РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 26 април 2012 година
относно насоки за политиките за заетост на държавите-членки
(2012/238/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 148, параграф 2 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
след консултация с Комитета на регионите,
като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
като има предвид, че:
(1)
В член 145 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) се предвижда, че държавите членки и Съюзът работят за изработването на координирана стратегия за заетостта, и по-специално за развитието на квалифицирана, обучена и адаптивна работна сила, както и на пазари на труда, които да могат да реагират бързо на икономическите промени, с оглед постигането на целите, изброени в член 3 от Договора за Европейския съюз (ДЕС).
(2)
Предложената от Комисията стратегия „Европа 2020“ предоставя на Съюза възможност да ориентира икономиката си в посока на интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, съпътстван от високи равнища на заетост, производителност и социално сближаване. На 13 юли 2010 г. Съветът прие Препоръка относно общи насоки за икономическите политики на държавите-членки и на Съюза (3). Освен това на 21 октомври 2010 г. Съветът прие Решение 2010/707/ЕС относно насоки за политиките за заетост на държавите-членки (4) („насоки за заетост“). Тези насоки съставляват интегрираните насоки за изпълнение на стратегията „Европа 2020“. Петте основни цели, изброени в съответните интегрирани насоки, съставляват споделените цели, от които се ръководят в действията си държавите членки, като се отчитат относителните им изходни позиции и национални условия, както и позициите и условията на Съюза. Европейската стратегия по заетостта играе водеща роля в изпълнението на целите на стратегията „Европа 2020“ в областта на заетостта и пазара на труда. През 2011 г. насоките за заетост продължиха да се прилагат.
(3)
Интегрираните насоки са в съответствие със заключенията на Европейския съвет от 17 юни 2010 г. Те дават точни указания на държавите членки за разработването на техните национални програми за реформи и за изпълнението на реформите, като отразяват взаимозависимостта и са в съответствие с Пакта за стабилност и растеж. Насоките за заетостта следва да съставляват основата за всички препоръки, специфични за отделните държави, които Съветът евентуално би отправил към държавите членки съгласно член 148, параграф 4 от ДФЕС, успоредно със специфичните за отделните държави препоръки, отправени към държавите членки съгласно член 121, параграф 2 от ДФЕС. Насоките за заетостта следва също така да съставляват основата за изготвянето на съвместния доклад по заетостта, изпращан ежегодно от Съвета и от Комисията до Европейския съвет.
(4)
Анализът на проектите за национални програми за реформи на държавите членки, съдържащи се в съвместния доклад по заетостта, приет от Съвета на 17 февруари 2012 г., показва, че държавите членки следва да продължат да полагат всички възможни усилия за отчитане в дейността си на следните приоритети: увеличаване на участието в пазара на труда и намаляване на структурната безработица, развиване на квалифицирана работна сила, съответстваща на нуждите на пазара, насърчаване на качеството на работните места и ученето през целия живот, подобряване на показателите на системите на образование и обучение на всички равнища и увеличаване на участието във висшето образование, насърчаване на социалното приобщаване и борба с бедността.
(5)
Приетите през 2010 г. насоки за заетост следва да останат непроменени до 2014 г., за да се осигури приоритетно внимание върху изпълнението им. В междинния период до края на 2014 г. актуализирането им следва да продължи да бъде строго ограничено.
(6)
Държавите членки следва да проучат възможността за използване на Европейския социален фонд при прилагането на насоките за заетост,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Насоките за политиките за заетостта на държавите членки, установени в приложението към Решение 2010/707/ЕС, продължават да се прилагат за 2012 г. и се вземат предвид от държавите членки в техните политики за заетостта.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 3
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Люксембург на 26 април 2012 година.
NÕUKOGU OTSUS,
26. aprill 2012,
liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta
(2012/238/EL)
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 148 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust (1),
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (2),
olles konsulteerinud Regioonide Komiteega,
võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artiklis 145 on sätestatud, et liikmesriigid ja liit püüavad välja arendada kooskõlastatud tööhõivestrateegia, eelkõige edendada kvalifitseeritud, koolitatud ja kohanemisvõimelist tööjõudu ning majanduslikele muudatustele reageerivaid tööturge, pidades silmas Euroopa Liidu lepingu (ELi leping) artiklis 3 määratletud eesmärkide saavutamist.
(2)
Komisjoni esitatud strateegia „Euroopa 2020” võimaldab liidul suunata oma majandus aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu teele, millega kaasneb kõrge tööhõive tase, suur tootlikkus ja sotsiaalne ühtekuuluvus. Nõukogu võttis 13. juulil 2010 vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta (3). Lisaks võttis nõukogu 21. oktoobril 2010 vastu otsuse 2010/707/EL liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta (4) (edaspidi „tööhõivesuunised”). Need suunised koos moodustavad koondsuunised strateegia „Euroopa 2020” rakendamiseks. Asjaomaste koondsuuniste all loetletud viis peamist eesmärki on ühised eesmärgid, millest liikmesriigid oma tegevuses juhinduvad ning milles on arvesse võetud liikmesriikide suhtelist lähtepositsiooni ja eripära ning liidu seisukohti ja olukorda. Euroopa tööhõivestrateegial on strateegia „Euroopa 2020” tööhõive- ja tööturueesmärkide rakendamisel otsustav roll. Tööhõivesuunised jäeti kehtima ka 2011. aastal.
(3)
Koondsuunised on kooskõlas Euroopa Ülemkogu 17. juuni 2010. aasta järeldustega. Koondsuunistes antakse liikmesriikidele täpsed juhised riiklike reformikavade määratlemiseks ja reformide rakendamiseks, võttes arvesse vastastikust sõltuvust ning kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktiga. Tööhõivesuunised peaksid olema aluseks kõikidele riigipõhistele soovitustele, mida nõukogu võib ELi toimimise lepingu artikli 148 lõike 4 alusel paralleelselt kõnealuse lepingu artikli 121 lõike 2 alusel liikmesriikidele antavate riigipõhiste soovitustega liikmesriikidele anda. Samuti peaksid tööhõivesuunised olema aluseks ühisele tööhõivearuandele, mille nõukogu ja komisjon igal aastal Euroopa Ülemkogule esitavad.
(4)
Nõukogu poolt 17. veebruaril 2012 vastu võetud ühises tööhõivearuandes esitatud liikmesriikide reformikavade eelnõude analüüsi tulemuste kohaselt tuleb liikmesriikidel jätkata jõupingutusi järgmiste prioriteetide osas: tööturul osalemise määra suurendamine ning struktuurse tööpuuduse vähendamine, tööturu vajadustele vastava kvalifitseeritud tööjõu arendamine ning töökohtade kvaliteedi ja elukestva õppe edendamine, kõigi tasandite haridus- ja koolitussüsteemide kvaliteedi parandamine ja kolmanda taseme hariduse omandajate arvu suurendamine, sotsiaalse kaasatuse edendamine ning vaesuse vastu võitlemine.
(5)
2010. aastal vastu võetud tööhõivesuunised peaksid jääma muutusteta kehtima kuni 2014. aastani, et tagada keskendumine meetmete rakendamisele. Enne 2014. aasta lõppu peaks nende ajakohastamine olema rangelt piiratud.
(6)
Liikmesriigid peaksid uurima Euroopa Sotsiaalfondi vahendite kasutamise võimalusi tööhõivesuuniste rakendamisel,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Otsuse 2010/707/EL lisas esitatud liikmesriikide tööhõivepoliitika suunised jäävad kehtima ka 2012. aastaks ning liikmesriigid võtavad neid arvesse oma tööhõivepoliitikas.
Artikkel 2
Käesolev otsus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Artikkel 3
Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.
Luxembourg, 26. aprill 2012