ДИРЕКТИВА 2010/65/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 20 октомври 2010 година
относно формалностите за даване на сведения за кораби, пристигащи във и/или напускащи пристанищата на държавите-членки и за отмяна на Директива 2002/6/ЕО
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 100, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Директива 2002/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 18 февруари 2002 г. относно формалностите за даване на сведения за кораби, пристигащи във и/или напускащи пристанищата на държавите-членки на Общността (4) изисква от държавите-членки да приемат някои стандартизирани формуляри („формуляри FAL“) с оглед улесняване на трафика, определени в Конвенцията на Международната морска организация (ИМО) за улесняване на международното морско корабоплаване („Конвенция FAL“), приета на 9 април 1965 г., със съответните ѝ изменения.
(2)
За улесняването на морския транспорт и намаляването на административната тежест за корабните дружества е необходимо възможно най-голямо опростяване и хармонизация на формалностите за даване на сведения, предвидени в правни актове на Съюза и на държавите-членки. Въпреки това настоящата директива не следва да засяга естеството и съдържанието на изискваната информация, нито да въвежда допълнителни изисквания за даване на сведения по отношение на кораби, които нямат такова задължение съгласно действащото законодателство в държавите-членки. Настоящата директива следва да е насочена единствено към въпроса как да се опростят и хармонизират процедурите за даване на информация и какъв би бил най-ефективният начин за събиране на информацията.
(3)
Предоставянето на сведения, изисквани при пристигането във и/или напускането на пристанищата съгласно Директива 2000/59/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 ноември 2000 г. относно пристанищните приемни съоръжения за отпадъци от експлоатацията на корабите и на остатъци от товари (5), Директива 2002/59/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2002 г. за създаване на система на Общността за контрол на движението на корабите и за информация (6), Регламент (ЕО) № 725/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно подобряване на сигурността на корабите и на пристанищните съоръжения (7), Директива 2009/16/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно държавния пристанищен контрол (8) и ако е уместно, съгласно Международния кодекс за опасни товари по море, приет през 1965 г., заедно с приетите и влезли в сила изменения към него, обхваща информацията, изисквана по формулярите FAL. Ето защо формулярите FAL следва да се приемат за целите на предоставянето на тази информация, когато тя е в съответствие с изискванията на посочените по-горе правни актове.
(4)
Предвид световното измерение на морския транспорт, за да може да бъде постигнато опростяване, в правните актове на Съюза трябва да се отчитат изискванията на ИМО.
(5)
Държавите-членки следва да задълбочат сътрудничеството между компетентните органи, като например между митническите органи, граничните контролни органи, органите на общественото здравеопазване и органите по транспорта, за да продължат да опростяват и хармонизират формалностите за даване на сведения в рамките на Съюза и да използват по най-ефективен начин електронното предаване на данни и системите за обмен на информация с оглед едновременното премахване на бариерите пред морския транспорт и постигането на европейско пространство за морски транспорт без бариери, доколкото е възможно.
(6)
За да се направи оценка на ефикасността и необходимостта от политически мерки, целящи улесняване на морския трафик в рамките на Съюза, следва да съществува достъп до подробни статистически данни, като се отчита необходимостта да не се създават ненужни допълнителни изисквания за събирането на статистически данни от държавите-членки, а изцяло да се използва Евростат. За целите на настоящата директива би било важно да се съберат необходимите данни, отнасящи се до трафика на кораби в рамките на Съюза и/или кораби, акостиращи в пристанища на трети държави или в свободни зони.
(7)
За дружествата за морски транспорт следва да е по-лесно да извличат ползи от статуса на „разрешена редовна корабна линия“ в съответствие с целта на Съобщението на Комисията от 21 януари 2009 г., озаглавено „Съобщение и план за действие с оглед установяване на европейско пространство за морски транспорт без бариери“.
(8)
В най-кратък срок и не по-късно от 1 юни 2015 г. следва да навлязат в широка употреба електронните средства за предаване на данни за всички формалности за даване на сведения, като, когато е възможно, за основа се използват разработените от Конвенцията FAL международни стандарти. За по-целенасочено и по-ускорено предаване на информацията, която може да бъде твърде голяма по обем, при изпълнение на формалностите за даване на сведения следва, когато е възможно, да се използва електронен формат. В рамките на Съюза предоставянето на информация във FAL формуляри на хартиен носител следва да бъде изключение и следва да се приема само за ограничен период от време. Държавите-членки се насърчават да използват административни средства, включително икономически стимули, с цел поощряване на използването на електронни формати. По посочените по-горе причини обменът на информация между компетентните органи на държавите-членки следва да се осъществява по електронен път. С цел улесняване на това развитие електронните системи трябва да постигнат по-висока степен на оперативна съвместимост, доколкото това е възможно - в рамките на едни и същи срокове, за да се гарантира нормалното функциониране на европейското пространство за морски транспорт без бариери.
(9)
Лицата, участващи в търговията и транспорта, следва да могат да изпълнят формалностите за даване на сведения, като подават стандартизирани сведения и документи посредством едно електронно гише. Отделните данни следва да бъдат подавани само веднъж.
(10)
Системите SafeSeaNet, създадени на национално равнище и на равнището на Съюза, следва да улесняват приемането, обмена и разпространението на данните между информационните системи на държавите-членки по отношение на морските дейности. За да бъде улеснен морският транспорт и да бъде намалена свързаната с него административна тежест, системата SafeSeaNet следва да бъде оперативно съвместима с другите системи на Съюза за даване на сведения. Системата SafeSeaNet следва да се използва за допълнителен обмен на информация за улесняване на морския транспорт. Формалностите за даване на сведения по отношение на данни, предназначени само за национална употреба, не следва да се въвеждат в системата SafeSeaNet.
(11)
При приемането на нови мерки на Съюза следва да се гарантира, че държавите-членки могат да поддържат електронното предаване на данни и от тях няма да се изисква да използват хартиен носител.
(12)
Електронното предаване на данни може да бъде оползотворено в пълна степен единствено ако съществува гладко и ефективно взаимодействие между SafeSeaNet, електронните митници и електронните системи за въвеждане и търсене на информация. За тази цел и за да бъде ограничена административната тежест, на първо място следва да бъдат използвани приложимите стандарти.
(13)
Формулярите FAL се актуализират редовно. Следователно в настоящата директива следва да се има предвид формулярът, който е актуален към момента. Всяка информация, изисквана съгласно законодателството на държавите-членки, която надхвърля изискванията на Конвенцията FAL, следва да бъде предавана във формат, изготвен въз основа на стандартите на Конвенцията FAL.
(14)
Настоящата директива не следва да засяга Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаване на Митнически кодекс на Общността (9), Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 г. за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (10), Регламент (ЕО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 г. за създаване на Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници) (11), нито националното законодателство в областта на граничния контрол на тези държави-членки, които не прилагат достиженията на правото от Шенген за граничния контрол, нито Регламент (ЕО) № 450/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 г. за създаване на Митнически кодекс на Общността (Модернизиран митнически кодекс) (12).
(15)
В интерес на стандартизирането на електронното предаване на данни и с оглед улесняването на морския транспорт държавите-членки следва да разширят използването на електронни средства за предаване на данни в съответствие с подходящ график и в сътрудничество с Комисията, като освен това следва да обсъдят възможността за хармонизиране на използването на електронните средства за предаване на данни. За тази цел следва да се обърне специално внимание на дейността на Ръководната група на високо равнище за системата SafeSeaNet по отношение на пътната карта SafeSeaNet, когато бъде приета, както и на конкретните изисквания за финансиране и съответното разпределение на финансовите средства на Съюза за разработване на електронно предаване на данни.
(16)
Корабите, които плават между пристанища, разположени на митническа територия на Съюза, следва да бъдат освободени от задължението да подават сведенията, посочени във формулярите FAL, когато не пристигат, не извършват междинен престой или не се завръщат в пристанище, разположено извън тази територия или в свободна зона, подлежаща на контрол тип I по смисъла на митническото законодателство, без да се засягат приложимите правни актове на Съюза и информацията, която държавите-членки могат да изискат с оглед защитата на вътрешния ред и сигурност и прилагането на митническото, данъчното и имиграционното законодателство, законодателството в областта на околната среда и в санитарната област.
(17)
Освобождаване от административни формалности следва да бъде разрешено и с оглед на товара на кораба, а не само с оглед на неговото място на пристигане и/или заминаване. Това е необходимо, за да се намалят до минимум допълнителните формалности за кораби, извършвали междинен престой в пристанище на трета държава или в свободна зона. Комисията следва да разгледа този въпрос в рамките на доклада до Европейския парламент и до Съвета относно действието на настоящата директива.
(18)
Следва да се въведе нов временен формуляр, за да се хармонизират данните, които преди се изискваха с декларацията за сигурност, предвидена в Регламент (ЕО) № 725/2004.
(19)
Националните езикови изисквания често представляват пречка пред развитието на крайбрежната корабоплавателна мрежа. Държавите-членки следва да полагат всички усилия за улесняване на писмената и устната комуникация в морския трафик между държавите-членки в съответствие с международната практика с оглед намирането на общи средства за комуникация.
(20)
На Комисията следва да бъде предоставено правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз по отношение на приложенията към настоящата директива. От особено значение е Комисията да проведе подходящи консултации по време на своята подготвителна работа, включително на равнище експерти.
(21)
Възможно е в различните правни актове на Съюза, с които се изискват например формалности за предварително уведомление при влизането в пристанище, като Директива 2009/16/ЕО, да се предвиждат различни срокове за изпълнението на тези формалности. Комисията следва да разгледа възможността за намаляване и хармонизиране на тези срокове, като се възползва от непрекъснатия напредък в областта на електронната обработка на данните, в рамките на доклада до Европейския парламент и до Съвета относно действието на настоящата директива, който по целесъобразност следва да съдържа законодателно предложение.
(22)
В рамките на доклада до Европейския парламент и до Съвета относно действието на настоящата директива Комисията следва да прецени до каква степен целта на настоящата директива, а именно опростяването на административните формалности за корабите, пристигащи във и/или напускащи пристанищата на държавите-членки, следва да бъде разширена и по отношение на крайбрежните области в близост до тези пристанища, по-специално речния транспорт, с оглед по-бързото и безпрепятствено движение на морския трафик във вътрешността и трайно решение на проблема със задръстванията в района на морските пристанища и около тях.
(23)
Тъй като целите на настоящата директива, а именно улесняването на морския транспорт чрез хармонизиране в рамките на Съюза, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и поради мащаба и последиците на предвиденото действие могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(24)
В съответствие със съдебната практика на Съда на Европейския съюз, когато транспонирането на директива е безпредметно от географска гледна точка, това транспониране не е задължително. Поради това изискванията, предвидени в настоящата директива, не се отнасят до държавите-членки, които нямат пристанища, в които обичайно акостират корабите, попадащи в приложното поле на настоящата директива.
(25)
Мерките, предвидени от настоящата директива, допринасят за постигане на целите на Лисабонската програма.
(26)
Достъпът до SafeSeaNet и до други електронни системи следва да се регулира с цел защита на търговската и поверителната информация и да се осъществява, без да се засяга приложимото право относно защитата на търговските данни и по отношение на личните данни - Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (13) и Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (14). Държавите-членки, институциите и органите на Съюза следва да отделят особено внимание на необходимостта от защита на търговската и поверителната информация чрез подходящи системи за контрол върху достъпа.
(27)
В съответствие с точка 34 от Междуинституционалното споразумение за по-добро законотворчество (15) държавите-членки се насърчават да изготвят за себе си и в интерес на Съюза свои собствени таблици, които, доколкото е възможно, илюстрират съответствието между настоящата директива и мерките за транспониране в националното законодателство, и да ги направят достъпни за обществеността.
(28)
От съображения за яснота Директива 2002/6/ЕО следва да бъде заменена с настоящата директива,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Предмет и приложно поле
1. Настоящата директива има за цел да опрости и хармонизира административните процедури, прилагани в морския транспорт, посредством стандартизиране на електронното предаване на данни и рационализиране на формалностите за даване на сведения.
2. Настоящата директива се прилага за формалностите за даване на сведения, приложими в морския транспорт по отношение на кораби, пристигащи във и/или напускащи пристанищата на държавите-членки.
3. Настоящата директива не се прилага за кораби, освободени от формалностите за даване на сведения.
Член 2
Определения
За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
а)
„формалности за даване на сведения“ означава сведенията, посочени в приложението, които трябва да се предоставят за административни и процедурни цели съгласно приложимото в дадена държава-членка законодателство, когато кораб пристига в пристанище на тази държава-членка или го напуска;
б)
„Конвенция FAL“ означава Конвенцията на ИМО за улесняване на международното морско корабоплаване, приета на 9 април 1965 г., със съответните ѝ изменения;
в)
„формуляри FAL“ означава стандартизираните формуляри, предвидени в Конвенцията FAL;
г)
„кораб“ означава всеки плавателен морски съд или морско превозно средство;
д)
„SafeSeaNet“ означава системата на Съюза за обмен на морска информация по смисъла на Директива 2002/59/ЕО;
е)
„електронно предаване на данни“ означава процес на предаване на информация, която е цифрово кодирана посредством подлежащ на преразглеждане структуриран формат, който може да се използва пряко за съхраняване и компютърна обработка.
Член 3
Хармонизиране и координиране на формалностите за даване на сведения
1. Всяка държава-членка предприема мерки, за да гарантира, че формалностите за даване на сведения се прилагат по хармонизиран и координиран начин в рамките на тази държава-членка.
2. Комисията, в сътрудничество с държавите-членки, разработва механизми за хармонизиране и координиране на формалностите за даване на сведения в рамките на Съюза.
Член 4
Уведомление преди пристигане в пристанищата
В съответствие със специалните разпоредби относно уведомлението, предвидени в приложимите правни актове на Съюза или в международни правни инструменти, приложими в областта на морския транспорт, които обвързват държавите-членки, включително разпоредби относно проверката на лица и стоки, държавите-членки гарантират, че капитанът или всяко друго надлежно упълномощено от оператора на кораба лице преди пристигането в пристанище, намиращо се в държава-членка, съобщава сведенията, които се изискват в съответствие с формалностите за даване на сведения, на компетентния орган, посочен от същата държава-членка:
а)
най-малко 24 часа предварително, или
б)
най-късно към момента на напускане на предходното пристанище, ако продължителността на пътуването е по-малка от 24 часа; или
в)
ако пристанището, където ще има престой, не е известно или ако се е променило по време на пътуването - в момента, в който тази информация е налице.
Член 5
Електронно предаване на данни
1. Държавите-членки приемат изпълнението на формалностите за даване на сведения в електронен формат и тяхното предаване на едно гише възможно най-скоро и във всеки случай не по-късно от 1 юни 2015 г.
Това „едно гише“, свързващо SafeSeaNet, електронните митници и други електронни системи, е звеното, в което в съответствие с настоящата директива се подават еднократно всички сведения и от което се предоставят на различни компетентни органи и на държавите-членки.
2. Без да се засяга съответният формат, определен в Конвенцията FAL, посоченият в параграф 1 формат съответства на член 6.
3. Когато формалностите за даване на сведения се изискват от правни актове на Съюза и до степента, необходима за доброто функциониране на системата „едно гише“, установена съгласно параграф 1, електронните средства по параграф 1 трябва да бъдат оперативно съвместими, достъпни и съвместими със системата SafeSeaNet, установена съгласно Директива 2002/59/ЕО, както и, когато е приложимо, с информационните системи, предвидени в Решение № 70/2008/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 г. относно безкнижна среда в митниците и търговията (16).
4. Без да се засягат специалните разпоредби относно митническия и граничния контрол, предвидени в Регламент (ЕИО) № 2913/92 и в Регламент (ЕО) № 562/2006, държавите-членки се консултират с икономическите оператори и информират Комисията за напредъка, постигнат посредством предвидените в Решение № 70/2008/ЕО методи.
Член 6
Обмен на данни
1. Държавите-членки гарантират, че сведенията, получени в съответствие с формалностите за даване на сведения, предвидени в правен акт на Съюза, са въведени в националните им системи SafeSeaNet, и предоставят съответните части от тези сведения на други държави-членки чрез системата SafeSeaNet. Освен ако в някоя държава-членка не е предвидено друго, това не се отнася до информацията, получена съгласно Регламент (ЕИО) № 2913/92, Регламент (ЕИО) № 2454/93, Регламент (ЕО) № 562/2006 и Регламент (ЕО) № 450/2008.
2. Държавите-членки гарантират, че при поискване получените в съответствие с параграф 1 сведения се предоставят на съответните национални органи.
3. Основният цифров формат на съобщенията, който трябва да бъде използван в рамките на националните системи SafeSeaNet в съответствие с параграф 1, се определя в съответствие с член 22а от Директива 2002/59/ЕО.
4. Държавите-членки могат да предоставят съответния достъп до сведенията по параграф 1 или в рамките на обслужването на едно гише чрез система за електронен обмен на данни, или чрез националните системи SafeSeaNet.
Член 7
Сведения във формулярите FAL
Държавите-членки приемат формулярите FAL за изпълнение на формалностите за даване на сведения. Държавите-членки могат да приемат предоставянето на хартиен носител на сведенията, изисквани съгласно правен акт на Съюза, само до 1 юни 2015 г.
Член 8
Поверителност
1. Съгласно приложимите правни актове на Съюза или в съответствие с националното законодателство държавите членки предприемат необходимите мерки за гарантиране поверителността на търговската и друга поверителна информация, която се обменя в съответствие с настоящата директива.
2. Държавите-членки обръщат специално внимание на защитата на търговските данни, събирани съгласно настоящата директива. По отношение на личните данни, държавите-членки гарантират спазването на Директива 95/46/ЕО. Институциите и органите на Съюза гарантират спазването на Регламент (ЕО) № 45/2001.
Член 9
Освобождавания
Държавите-членки гарантират, че корабите, които попадат в приложното поле на Директива 2002/59/ЕО и които плават между пристанища, разположени на митническата територия на Съюза, без да пристигат, да извършват междинен престой или да се завръщат в пристанище, разположено извън тази територия или в свободна зона, подлежаща на контрол тип I по смисъла на митническото законодателство, са освободени от подаването на сведения по формулярите FAL, без да се засягат приложимите правни актове на Съюза и възможността държавите-членки да изискат сведенията по формулярите FAL, посочени в част Б, точки 1-6 от приложението към настоящата директива, които са необходими за защитата на вътрешния ред и сигурност и за прилагането на митническото, данъчното и имиграционното законодателство, законодателството в областта на околната среда или в санитарната област.
Член 10
Процедура за изменение
1. В съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз Комисията може да приеме делегирани актове по отношение на приложението към настоящата директива, така че да гарантира, че се вземат под внимание всички съответни промени във формулярите FAL, въведени от ИМО. Тези изменения не могат да водят до разширяване на приложното поле на настоящата директива.
2. По отношение на делегираните актове, посочени в настоящия член, се прилагат процедурите, установени в членове 11, 12 и 13.
Член 11
Упражняване на делегирането
1. Правомощията да приема делегираните актове, посочени в член 10, се предоставят на Комисията за срок от пет години, считано от 18 ноември 2010 г. Комисията представя доклад относно делегираните правомощия най-късно шест месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се подновява автоматично за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не го оттеглят в съответствие с член 12.
2. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира едновременно Европейския парламент и Съвета за него.
3. Правомощията да приема делегирани актове се предоставят на Комисията при условията, предвидени в членове 12 и 13.
Член 12
Оттегляне на делегирането
1. Делегирането на правомощия, посочено в член 10, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета.
2. Институцията, започнала вътрешна процедура за вземане на решение дали да оттегли делегирането на правомощията, полага усилия да уведоми другата институция и Комисията в разумен срок преди вземането на окончателно решение, като посочва делегираните правомощия, които могат да бъдат оттеглени, както и евентуалните причини за оттеглянето.
3. С решението за оттегляне се прекратява делегирането на правомощията, посочени в същото решение. То поражда действие незабавно или на посочена в него по-късна дата. Решението за оттегляне не засяга валидността на делегираните актове, които вече са в сила. То се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 13
Възражения срещу делегираните актове
1. Европейският парламент и Съветът могат да възразят срещу делегиран акт в срок от два месеца от датата на нотификацията.
По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок се удължава с два месеца.
2. Когато към момента на изтичането на първоначалния двумесечен срок или, ако е приложимо, на удължения срок, нито Европейският парламент, нито Съветът е възразил срещу делегирания акт, той се публикува в Официален вестник на Европейския съюз и влиза в сила на посочената в него дата.
Делегираният акт може да бъде публикуван в Официален вестник на Европейския съюз и да влезе в сила преди изтичането на първоначалния двумесечен срок или, ако е приложимо, на удължения срок, ако и Европейският парламент, и Съветът са информирали Комисията за намерението си да не правят възражения.
3. Когато Европейският парламент или Съветът възразят срещу делегиран акт, той не влиза в сила. Институцията, която възразява срещу делегирания акт, посочва причините за това.
Член 14
Транспониране
1. Държавите-членки приемат и публикуват до 19 май 2012 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.
Те прилагат тези разпоредби от 19 май 2012 г.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 15
Доклад
До 19 ноември 2013 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад относно действието на настоящата директива, включително относно:
а)
възможността за разширяване на обхвата на въведеното от настоящата директива опростяване, така че то да включва транспорта по вътрешни водни пътища;
б)
съвместимостта на речните информационни услуги с процеса на електронното предаване на данни, посочен в настоящата директива;
в)
напредъка, постигнат съгласно член 3, по отношение на хармонизирането и координацията на формалностите за даване на сведения;
г)
възможността за избягване или опростяване на формалностите за даване на сведения по отношение на кораби, които са извършвали междинен престой в пристанище на трета държава или свободна зона;
д)
наличните данни, отнасящи се до трафика/движението на кораби в рамките на Съюза и/или междинния престой на кораби в пристанища на трети държави или в свободни зони.
Ако е целесъобразно, докладът се придружава от законодателно предложение.
Член 16
Отмяна на Директива 2002/6/ЕО
Директива 2002/6/ЕО се отменя, считано от 19 май 2012 г. Позоваванията на отменената директива се считат за позовавания на настоящата директива.
Член 17
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 20 октомври 2010 година.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2010/65/EL,
20. oktoober 2010,
milles käsitletakse liikmesriikide sadamatesse sisenevate ja neist väljuvate laevade teavitusformaalsusi ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2002/6/EÜ
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 100 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust (2),
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (3)
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. veebruari 2002. aasta direktiivi 2002/6/EÜ (ühenduse liikmesriikide sadamatesse sisenevate ja neist väljuvate laevade teavitusformaalsuste kohta) (4) kohaselt peavad liikmesriigid aktsepteerima teatud ühtlustatud vorme (FAL vormid), et hõlbustada liiklust, nagu see on määratletud Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni (IMO) 9. aprillil 1965. aastal vastu võetud rahvusvahelise mereliikluse hõlbustamise konventsioonis (FAL konventsioon) selle muudetud kujul.
(2)
Meretranspordi hõlbustamiseks ja laevandusettevõtjate halduskoormuse vähendamiseks on vaja liidu õigusaktide järgi ja liikmesriikide poolt nõutavaid teavitusformaalsusi võimalikult palju lihtsustada ja ühtlustada. Käesolev direktiiv ei tohiks mõjutada nõutava teabe iseloomu ega sisu ning ei tohiks kehtestada ühtegi täiendavat teatamisnõuet laevadele, millel ei ole juba sellist kohustust vastavalt liikmesriikides kohaldatavatele õigusaktidele. See peaks käsitlema vaid seda, kuidas saaks teatamiskorda lihtsustada ja ühtlustada ning teavet tõhusamalt koguda.
(3)
Teabe esitamine sadamatesse sisenemisel ja/või neist väljumisel, nagu on kehtestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. novembri 2000. aasta direktiiviga 2000/59/EÜ laevaheitmete ja lastijäätmete vastuvõtmise seadmete kohta sadamates, (5) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. juuni 2002. aasta direktiiviga 2002/59/EÜ, millega luuakse ühenduse laevaliikluse seire- ja teabesüsteem, (6) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta määrusega (EÜ) nr 725/2004 laevade ja sadamarajatiste turvalisuse tugevdamise kohta, (7) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiiviga 2009/16/EÜ, mis käsitleb sadamariigi kontrolli (8) ning, kui see on asjakohane, Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni 1965. aastal vastu võetud rahvusvahelise ohtlike kaupade mereveo koodeksiga koos selle vastu võetud ja jõustunud muudatustega, langeb kokku FAL vormiga nõutava teabega. Kui nimetatud teave vastab eespool nimetatud õigusaktide nõuetele, tuleks aktsepteerida, et FAL vormid annavad selle teabe.
(4)
Pidades silmas meretranspordi ülemaailmset mõõdet, peavad liidu õigusaktid lihtsustamisel arvesse võtma IMO nõudeid.
(5)
Liikmesriigid peaksid tihendama oma pädevate ametiasutuste, näiteks tolli, piirikontrolli, rahvatervise ja transpordivaldkonna ametiasutuste koostööd, et jätkata teavitusformaalsuste lihtsustamist ja ühtlustamist liidus ning kasutada kõige tõhusamalt elektroonilisi andmeedastusvahendeid ja teabevahetussüsteeme selleks, et võimalikult korraga kõrvaldada meretransporti takistavad asjaolud ja jõuda Euroopa tõketeta meretranspordiruumini.
(6)
Selleks, et hinnata liidusisese mereliikluse hõlbustamist taotlevate poliitiliste meetmete tõhusust ja vajalikkust, peaksid kasutada olema üksikasjalikud statistilised andmed meretranspordi kohta ning sealjuures tuleks arvesse võtta vajadust loobuda tarbetute lisanõuete esitamisest seoses liikmesriikide kogutavate statistiliste andmetega ja täiel määral ära kasutada Eurostati. Käesolevat direktiivi arvestades oleks oluline koguda asjakohast teavet liidusisese laevaliikluse kohta ja/või kolmandate riikide sadamaid või vabatsoone külastavate laevade kohta.
(7)
Laevandusettevõtjatel oleks lihtsam kasutada „loa saanud laevaliinide regulaarteenuste” staatuse eeliseid kooskõlas komisjoni 21. jaanuari 2009. aasta teatisega „Teatis ja tegevuskava, mille eesmärk on luua Euroopa piirideta meretranspordiruum”.
(8)
Kõikide teavitusformaalsuste puhul tuleks elektroonilised andmeedastusvahendid võtta kasutusele nii kiiresti kui võimalik ja hiljemalt 1. juuniks 2015, toetudes võimaluse korral FAL konventsiooni väljatöötatud rahvusvahelistele standarditele. Potentsiaalselt väga suurte andmekoguste edastamise hõlbustamiseks ning kiirendamiseks tuleks võimaluse korral kasutada elektroonilisi teavitusformaalsusi. Liidus peaks FAL vormide teabe esitamine paberkandjal olema erandlik ning seda saaks aktsepteerida vaid piiratud aja jooksul. Liikmesriikidel soovitatakse kasutada haldusmeetmeid, sealhulgas finantsstiimuleid, et edendada elektroonilise vormi kasutamist. Eespool nimetatud põhjustel peaks teabevahetus liikmesriikide pädevate asutuste vahel toimuma elektrooniliselt. Selle muutuse hõlbustamiseks peavad elektroonilised süsteemid olema tehniliselt suuremal määral koostalitlusvõimelised samaks tähtajaks, et tagada Euroopa piirideta meretranspordiruumi tõrgeteta toimimine.
(9)
Teavitusformaalsuste täitmiseks peaksid kaubanduses ja transpordis osalejad saama esitada standarditud teavet ja dokumente ühtse elektroonilise liidese abil. Üksikandmete elemendid tuleks esitada ainult üks kord.
(10)
Riiklikul ja liidu tasandil käivitatud süsteem SafeSeaNet peaks aitama hõlbustada teabe vastuvõtmist, vahetust ja levitamist liikmesriikide merendusalaste teabesüsteemide vahel. Meretranspordi hõlbustamiseks ja meretranspordi halduskoormuse vähendamiseks peaks SafeSeaNet’i süsteem olema koostalitlusvõimeline liidu muude teavitusformaalsuste süsteemidega. SafeSeaNet’i süsteemi tuleks kasutada täiendavaks teabevahetuseks meretranspordi hõlbustamise eesmärgil. Teavitusformaalsusi, mis puudutavad vaid riigisiseselt vajalikku teavet, pole vaja SafeSeaNet’i süsteemi lisada.
(11)
Uute liidu meetmete võtmisel tuleks tagada, et liikmesriigid saaksid säilitada elektroonilise andmeedastuse ega peaks kasutama pabervorme.
(12)
Elektroonilisest andmeedastusest on võimalik saada täit kasu ainult siis, kui SafeSeaNet’i, e-tolli ning andmete sisestamiseks ja päringute tegemiseks mõeldud elektrooniliste süsteemide vahel toimub ladus ja tõhus andmeside. Sel eesmärgil tuleks halduskoormuse piiramiseks kõigepealt kasutada kohaldatavaid standardeid.
(13)
FAL vorme ajakohastatakse korrapäraselt. Käesolevas direktiivis tuleks viidata vormide kehtivatele versioonidele. Liikmesriikide õigusaktide kohaselt nõutav teave, mis ületab FAL konventsiooni nõudmisi, tuleks edastada FAL konventsiooni standardite põhjal väljatöötataval kujul.
(14)
Käesolev direktiiv ei tohiks mõjutada nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määrust (EMÜ) nr 2913/92 (millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik), (9) komisjoni 2. juuli 1993. aasta määrust (EMÜ) nr 2454/93 (millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik), (10) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. märtsi 2006. aasta määrust (EÜ) nr 562/2006 (millega kehtestatakse isikute üle piiri liikumist reguleerivad ühenduse eeskirjad (Schengeni piirieeskirjad)) (11) ega piirikontrolli valdkonda reguleerivate siseriiklikke õigusakte nende liikmesriikide puhul, kus Schengeni acquis’d ei rakendata, ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2008. aasta määrust (EÜ) nr 450/2008 (millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (ajakohastatud tolliseadustik)) (12).
(15)
Selleks, et muuta elektrooniline teabeedastus standardiks ning hõlbustada meretransporti, peaksid liikmesriigid laiendama elektrooniliste andmeedastusvahendite kasutamist vastavalt asjakohasele ajakavale ning peaksid koostöös komisjoniga arutama elektrooniliste andmeedastusvahendite kasutamise ühtlustamise võimalust. Sellel eesmärgil tuleks pöörata tähelepanu SafeSeaNet’i süsteemi kõrgetasemelise juhtrühma tööle seoses SafeSeaNet’i teekaardiga, kui see vastu võetakse, ning konkreetsetele rahastamisnõuetele ja sellele vastavalt liidu rahaliste vahendite eraldamisele elektroonilise andmeedastuse arendamiseks.
(16)
Ilma et see piiraks liidu asjakohaste õigusaktide kohaldamist ja teavet, mida võivad nõuda liikmesriigid, et kaitsta riigisisest korda ja julgeolekut ning täita tolli-, maksu-, sisserände-, keskkonna- või tervishoiuvaldkonna õigusakte, tuleks FAL vormides osutatud teabe saatmise kohustusest erandina vabastada liidu tolliterritooriumil asuvate sadamate vahel tegutsevad laevad, kui need laevad ei lähtu sadamast, mis asub väljaspool seda tolliterritooriumi või I kontrollitüübile vastavat vabatsooni tollialaste õigusaktide tähenduses, ega külasta mõnda sellist sadamat ega suundu sellisesse sadamasse.
(17)
Vabastus haldusformaalsustest tuleks anda ka laeva lasti, mitte üksnes lähte- ja/või sihtsadamat arvestades. See on vajalik, et viia miinimumini kolmandas riigis või vabatsoonis asuvat sadamat külastanud laevade suhtes rakendatavad täiendavad formaalsused. Komisjon peaks seda küsimust uurima käesoleva direktiivi toimimise kohta Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitatava aruande raames.
(18)
Kasutusele tuleks võtta uus ajutine vorm, mis võimaldaks ühtlustada teavet, mida nõutakse määrusega (EÜ) nr 725/2004 ettenähtud eelneva turvalisuse deklaratsiooniga.
(19)
Riikide keelenõuded takistavad tihti rannikulaevanduse võrgustiku arenemist. Liikmesriigid peaksid tegema kõik võimaliku, et hõlbustada omavahelist mereliiklusega seotud kirjalikku ja suulist sidepidamist kooskõlas rahvusvahelise tavaga, püüdes leida ühiseid sidepidamisviise.
(20)
Komisjonile tuleks anda volitus võtta Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 290 sätestatud korras vastu delegeeritud õigusakte seoses käesoleva direktiivi lisadega. Eriti tähtis on see, et komisjon peaks ettevalmistava töö käigus piisavalt konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil.
(21)
Mitmesuguste liidu õigusaktidega, milles nõutakse näiteks eelnevaid teavitusformaalsusi sadamatesse sisenemisel, nagu direktiiv 2009/16/EÜ, võidakse kehtestada erinevad tähtajad nimetatud eelnevate teavitusformaalsuste täitmiseks. Käesoleva direktiivi toimimise kohta Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitatava aruande raames peaks komisjon uurima võimalusi nimetatud tähtaegade lühendamiseks ja ühtlustamiseks, kasutades ära elektroonilise andmetöötluse alal toimuvat arengut; nimetatud aruanne peaks sisaldama vajaduse korral õigusakti ettepanekut.
(22)
Käesoleva direktiivi toimimise kohta Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitatava aruande raames peaks komisjon kaaluma, millises ulatuses tuleks käesoleva direktiivi kohaldamisala, nimelt haldusformaalsuste lihtsustamist liikmesriikide sadamatesse sisenevate ja/või neist väljuvate laevade jaoks, laiendada nendest sadamatest sisemaa poole jäävatele aladele, eriti jõetranspordi suhtes, et kiirendada ja muuta ladusamaks meretranspordi liikumine sisemaa suunas ning lõplikult lahendada meresadamates ja nende ümbruses tekkivate ummikute probleem.
(23)
Kuna käesoleva direktiivi eesmärke, eelkõige meretranspordi ühtlustatud hõlbustamist kogu liidu ulatuses, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ning meetme ulatuse ja mõju tõttu on seda parem saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.
(24)
Euroopa Liidu Kohtu praktika kohaselt ei ole direktiivi ülevõtmine kohustuslik, kui see on geograafilistel põhjustel mõttetu. Seetõttu ei ole käesolevas direktiivis ette nähtud nõuded asjakohased liikmesriikide suhtes, kellel ei ole sadamaid, mis saaksid üldjuhul vastu võtta direktiivi kohaldamisalasse jäävaid laevu.
(25)
Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed aitavad kaasa Lissaboni tegevuskava eesmärkide saavutamisele.
(26)
Tuleks reguleerida juurdepääsu SafeSeaNet’ile ja muudele elektroonilistele süsteemidele, et kaitsta ärialast ja konfidentsiaalset teavet, ilma et see piiraks ärialase teabe kaitse suhtes kohaldatava õiguse kohaldamist ning isikuandmete puhul Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiivi 95/46/EÜ (üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta) (13) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 45/2001 (üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ühenduse institutsioonides ja asutustes ning selliste andmete vaba liikumise kohta) (14) kohaldamist. Liikmesriigid ning liidu institutsioonid ja organid peaksid pöörama erilist tähelepanu vajadusele kaitsta ärialast ja konfidentsiaalset teavet asjakohaste juurdepääsu kontrolli süsteemidega.
(27)
Kooskõlas paremat õigusloomet käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppe (15) punktiga 34 julgustatakse liikmesriike koostama nende endi jaoks ja liidu huvides vastavustabeleid, kus on võimalikult suures ulatuses välja toodud vastavus käesoleva direktiivi ja selle ülevõtmismeetmete vahel, ning need tabelid avalikustama.
(28)
Selguse huvides tuleks direktiiv 2002/6/EMÜ asendada käesoleva direktiiviga,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
Artikkel 1
Sisu ja reguleerimisala
1. Käesoleva direktiivi eesmärk on lihtsustada ja ühtlustada meretranspordile kohaldatavat haldusmenetlust, muutes elektroonilise teabeedastuse standardiks ja teavitusformaalsused selgemaks.
2. Käesolevat direktiivi kohaldatakse meretranspordi valdkonnas liikmesriikide sadamatesse sisenevate ja neist väljuvate laevade teavitusformaalsuste suhtes.
3. Käesolevat direktiivi ei kohaldata teavitusformaalsustest vabastatud laevade suhtes.
Artikkel 2
Mõisted
Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:
a) „teavitusformaalsused”- lisas sätestatud teave, mida liikmesriigis kohaldatavate õigusaktide kohaselt tuleb haldus- ja menetluseesmärkidel anda laeva sadamasse sisenemisel ja sealt väljumisel;
b) „FAL konventsioon”- 9. aprillil 1965 vastu võetud Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni rahvusvahelise mereliikluse hõlbustamise konventsioon muudetud kujul;
c) „FAL vormid”- FAL konventsiooniga ette nähtud ühtlustatud vormid;
d) „laev”- mis tahes meresõiduk või mereveovahend;
e) „SafeSeaNet”- direktiivis 2002/59/EÜ määratletud liidu meresõiduohutuse teabevahetussüsteem;
f) „andmete elektrooniline edastamine”- digitaalselt kodeeritud teabe edastamine muudetavas struktureeritud formaadis, mida saab arvutites kasutada andmete salvestamiseks ja töötlemiseks.
Artikkel 3
Teavitusformaalsuste ühtlustamine ja kooskõlastamine
1. Iga liikmesriik võtab meetmed tagamaks, et selles liikmesriigis nõutakse teavitusformaalsuste täitmist ühtlustatud ja kooskõlastatud viisil.
2. Komisjon töötab koostöös liikmesriikidega välja teavitusformaalsuste liidus ühtlustamiseks ja koordineerimiseks vajalikud mehhanismid.
Artikkel 4
Teatamine enne sadamatesse sisenemist
Tulenevalt kohaldatavate liidu õigusaktide või rahvusvaheliste meretranspordile kohaldatavate ja liikmesriikidele siduvate õigusaktide kohastest teatamist käsitlevatest erisätetest, sealhulgas isikute ja kaupade kontrolli käsitlevatest sätetest, tagavad liikmesriigid, et kapten või laeva operaatori poolt nõuetekohaselt volitatud isik edastab enne liikmesriigi sadamasse sisenemist liikmesriigi määratud pädevale ametiasutusele teavitusformaalsuste kohase teabe
a)
vähemalt 24 tundi enne sisenemist või
b)
hiljemalt laeva eelmisest sadamast väljumise ajal, kui sõiduaeg on lühem kui 24 tundi, või
c)
kui külastatav sadam ei ole teada või kui seda sõidu ajal muudetakse, siis niipea, kui vastav teave on kättesaadav.
Artikkel 5
Andmete elektrooniline edastamine
1. Liikmesriigid aktsepteerivad teavitusformaalsuste täitmist elektroonilises vormis ja nende edastamist ühtse liidese kaudu niipea kui võimalik ja igal juhul hiljemalt 1. juunil 2015.
See ühtne liides, mis seob SafeSeaNet’i, e-tolli ja muud elektroonilised süsteemid, on koht, mille kaudu kooskõlas käesoleva direktiiviga esitatakse korra kogu teave ning tehakse see kättesaadavaks mitmesugustele pädevatele ametiasutustele ja liikmesriikidele.
2. Ilma et see mõjutaks FAL konventsioonis sätestatud asjaomaseid vorme, vastab lõikes 1 osutatud vorm artiklile 6.
3. Juhul kui liidu õigusaktides nõutakse teavitusformaalsusi ning sellises ulatuses, mis on vajalik lõikes 1 nimetatud ühtse liidese heaks toimimiseks, peavad lõikes 1 osutatud elektroonilised süsteemid toimima koos, olema juurdepääsetavad ja vastavuses direktiiviga 2002/59/EÜ loodud süsteemiga SafeSeaNet ning rakendamise korral olema vastavuses Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. jaanuari 2008. aasta otsusega nr 70/2008/EÜ (tolli ja kaubanduse paberivaba keskkonna kohta) (16) ettenähtud arvutisüsteemidega.
4. Ilma et see piiraks määruse (EMÜ) nr 2913/92 ja määruse (EÜ) nr 562/2006 tolli- ja piirikontrolli käsitlevate erisätete kohaldamist, konsulteerivad liikmesriigid majandustegevuses osalejatega ja teavitavad komisjoni saavutatud edusammudest otsusega nr 70/2008/EÜ ettenähtud korra kohaselt.
Artikkel 6
Andmete vahetamine
1. Liikmesriigid tagavad, et teave, mida kogutakse kooskõlas liidu õigusaktides sätestatud teavitusformaalsustega, sisestatakse riigi SafeSeaNet’i süsteemi, ja teevad sellise teabe asjakohased osad selle süsteemi kaudu kättesaadavaks teistele liikmesriikidele. Kui liikmesriik ei sätesta teisiti, ei kohaldata seda määruse (EMÜ) nr 2913/92, määruse (EMÜ) nr 2454/93, määruse (EÜ) nr 562/2006 ja määruse (EÜ) nr 450/2008 kohaselt saadud teabele.
2. Liikmesriigid tagavad, et lõike 1 kohaselt saadud teave on vastava taotluse korral kättesaadav liikmesriigi asjakohastele asutustele.
3. Lõike 1 kohastes riiklikes SafeSeaNet’i süsteemides kasutatavate sõnumite digitaalsed vormid kehtestatakse kooskõlas direktiivi 2002/59/EÜ artikliga 22a.
4. Liikmesriigid võivad lubada asjakohast juurdepääsu lõikes 1 nimetatud teabele kas riigisisese ühtse liidese kaudu, kasutades elektroonilist andmevahetussüsteemi, või riikide SafeSeaNet’i süsteemide kaudu.
Artikkel 7
FAL vormides sisalduv teave
Liikmesriigid tunnustavad teavitusformaalsuste täitmiseks FAL vorme. Liikmesriigid võivad ainult 1. juunini 2015 lubada liidu õigusakti kohaselt nõutava teabe esitamist paberkandjal.
Artikkel 8
Ametisaladuse hoidmise kohustus
1. Liikmesriigid võtavad kooskõlas liidu kohaldatavate õigusaktide ja siseriiklike õigusaktidega vajalikke meetmeid, et tagada vastavalt käesolevale direktiivile vahetatava ärialase ja muu konfidentsiaalse teabe konfidentsiaalsus.
2. Liikmesriigid pööravad erilist tähelepanu käesoleva direktiivi alusel kogutava ärialase teabe kaitsele. Isikuandmete puhul tagavad liikmesriigid direktiivi 95/46/EÜ täitmise. Liidu institutsioonid ja organid tagavad määruse (EÜ) nr 45/2001 täitmise.
Artikkel 9
Erandid
Liikmesriigid tagavad, et direktiivi 2002/59/EÜ reguleerimisalasse kuuluvad laevad, mis liiklevad liidu tolliterritooriumil asuvate sadamate vahel, kuid mille lähte- või sihtsadamaks või külastatavaks sadamaks ei või olla ükski sadam, mis asub väljaspool seda tolliterritooriumi või I kontrollitüübile vastavat vabatsooni tollialaste õigusaktide tähenduses, vabastatakse erandina FAL vormides osutatud teabe saatmise kohustusest, ilma et see piiraks asjakohaste liidu õigusaktide kohaldamist ja võimalust, et liikmesriigid võivad FAL vormides nõuda käesoleva direktiivi lisa B osa punktides 1-6 osutatud teavet, mis on vajalik riigisisese korra ja julgeoleku tagamiseks ning tolli-, maksu-, sisserände-, keskkonna- või tervishoiuvaldkonna õigusaktide täitmiseks.
Artikkel 10
Muutmise kord
1. Komisjon võib Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 290 sätestatud korras võtta vastu delegeeritud õigusakte seoses käesoleva direktiivi lisadega, et tagada Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni poolt FAL vormides tehtavate mis tahes muudatuste arvessevõtmist. Nendel muudatustel ei ole käesoleva direktiivi reguleerimisala laiendavat mõju.
2. Käesolevas artiklis osutatud delegeeritud õigusaktide puhul kohaldatakse artiklites 11, 12 ja 13 sätestatud menetlust.
Artikkel 11
Delegeeritud volituste rakendamine
1. Artiklis 10 osutatud delegeeritud õigusaktide vastuvõtmise volitused antakse komisjonile viieks aastaks alates 18. novembrist 2010. Komisjon esitab delegeeritud volituste kohta aruande hiljemalt kuus kuud enne viieaastase ajavahemiku möödumist. Volituste delegeerimist uuendatakse automaatselt samaks ajavahemikuks, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu selle kooskõlas artikliga 12 tagasi võtab.
2. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
3. Delegeeritud aktide vastuvõtmise volitused antakse komisjonile artiklites 12 ja 13 sätestatud tingimustel.
Artikkel 12
Delegeerimise tagasivõtmine
1. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artiklis 10 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta.
2. Institutsioon, kes on algatanud sisemenetluse, et otsustada, kas volituste delegeerimine tuleks tagasi võtta, püüab sellest teavitada teist institutsiooni ja komisjoni mõistliku aja jooksul enne lõpliku otsuse tegemist, nimetades delegeeritud volitused, mille suhtes võidakse kohaldada tagasivõtmist, ja tagasivõtmise võimalikud põhjused.
3. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub kohe või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust. Otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.
Artikkel 13
Delegeeritud õigusaktide suhtes vastuväidete esitamine
1. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad delegeeritud õigusakti suhtes vastuväiteid esitada kahe kuu jooksul alates õigusakti teatavakstegemisest.
Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel võib seda tähtaega pikendada kahe kuu võrra.
2. Kui pärast algse kahe kuu pikkuse või, kui see on asjakohane, pikendatud perioodi möödumist ei ole Euroopa Parlament ega nõukogu delegeeritud õigusaktile vastuväiteid esitanud, avaldatakse see Euroopa Liidu Teatajas ning delegeeritud õigusakt jõustub selles sätestatud kuupäeval.
Delegeeritud õigusakti võib avaldada Euroopa Liidu Teatajas ja see võib jõustuda enne algse kahe kuu pikkuse või, kui see on asjakohane, pikendatud perioodi lõppu, kui nii Euroopa Parlament kui ka nõukogu on komisjonile teatanud, et nad ei kavatse vastuväiteid esitada.
3. Kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab delegeeritud õigusakti suhtes vastuväiteid, õigusakt ei jõustu. Vastuväiteid esitanud institutsioon põhjendab delegeeritud õigusakti suhtes esitatud vastuväiteid.
Artikkel 14
Ülevõtmine
1. Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid 19. maiks 2012. Nad edastavad kõnealuste normide teksti viivitamata komisjonile.
Liikmesriigid kohaldavad neid sätteid alates 19. maist 2012.
Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga hõlmatud valdkonnas nende poolt vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.
Artikkel 15
Aruandlus
Komisjon annab Euroopa Parlamendile ja nõukogule aru käesoleva direktiivi toimimise kohta 19. novembriks 2013, käsitledes muu hulgas järgmist:
a)
käesoleva direktiiviga kehtestatud lihtsustuste võimalik laiendamine siseveetranspordile;
b)
jõeteabeteenuste (River Information Services) ühilduvus käesolevas direktiivis osutatud elektroonilise andmeedastuse protsessiga;
c)
teavitusformaalsuste ühtlustamise ja koordineerimise edenemine vastavalt artiklile 3;
d)
kolmandas riigis või vabatsoonis asuvat sadamat külastanud laevade suhtes rakendatavate lisaformaalsuste vältimise või lihtsustamise võimalikkus;
e)
kasutada olevad andmed liidusisese laevaliikluse / laevade liikumise kohta ja/või kolmandate riikide sadamaid või vabatsoone külastavate laevade kohta.
Vajaduse korral lisatakse aruandele õigusakti ettepanek.
Artikkel 16
Direktiivi 2002/6/EÜ kehtetuks tunnistamine
Direktiiv 2002/6/EÜ tunnistatakse kehtetuks alates 19. maist 2012. Viiteid kehtetuks tunnistatud direktiivile käsitatakse viidetena käesolevale direktiivile.
Artikkel 17
Adressaadid
Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.
Strasbourg, 20. oktoober 2010