РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 7 април 2011 година
за удължаване на преходния период за придобиването на земеделска земя в Латвия
(текст от значение за ЕИП)
(2011/226/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за присъединяване на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия,
като взе предвид Акта за присъединяване на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия, и по-специално глава 3 на приложение VIII към него,
като взе предвид искането, отправено от Латвия,
като има предвид, че:
(1)
В Акта за присъединяване от 2003 г. се предвижда възможност Латвия да запази в сила за срок от седем години - от датата на присъединяване и при посочените в този акт условия - забраната за придобиването на право на собственост върху земеделска земя от физически и юридически лица от други държави-членки на ЕС, които не пребивават или не са регистрирани в Латвия, нито имат клонове или представителства в тази държава, като този период изтича на 30 април 2011 г. Тази възможност представлява временна дерогация от свободното движение на капитали, гарантирано в членове 63-66 от Договора за функционирането на Европейския съюз. Посоченият преходен период може да бъде удължен само веднъж за не повече от три години.
(2)
На 6 декември 2010 г. Латвия изпрати искане за удължаване с три години на преходния период за придобиването на земеделска земя.
(3)
Основната причина за преходния период бе необходимостта да се защитят социално-икономическите условия за селскостопанските дейности след въвеждането на единния пазар и прехода към Общата политика в областта на селското стопанство в Латвия. По-специално целта бе да се отговори на възникналите опасения относно евентуално въздействие върху селскостопанския сектор на либерализирането на закупуването на земеделска земя, дължащо се на първоначалните големи разлики между цените на земята и доходите в сравнение с Белгия, Дания, Германия, Ирландия, Гърция, Испания, Франция, Италия, Люксембург, Нидерландия, Австрия, Португалия,, Финландия, Швеция и Обединеното кралство (наричани по-нататък „ЕС 15“). Другата цел на преходния период бе да се улеснят процесите на реституция и приватизация на земеделска земя от страна на селскостопанските производители. Още в доклада си от 16 юли 2008 г., озаглавен „Преглед на преходните мерки относно придобиването на селскостопанска недвижима собственост, определени в Договора за присъединяване от 2003 г.“ (наричан по-нататък „междинния преглед от 2008 г.“), Комисията подчерта значимостта на приключването на посочената реформа в селското стопанство до края на предвидения преходен период (1).
(4)
Данни на Евростат показват, че цените на земеделската земя в Латвия са по-ниски от тези в ЕС. Пълното сближаване на продажните цени на земеделска земя не бе предвидено или сметнато за необходима предпоставка за приключване на преходния период. Разликите в цените на земеделска земя между Латвия и ЕС 15 са обаче толкова значителни, че могат да възпрепятстват ефективния напредък в ценовото сближаване.
(5)
Аналогично на информацията за цените на земеделска земя данните на Евростат сочат, че между Латвия и ЕС 15 все още съществува разлика в БВП на глава от населението, изразен в стандарти на покупателна способност. В този смисъл сегашните цени на земеделска земя в Латвия са високи в сравнение с покупателната способност на нейните граждани.
(6)
Конкурентоспособността на селскостопанския сектор в Латвия остава по-слаба спрямо същия сектор в ЕС 15, като този проблем е обусловен от трудностите при достъпа до финансови средства и високите лихвени проценти, прилагани към търговски заеми за придобиването на земеделска земя (15 % на година за 2009 г. според данни, предоставени от латвийските власти).
(7)
Според данни на държавната поземлена служба на Латвия, предоставени от латвийските компетентни органи, към 1 януари 2010 г. земеделската земя представлява 37,7 % от общата територия на държавата, а 45,8 % са заети от горски масиви. Данните сочат, че през 2007 г. 62 % от земеделската земя е била притежавана от селскостопански производители, а 26,6 % е била под наем. Макар земеделската земя в Латвия вече да е предимно частна собственост, реституцията на права на собственост и поземлената реформа в селските райони все още не са приключили.
(8)
Липсата на яснота относно правата на собственост е явна пречка пред сделките със земя и консолидирането на земеделските имоти. От своя страна разпокъсването на земята е допълнителен фактор за ниската конкурентоспособност и за по-слабата пазарна ориентираност на стопанствата. В този контекст данните на Евростат показват, че макар да е налице процес на постепенно консолидиране на земята и че между 2001 г. и 2007 г. средното количество на обработвана земеделска земя за всяко стопанство в Латвия се е увеличило от 10 ha на 16 ha, то все още е по-ниско спрямо други държави-членки на ЕС като Дания, Германия и Швеция, където за 2007 г. този среден показател бе съответно 60 ha, 46 ha и 43 ha.
(9)
Неотдавнашната световна финансова и икономическа криза също оказа отрицателно въздействие върху икономиката на Латвия. Липсата на търсене, последвана от рязко понижение на изкупните цени на селскостопанските продукти в период, когато цените на суровините се запазиха на високите си равнища от 2008 г., допълнително утежни неблагоприятното положение на латвийските селскостопански производители в сравнение с тези от ЕС 15.
(10)
Въз основа на това могат да бъдат споделени прогнозите на латвийските компетентни органи, според които премахването на ограниченията от 1 май 2011 г. ще окаже натиск върху цените на земята в Латвия. Следователно след изтичането на преходния период съществува опасност от сериозни сътресения на латвийския пазар на земеделска земя.
(11)
С оглед на това преходният период, посочен в глава 3 на приложение VIII към Акта за присъединяване от 2003 г., следва да бъде удължен с три години.
(12)
Както бе подчертано в междинния преглед от 2008 г., с цел да се подготви напълно пазарът за либерализация и дори при неблагоприятни икономически условия, от изключително значение ще продължава да бъде подобряването на такива фактори като кредитните и застрахователните услуги за селскостопанските производители и завършването на поземлената структурна реформа през преходния период.
(13)
Тъй като отвореният единен пазар винаги е бил основен фактор за просперитета на Европа, засиленият приток на чуждестранни капитали би генерирал потенциални ползи и за селскостопанския пазар в Латвия. Както бе подчертано в междинния преглед от 2008 г., чуждестранните инвестиции в селскостопанския сектор биха оказали и важно дългосрочно въздействие върху предоставянето на капитал и знания, функционирането на пазарите на земя и селскостопанската производителност. Също така постепенното намаляване на ограниченията по отношение на придобиването от чужденци на право на собственост върху земеделска земя през преходния период би подпомогнало подготовката за пълна либерализация на пазара.
(14)
За целите на правната сигурност и за да се избегне правният вакуум в националната правна система на Латвия след изтичане на сегашния преходен период, настоящото решение следва да влезе в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Преходният период за придобиването на земеделска земя в Латвия, посочен в глава 3 на приложение VIII към Акта за присъединяване от 2003 г., се удължава до 30 април 2014 г.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 7 април 2011 година.
KOMISJONI OTSUS,
7. aprill 2011,
millega pikendatakse üleminekuperioodi seoses põllumajandusmaa omandamisega Lätis
(EMPs kohaldatav tekst)
(2011/226/EL)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Tšehhi Vabariigi, Eesti, Küprose, Läti, Leedu, Ungari, Malta, Poola, Sloveenia ja Slovakkia ühinemislepingut,
võttes arvesse Tšehhi Vabariigi, Eesti, Küprose, Läti, Leedu, Ungari, Malta, Poola, Sloveenia ja Slovakkia ühinemisakti, eriti selle VIII lisa 3. peatükki,
võttes arvesse Läti taotlust
ning arvestades järgmist:
(1)
2003. aasta ühinemisaktiga on ette nähtud, et Läti võib selles sätestatud tingimustel jätta seitsme aasta jooksul pärast ühinemist, st kuni 30. aprillini 2011, jõusse sätted, mille kohaselt ei lubata omandada põllumajandusmaad ELi teiste liikmesriikide füüsilistel ja juriidilistel isikutel, kes ei ole Lätis asutatud ega registreeritud ega oma seal filiaali või agentuuri. See on ajutine erand kapitali vaba liikumise nõudest, mis on tagatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklitega 63-66. Kõnealust üleminekuperioodi võib pikendada üksnes üks kord kolme aasta võrra.
(2)
Läti esitas 6. detsembril 2010 taotluse pikendada põllumajandusmaa omandamisega seoses üleminekuperioodi kolme aasta võrra.
(3)
Üleminekuperioodi peamine eesmärk oli kindlustada Lätis ühtsele turule ja ühisele põllumajanduspoliitikale ülemineku raames põllumajanduslikuks tegevuseks vajalikud sotsiaal-majanduslikud tingimused. Eelkõige oli üleminekuperioodi eesmärk lahendada probleemid, mis on seotud põllumajandusmaa omandamise liberaliseerimise võimaliku mõjuga põllumajandussektorile, kuna maa hind ja sissetulek erinevad palju Belgia, Taani, Saksamaa, Iirimaa, Kreeka, Hispaania, Prantsusmaa, Itaalia, Luksemburgi, Madalmaade, Austria, Portugali, Soome, Rootsi ja Ühendkuningriigi (edaspidi EL 15) vastavatest näitajatest. Üleminekuperiood pidi ka lihtsustama põllumajandusmaa tagastamist ja erastamist põllumajandustootjatele. Komisjon on juba rõhutanud oma 16. juuli 2008. aasta aruandes 2003. aasta ühinemislepingus sätestatud põllumajandusliku kinnisvara omandamisega seotud üleminekumeetmete läbivaatamise kohta (edaspidi 2008. aasta vahekokkuvõte), kui oluline on lõpetada eespool nimetatud põllumajandusreform ettenähtud üleminekuperioodi lõpuks (1).
(4)
Vastavalt Eurostatile kättesaadavatele andmetele on Lätis põllumajandusmaa hinnad madalamad kui ELis. Põllumajandusmaa müügihindade täielikku ühtlustumist ei prognoositud ega peetud üleminekuperioodi lõpetamise eeltingimuseks. Põllumajandusmaa hind Lätis ja EL 15 riikides erineb siiski sedavõrd, et see võib takistada hindade sujuvat ühtlustumist.
(5)
Eurostati andmete alusel on sarnaselt põllumajandusmaa hinnatasemete erinevusele Lätis ja EL 15 liikmesriigis jätkuvalt erinev ka SKP elaniku kohta (mõõdetuna ostujõu standardina). Seega on praegused põllumajandusmaa hinnad Lätis Läti residentide jaoks võrreldes nende ostujõuga kõrged.
(6)
Samuti on Läti põllumajandussektori konkurentsivõime võrreldes EL 15 omaga madal; probleemi süvendavad raskem juurdepääs rahalistele vahenditele ja põllumajandusmaa omandamisel kasutatavate kommertskrediidiliinide kõrgemad intressimäärad (2009. aastal 15 % aastas vastavalt Läti ametiasutuste esitatud andmetele).
(7)
Peale selle moodustab Läti ametiasutuste (Läti Maaamet) esitatud andmete alusel 1. jaanuari 2010. aasta seisuga põllumajandusmaa 37,7 % ja metsaalad 45,8 % kogu riigi territooriumist. 2007. aastal kuulus põllumajandusmaast 62 % põllumajandustootjatele ja 26,6 % oli renditud. Kuigi põllumajandusmaa on Lätis suuremas osas juba eraomanduses, ei ole omandiõiguse tagastamine ja põllumajandusreform veel lõpetatud.
(8)
Selguse puudumine seoses omandiõigusega paratamatult takistab maatehinguid ja põllumajandusvalduste ühendamist. Maa killustatus seevastu vähendab konkurentsivõimet ja põllumajandusettevõtete turule suunatust. Sellega seoses, kuigi Eurostati andmed näitavad, et maid ühendatakse järk-järgult ning et Lätis kasutatav põllumajandusmaa ühe põllumajandusettevõtte kohta on suurenenud aastatel 2001-2007 10 hektarilt 16 hektarile, jääb see siiski alla ELi teistele liikmesriikidele nagu Taani, Saksamaa ja Rootsi, kus vastav keskmine näitaja oli 2007. aastal vastavalt 60 hektarit, 46 hektarit ja 43 hektarit.
(9)
Hiljutisel üleilmsel finants- ja majanduskriisil oli samuti negatiivne mõju Läti majandusele. Nõudluse puudusele lisandus põllumajandustoodete ostuhindande langus, kusjuures toormehinnad jäid 2008. aastal kõrgeks, mis täiendavalt halvendas Läti põllumajandustootjate niigi ebasoodsat positsiooni võrreldes EL 15 põllumajandustootjatega.
(10)
Selle taustal võib sarnaselt Läti ametiasutustele eeldada, et piirangute kaotamine 1. mail 2011 avaldaks Lätis maa hindadele survet. Seepärast püsib tõsiste häirete oht Läti põllumajandusmaa turul pärast üleminekuperioodi lõppu.
(11)
Seepärast tuleks pikendada 2003. aasta ühinemisakti VIII lisa 3. peatükis osutatud üleminekuperioodi kolme aasta võrra.
(12)
Nagu märgiti juba 2008. aasta vahearuandes, on selleks, et valmistada turg täielikult ette liberaliseerimiseks, isegi rasketes majandusoludes jätkuvalt ülioluline toetada selliste tegurite parandamist nagu põllumeestele suunatud krediidi- ja kindlustusvahendid ning viia üleminekuperioodil lõpule põllumajanduse struktuurireform.
(13)
Kuna avatud ühtne turg on alati olnud Euroopa jõukuse tagamisel kesksel kohal, võiks väliskapitali suurem sissevool olla kasulik Läti põllumajandusturule. Nagu rõhutatud 2008. aasta vahearuandes, oleks põllumajandussektorisse tehtavatel välisinvesteeringutel pikaajaline mõju kapitali ja oskusteabe kättesaadavusele, mis on oluline maaturu toimimise ja põllumajandusliku tootlikkuse seisukohast. Välisomandit käsitlevate piirangute järkjärguline vähendamine üleminekuperioodil aitaks samuti turgu ette valmistada täielikuks liberaliseerimiseks.
(14)
Õiguskindluse tagamiseks ja selleks, et vältida õigusvaakumit Läti õigussüsteemis pärast praeguse üleminekuperioodi lõppemist, peaks käesolev otsus jõustuma selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Lätis põllumajandusmaa omandamisega seotud üleminekuperioodi, millele on osutatud 2003. aasta ühinemisakti VIII lisa 3. peatükis, pikendatakse kuni 30. aprillini 2014.
Artikkel 2
Käesolev otsus jõustub Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.
Brüssel, 7. aprill 2011