РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 27 януари 2012 година
за уравняване на сметките на някои разплащателни агенции в Германия и Нидерландия относно разходи, финансирани от Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) за финансовата 2010 година
(нотифицирано под номер C(2012) 369)
(само текстовете на немски и нидерландски език са автентични)
(2012/52/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 г. относно финансирането на Общата селскостопанска политика (1), и по-специално член 30 и член 32, параграф 8 от него,
след консултации с Комитета по земеделските фондове,
като има предвид, че:
(1)
С Решение 2011/272/ЕС на Комисията (2) бяха уравнени за финансовата 2010 година сметките на всички разплащателни агенции с изключение на германската „Rheinland-Pfalz“, гръцката „OPEKEPE“, италианската „ARBEA“ и нидерландската „Dienst Regelingen“.
(2)
След като получи нова информация и извърши допълнителни проверки, Комисията вече може да вземе решение относно пълнотата, точността и достоверността на сметките, предадени от германската разплащателна агенция „Rheinland-Pfalz“ и нидерландската разплащателна агенция „Dienst Regelingen“.
(3)
В член 10, параграф 2, първа алинея от Регламент (ЕО) № 885/2006 на Комисията от 21 юни 2006 г. относно реда и начина на прилагане на Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета по отношение на акредитирането на агенциите платци и други стопански субекти, както и по отношение на клиринга на счетоводните сметки на ЕФГЗ и ЕЗФРСР (3) се посочва, че сумите, които подлежат на възстановяване от отделните държави-членки или следва да им бъдат изплатени в съответствие с решението за уравняване на счетоводните сметки, посочено в член 10, параграф 1, първа алинея от цитирания регламент, се определят чрез приспадане на извършените месечни плащания за съответната финансова година, т.е. 2010 г., от признатите разходи за същата година съгласно параграф 1. Комисията следва да приспадне посочената сума от месечното плащане, съответстващо на извършените разходи през втория месец, следващ този, през който е взето решението за уравняване на сметки, или да я добави към него.
(4)
По силата на член 32, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 50 % от финансовите последствия от невръщането на нередовно извършени плащания се понасят от въпросната държава-членка, а останалите 50 % - от бюджета на ЕС, ако неправомерно изплатената сума не е върната в рамките на четири години от произнасянето на първоначалното административно или съдебно заключение, или в рамките на осем години, ако за сумата е предявен иск пред съд в държавата-членка. По силата на член 32, параграф 3 от посочения регламент заедно с годишните счетоводни сметки държавите-членки са длъжни да предоставят на Комисията и обобщен доклад за процедурите по възстановяване, предприети в отговор на нередности. В Регламент (ЕО) № 885/2006 са посочени подробните правила за прилагането на задължението на държавите-членки за докладване на сумите за възстановяване. В приложение III към посочения регламент се съдържа образец на таблицата, която държавите-членки трябваше да предоставят през 2011 г. Въз основа на попълнените от държавите-членки таблици Комисията следва да вземе решение относно финансовите последици от невъзстановяване на неправомерно изплатени суми, които са по-стари съответно от четири или осем години. Настоящото решение не засяга бъдещи решения за съответствие съгласно член 32, параграф 8 от Регламент (ЕО) № 1290/2005.
(5)
По силата на член 32, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 държавите-членки могат да вземат решение да не изискват възстановяване на сумите. Такова решение може да бъде взето, единствено ако вече направените и евентуалните разходи по възстановяването на сумата надхвърлят размера на подлежащата на възстановяване сума или ако връщането се окаже невъзможно поради неплатежоспособност, отчетена и призната съгласно националното законодателство, на длъжника или на лицата, носещи юридическа отговорност за нередността. Ако това решение бъде взето в рамките на четири години след произнасянето на първоначалното административно или съдебно заключение или в рамките на осем години, ако за сумата е предявен иск пред съд в държава-членка, 100 % от финансовите последици от невъзстановяването се поемат от бюджета на ЕС. В обобщения доклад, посочен в член 32, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1290/2005, са посочени сумите, за които държавата-членка е решила да не изисква възстановяване, както и основанията за това решение. Тези суми не се поемат от засегнатите държави-членки и следователно се поемат от бюджета на ЕС. Настоящото решение не засяга бъдещи решения за съответствие съгласно член 32, параграф 8 от посочения регламент.
(6)
При уравняването на сметките на съответните разплащателни агенции Комисията трябва да вземе предвид вече удържаните суми от съответните държави-членки въз основа на Решение за изпълнение 2011/272/ЕС.
(7)
По силата на член 30, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 настоящото решение не засяга решенията, които ще бъдат приети впоследствие от Комисията за изключване от финансиране от страна на ЕС на разходи, които не са били извършени в съответствие с правилата на ЕС,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
С настоящото решение се уравняват сметките на германската разплащателна агенция „Rheinland-Pfalz“ и нидерландската „Dienst Regelingen“ относно разходите, финансирани от Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ), през финансовата 2010 година.
Сумите, които подлежат на възстановяване от всяка засегната държава-членка или следва да ѝ бъдат изплатени съгласно настоящото решение, включително тези, които са резултат от прилагането на член 32, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1290/2005, са посочени в приложението.
Член 2
Адресати на настоящото решение са Федерална република Германия и Кралство Нидерландия.
Съставено в Брюксел на 27 януари 2012 година.
KOMISJONI RAKENDUSOTSUS,
27. jaanuar 2012,
teatavate Saksamaa ja Madalmaade makseasutuste raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmise kohta seoses Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondist (EAGF) 2010. eelarveaastal rahastatud kuludega
(teatavaks tehtud numbri K(2012) 369 all)
(Ainult saksa- ja hollandikeelne tekst on autentsed)
(2012/52/EL)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 21. juuni 2005. aasta määrust (EÜ) nr 1290/2005 ühise põllumajanduspoliitika rahastamise kohta, (1) eriti selle artiklit 30 ja artikli 32 lõiget 8,
pärast konsulteerimist põllumajandusfondide komiteega
ning arvestades järgmist:
(1)
Komisjoni rakendusotsusega 2011/272/EÜ (2) kontrolliti ja kiideti heaks kõigi makseasutuste 2010. eelarveaasta raamatupidamisarvestus, v.a Saksamaa makseasutus Rheinland-Pfalz, Kreeka makseasutus OPEKEPE, Itaalia makseasutus ARBEA ja Madalmaade makseasutus Dienst Regelingen.
(2)
Uute esitatud andmete ning lisakontrolli põhjal võib komisjon nüüd vastu võtta otsuse Saksamaa makseasutuse Rheinland-Pfalz ja Madalmaade makseasutuse Dienst Regelingen raamatupidamisarvestuse õigsuse, täielikkuse ja täpsuse kohta.
(3)
Komisjoni 21. juuni 2006. aasta määruse (EÜ) nr 885/2006 (millega nähakse ette nõukogu määruse (EÜ) nr 1290/2005 kohaldamise üksikasjalikud eeskirjad seoses makseasutuste ja teiste organite akrediteerimise ning EAGFi ja EAFRD raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmisega) (3) artikli 10 lõike 2 esimeses lõigus on sätestatud, et kõnealuse määruse artikli 10 lõike 1 esimeses lõigus osutatud raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmise otsuse kohaselt liikmesriikidelt tagasi nõutavate või liikmesriikidele makstavate summade kindlaksmääramiseks lahutatakse vastaval eelarveaastal tehtud kuumaksed lõike 1 kohaselt sama aasta kohta kinnitatud kuludest. Komisjon lahutab kõnealuse summa sellisest kuumaksest või liidab summa sellisele kuumaksele, mis on seotud raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmise otsusele järgneval teisel kuul tehtud kulutustega.
(4)
Vastavalt määruse (EÜ) nr 1290/2005 artikli 32 lõikele 5 kaetakse 50 % eeskirjade eiramisest tingitud tagasinõudmise puudumise finantstagajärgedest asjaomase liikmesriigi poolt ja 50 % ELi eelarvest, kui tagasinõudmist ei ole toimunud nelja aasta jooksul pärast esmakordset halduslikku või kohtulikku tuvastamist või kaheksa aasta jooksul, kui tagasinõudmine toimub liikmesriigi kohtu kaudu. Kõnealuse määruse artikli 32 lõike 3 kohaselt peavad liikmesriigid koos raamatupidamise aastaaruannetega esitama kokkuvõtva aruande eeskirjade eiramiste tõttu algatatud tagasinõudmismenetluste seisu kohta. Üksikasjalikud eeskirjad liikmesriikide aruandluskohustuse kohaldamise kohta seoses tagasinõutavate summadega on sätestatud määruses (EÜ) nr 885/2006. Kõnealuse määruse III lisas on sätestatud näidistabel, mille liikmesriigid pidid 2011. aastal esitama. Liikmesriikide täidetud tabelite alusel peaks komisjon otsustama, millised on finantstagajärjed, kui eeskirjade eiramisest tingitud tagasinõudmist ei ole toimunud vastavalt nelja ja kaheksa aasta jooksul. See otsus ei mõjuta tulevasi nõuetele vastavust käsitlevaid otsuseid vastavalt määruse (EÜ) nr 1290/2005 artikli 32 lõikele 8.
(5)
Vastavalt määruse (EÜ) nr 1290/2005 artikli 32 lõikele 6 võivad liikmesriigid otsustada tagasinõudmismenetlust mitte alustada. Sellise otsuse võib teha vaid juhul, kui juba tehtud ja tõenäolised kulud on suuremad kui tagasinõutav summa või kui tagasinõudmine osutub võimatuks, kuna võlgnik või eeskirjade eiramise eest juriidiliselt vastutavad isikud on asjaomase liikmesriigi õigusaktide kohaselt tunnistatud maksejõuetuks. Kui see otsus tehakse nelja aasta jooksul pärast esmakordset halduslikku või kohtulikku tuvastamist või kaheksa aasta jooksul, kui tagasinõudmine toimub liikmesriigi kohtu kaudu, kaetakse eeskirjade eiramisega seotud tagasinõudmise puudumise finantstagajärgedest 100 % ELi eelarvest. Määruse (EÜ) nr 1290/2005 artikli 32 lõikes 3 osutatud kokkuvõtvas aruandes esitatakse summad, mille puhul liikmesriik otsustas tagasinõudmismenetlust mitte alustada, ning tema otsuse põhjendus. Neid summasid ei pea katma asjaomased liikmesriigid ja seega kaetakse need ELi eelarvest. See otsus ei mõjuta tulevasi nõuetele vastavust käsitlevaid otsuseid vastavalt kõnealuse määruse artikli 32 lõikele 8.
(6)
Asjaomaste makseasutuste raamatupidamisarvestuse kontrollimisel ja heakskiitmisel peab komisjon võtma arvesse asjaomastelt liikmesriikidelt rakendusotsuse 2011/272/EL põhjal juba kinnipeetud summasid.
(7)
Vastavalt määruse (EÜ) nr 1290/2005 artikli 30 lõikele 2 ei piira käesolev otsus selliste komisjoni poolt hiljem vastu võetavate otsuste kohaldamist, millega EL ei rahasta kulusid, mis ei ole tehtud kooskõlas ELi eeskirjadega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Saksamaa makseasutuse Rheinland-Pfalz ja Madalmaade makseasutuse Dienst Regelingen raamatupidamisarvestus seoses Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondist (EAGF) 2010. eelarveaastal rahastatud kuludega on kontrollitud ja heaks kiidetud.
Lisas on sätestatud käesoleva otsuse kohaselt asjaomastelt liikmesriikidelt tagasi nõutavad või neile makstavad summad, sealhulgas need, mis tulenevad määruse (EÜ) nr 1290/2005 artikli 32 lõike 5 kohaldamisest.
Artikkel 2
Käesolev otsus on adresseeritud Saksamaa Liitvabariigile ja Madalmaade Kuningriigile.
Brüssel, 27. jaanuar 2012