати - датата на закриване на щаба на операцията на Европейския съюз или на щаба на въоръжените сили, в съответствие с одобрените планове за прекратяване на EUFOR Libya и без да се засягат съответните процедури по отношение на одита и представянето на счетоводните отчети за нея, установени в Решение 2008/975/ОВППС.
Съставено в Брюксел на 1 април 2011 година.
NÕUKOGU OTSUS 2011/210/ÜVJP,
1. aprill 2011,
Euroopa Liidu sõjalise operatsiooni kohta, mis viiakse läbi Liibüa kriisiolukorrale reageerimiseks, et toetada humanitaarabioperatsioone (EUFOR Libya)
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu lepingut, eriti selle artiklit 28 ja artikli 43 lõiget 2,
võttes arvesse liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ettepanekut
ning arvestades järgmist:
(1)
ÜRO Julgeolekunõukogu väljendas 26. veebruaril 2011 vastu võetud resolutsioonis, mis käsitleb rahu ja julgeolekut Aafrikas (1970 (2011)), sügavat muret olukorra pärast Liibüas ning mõistis hukka vägivalla ja jõu kasutamise tsiviilisikute vastu. Peale selle kutsus julgeolekunõukogu kõiki ÜRO liikmesriike üles tegema Liibüas kättesaadavaks humanitaarabi ja muu toetuse.
(2)
Julgeolekunõukogu tuletas oma 17. märtsil 2011 vastu võetud Liibüa olukorda käsitlevas resolutsioonis 1973 (2011) meelde resolutsiooni 1970 (2011) ja väljendas oma kindlat tahet tagada tsiviilisikute ja tsiviilelanikkonnaga asustatud alade kaitse ning kiire ja takistamatu humanitaarabi läbipääs ja humanitaarabitöötajate ohutus. Julgeolekunõukogu tundis samuti heameelt naaberriikide, eelkõige Tuneesia ja Egiptuse reageerimise üle põgenike ja võõrtöötajate vajaduste rahuldamisel ning kutsus rahvusvahelist üldsust üles neid jõupingutusi toetama.
(3)
Lisaks volitas ÜRO Julgeolekunõukogu liikmesriike, kes on teavitanud ÜRO peasekretäri ning tegutsevad kas riiklikul tasandil või piirkondlike organisatsioonide või kokkulepete raames ning koostöös ÜRO peasekretäri ja Araabia Liiga liikmesriikidega, võtma kõiki meetmeid, mis on vajalikud selleks, et kaitsta Liibüa tsiviilisikuid ja tsiviilelanikkonnaga asustatud alasid, mida ähvardavad rünnakud, välistades aga mis tahes vormis või mis tahes Liibüa territooriumi osale okupeerivate võõrvägede viimise.
(4)
Nõukogu väljendas oma 21. märtsi 2011. aasta järeldustes muret olukorra pärast Liibüas ning mõistis hukka ulatusliku ja süstemaatilise inimõiguste rikkumise, vägivalla ja julmad repressioonid, mida režiim Liibüa rahva vastu toime paneb. Nõukogu väljendas rahulolu ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1973 (2011) vastuvõtmise üle ja rõhutas liidu kindlat tahet aidata kaasa selle rakendamisele ning tegutseda sel eesmärgil ühiselt ja resoluutselt koos kõigi rahvusvaheliste partneritega, iseäranis Araabia Riikide Liiga ja teiste piirkondlike sidusrühmadega. Nõukogu kinnitas, et liidu peaeesmärk on kaitsta tsiviilelanikkonda ja toetada Liibüa rahvast, et see saaks viia ellu oma soovi luua demokraatlik ühiskond.
Nõukogu väljendas ühtlasi ELi valmisolekut toetada ühise julgeoleku- ja kaitsepoliitika alusel humanitaarabi andmist, et reageerida ÜRO koordineeriva rolli raames Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Humanitaarasjade Koordineerimise Büroo (OCHA) taotlusele.
(5)
Nõukogu kiitis 24. märtsil 2011 heaks kriisiohjamise kontseptsiooni, et reageerida kriisile Liibüas. Edasine planeerimine peaks keskenduma humanitaarabi andmise toetamisele. Eelkõige ei mõjuta operatsioon humanitaarabiasutuste neutraalsust ega erapooletust. Kõigi operatsiooni käivitamisega seotud otsuste aluseks peab olema OCHA taotlus ning otsuste tegemisel peab arvesse võtma hetkeolukorda peegeldavat riski- ja ohuhinnangut.
(6)
Egiptuse ja Tuneesia valitsustega toimub tihe koordineerimine ja konsulteerimine, et tagada nende luba võimalikuks liidu sõjaliseks kohalolekuks nende vastavatel territooriumidel.
(7)
Poliitika- ja julgeolekukomitee peaks nõukogu ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja (kõrge esindaja) vastutusel teostama poliitilist kontrolli liidu sõjalise operatsiooni üle, andma selle jaoks strateegilisi suuniseid ja tegema asjakohaseid otsuseid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu (ELi leping) artikli 38 kolmanda lõiguga.
(8)
On vaja pidada läbirääkimisi kolmandate riikide osalemist ELi operatsioonidel ning liidu vägede ja personali staatust käsitlevate rahvusvaheliste lepingute üle ja need sõlmida.
(9)
Liikmesriigid peaksid katma käesolevast otsusest tulenevad sõjalise või kaitsepoliitilise tähendusega tegevuskulud vastavalt ELi lepingu artikli 41 lõikele 2 ja kooskõlas nõukogu 18. detsembri 2008. aasta otsusega 2008/975/ÜVJP, millega luuakse mehhanism Euroopa Liidu sõjalise või kaitsepoliitilise tähendusega operatsioonide ühiste kulude rahastamise haldamiseks (edaspidi „ATHENA”) (1).
(10)
ELi lepingu artikli 28 lõige 1 annab nõukogule volituse võtta vastu otsuseid, millega määratakse kindlaks Euroopa Liidule kättesaadavaks tehtavad vahendid. Euroopa Liidu sõjalise operatsiooni ühiste kulude lähtesumma esialgse neljakuulise ajavahemiku kohta on praegu täpseim hinnanguline summa ning see ei mõjuta lõplikke summasid, mis sisalduvad ATHENAs sätestatud korra kohaselt heaks kiidetud eelarves.
(11)
ELi lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule (ELi toimimise leping) lisatud Taani seisukohta käsitleva protokolli artikli 5 kohaselt ei osale Taani liidu kaitsepoliitilise tähendusega otsuste ja meetmete väljatöötamises ning rakendamises. Taani ei osale seega operatsiooni rahastamises,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Missioon
1. Selleks et toetada ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonide 1970 ja 1973 (2011) volituste rakendamist, viib liit Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Humanitaarasjade Koordineerimise Büroo (OCHA) taotlusel ning ühise julgeoleku- ja kaitsepoliitika raames läbi sõjalise operatsiooni (edaspidi „EUFOR Libya”), et toetada humanitaarabi andmist piirkonnas. Operatsiooni läbiviimisel järgitakse täiel määral Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni suuniseid sõjaliste ja tsiviilkaitsevahendite (MCDA) kasutamise kohta ning suuniseid välisriigi sõjaliste vahendite kasutamise kohta humanitaarabioperatsioonide toetamiseks Põhja-Aafrika hetkekriisi kontekstis.
2. Selle poliitilise eesmärgi toetamiseks teeb EUFOR Libya OCHA taotlusel järgmist, järgides sealjuures täiel määral lõikes 1 osutatud suuniseid:
-
aitab kaasa ümberasustatud isikute ohutule liikumisele ja evakueerimisele;
-
toetab humanitaarabiasutuste tegevust spetsiifiliste võimetega.
Artikkel 2
ELi operatsiooni ülema nimetamine
Euroopa Liidu operatsiooni EUFOR Libya ülemaks nimetatakse kontradmiral Claudio GAUDIOSI.
Artikkel 3
ELi operatsiooni peakorteri määramine
EUFOR Libya peakorter asub Roomas.
Artikkel 4
Operatsiooni planeerimine ja käivitamine
Otsuse ELi sõjalise operatsiooni käivitamise kohta võtab pärast operatsiooni plaani ja tegevuseeskirjade heakskiitmist vastu nõukogu, võttes arvesse hetkeolukorda peegeldavat riski- ja ohuhinnangut.
Artikkel 5
Poliitiline kontroll ja strateegiline juhtimine
1. Poliitika- ja julgeolekukomitee teostab nõukogu ning kõrge esindaja vastutusel EUFOR Libya poliitilist kontrolli ja strateegilist juhtimist. Nõukogu volitab poliitika- ja julgeolekukomiteed tegema kooskõlas ELi lepingu artikli 38 kolmanda lõiguga asjakohaseid otsuseid. Kõnealune volitus hõlmab õigust teha muudatusi planeerimisdokumentidesse, sealhulgas operatsiooni plaani, alluvusahelasse ja tegevuseeskirjadesse. Volituse hulka kuulub ka õigus teha Euroopa Liidu operatsiooni ülema ja/või Euroopa Liidu vägede juhataja nimetamist käsitlevaid otsuseid. EUFOR Libya eesmärkide ja lõpetamisega seoses jääb otsustusõigus nõukogule.
2. Poliitika- ja julgeolekukomitee annab nõukogule korrapäraselt aru.
3. Poliitika- ja julgeolekukomitee saab Euroopa Liidu sõjalise komitee esimehelt korrapäraselt aruandeid EUFOR Libya läbiviimise kohta. Poliitika- ja julgeolekukomitee võib vajaduse korral kutsuda Euroopa Liidu operatsiooni ülema ja/või vägede juhataja oma koosolekutele.
Artikkel 6
Sõjaline juhtimine
1. ELi sõjaline komitee kontrollib Euroopa Liidu operatsiooni ülema juhitava EUFOR Libya nõuetekohast läbiviimist.
2. ELi sõjaline komitee saab Euroopa Liidu operatsiooni ülemalt korrapäraselt aruandeid. ELi sõjaline komitee võib vajaduse korral kutsuda Euroopa Liidu operatsiooni ülema ja/või vägede juhataja oma koosolekutele.
3. ELi sõjalise komitee esimees on Euroopa Liidu operatsiooni ülema peamiseks kontaktisikuks.
Artikkel 7
Liidu tegevuse rakendamine ja järjepidevus
1. Kõrge esindaja tagab käesoleva otsuse rakendamise ja selle kooskõla kogu Euroopa Liidu välistegevusega, sealhulgas liidu humanitaarabialase tegevusega.
2. Euroopa Liidu operatsiooni ülem abistab kõrget esindajat käesoleva otsuse rakendamisel.
Artikkel 8
Koostöö teiste osalejatega
1. Operatsiooni planeeritakse ja see viiakse läbi tihedas koostöös ja vastastikuses täiendavuses OCHAga, kes juhib üldist humanitaarabi, Põhja-Atlandi Lepingu Organisatsiooni ja teiste osalejatega.
2. EUFOR Libya väed teevad tihedat koostööd Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni nimetatud koordinaatori(te)ga ning Araabia Liiga ja selle liikmesriikide nimetatud koordinaatori(te)ga.
3. Vajaduse korral konsulteeritakse Aafrika Liiduga.
Artikkel 9
Kolmandate riikide osalemine
1. Ilma et see piiraks liidu sõltumatust otsuste tegemisel ja ühtset institutsioonilist raamistikku ning kooskõlas Euroopa Ülemkogu asjakohaste suunistega võib kutsuda operatsioonil osalema kolmandaid riike, eelkõige Araabia Liiga liikmesriike.
2. Nõukogu volitab poliitika- ja julgeolekukomiteed kutsuma kolmandaid riike osalema ning tegema Euroopa Liidu operatsiooni ülema ja ELi sõjalise komitee soovitusel asjakohaseid otsuseid pakutava osaluse vastuvõtmise kohta.
3. Kolmandate riikide osalemist käsitlev üksikasjalik kord kehtestatakse lepingutega, mis sõlmitakse ELi lepingu artikli 37 kohaselt ja vastavalt ELi toimimise lepingu artiklis 218 sätestatud korrale. Kui Euroopa Liit ja kolmas riik on sõlminud lepingu, millega kehtestatakse raamistik kõnealuse kolmanda riigi osalemise kohta liidu kriisiohjamisoperatsioonidel, kehtivad sellise lepingu sätted käesoleva operatsiooni kontekstis.
4. Kolmandatel riikidel, kes annavad EUFOR Libyasse märkimisväärse sõjalise panuse, on operatsiooni igapäevase haldamise seisukohast samad õigused ja kohustused kui operatsioonis osalevatel liikmesriikidel.
5. Nõukogu volitab poliitika- ja julgeolekukomiteed tegema asjakohaseid otsuseid panustajate komitee loomiseks, juhul kui kolmandad riigid peaksid andma märkimisväärse sõjalise panuse.
Artikkel 10
Liidu juhitavate vägede ja personali staatus
Liidu juhitavate vägede ja personali staatust, sealhulgas privileege, immuniteete ja täiendavaid tagatisi, mis on vajalikud nende ülesannete täitmiseks ja tegevuse sujuvaks läbiviimiseks, võib käsitleda lepingutes, mis sõlmitakse ELi lepingu artikli 37 kohaselt ja vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikes 3 sätestatud korrale.
Artikkel 11
Rahastamiskord
1. EUFOR Libya ühiseid kulusid hallatakse nõukogu 18. detsembri 2008. aasta otsuse 2008/975/ÜVJP alusel.
2. EUFOR Libya ühiste kulude lähtesumma on 7 900 000 eurot. Otsuse 2008/975/ÜVJP artikli 25 lõikes 1 osutatud lähtesumma protsendimäär on 30 %.
Artikkel 12
Teabe andmine kolmandatele isikutele
1. Kõrge esindaja on volitatud kooskõlas nõukogu julgeolekueeskirjadega (2) andma Aafrika Liidule, Egiptusele, Araabia Liigale, Tuneesiale ja ÜRO-le ning teistele käesoleva otsusega seotud kolmandatele isikutele Euroopa Liidu salastatud teavet ja dokumente, mis on koostatud EUFOR Libya jaoks, ning kuni salastatuse tasemeni, mis vastab asjakohastele nõuetele iga teabesaaja puhul.
2. Kõrge esindaja on volitatud andma Aafrika Liidule, Egiptusele, Araabia Liigale, Tuneesiale ja ÜRO-le ning teistele käesoleva otsusega seotud kolmandatele isikutele Euroopa Liidu mittesalastatud dokumente, mis käsitlevad nõukogus EUFOR Libyaga seoses peetud arutelusid ning mille puhul kehtib ametisaladuse hoidmise kohustus tulenevalt nõukogu kodukorra (3) artikli 6 lõikest 1.
Artikkel 13
Jõustumine ja lõpetamine
1. Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.
2. EUFOR Libya lõpeb hiljemalt neli kuud pärast esialgse operatiivvõime saavutamist, kui nõukogu ei otsusta teisiti.
3. Käesolev otsus tunnistatakse kehtetuks pärast Euroopa Liidu operatsiooni peakorteri ja/või vägede peakorteri sulgemise kuupäeva kooskõlas EUFOR Libya lõpetamiseks heaks kiidetud kavadega ning ilma, et see mõjutaks selle otsuses 2008/975/ÜVJP sätestatud raamatupidamisaruannete auditeerimist ja esitamist käsitlevat asjakohast korda.
Brüssel, 1. aprill 2011