РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1255/2011 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 30 ноември 2011 година
за установяване на програма за подпомагане на по-нататъшното развитие на интегрираната морска политика
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 2, член 91, параграф 1, член 100, параграф 2, член 173, параграф 3, членове 175 и 188, член 192, параграф 1, член 194, параграф 2 и член 195, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след като предадоха проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
В съответствие със Съобщението на Комисията до Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите от 10 октомври 2007 г. относно Интегрирана морска политика за Европейския съюз („съобщението на Комисията“) главната цел на интегрираната морска политика на Съюза („ИМП“) е да развива и осъществява интегрирано, координирано, съгласувано, прозрачно и устойчиво вземане на решения във връзка с океаните, моретата, крайбрежните, островните и най-отдалечените региони, както и в морските сектори.
(2)
В плана за действие, придружаващ съобщението на Комисията, се излагат редица действия, които Комисията предлага да се предприемат като първа стъпка в прилагането на нова ИМП на Съюза.
(3)
Докладът на Комисията за напредъка на Интегрираната морска политика на ЕС от 15 октомври 2009 г. обобщава основните постижения на ИМП досега и набелязва плана за следващия етап на прилагането ѝ.
(4)
В своите заключения от 16 ноември 2009 г. относно интегрираната морска политика Съветът подчерта значението на финансирането за по-нататъшното развитие и прилагане на ИМП, като прикани Комисията да представи необходимите предложения за финансиране на действията по линия на интегрираната морска политика в рамките на съществуващата финансова рамка с оглед на влизането им в сила до 2011 г.
(5)
В резолюцията си от 21 октомври 2010 г. относно интегрираната морска политика (ИМП) - Оценка на постигнатия напредък и нови предизвикателства, Европейският парламент изрично подкрепи „заявеното от Комисията намерение да финансира ИМП с 50 милиона евро през следващите две години с цел надграждане на основата на предишни проекти в областта на политиката, управлението, устойчивостта и наблюдението“.
(6)
Финансовият пакет за ИМП, установен в настоящия регламент, отчита както съществуващия икономически спад, така и факта, че това е първата оперативна програма, посветена специално на прилагането на ИМП.
(7)
Необходимо е постоянно финансиране от Съюза, за да се даде възможност на Съюза да прилага и да доразвива ИМП съгласно резолюцията на Европейския парламент от 20 май 2008 г. относно интегрираната морска политика за Европейския съюз (4) и да преследва общите цели, както е предвидено в съобщението на Комисията, потвърдено в доклада за напредъка от октомври 2009 г. и одобрено в заключенията на Съвета от 16 ноември 2009 г.
(8)
Тъй като не всички приоритети и цели на ИМП се покриват от съществуващи инструменти на Съюза, като например Кохезионния фонд, Европейския фонд за регионално развитие, Европейския фонд за рибарство, Седмата рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности, Инструментът за предприсъединителна помощ и Европейския инструмент за съседство и партньорство, следователно е необходимо да се установи програма за подпомагане на по-нататъшното развитие на ИМП (наричана по-долу „програмата“).
(9)
Без да се засягат предстоящите преговори за многогодишната финансова рамка за периода след 2013 г., ще е необходимо да се осигурят достатъчно ресурси, които да гарантират развитието и постигането на целите на ИМП, без това да бъде за сметка на определените за други политики средства, като се стимулира устойчивото развитие на морските региони на Европейския съюз, включително на островите и най-отдалечените региони. За тази цел се счита, че е от съществено значение ИМП да бъде включена в многогодишната финансова рамка за периода след 2013 г. Освен това, ако е необходимо, следва да бъде изготвено предложение за продължаване на програмата след 2013 г., заедно с предложение за подходящ финансов пакет.
(10)
Развитието на морското дело посредством финансова подкрепа за мерки, свързани с ИМП, ще има значително въздействие по отношение на икономическото, социалното и териториалното сближаване.
(11)
Финансирането от Съюза следва да е разработено така, че да подпомага проучвателната работа за дейности, целящи насърчаването на стратегическите цели на ИМП, като се отдава дължимото внимание на техните кумулативни въздействия съобразно екосистемния подход, на устойчивия „син“ икономически растеж, заетостта, иновациите и конкурентоспособността в крайбрежните, островните и най-отдалечените региони и на насърчаването на международното измерение на ИМП.
(12)
Стратегическите цели на ИМП включват интегрираното морско управление на всички нива, по-нататъшното развитие и прилагане на интегрираните стратегии за морските басейни, пригодени към специфичните нужди на различните морски региони на Европа, по-нататъшното развитие на междусекторните инструменти за интегрирано разработване на политики с цел подобряване на положителните взаимодействия и съгласуване между съществуващите политики и инструменти, в т.ч. посредством обмен на данни и познания в морската област, по-нататъшното ангажиране на заинтересованите страни в схемите за интегрирано морско управление, опазването и устойчивото използване на морските и крайбрежните ресурси, определянето на границите на устойчивостта на човешките дейности и защитата на морската и крайбрежната околна среда и биологичното многообразие в контекста на Рамковата директива за морската стратегия (5), която съставлява екологичния стълб на ИМП, както и на Рамковата директива за водите (6).
(13)
Важно е програмата да бъде добре съгласувана с останалите политики на Съюза, които биха могли да имат морско измерение, по-специално със структурните фондове, трансевропейската транспортна мрежа, общата политика в областта на рибарството, туризма, околната среда и изменението на климата, рамковата програма за научноизследователска и развойна дейност и енергийната политика.
(14)
За да се постигне съгласуваност между различните аспекти на програмата, следва да се определят общи цели. За всяка обща цел следва да се установят по-подробни оперативни цели. Разпределението на средствата за общите цели за периода 2011-2013 г. е посочено в приложението. Това разпределение позволява гъвкавост за увеличаване/намаляване на общото финансово разпределение за всяка цел, без да се надхвърля общият финансов пакет.
(15)
Финансирането от Съюза следва да даде възможност да се подкрепи развитието на интеграцията на морското наблюдение в съответствие с резолюцията на Европейския парламент от 21 октомври 2010 г. и със заключенията на Съвета от 17 ноември 2009 г. относно Интегрираното морско наблюдение, като се вземе предвид пътната карта за създаването на обща среда за обмен на информация за морската област на ЕС. Ето защо това специално финансиране следва да бъде ограничено до разработването на децентрализирана система за обмен на информация, по-специално мерки, включително софтуер, за подобряване на интерфейса между системите за наблюдение. Програмата следва да отчита резултатите от други проекти по отношение на децентрализираната система за морско наблюдение.
(16)
Прилагането на програмата в трети държави следва да допринесе за целите за развитие на държавата бенефициер и да е съвместимо с други инструменти за сътрудничество на Съюза, включително целите и приоритетите на имащите отношение политики на Съюза и достиженията на правото на Съюза и приложимите международни конвенции.
(17)
Програмата следва да допълва и да е съгласувана със съществуващи и бъдещи финансови инструменти, предоставени от Съюза и държавите-членки, на национално и поднационално равнище за насърчаване на опазването и устойчивото използване на океаните, моретата и бреговете, като допринася за насърчаването на по-ефективно сътрудничество между държавите-членки и техните крайбрежни, островни и най-отдалечени региони и отчита степенуването по значение и напредъка на националните и местните проекти.
(18)
Действията, предвидени в програмата, следва да допълват други действия на Съюза, за да се осигури съгласувано прилагане на правните актове на Съюза за съответните секторни политики, като се избегне дублиране.
(19)
Необходимо е също така да се определят правила за управление на планирането на мерките, допустимостта на разходите, размерът на финансовата помощ на Съюза, основните условия, на базата на които ще бъде предоставяна, и цялостният бюджет за програмата.
(20)
Програмата следва да бъде прилагана в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (7) („Финансовият регламент“), и с Регламент (ЕО, Евратом) № 2342/2002 на Комисията от 23 декември 2002 г. относно определянето на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета относно Финансовия регламент, приложим към общия бюджет на Европейските общности (8).
(21)
С настоящия регламент се установява финансовият пакет за многогодишната програма, който представлява основна отправна точка за бюджетния орган по време на годишната бюджетна процедура по смисъла на точка 37 от Междуинституционалното споразумение от 17 май 2006 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина и доброто финансово управление (9).
(22)
С цел да се помогне на Комисията да следи за прилагането на настоящия регламент, следва да бъде възможно финансирането на разходи, свързани с мониторинг, проверки и оценяване.
(23)
Годишните работни програми, установени за прилагането на програмата, следва да бъдат приети от Комисията в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (10).
(24)
Във връзка с действията, финансирани съгласно настоящия регламент, е необходимо да се гарантира защитата на финансовите интереси на Съюза чрез прилагането на Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 г. относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности (11), Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета от 11 ноември 1996 г. относно контрола и проверките на място, извършвани от Комисията за защита на финансовите интереси на Европейските общности срещу измами и други нередности (12) и с Регламент (ЕО) № 1073/1999 на Европейския парламент и на Съвета от 25 май 1999 г. относно разследванията, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (OLAF) (13).
(25)
С цел да се гарантира ефективността на финансирането от Съюза, дейностите, финансирани по настоящия регламент, следва да се оценяват редовно.
(26)
Подразбира се, че нито едно от действията, предвидени в контекста на програмата, няма да изисква прибягване до допълнително правно основание.
(27)
Тъй като целите на настоящия регламент не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен при самостоятелно действие на държавите-членки и следователно, поради мащаба и последиците на дейностите, подлежащи на финансиране по линия на програмата, могат да бъдат постигнати по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, установен в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа за пропорционалност, посочен в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се установява програма за подпомагане на мерките, целящи по-нататъшно насърчаване на развитието и прилагането на интегрираната морска политика на Съюза („програмата“).
Интегрираната морска политика на Съюза (ИМП) насърчава съгласувано и последователно вземане на решения за постигане на най-добри резултати по отношение на устойчивото развитие, икономическия растеж и социалното сближаване на държавите-членки, и по-специално по отношение на крайбрежните, островните и най-отдалечените региони в Съюза, както и на морските сектори чрез съгласувани политики и международно сътрудничество в морската област.
Програмата подпомага устойчивото използване на моретата и океаните и разширяването на научните знания.
Член 2
Общи цели
Програмата ще има следните общи цели:
а)
да насърчава развитието и прилагането на интегрирано управление на морското дело и въпросите, свързани с крайбрежните региони;
б)
да допринася за разработването на междусекторни инструменти, като морското пространствено планиране, общата среда за обмен на информация (CISE) и познанията за морската среда по отношение на океаните, моретата и крайбрежните региони, в рамките на и граничещи със Съюза, за да се постигат полезни взаимодействия и да се подкрепят политиките, свързани с морето или крайбрежните региони, особено в областта на икономическото развитие, заетостта, опазването на околната среда, научните изследвания, морската безопасност и енергетиката, както и за разработването на екологосъобразни морски технологии, като се вземат предвид и се доразвиват съществуващите инструменти и инициативи;
в)
да насърчава опазването на морската среда, по-конкретно на нейното биологично разнообразие, и устойчивото използване на морските и крайбрежните ресурси и да определя по-нататък границите на устойчивостта на човешките дейности, които имат отражение върху морската среда, по-специално в контекста на Директива 2008/56/ЕО (Рамковата директива за морската стратегия);
г)
да подкрепя развитието и прилагането на стратегии за морските басейни;
д)
да подобрява и насърчава външното сътрудничество и координация във връзка с целите на ИМП въз основа на развитието на дебатите в тази област в рамките на международните форуми; във връзка с това следва да се настоява третите държави да ратифицират и прилагат Конвенцията на ООН по морско право (UNCLOS);
е)
да подкрепя устойчивия икономически растеж, заетостта, иновациите и новите технологии в морските сектори и в крайбрежните, островните и най-отдалечените региони на Съюза.
Член 3
Оперативни цели
1. В рамките на целта, определена в член 2, буква а) (интегрирано морско управление), програмата:
а)
насърчава действия, които поощряват държавите-членки и регионите на ЕС да развиват, въвеждат или осъществяват интегрирано морско управление;
б)
насърчава платформи и мрежи за междусекторно сътрудничество, включващи представители на публичните органи, на регионалните и местните органи, на промишления сектор, на заинтересованите страни в сферата на изследователската дейност, на гражданите, на организациите на гражданското общество и на социалните партньори;
в)
повишава видимостта на интегрирания подход към морското дело и осведомеността на публичните органи, частния сектор и широката общественост по въпроса.
2. В рамките на целта, определена в член 2, буква б) (междусекторни инструменти), програмата насърчава развитието на:
а)
обща среда за обмен на информация за морската област на Съюза, която насърчава обмен на информация за междусекторното и трансграничното наблюдение, като свързва всички потребителски общности, в съответствие с принципите на интегрираното морско наблюдение, за да утвърди безопасното, сигурно и устойчиво използване на морското пространство, отчита съответното развитие на секторните политики по отношение на наблюдението и допринася по подобаващ начин за необходимото им развитие;
б)
морско пространствено планиране и интегрирано управление на крайбрежните зони, които са важни инструменти за устойчивото развитие на морските зони и крайбрежните региони и допринасят за целите на управлението, основано на екосистемите, и за развитието на връзките между сушата и морето, например що се отнася до разработването на експериментални и други мерки, съчетаващи генерирането на възобновяема енергия и аквакултурата;
в)
пълна и общественодостъпна база данни за информация и знания с високо качество, която улеснява обмена, повторното използване и разпространение на тези данни и знания сред различни групи ползватели, като се използват съществуващите данни и по този начин се избягва дублирането на базите данни; за тази цел трябва по най-добър начин да се използват вече съществуващите програми на Съюза и на държавите-членки, включително INSPIRE (14) и ГМОСС (15).
3. В рамките на целта, определена в член 2, буква в) (опазване на морската среда), програмата:
а)
подкрепя защитата и опазването на морската и крайбрежната среда, както и предотвратява и намалява изхвърлянията в морската среда, в т.ч. отпадъците в морето, с цел постепенно да се прекрати замърсяването;
б)
допринася за здрави, биологично разнообразни и устойчиви морски и крайбрежни екосистеми;
в)
улеснява координацията между държавите-членки и другите участници при прилагането на подхода към управлението на човешките дейности, основан на екосистемите, и на принципа на предохранителните мерки;
г)
улеснява разработването на методи и норми;
д)
насърчава дейности, имащи за цел смекчаването на последствията от изменението на климата върху морската, крайбрежната и островната среда и адаптирането към тях, като се отделя специално внимание на най-уязвимите в това отношение райони;
е)
подкрепя разработването на стратегически подходи към научните изследвания за оценяването на актуалното състояние на екосистемите, като по този начин се предоставя основата за управление и планиране, основано на екосистемите, на регионално и национално равнище.
4. В рамките на целта, определена в член 2, буква г) (стратегии за морските басейни), програмата:
а)
подкрепя разработването и прилагането на интегрирани стратегии за морските басейни, като се отчитат балансираният подход във всички морски басейни и особеностите на морските басейни и морските подбасейни, както и съответните макрорегионални стратегии, когато има такива, и особено онези, в които вече е установен обмен на информация и опит между различните държави и съществуват работещи многонационални структури;
б)
насърчава и улеснява полезните взаимодействия между националното и регионалното равнище и равнището на Съюза, обмена на информация, в т.ч. относно методите и нормите, и обмена на най-добри практики относно морската политика, включително управлението ѝ и секторните политики, които имат отражение върху регионалните морета и крайбрежните региони.
5. В рамките на целта, определена в член 2, буква д) (международно измерение), програмата:
а)
насърчава продължаването на работата, в тясно сътрудничество с държавите-членки, по интегриран подход с трети държави и заинтересовани страни от трети държави, които имат общ морски басейн с държави-членки на Съюза, включително по ратифицирането и прилагането на UNCLOS;
б)
насърчава диалога с трети държави, като взема предвид UNCLOS и приложимите действащи международни конвенции на базата на UNCLOS;
в)
насърчава обмена на най-добри практики, допълващи съществуващите инициативи, като взема предвид разработването на регионални стратегии на подрегионално равнище.
Тази оперативна цел се преследва съгласувано с инструментите на Съюза за сътрудничество, като се вземат предвид целите на националните и регионалните стратегии за развитие.
6. В рамките на целта, определена в член 2, буква е) (растеж, заетост и иновации), програмата:
а)
насърчава инициативи за растеж и заетост в морските сектори и в крайбрежните и островните региони;
б)
насърчава обучението, образованието и възможностите за кариера в морските професии;
в)
насърчава разработването на зелени технологии, морски възобновяеми източници на енергия, екологосъобразен превоз и морски превоз на къси разстояния;
г)
насърчава развитието на крайбрежния, морския и островния туризъм.
Член 4
Допустими действия
Програмата може да предвиди финансово подпомагане за следните видове действия в съответствие с целите, определени в членове 2 и 3:
а)
проекти, в т.ч. пробни проекти; проучвания; изследователски и оперативни програми за сътрудничество, включително образователни програми, програми за професионално обучение и преквалификация;
б)
обмен на обществена информация и най-добри практики, повишаване на информираността и свързани дейности по информиране и разпространение на информацията, включително кампании и прояви за популяризиране, както и развитие и поддръжка на интернет сайтове и съответните социални мрежи и бази данни;
в)
конференции, семинари, работни групи и форуми на заинтересованите страни;
г)
обединяване, мониторинг, визуализиране и предоставяне на публичен достъп до значително количество данни, най-добри практики и бази данни на финансирани от Съюза регионални проекти, включително, когато е приемливо, чрез секретариат, назначен за една или няколко от тези цели, което ще улесни приемането на общи уеднаквени стандарти за събирането и обработката на данни;
д)
действия, свързани с междусекторни инструменти, включително пробни проекти.
Член 5
Вид финансова интервенция
1. Финансовата помощ на Съюза може да приеме следните законови форми:
а)
субсидии, за които максималният процент на съфинансиране от Съюза е 80 % за действие;
б)
договори за възлагане на обществена поръчка;
в)
административни договорености със Съвместния изследователски център.
2. По линия на програмата могат да се предоставят както субсидии за действия, така и оперативни безвъзмездни средства. Освен ако не е предвидено друго във Финансовия регламент, бенефициерите на субсидиите или на договорите за обществени поръчки се избират след покана за подаване на предложения или покана за участие в търг.
Член 6
Бенефициери
1. Финансовата помощ по програмата може да се предоставя като приоритет на физически или юридически лица, регулирани от частното или публичното право на държава-членка или на Съюза.
2. От програмата може да се възползват и трети държави и заинтересовани страни в трети държави, които имат общ морски басейн с държави-членки на Съюза, както и международни организации или органи, преследващи една или повече от общите и оперативните цели, определени в членове 2 и 3. Мерките трябва винаги да включват участници от Съюза.
3. Критериите за допускане до участие в процедурата се определят в съответната покана за подаване на предложения или покана за участие в търг.
Член 7
Принципи за прилагане
1. Не се допуска проектите, финансирани по програмата, да получават помощ от други финансови инструменти на Съюза. Търси се полезно взаимодействие и допълване с други инструменти на Съюза. Действията в рамките на програмата допълват осъществяването на съответните секторни политики.
2. Комисията си осигурява от заявилите финансова помощ по програмата и от бенефициерите на тази помощ изчерпателна информация за финансирането на действията. Финансова помощ по програмата ще бъде предоставяна единствено дотолкова, доколкото няма налично друго финансиране на Съюза.
3. Подкрепяните от програмата действия съответстват на целите и политиките на Съюза за 2020 г. и 2050 г. Всички държави-членки, морски сектори и крайбрежни, островни и най-отдалечени региони могат да се възползват от програмата и да бъде създадена действителна европейска добавена стойност. По отношение на финансирането на действията в различните морски басейни се търси съответно регионално равновесие.
4. Подкрепяните от програмата действия стимулират и засилват диалога, сътрудничеството и координацията със и между държавите-членки, регионите на ЕС, заинтересованите страни, гражданите, организациите на гражданското общество и социалните партньори, като едновременно гарантират пълна прозрачност.
5. Подкрепяните от програмата действия улесняват използването на полезни взаимодействия, споделянето на информация и обмена на методи, норми и най-добри практики.
6. При осъществяването на програмата се прилагат принципите на добро управление и на прозрачност на процесите на вземане на решения, а целта на настоящата програма е да допринася за прозрачността и доброто управление във всички съответни секторни политики на европейско, национално и регионално равнище.
Член 8
Процедури за изпълнение
1. Комисията изпълнява програмата в съответствие с Финансовия регламент.
2. За изпълнение на програмата в съответствие с целите, определени в членове 2 и 3, Комисията приема годишни работни програми в съответствие с процедурата, посочена в член 14, параграф 2.
Член 9
Бюджетни ресурси
1. Финансовият пакет за изпълнение на програмата се определя на 40 000 000 EUR за периода от 1 януари 2011 г. до 31 декември 2013 г.
2. Бюджетните ресурси, отпуснати за програмата, се вписват в годишните бюджетни кредити на общия бюджет на Съюза. Годишните бюджетни кредити за програмата се одобряват от бюджетния орган в границите на финансовата рамка.
3. Разпределението на средствата за общите цели, определени в член 2, е посочено в приложението.
Член 10
Техническа помощ
1. До 1 % от финансовия пакет, установен съгласно член 9, може да покрива и необходимите разходи, свързани с подготвителни действия, мониторинг, контрол, одит или оценка, непосредствено необходими за ефективното и ефикасното изпълнение на допустимите действия съгласно настоящия регламент и за постигането на неговите цели.
2. Дейностите, посочени в параграф 1, може да включват в частност проучвания, срещи на експерти, разходи за свързани с информационните технологии инструменти, системи и мрежи и всякаква друга техническа, научна и административна помощ и експертни знания според изискването на Комисията за прилагането на настоящия регламент.
Член 11
Мониторинг
1. Всеки бенефициер на финансова помощ предоставя на Комисията технически и финансови доклади за прогреса на работата, финансирана по програмата. До три месеца след завършването на всеки проект се внася и окончателен доклад.
2. Независимо от одитите, извършени от Сметната палата в сътрудничество с компетентните национални органи или отдели за одит съгласно член 287 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), или всяка проверка, извършена съгласно член 322, параграф 1, буква б) от ДФЕС, длъжностните лица или други служители на Комисията провеждат проверки на място, включително проверки на образци на проекти и други мерки, финансирани по линия на програмата, по-специално за да проверят съвместимостта с целите на програмата и допустимостта на действията, както е определено в членове 2, 3 и 4 от настоящия регламент.
3. В договорите и споразуменията, произтичащи от прилагането на настоящия регламент, се предвижда по-специално осъществяване на наблюдение и финансов контрол от страна на Комисията или на всеки представител, упълномощен от Комисията, и на одити от страна на Сметната палата, ако е необходимо на място.
4. Всеки бенефициер на финансова помощ пази на разположение на Комисията всички придружаващи документи, свързани с разходите по всеки проект, за период от пет години след последното плащане по съответния проект.
5. На базата на резултатите от докладите и проверките на образци, посочени в параграфи 1 и 2, Комисията коригира, ако е необходимо, размера или условията на отпускане на първоначално одобрената финансова помощ, както и графика на плащанията.
6. Комисията проверява дали финансираните по програмата действия са били осъществени както подобава, дали са съгласувани с мерките по други секторни политики и инструменти и дали са в съответствие с настоящия регламент и с Финансовия регламент.
Член 12
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията гарантира, че при изпълнението на действия, финансирани по програмата, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез:
а)
прилагане на превантивни мерки срещу измама, корупция и всяка друга форма на незаконна дейност;
б)
ефективни проверки;
в)
възстановяване на неправомерно изплатените суми; и
г)
прилагане на ефективни, съразмерни и възпиращи санкции, ако бъдат отчетени нередности.
2. За целите на параграф 1 Комисията предприема действия в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95, Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 и Регламент (ЕО) № 1073/1999.
3. Комисията намалява, преустановява или си възстановява сумата на финансовата помощ, предоставена за дадено действие, ако открие нередности, включително липса на съответствие с настоящия регламент или индивидуалното решение, или договора, или споразумението, по което се отпуска финансовата подкрепа, или ако открие, че без да е търсено одобрение от Комисията, дадено действие е било подложено на промяна, която противоречи на същността или условията на изпълнение.
4. Ако времевите ограничения не са спазени или само част от предназначената финансова помощ е оправдана от напредъка, постигнат с прилагането на действие, Комисията следва да изиска от бенефициера да предостави наблюдения в рамките на конкретен срок. Ако бенефициерът не предостави задоволителен отговор, Комисията може да преустанови оставащата финансова помощ и да поиска възстановяване на вече платените суми.
5. Всяко неправомерно плащане се възстановява на Комисията. Начисляват се лихви върху всички суми, които не са възстановени навреме съгласно условията, определени чрез Финансовия регламент.
6. За целите на настоящия член „нередност“ означава всяко нарушение на разпоредба на правото на Съюза или всяко нарушение на договорно задължение, произтичащо от действие или бездействие от страна на стопански субект, което има или би имало като последица нанасянето на вреда на общия бюджет на Съюза или на бюджетите, управлявани от Съюза, чрез извършването на неоправдан разход.
Член 13
Докладване, оценка и удължаване
1. Комисията редовно и навременно информира Европейския парламент и Съвета относно работата си.
2. Комисията представя пред Европейския парламент и пред Съвета:
а)
доклад за напредъка не по-късно от 31 декември 2012 г.; докладът за напредъка включва оценка на въздействието на програмата върху други политики на Съюза;
б)
доклад за последваща оценка, не по-късно от 31 декември 2014 г.
3. Ако е необходимо, Комисията представя законодателно предложение за удължаване на срока на действие на програмата за периода след 2013 г. заедно с подходящ финансов пакет.
Член 14
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет. Това е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 15
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 30 ноември 2011 година.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 1255/2011,
30. november 2011,
millega kehtestatakse integreeritud merenduspoliitika edasiarendamist toetav programm
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 2, artikli 91 lõiget 1 ja artikli 100 lõiget 2, artikli 173 lõiget 3, artikleid 175 ja 188, artikli 192 lõiget 1, artikli 194 lõiget 2 ja artikli 195 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust (2),
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (3)
ning arvestades järgmist:
(1)
Vastavalt Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ja Regioonide Komiteele 10. oktoobril 2007 esitatud komisjoni teatisele Euroopa Liidu integreeritud merenduspoliitika kohta (edaspidi „komisjoni teatis”) on liidu integreeritud merenduspoliitika peamine eesmärk töötada ookeanide, merede, rannikualade, saarte, äärepoolseimate piirkondade ja merendussektorite arendamiseks välja integreeritud, koordineeritud, sidus, läbipaistev ja jätkusuutlik otsuste vastuvõtmise kord ning seda rakendada.
(2)
Komisjoni teatisele lisatud tegevuskavas on esitatud hulk meetmeid, mida komisjon soovitab võtta esimese sammuna liidu uue integreeritud merenduspoliitika rakendamisel.
(3)
Komisjoni 15. oktoobri 2009. aasta Euroopa Liidu integreeritud merenduspoliitika eduaruandes võetakse kokku integreeritud merenduspoliitika senised peamised saavutused ja kavandatakse selle järgmise rakendusetapi suund.
(4)
16. novembri 2009. aasta järeldustes integreeritud merenduspoliitika kohta rõhutas nõukogu integreeritud merenduspoliitika edasiarendamise ja rakendamise rahastamise tähtsust, kutsudes komisjoni üles esitama vajalikud ettepanekud integreeritud merenduspoliitika meetmete rahastamiseks olemasolevas finantsraamistikus, pidades silmas selle jõustumist 2011. aastal.
(5)
Oma 21. oktoobri 2010. aasta resolutsioonis integreeritud merenduspoliitika edusammude hindamise ja uute ülesannete kohta toetas Euroopa Parlament selgesõnaliselt komisjoni esitatud kavatsust eraldada integreeritud merenduspoliitika rahastamiseks järgmise kahe aasta jooksul 50 miljonit eurot, et arendada edasi varasemaid projekte poliitiliste meetmete, juhtimise, jätkusuutlikkuse ja järelevalve valdkonnas.
(6)
Käesoleva määrusega kehtestatud integreeritud merenduspoliitika rahastamispaketis võetakse arvesse nii praegust majanduslikku surutist kui ka asjaolu, et tegemist on esimese rakenduskavaga, mis on spetsiaalselt ette nähtud integreeritud merenduspoliitika rakendamiseks.
(7)
Selleks et EL saaks integreeritud merenduspoliitikat rakendada ja edasi arendada kooskõlas Euroopa Parlamendi 20. mai 2008. aasta resolutsiooniga Euroopa Liidu integreeritud merenduspoliitika kohta (4) ning järgida komisjoni teatises seatud üldeesmärke, mida toetati 2009. aasta oktoobri eduaruandes ja mis kiideti heaks nõukogu 16. novembri 2009. aasta järeldustes, on vaja jätkuvat Euroopa Liidu poolset rahastamist.
(8)
Kuna kõik integreeritud merenduspoliitika prioriteedid ja eesmärgid ei ole hõlmatud liidu olemasolevate rahastamisvahenditega, nagu Ühtekuuluvusfond, Euroopa Regionaalarengu Fond, Euroopa Kalandusfond, teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse seitsmes raamprogramm, ühinemiseelse abi rahastamisvahend ning Euroopa naabrus- ja partnerlusinstrument, on vaja kehtestada integreeritud merenduspoliitika edasiarendamist toetav programm (edaspidi „programm”).
(9)
Ilma et sellega piirataks eelseisvaid läbirääkimisi 2013. aasta järgse mitmeaastase finantsraamistiku üle, tuleb integreeritud merenduspoliitika eesmärkide edasiarendamiseks ja saavutamiseks teha kättesaadavaks piisavad vahendid, vähendamata seejuures teistele poliitikavaldkondadele eraldatavaid vahendeid, ning soodustada liidu mereäärsete piirkondade, kaasa arvatud saarte ja äärepoolseimate piirkondade säästvat arengut. Sel eesmärgil peetakse vajalikuks lisada integreeritud merenduspoliitika 2013. aasta järgsesse mitmeaastasesse finantsraamistikku. Lisaks tuleks vajaduse korral teha ettepanek pikendada programmi 2013. aasta järgsele ajavahemikule, lisades ka asjakohase rahastamispaketi ettepaneku.
(10)
Merenduse edasiarendamine integreeritud merenduspoliitika meetmetele ette nähtud rahalise toetuse abil avaldab olulist mõju majanduslikule, sotsiaalsele ja territoriaalsele ühtekuuluvusele.
(11)
Euroopa Liidu poolne rahastamine tuleks ette näha selleks, et toetada selliste meetmete uurimist, mille eesmärk on integreeritud merenduspoliitika strateegiliste eesmärkide edendamine, pöörates ökosüsteemil põhinevat lähenemisviisi kasutades asjakohast tähelepanu nende koondmõjule, jätkusuutlikule „sinisele” majanduskasvule, tööhõivele, innovatsioonile ja konkurentsivõimele rannikualadel, saartel ja äärepoolseimates piirkondades, ning integreeritud merenduspoliitika rahvusvahelise mõõtme edendamisele.
(12)
Integreeritud merenduspoliitika strateegiliste eesmärkide hulka kuulub integreeritud merendusalane juhtimine kõigil tasanditel; Euroopa eri merebasseinide konkreetsetele vajadustele vastava integreeritud merestrateegia edasiarendamine ja rakendamine; integreeritud poliitika väljatöötamiseks vajalike valdkonnaüleste vahendite edasiarendamine, mille eesmärk on parandada olemasolevate poliitikavaldkondade ja vahendite vahelist sünergiat ja koordineerimist, sealhulgas merenduse valdkonnaga seotud andmete ja teadmiste jagamise abil; sidusrühmade tihedam kaasamine merenduse integreeritud juhtimise kavadesse; mere- ja rannikuressursside kaitse ja säästev kasutamine; ja merekeskkonda mõjutava inimtegevuse jätkusuutlikkuse piiride määratlemine ning mere- ja rannikukeskkonna ja bioloogilise mitmekesisuse kaitse vastavalt merestrateegia raamdirektiivile, (5) mis moodustab integreeritud merenduspoliitika keskkonnaalase tugisamba, ning vee raamdirektiivile (6).
(13)
On oluline, et programm seostuks liidu teiste poliitikavaldkondadega, millel võib olla merenduse mõõde, eelkõige struktuurifondide, üleeuroopaliste transpordivõrkude, ühise kalanduspoliitika, turismi, keskkonna ja kliimamuutuste, teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse raamprogrammi ning energiapoliitikaga.
(14)
Programmi eri aspektide sidususe tagamiseks tuleks kehtestada üldeesmärgid. Iga üldeesmärgi kohta tuleks kehtestada üksikasjalikumad rakenduseesmärgid. Lisas on esitatud rahaliste vahendite jaotus üldeesmärkide vahel ajavahemikuks 2011-2013. Niisugune jaotus võimaldab paindlikult suurendada/vähendada rahaeraldisi eesmärkide vahel, ilma et sellega ületataks rahastamispaketi piirmäärasid.
(15)
Liidu rahastamine peaks võimaldama toetada mereseire edasist integreerimist kooskõlas Euroopa Parlamendi 21. oktoobri 2010. aasta resolutsiooniga ning nõukogu 17. novembri 2009. aasta järeldustega mereseire integreerimise kohta, võttes arvesse ELi merendusvaldkonna seireks ühise teabejagamiskeskkonna loomist käsitlevat tegevuskava. Sihtotstarbeline rahastamine peaks seega piirduma detsentraliseeritud teabevahetussüsteemi arendamisega, st tarkvara hõlmavate meetmetega, et tugevdada seiresüsteemide vahelist liidest. Programmis tuleks võtta arvesse teiste projektide tulemusi seoses detsentraliseeritud mereseiresüsteemiga.
(16)
Programmi rakendamine kolmandates riikides peaks aitama saavutada abi saava riigi arengueesmärke ja kokku sobima liidu teiste koostöövahenditega, sh liidu asjaomase poliitika eesmärkide ja prioriteetidega, liidu õigustiku ja asjaomaste rahvusvaheliste konventsioonidega.
(17)
Programm peaks olema täiendav ja sidus olemasolevate ja edaspidiste rahastamisvahenditega, mille liit ja liikmesriigid on teinud kättesaadavaks riiklikul ja piirkondlikul tasandil, et edendada ookeanide, merede ja rannikualade kaitset ja säästvat kasutamist, aidates tõhustada liikmesriikide ja nende rannikualade, saarte ja äärepoolseimate piirkondade koostööd ning võttes arvesse riiklike ja kohalike projektide esmatähtsust ja edusamme.
(18)
Programmiga ette nähtud meetmed peaksid täiendama teisi liidu meetmeid, et tagada liidu asjaomaste poliitikavaldkondade õigusaktide ühtne rakendamine, vältides samas dubleerimist.
(19)
Samuti on vaja kehtestada eeskirjad meetmete kavandamise, kulude abikõlblikkuse, liidu rahalise abi taseme, abi andmise peamiste tingimuste ja programmi üldeelarve kohta.
(20)
Programmi tuleks rakendada kooskõlas nõukogu 25. juuni 2002. aasta määrusega (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 (mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust) (7) (edaspidi „finantsmäärus”) ja komisjoni 23. detsembri 2002. aasta määrusega (EÜ, Euratom) nr 2342/2002 (millega kehtestatakse Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust käsitleva nõukogu määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 üksikasjalikud rakenduseeskirjad) (8).
(21)
Käesolevas määruses sätestatakse mitmeaastase programmi rahastamispakett, mis on eelarvepädevatele institutsioonidele iga-aastase eelarvemenetluse jooksul peamiseks juhiseks Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni 17. mai 2006. aasta institutsioonidevahelise kokkuleppe (eelarvedistsipliini ja usaldusväärse finantsjuhtimise kohta) (9) punkti 37 tähenduses.
(22)
Et aidata komisjonil jälgida käesoleva määruse rakendamist, peaks olema võimalik rahastada järelevalve, kontrolli ja hindamisega seotud kulutusi.
(23)
Komisjon peaks programmi rakendamiseks koostatavad iga-aastased tööprogrammid vastu võtma kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrusega (EL) nr 182/2011 (millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes) (10).
(24)
Käesoleva määruse alusel rahastatavate meetmetega seoses on vaja tagada Euroopa Liidu finantshuvide kaitse vastavalt nõukogu 18. detsembri 1995. aasta määrusele (EÜ, Euratom) nr 2988/95 (Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse kohta), (11) nõukogu 11. novembri 1996. aasta määrusele (Euratom, EÜ) nr 2185/96 (mis käsitleb komisjoni tehtavat kohapealset kontrolli ja inspekteerimist, et kaitsta Euroopa ühenduste finantshuve pettuste ja igasuguse muu eeskirjade eiramiste eest) (12) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. mai 1999. aasta määrusele (EÜ) nr 1073/1999 (Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) juurdluste kohta) (13).
(25)
Euroopa Liidult saadava raha tõhusa kasutamise tagamiseks tuleks käesoleva määruse alusel rahastatavat tegevust korrapäraselt hinnata.
(26)
Ollakse seisukohal, et ükski programmiga ette nähtud meede ei eelda täiendava õigusliku aluse kasutamist.
(27)
Kuna liikmesriigid ei saa üksinda tegutsedes käesoleva määruse eesmärke täiel määral täita ning kuna neid eesmärke on programmi raames rahastatavate meetmete ulatuse ja mõju tõttu lihtsam saavutada Euroopa Liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega, mis on sätestatud Euroopa Liidu lepingu artiklis 5. Kooskõlas kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõttega ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Sisu
Käesoleva määrusega kehtestatakse liidu integreeritud merenduspoliitika edasiarendamist ja rakendamist toetavate meetmete edendamiseks kavandatud programm (edaspidi „programm”).
Liidu integreeritud merenduspoliitika (edaspidi „integreeritud merenduspoliitika”) edendab koordineeritud ja ühtset otsuste tegemise protsessi, et maksimeerida liikmesriikide ning eelkõige liidu rannikualade, saarte ja äärepoolseimate piirkondade, samuti merendussektorite jätkusuutlikku arengut, majanduskasvu ning sotsiaalset ühtekuuluvust merendusega seotud sidusa poliitika ja asjakohase rahvusvahelise koostöö abil.
Programmiga toetatakse merede ja ookeanide säästvat kasutamist ning teaduslike teadmiste laiendamist.
Artikkel 2
Üldeesmärgid
Käesoleva programmi üldeesmärgid on järgmised:
a)
toetada ranniku- ja merestrateegia integreeritud juhtimise edasiarendamist ja rakendamist;
b)
panustada selliste valdkonnaüleste vahendite edasiarendamisse nagu mereala ruumiline planeerimine, ühine teabejagamiskeskkond ning liidu ja liiduga piirnevate ookeanide, merede ja rannikualadega seotud merendusteadmised, et arendada sünergiat ning toetada mere või rannikualadega seotud poliitikaharusid, eelkõige majandusarengu, tööhõive, keskkonnakaitse, teadustegevuse, meresõiduohutuse, energeetika ja merekeskkonna rohelise tehnoloogia väljatöötamise valdkonnas, võttes arvesse olemasolevaid vahendeid ja algatusi ning neile tuginedes;
c)
edendada merekeskkonna, eelkõige selle bioloogilise mitmekesisuse kaitset ning mere- ja rannikuressursside säästvat kasutamist ja jätkata merekeskkonda mõjutava inimtegevuse jätkusuutlikkuse piiride määratlemist, eelkõige direktiivi 2008/56/EÜ (merestrateegia raamdirektiiv) raames;
d)
toetada merebasseinide strateegiate edasiarendamist ja rakendamist;
e)
parandada ja tõhustada integreeritud merenduspoliitika eesmärkidega seotud välist koostööd ja koordineerimist, arendades selle teema arutelu rahvusvahelistel foorumitel. Sellega seoses kutsutakse kolmandaid riike tungivalt üles ratifitseerima ja rakendama Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsiooni (UNCLOS);
f)
toetada jätkusuutlikku majanduskasvu, tööhõivet, innovatsiooni ja uusi tehnoloogiaid merendussektoris ning liidu rannikualadel, saartel ja äärepoolseimates piirkondades.
Artikkel 3
Tegevuseesmärgid
1. Artikli 2 punktis a (merenduse integreeritud juhtimine) sätestatud eesmärgi raames on programmil järgmised ülesanded:
a)
edendada meetmeid, millega julgustatakse liikmesriike ja ELi piirkondi arendama, kehtestama või rakendama merenduse integreeritud juhtimist;
b)
edendada valdkonnaüleseid koostööplatvorme ja -võrgustikke, mis hõlmavad riigiasutuste, piirkondlike ja kohalike asutuste, tööstusharude, uuringutega tegelevate sidusrühmade, kodanike, kodanikuühiskonna organisatsioonide ja sotsiaalpartnerite esindajaid;
c)
suurendada merenduspoliitika integreeritud lähenemisviisi nähtavust ning riigiasutuste, erasektori ja üldsuse teadlikkust sellest.
2. Artikli 2 punktis b (valdkonnaülesed vahendid) sätestatud eesmärgi raames toetatakse programmiga järgmiste vahendite arendamist:
a)
liidu merendusvaldkonna ühine teabejagamiskeskkond, mis vastavalt mereseire integreerimise põhimõtetele edendab teabevahetust valdkonna- ja piiriüleses seiretegevuses ja ühendab kõiki kasutajaid, et tugevdada merealade ohutut, turvalist ja säästvat kasutamist, võttes arvesse seirealase valdkondliku poliitika arengut ja aidates seda vajaduse korral arendada;
b)
mereala ruumiline planeerimine ja rannikualade integreeritud haldamine, mis on mõlemad mere- ja rannikualade säästva arendamise olulised vahendid, mis toetavad nii ökosüsteemipõhise majandamise kui ka maa ja mere ühenduste väljatöötamise eesmärke ning hõlbustavad liikmesriikide koostööd, näiteks arendades eksperimentaalseid ja muid meetmeid, mis ühendavad taastuvenergia tootmise ja kalakasvatuse;
c)
kõikehõlmav ja üldsusele kättesaadav kvaliteetne merenduse andme- ja teadmusbaas, mis hõlbustab nende andmete ja teadmiste jagamist, taaskasutamist ja levitamist olemasolevaid andmeid kasutavate kasutajarühmade vahel, vältides andmebaaside kattumist; selleks kasutatakse parimal viisil ära juba olemasolevaid liidu ja liikmesriikide programme, sealhulgas INSPIREt (14) ja GMESi (15).
3. Artikli 2 punktis c (merekeskkonna kaitse) sätestatud eesmärgi raames on programmil järgmised ülesanded:
a)
toetada mere- ja rannikukeskkonna kaitsmist ja säilitamist ning hoida ära ja vähendada heiteid merekeskkonda, sealhulgas mereprahi sattumist merekeskkonda, et reostus järk-järgult kõrvaldada;
b)
toetada mere ja ranniku ökosüsteemide tervist, vastupidavust ja bioloogilist mitmekesisust;
c)
toetada koordineerimist liikmesriikide ja teiste osaliste vahel, kasutades inimtegevuse juhtimisel ökosüsteemil põhinevat lähenemisviisi ja ettevaatusprintsiipi;
d)
toetada metoodika ja standardite väljatöötamist;
e)
edendada meetmeid, mille eesmärk on leevendada kliimamuutuste mõju mere-, ranniku- ja saarekeskkonnale ning kliimamuutustega kohaneda, pöörates erilist tähelepanu kõige rohkem ohustatud aladele;
f)
toetada strateegiliste lähenemisviiside arendamist teadusuuringute suhtes, millega hinnata ökosüsteemide praegust olukorda, andes aluse ökosüsteemipõhiseks majandamiseks ja kavandamiseks piirkondlikul ja riiklikul tasandil.
4. Artikli 2 punktis d (merebasseinistrateegia) sätestatud eesmärgi raames on programmil järgmised ülesanded:
a)
toetada integreeritud merebasseinistrateegia edasiarendamist ja rakendamist, võttes arvesse tasakaalustatud lähenemisviisi kõikides merebasseinides ning merebasseinide ja mere alambasseinide ning vajaduse korral asjakohaste makropiirkondlike strateegiate eripära, eelkõige siis, kui teabe ja kogemuste vahetamine eri riikide vahel juba toimub ning toimivad rahvusvahelised struktuurid on olemas;
b)
edendada ja hõlbustada riikliku, piirkondliku ja liidu tasandi vahelise sünergia kasutamist, teabe jagamist, sealhulgas meetodite ja standardite kohta, ning parimate tavade vahetamist merenduspoliitika, sealhulgas selle juhtimise ja piirkondlikke meresid ja rannikualasid mõjutava valdkondliku poliitika kohta.
5. Artikli 2 punktis e (rahvusvaheline mõõde) sätestatud eesmärgi raames on programmil järgmised ülesanded:
a)
ergutada tiheda koostöö jätkamist liikmesriikide ühtse lähenemisviisi kujundamiseks liidu liikmesriikidega merebasseini jagavate kolmandate riikide ja kolmandates riikides olevate osalejatega, sealhulgas UNCLOSi ratifitseerimiseks ja rakendamiseks;
b)
ergutada dialoogi kolmandate riikidega, võttes arvesse UNCLOSi ja sellel põhinevaid asjaomaseid kehtivaid rahvusvahelisi konventsioone;
c)
ergutada parimate tavade vahetamist, täiendades olemasolevaid algatusi ja võttes arvesse piirkondlike strateegiate arendamist allpiirkondlikul tasandil.
Seda tegevuseesmärki püütakse saavutada kooskõlas liidu koostöövahenditega, võttes arvesse riiklike ja piirkondlike arengustrateegiate eesmärke.
6. Artikli 2 punktis f (majanduskasv, tööhõive ja innovatsioon) sätestatud eesmärgi raames on programmil järgmised ülesanded:
a)
edendada merendussektorites ning saartel ja rannikualadel majanduskasvu ja tööhõivet soodustavaid algatusi;
b)
edendada merendusega seotud elukutsete valdkonnas koolitust, haridust ja karjäärivõimalusi;
c)
edendada keskkonnahoidlikku tehnoloogiat, taastuvaid mereenergiaallikaid, nn rohelist laevandust ja lähimerevedusid;
d)
edendada mere- ja rannikualade ning saarte turismi arendamist.
Artikkel 4
Abikõlblikud meetmed
Programmist võib saada rahalist abi järgmist tüüpi meetmete jaoks, mis on kooskõlas artiklites 2 ja 3 sätestatud eesmärkidega:
a)
projektid, sealhulgas katseprojektid; uuringud; teadusalased ja rakenduslikud koostööprogrammid, sealhulgas haridus-, erialase ettevalmistuse ja ümberõppe programmid;
b)
avalik teave ja parimate kogemuste jagamine, teadlikkuse suurendamine ja sellega seotud teabevahetus ja teabe levitamine, sh reklaamikampaaniad ja -üritused ning veebilehtede ja asjakohaste sotsiaalvõrgustike ja andmebaaside arendamine ja haldamine;
c)
konverentsid, seminarid, õpikojad ja sidusrühmade kohtumised;
d)
märkimisväärse hulga andmete, parimate tavade ja liidu rahastatavaid piirkondlikke projekte puudutavate andmebaaside koondamine, järelevalve ja visualiseerimine, millega hõlbustatakse andmete kogumiseks ja töötlemiseks ühiste ja ühtsete standardite vastuvõtmist, ning neile avalikkuse juurdepääsu tagamine, sh vajaduse korral ühe või mitme loetletud eesmärgi tarbeks loodud sekretariaadi kaudu;
e)
valdkonnaüleste vahenditega seotud meetmed, sh katseprojektid.
Artikkel 5
Rahalise abi liik
1. Liidupoolse rahalise abi liigid võivad olla järgmised:
a)
toetused, mille liidupoolne maksimaalne võimalik kaasrahastamise määr meetme kohta on 80 %;
b)
riigihankelepingud;
c)
halduskokkulepped Teadusuuringute Ühiskeskusega.
2. Programmi raames võib anda nii meetme- kui ka tegevustoetusi. Kui finantsmääruses ei ole sätestatud teisiti, valitakse toetuste või riigihankelepingute saajad projektikonkursi või hankemenetluse alusel.
Artikkel 6
Abisaajad
1. Programmi alusel võib rahalist abi anda esmajärjekorras liikmesriikide või liidu avalik-õiguslikele või eraõiguslikele füüsilistele või juriidilistele isikutele.
2. Programmi kaudu võivad abi saada ka liidu liikmesriikidega merebasseine jagavad kolmandad riigid ja kolmandate riikide sidusrühmad, samuti rahvusvahelised organisatsioonid või asutused, kes püüavad saavutada artiklites 2 ja 3 sätestatud üht või mitut üldist või tegevuseesmärki. Meetmed peavad alati kaasama liidu osalejaid.
3. Asjakohases konkursikutses või pakkumiskutses täpsustatakse, kes võivad menetluses osaleda.
Artikkel 7
Rakendamise põhimõtted
1. Käesoleva programmi alusel rahastatavaid meetmeid ei toetata teistest liidu rahastamisvahenditest. Taotletakse koostoimet ja vastastikust täiendavust teiste liidu vahenditega. Käesoleva programmi alusel rahastatavad meetmed täiendavad asjaomaste valdkondlike meetmete rakendamist.
2. Komisjon tagab, et käesoleva programmi alusel rahalise abi taotlejad ja sellise abi saajad esitavad talle põhjalikku teavet meetmete rahastamise kohta. Programmist antakse finantsabi ainult juhul, kui muu liidu rahastamine puudub.
3. Programmi raames toetatavad meetmed vastavad liidu 2020. ja 2050. aastaks kavandatud eesmärkidele ja poliitikale. Programmi kaudu saavad abi kõik liikmesriigid, merendussektorid ning rannikualad, saared ja äärepoolseimad piirkonnad ning selle raames luuakse tõelist Euroopa lisandväärtust. Eri merebasseinidega seotud meetmete rahastamise osas püütakse saavutada asjakohane piirkondlik tasakaal.
4. Programmi raames toetatavad meetmed ergutavad ja tugevdavad liikmesriikide, ELi piirkondade, sidusrühmade, kodanike, kodanikuühiskonna organisatsioonide ja sotsiaalpartnerite dialoogi, koostööd ja koordineerimist, tagades samaaegselt täieliku läbipaistvuse.
5. Programmi raames toetatavad meetmed hõlbustavad sünergia kasutamist, teabe jagamist ning meetodite, standardite ja parimate tavade vahetamist.
6. Programmi rakendamisel kohaldatakse hea valitsemistava ja otsustusprotsessi läbipaistvuse põhimõtteid ning programmiga püütakse kaasa aidata kõigi seonduvate sektorite poliitika läbipaistvusele ja heale valitsemistavale liidu, riiklikul ja piirkondlikul tasandil.
Artikkel 8
Rakendamismenetlus
1. Komisjon rakendab programmi finantsmääruse kohaselt.
2. Programmi rakendamiseks võtab komisjon artiklites 2 ja 3 sätestatud eesmärkidega kooskõlas vastu iga-aastase tööprogrammi artikli 14 lõikes 2 sätestatud korras.
Artikkel 9
Eelarvelised vahendid
1. Rahastamispakett programmi rakendamiseks ajavahemikus 1. jaanuarist 2011 kuni 31. detsembrini 2013 on 40 000 000 eurot.
2. Käesolevale programmile eraldatud eelarvelised vahendid kajastuvad liidu üldeelarves iga-aastaste assigneeringutena. Eelarvepädevad institutsioonid kinnitavad iga-aastased assigneeringud finantsraamistiku piires.
3. Lisas on esitatud rahaliste vahendite jaotus artiklis 2 sätestatud üldeesmärkide vahel.
Artikkel 10
Tehniline abi
1. Artikliga 9 kehtestatud finantspaketist kuni 1 % ulatuses võib katta ka käesoleva määruse alusel abikõlblike meetmete tulemuslikuks ja tõhusaks rakendamiseks ja selle eesmärkide saavutamiseks otseselt vajalikke kulutusi, mis on seotud ettevalmistava tegevuse, järelevalve, kontrolli, auditeerimise või hindamisega.
2. Lõikes 1 osutatud tegevus võib hõlmata eelkõige uuringuid, ekspertide koosolekuid, kulutusi informaatikavahenditele, -süsteemidele ja -võrkudele ning muud tehnilist, teaduslikku ja halduslikku abi ja erialateadmisi, mida komisjonil on vaja käesoleva määruse rakendamiseks.
Artikkel 11
Järelevalve
1. Rahalise toetuse saaja esitab komisjonile programmi kaudu rahastatava töö kohta tehnilise ja finantsaruande. Lõpparuanne esitatakse kolme kuu jooksul pärast projekti lõpetamist.
2. Ilma et see piiraks kontrollikoja poolt koos riigi pädevate auditeerimisasutuste või -talitustega auditite läbiviimist vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artiklile 287 või muud kontrollimist vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 322 lõike 1 punktile b, viivad komisjoni ametnikud ja teised töötajad läbi kohapealseid kontrolle, sealhulgas pistelisi kontrolle projekti või muude projekti kaudu rahastatavate meetmete suhtes, eesmärgiga kontrollida eelkõige vastavust programmi eesmärkidele ja meetmete vastavust abikõlblikkuse kriteeriumidele käesoleva määruse artiklite 2, 3 ja 4 kohaselt.
3. Käesoleva määruse rakendamisest tulenevates lepingutes ja kokkulepetes nähakse eelkõige ette, et komisjon või komisjoni volitatud esindaja teostab järelevalvet ja finantskontrolli ning kontrollikoda viib läbi auditeid, mis toimuvad vajaduse korral kohapeal.
4. Rahalise toetuse saaja hoiab viie aasta jooksul pärast mis tahes projektiga seotud viimast väljamakset komisjoni jaoks alles kõik projektiga seoses tehtud kulutusi tõendavad dokumendid.
5. Lõigetes 1 ja 2 nimetatud aruannete tulemuste ja pistelise kontrolli põhjal kohandab komisjon vajaduse korral algselt heakskiidetud rahalise toetuse määra või toetuse andmise tingimusi ning maksegraafikut.
6. Komisjon kontrollib, kas programmi alusel rahastatavaid meetmeid viiakse ellu nõuetekohaselt ja kas need on kooskõlas muude poliitikavaldkondade ja vahendite raames rakendatavate meetmetega ning käesoleva määruse ja finantsmäärusega.
Artikkel 12
Euroopa Liidu finantshuvide kaitse
1. Komisjon tagab, et programmi raames meetmete rakendamisel kaitstakse liidu finantshuve
a)
ebaseaduslikku tegevust ära hoidvate meetmetega;
b)
tõhusa kontrollimisega;
c)
alusetult väljamakstud summade sissenõudmisega ja
d)
tõhusate, proportsionaalsete ja hoiatavate karistustega, kui tuvastatakse eeskirjade eiramine.
2. Lõike 1 kohaldamiseks tegutseb komisjon kooskõlas määrustega (EÜ, Euratom) nr 2988/95, (EÜ, Euratom) nr 2185/96 ja (EÜ) nr 1073/1999.
3. Komisjon vähendab meetmele antava rahalise toetuse summat, peatab selle väljamaksmise või nõuab selle tagasi, kui ta tuvastab eeskirjade eiramise, kaasa arvatud käesoleva määruse või rahalise toetuse andmise üksikotsuse või lepingu või kokkuleppe eiramise, või kui ilmneb, et meedet on komisjonilt nõusolekut taotlemata märkimisväärselt muudetud, nii et see on vastuolus tema olemuse või rakendamistingimustega.
4. Kui tähtaegadest ei ole kinni peetud või kui meetme rakendamisel saavutatud edu õigustab ainult osa eraldatud toetuse kasutamist, nõuab komisjon abisaajalt kindlaksmääratud tähtaja jooksul selgituse esitamist. Kui abisaaja ei anna rahuldavat vastust, võib komisjon ülejäänud rahalise toetuse andmise tühistada ja nõuda juba makstud summade tagasimaksmist.
5. Iga põhjendamatu väljamakse tuleb komisjonile tagasi maksta. Õigeaegselt tagasi maksmata summadele lisatakse intress finantsmääruses sätestatud tingimustel.
6. Käesoleva artikli puhul tähendab eeskirjade eiramine liidu õiguse sätte või lepingust tuleneva kohustuse rikkumist, mis tuleneb majandustegevuses osaleja tegevusest või tegevusetusest, mis kahjustab või kahjustaks liidu üldeelarvet või liidu hallatavaid eelarveid põhjendamatute kulutuste tõttu.
Artikkel 13
Aruandlus, hindamine ja pikendamine
1. Komisjon teavitab Euroopa Parlamenti ja nõukogu korrapäraselt ja viivitamata oma tegevusest.
2. Komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule
a)
hiljemalt 31. detsembriks 2012 eduaruande; eduaruanne sisaldab hinnangut selle kohta, kuidas programm mõjutab teisi liidu poliitikavaldkondi;
b)
hiljemalt 31. detsembriks 2014 järelhindamise aruande.
3. Komisjon esitab vajaduse korral seadusandliku ettepaneku programmi pikendamiseks 2013. aasta järgsele ajavahemikule, lisades sellele ka asjakohase rahastamispaketi ettepaneku.
Artikkel 14
Komiteemenetlus
1. Komisjoni abistab komitee. Kõnealune komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.
2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.
Artikkel 15
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 30. november 2011