РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 27 април 2011 година
за определяне на валидни за целия Европейски съюз преходни правила за хармонизираното безплатно разпределяне на квоти за емисии съгласно член 10а от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета
(нотифицирано под номер C(2011) 2772)
(2011/278/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 г. за установяване на Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (1), и по-специално член 10а от нея,
като имат предвид, че:
(1)
В член 10а от цитираната директива е формулирано изискване, че чрез обхващащи цялата Общност и напълно хармонизирани приложни мерки по отношение на разпределянето на безплатните квоти за емисии следва, доколкото е възможно, да бъдат определени предварително зададени показатели (ex-ante benchmarks), за да се осигури провеждането на безплатното разпределяне на квотите по начин, който да насърчи намаляването на емисиите на парникови газове и прилагането на енергийно ефективни начини на работа, като се вземат предвид най-ефективните технологии, заместители и алтернативни производствени процеси, високоефективната когенерация, енергоефективното използване на отпадни газове, използването на биомаса и улавянето и съхранението на въглероден диоксид - когато съществуват съответни съоръжения, и без да се стимулира повишаване на емисиите. Разпределянето на квотите трябва да бъде направено преди началото на съответния период на търгуване, така че да се даде възможност за добро функциониране на пазара.
(2)
При дефиниране на принципите за определяне на ex-ante показатели за отделните отрасли и подотрасли, отправна точка следва да бъдат средните работни показатели за емисиите на най-ефективните 10 % от инсталациите в даден отрасъл или подотрасъл в ЕС за периода 2007-2008 г. Показателите следва да се изчисляват по-скоро за видове продукти, а не на база на входящите суровини и енергия - с оглед постигането на максимални намаления на емисиите на парникови газове и подобрения на енергийната ефективност в рамките на всеки производствен процес в дадения отрасъл или подотрасъл.
(3)
При определянето на показателите Комисията проведе консултации със съответните заинтересовани страни, включително засегнатите отрасли и подотрасли. Необходимата за определяне на показателите информация, включително данни за производството, емисиите и енергопотреблението на съответни инсталации, бе събрана във вида ѝ от февруари 2009 г. - респективно от индустриални асоциации, държави-членки и източници на платена информация, както и чрез анкета с участието на операторите на отделни инсталации.
(4)
Доколкото това бе възможно, Комисията разработи показатели за продуктите, както и за търгуваните между инсталациите междинни продукти, които се произвеждат при дейностите по приложение I към Директива 2003/87/ЕО. По принцип, за всеки продукт следва да бъде определен един показател. Ако някой продукт е пряк заместител на друг продукт, и за двата следва да бъде валиден един и същ продуктов показател, както и съответно определение на продукта.
(5)
Комисията прецени, че определянето на показател за даден продукт е възможно в тези случаи, при които - имайки предвид сложността на производствените процеси - съществуват определения и класификации, даващи възможност за верификация на производствените данни и за еднакво прилагане на продуктовия показател в целия Европейски съюз за целите на разпределянето на квоти за емисии. Не е правено каквото и да е разграничаване на база на географското разположение или на използваните технологии, суровини или горива, за да не се изкривява картината на „въглеродната“ ефективност в икономиката на Европейския съюз като цяло, както и за да се засили хармонизацията при преходното безплатно разпределяне на квоти за емисии.
(6)
Стойностите на показателите следва да обхващат всички свързани със съответното производство преки емисии, включително емисиите от генерирането на използвана в производството измерима топлинна енергия, независимо дали тази измерима топлинна енергия е генерирана в съответния обект, или от друга инсталация. Емисиите, дължащи се на електропроизводство и на подавана извън инсталацията измерима топлинна енергия, включително - в случаите на екзотермични процеси - избегнатите емисии от алтернативно генериране на топлинна енергия или електроенергия или, също така, избегнатите емисии в случаите на генериране на електроенергия без преки емисии, бяха приспаднати при определянето на стойностите на показателите. В случай че не е възможно да се приспаднат емисиите, дължащи се на подавана извън инсталацията измерима топлинна енергия, то за тази топлинна енергия не би следвало да могат да се разпределят безплатни квоти за емисии.
(7)
За да се осигури, че въздействието на показателите води до намаление на емисиите на парникови газове, за някои производствени процеси, при които до известна степен са взаимнозаменяеми преките емисии (отговарящи на условията за безплатно разпределяне на квоти) и непреките емисии от електропроизводството (неотговарящи на условията за безплатно разпределяне на квоти съгласно Директива 2003/87/ЕО), при определянето на стойностите на показателите са взети предвид общите емисии, включително и непреките емисии от електропроизводството, така че да се осигурят равностойни условия за инсталациите с интензивно използване съответно на електроенергия и на горива. Но при разпределянето на квоти за емисии въз основа на такива показатели следва да се взема под внимание само делът на преките емисии в общите емисии - за да не се разпределят безплатно квоти за емисии, генерирани при електропроизводство.
(8)
При определянето на стойностите на показателите Комисията използва като отправна точка средноаритметичната стойност на данните за емисиите на парникови газове през 2007 и 2008 г. на емисионно най-ефективните 10 % от инсталациите, за които са събрани данни. Също така, в съответствие с член 10а, параграф 1 от Директива 2003/87/ЕО, за всички отрасли, за които има посочен показател в приложение I, Комисията проведе анализи - въз основа на получена от различни източници допълнителна информация, както и въз основа на специализирано проучване за най-ефективните техники и за потенциала за намаление на емисиите на европейско и международно ниво - дали тези отправни точки достатъчно добре отразяват най-ефективните техники, заместителите, алтернативните производствени процеси, високоефективната когенерация, ефективното оползотворяване на енергията на отпадните газове, използването на биомаса и улавянето и съхранението на въглероден диоксид (в случаите, когато съществуват подобни съоръжения). Данните, използвани за определяне на стойностите на показателите, са събрани от широк кръг източници с оглед да покриват максимален брой инсталации, които през 2007 и 2008 г. са произвеждали съответния продукт. Най-напред данни за емисиите на парникови газове на инсталациите, влизащи в обхвата на Европейската схема за търговия с емисии и произвеждащи продукти, за които са определени показатели, бяха събрани от (или от името на) съответните европейски отраслови асоциации, в съответствие с определени правила - така наречените „отраслови правилници“ (sector rule books). В допълнение към тези правилници Комисията предостави указания за критериите за качество и верификация на данните, използвани за определяне на показателите в рамките на Европейската схема за търговия с емисии. Второ, в допълнение на данните от европейските отраслови асоциации, данни бяха събирани и от консултанти, действащи от името на Европейската комисия (специално за такива инсталации, за които отсъстваха данни от отрасловите асоциации), а също така бяха предоставени данни и анализи от компетентни органи на държави-членки.
(9)
За да се осигури, че стойностите на показателите се базират на верни и съответстващи данни, Комисията проведе, с помощта на консултанти, задълбочени проверки на съответствието на отрасловите правилници, както и проверки на достоверността на отправните стойности, получени въз основа на съответните данни. В съответствие с изискванията в указанията за качество и верификация данните бяха верифицирани в необходимата степен от независими верификатори.
(10)
В случаите, когато съществуват инсталации, произвеждащи по няколко продукта, и разпределянето на емисиите за отделните продукти е счетено за невъзможно, в данните и при определянето на показателите са включени само такива инсталации, които произвеждат по един продукт. Това се отнася за продуктовите показатели за производството на вар, доломитна вар, бутилки и буркани от безцветно стъкло, бутилки и буркани от цветно стъкло, облицовъчни тухли, настилъчни тухли, изсушени чрез пулверизация прахообразни материали, непокрита висококачествена хартия, хартия тип тишу, хартия за гладки пластове на велпапе и хартия за навълняване, непокрит картон и покрит картон. За да се подобри значимостта и да се провери достоверността на резултатите, стойностите за средните работни показатели за емисиите на най-ефективните 10 % от инсталациите бяха сравнени с литературни данни за най-ефективните техники.
(11)
В случаите на липса на данни или когато събраните данни не бяха в съответствие с методиката за определяне на показателите, бе използвана за тази цел информация относно настоящите равнища на емисии и консумация при използване на най-ефективните техники - главно въз основа на справочните документи за най-добрите налични техники (BREFs), съставени съгласно Директива 2008/1/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 г. за комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването (2). По-специално, поради липсата на данни за третирането на отпадните газове, подаваната извън инсталацията топлинна енергия и производството на електроенергия, стойностите на продуктовите показатели за кокса и течните черни метали (hot metal) са получени чрез изчисления на преките и непреките емисии на база на информация за съответните енергийни потоци от справочните документи за най-добрите налични техники (BREFs) и приетите обичайни стойности на коефициентите на емисиите, посочени в Решение 2007/589/ЕО на Комисията от 18 юли 2007 г. за формулиране на указания за мониторинг и докладване на емисиите на парникови газове съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3). При определянето на продуктовия показател за агломерат данните бяха също коригирани въз основа на информация за енергийните потоци на база на съответния справочен документ за най-добрите налични техники, като бе взето под внимание и използването като гориво на отпадни газове, което се практикува в този отрасъл.
(12)
В случаите, при които не е възможно извеждане на продуктов показател, но въпреки това съществуват емисии на парникови газове, отговарящи на условията за безплатно разпределяне на квоти, тези квоти следва да бъдат разпределяни на базата на непреки видове подход за определяне на емисиите (fallback approaches) за отделни видове производства. Разработена бе йерархична последователност от три вида непряк подход, с оглед да се постигнат максимални намаления на емисиите и енергоспестявания, поне в някои части от съответните производствени процеси. Топлинният показател (heat benchmark) е подходящ за тези съпроводени с консумация на топлинна енергия процеси, при които се използва измерим топлоносител. Горивният показател (fuel benchmark) е подходящ за случаите, когато използваната в процеса топлина не може да се мери. Стойностите на топлинните и горивните показатели бяха изведени в съответствие с принципите за прозрачност и простота, като бяха използвани референтни стойности на КПД, съответстващи на широко разпространени видове горива; тези подходи могат да бъдат характеризирани като следващата по ред най-добра възможност (след пряко определените продуктови показатели за емисиите) от гледна точка на постигането на емисионна ефективност, тъй като топлинните и горивните показатели отчитат прилагането на енергоефективни техники. За технологичните емисии (process emissions) е подходящо квотите да бъдат разпределяни въз основа на исторически данни за емисиите. За да се осигури, че безплатното разпределяне на квоти за такива емисии дава достатъчни стимули за намаляване на емисиите на парникови газове, както и за да се избегне различно третиране на технологичните емисии, за които се разпределят квоти на база на исторически данни за емисиите (от една страна) и на такива технологични емисии, които попадат в обхвата на продуктов показател (от друга страна), при определяне на броя на безплатните квоти за емисии историческото равнище на активността на всяка инсталация следва да се умножава по коефициент 0,9700.
(13)
От 2013 г. нататък всички безплатни разпределения на квоти по член 10а от Директива 2003/87/ЕО следва да се правят съгласно тези правила. За да бъде задействана преходната система (предвидена в член 10а, параграф 11 от Директива 2003/87/ЕО), при която безплатно разпределяните квоти за емисии следва да намаляват - от 80 % от общото количество квоти през 2013 г. до 30 % от това количество през 2020 г., с оглед през 2027 г. да се постигне прекратяване на безплатното разпределяне на квоти - се въвеждат коефициентите, посочени в приложение VI. В случаите, когато даден отрасъл или подотрасъл е включен в списъка, определен с Решение 2010/2/ЕС на Комисията от 24 декември 2009 г. за определяне, съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, на списък с отрасли и подотрасли, за които се смята, че са изложени на съществен риск от изместване на въглеродни емисии (4), тези коефициенти не се прилагат. Разпределените съгласно настоящото решение квоти ще бъдат вземани предвид при определянето на бъдещи списъци на отрасли и подотрасли, за които се смята, че за изложени на значителен риск от изместване на въглеродни емисии.
(14)
За да се улеснят събирането на данни от операторите и изчисляването на количествата квоти за емисии, които следва да бъдат разпределени от държавите-членки, всяка инсталация (в случаите, когато това е необходимо) следва да бъде разделена на подинсталации. Държавите-членки следва да осигуряват правилно определяне на емисиите на съответните подинсталации, без да има припокриване между подинсталациите.
(15)
Също така държавите-членки следва да осигуряват пълнота, съответствие и възможно най-висока точност на данните, получавани от операторите и използвани за разпределянето на квоти. Тези данни следва да бъдат верифицирани от независим верификатор, така че да се гарантира, че безплатното разпределяне на квоти за емисии се основава на сигурни и надеждни данни. Настоящото решение следва да съдържа специфични минимални изисквания за събирането и верификацията на данни с оглед да се улесни хармонизираното и съгласувано прилагане на правилата за разпределяне на квоти.
(16)
Количеството безплатно разпределяни квоти на работещи инсталации следва да се основава на исторически данни за производството им. За да се осигури, че референтният период е във възможно най-голяма степен представителен за индустриалните цикли, че обхваща съответния период, за който има налични данни с добро качество и че отчита в най-малка степен въздействието на специални обстоятелства, като например временно спиране на инсталациите, историческите равнища на активност следва да се базират на статистическата медиана на обема на производството през периода от 1 януари 2005 г. до 31 декември 2008 г. или, в случай че дадено равнище на активност е станало впоследствие по-високо - на статистическата медиана на обема на производството в периода от 1 януари 2009 г. до 31 декември 2010 г. Също така е уместно да се взема предвид всяка значителна промяна в капацитета, настъпила през съответния период. За нови участници определянето на равнищата на активност следва да се базира на стандартно използване на капацитета, определено на база на информация за съответния сектор, или на специфично за дадената инсталация използване на капацитета.
(17)
Събраната от държавите-членки информация следва да улеснява прилагането на настоящото решение от компетентните органи и от Комисията.
(18)
С оглед да се избегне всякакво изкривяване на конкурентната среда и за да се осигури правилно функциониране на пазара за права на емисии, държавите-членки следва да осигурят при определянето на квотите за отделните инсталации отсъствие на каквото и да е двойно отчитане и дублирано разпределяне на квоти. Във връзка с това държавите-членки следва да обръщат особено внимание на случаите, когато един продукт (за който има определен показател) се произвежда в повече от една инсталация или когато повече от един продукт (за който има определени показатели) се произвеждат в една и съща инсталация, или когато има подаване на междинни продукти извън границите на съответните инсталации.
(19)
За да се осигури, че системата за търговия с емисии ще предизвиква намаления на емисиите във времето, в Директива 2003/87/ЕО е предвидено, че общото количество на квотите в ЕС следва да намалява линейно. Като се има предвид, че това намаляващо количество на квотите за целия ЕС се използва при определянето на максималното годишно количество квоти по член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕО, следва също така всички безплатни квоти за емисии, разпределяни въз основа на настоящото решение на инсталации, чиито квоти не попадат в максималното годишно количество по член 10а, параграф 5, да бъдат коригирани по същата линейна зависимост както общото количество на квотите в ЕС, като за базова година се използва 2013 г.
(20)
Единният коефициент за междусекторна корекция (uniform cross-sectoral correction factor), който трябва да се прилага ежегодно в периода 2013-2020 г. за инсталациите, които не са определени като произвеждащи електроенергия и които не са нови участници съгласно член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕО, следва да бъде определен въз основа на предварителното общо годишно количество на квотите за емисии през периода 2013-2020 г., изчислявано за тези инсталации съгласно настоящото решение, включително за инсталациите, които могат да бъдат изключени съгласно член 27 от цитираната директива. Това количество безплатни квоти за емисии, разпределяни за всяка година от посочения период, следва да бъде сравнявано с годишното количество на квотите, изчислявано съгласно член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕО за инсталации, които не са производители на електроенергия или нови участници, като се взема предвид съответният дял в общото годишно количество квоти в ЕС, определено съгласно член 9 от цитираната директива, както и съответното количество емисии, които се включват в Европейската схема за търговия с емисии едва в периода от 2013 г. нататък.
(21)
В случаите на подаване на измерима топлинна енергия между две или повече инсталации разпределянето на безплатни квоти за емисии следва да се базира на потреблението на топлинна енергия на дадена инсталация, като се има предвид и рискът от изместване на въглеродни емисии. По този начин, за да се осигури, че броят на разпределяните безплатни квоти за емисии не зависи от структурата на снабдяването с топлинна енергия, квотите за емисии следва да се разпределят на потребителя на топлинна енергия.
(22)
За да се подобри значимостта на наличните данни за емисиите на парникови газове на инсталациите, обхванати от Европейската схема за търговия с емисии, продуктовите показатели за сулфитна, термомеханична и механична целулоза, както и за целулоза от вторично използвана хартия, се базират на информацията от справочни документи (BREF) за най-добрите налични техники, отразяващи използването на минерални разпалващи горива, както и използването на минерални горива (за сулфитната, термомеханичната и механичната целулоза) и на топлинна енергия (за вторичните хартиени суровини). Продуктовият показател за вестникарска хартия също се базира на най-ефективните техники, като в случая за получаването на достоверна стойност на показателя е отразено използването на топлинна енергия.
(23)
За да бъдат взети предвид допълнителните емисии на парникови газове, които не са отразени в данните, използвани при определяне на стойностите на показателите за някои видове инсталации, по-специално емисиите на метан, както и за да се осигури, че безплатното разпределяне на квоти за емисии на базата на съответните продуктови показатели отчита ефективността на процесите по отношение на емисиите на парникови газове и не създава стимули за увеличаване на емисиите, точките на индивидуалните данни по кривата на показателите за производството на азотна киселина бяха коригирани въз основа на предоставена от отрасъла информация за средната стойност на съответните емисии, както и информация от справочните документи за най-добри налични техники. Тази корекция е отразена в продуктовия показател за производството на азотна киселина.
(24)
За да се вземат предвид различията в конфигурациите на рафинериите, продуктовият показател за нефтохимическия отрасъл следва да се базира на подхода с използване на „приведени по СО2 тонове“ (наричан по-долу „CWT“). По този начин СWT се превръща в единствения продукт на рафинерията и съответният обем на производството се изчислява на база на определени видове производствени блокове, чиито продукти се „претеглят“ чрез емисионни коефициенти (отнесени спрямо емисиите при дестилация на суров нефт), наречени CWT коефициенти и изразяващи интензивността на емисиите на CO2 при средно равнище на енергийна ефективност, за един и същ стандартен вид гориво във всеки производствен блок с горивен процес и за средни технологични емисии на производствения блок. На тази база са получени изразяващите данните точки, използвани при определяне на продуктовия показател - чрез съпоставяне на действителните емисии на всяка рафинерия с нейното общо количество CWT. След което, за да се определи количеството на безплатните квоти за емисии, които да се разпределят на рафинериите, се прави корекция за изключване на потреблението и производството на електроенергия, за да бъде спазено изискването от член 10а, параграф 1 от Директива 2003/87/ЕО.
(25)
Като се има предвид широкият обхват на качествените характеристики на съответните продукти, продуктовите показатели за вар и доломитна вар се отнасят за вар със стандартно съдържание на калциев оксид и магнезиев оксид. Що се отнася до емисиите от горивния процес, използваните данни за специфичните емисии от горенето при производството на тези стандартни продукти са на база Решение 2007/589/ЕО.
(26)
При все че при определянето на редица продуктови показатели, като например тези за производството на амоняк и калцинирана сода, е прието, че всичкият получен при производствения процес CO2 се отделя в атмосферата, тези емисии следва да са обект на мониторинг и докладване в съответствие с регламента за мониторинг и докладване на емисиите от дейностите, посочени в приложение I, който следва да бъде приет до 31 декември 2011 г. съгласно член 14, параграф 1 от Директива 2003/87/ЕО, като се приема, че всичкият получен CO2 в резултат от тези производствени процеси се отделя в атмосферата, независимо от възможното използване на СО2 като суровина в химични производствени процеси.
(27)
Показателят за крекинг с водна пара не обхваща така наречените ценни химични вещества от добавъчно захранване, които не се произвеждат в рамките на основния процес, както и съответните емисии, но в съответните случаи на добавъчно захранване следва да се разглежда възможността за разпределяне на безплатни квоти за емисии, като се използват коефициентите за специфични емисии.
(28)
С оглед да се осигурят равностойни условия във връзка с производството на ароматни съединения в рафинериите и химичните заводи, разпределянето на безплатни квоти за емисии при производството на ароматни съединения следва да се базира на подхода CWT и да се прилага стойността на продуктовия показател за рафинерии.
(29)
Отчитайки, че при производството на винилхлориден мономер водородът се използва до известна степен и като гориво, замествайки конвенционални горива, например природен газ, като по този начин се намаляват преките емисии от горивния процес, но отчитайки също, че използването на водорода като суровина е за предпочитане от гледна точка на общата ефективност по отношение на емисиите на парникови газове, в показателя за винилхлоридния мономер използването на водород като гориво е отчетено като използване на природен газ.
(30)
С оглед да се осигурят равностойни условия във връзка с производството на водород и генераторен газ в рафинериите и химичните заводи, показателите за тези продукти следва да се базират на подхода CWT и на стойността на показателя за рафинерии. И за двата продукта продуктовите показатели се отнасят за определена обемна концентрация на водорода.
(31)
Тъй като от 2013 г. нататък по правило всички квоти за емисии от енергийния сектор ще се разпределят чрез тръжна продажба, имайки предвид възможностите на този отрасъл да прехвърля и на свои клиенти увеличените разходи за емисиите на въглероден диоксид, и че няма да има безплатно разпределяне на квоти за емисии за каквото и да е електропроизводство (с изключение на преходното безплатно разпределение в случаите на модернизация на генерирането на електроенергия и на електропроизводство от отпадни газове), в настоящото решение не следва да се разглежда безплатно разпределяне на квоти за емисии във връзка с производството или потреблението на електроенергия. От друга страна, съгласно член 10а, параграф 6 от Директива 2003/87/ЕО отраслите или подотраслите, за които се смята, че са изложени на значителен риск от изместване на въглеродни емисии, могат да бъдат компенсирани за разходите във връзка с отразяването на емисиите на парникови газове в цените на електроенергията посредством финансови мерки, приети от държавите-членки в съответствие с действащите правила за държавната помощ, както и финансови мерки, които Комисията предстои да приеме в тази област.
(32)
Също така е уместно продуктовите показатели да отчитат ефективното оползотворяване на енергия от отпадни газове и емисиите, свързани с тяхното използване. За тази цел при определянето на стойностите на показателите за продукти, при чието производство се генерират отпадни газове, в голяма степен е отчетено въглеродното съдържание на тези отпадни газове. В случаите, когато отпадните газове при производствения процес се подават извън системните граници на съответния продуктов показател и се изгарят за производството на топлинна енергия извън системните граници на даден процес, определен в приложение I, съответните емисии следва да бъдат взети под внимание посредством разпределяне на допълнителни квоти за емисии на база на топлинния или горивния показател. Във връзка с общия принцип, че няма да се разпределят безплатни квоти за емисии от каквото и да е електропроизводство и за да се избегнат излишни изкривявания на конкурентната среда на пазара за електроснабдяване на промишлени инсталации и, също така, като се взема предвид наличието на въглеродна компонента в цената на електроенергията, е уместно в случаите, при които отпадни газове се подават при производствения процес извън системните граници на съответния продуктов показател и се изгарят с цел производство на електроенергия, да не се разпределят никакви допълнителни квоти, надхвърлящи въглеродното съдържание в отпадния газ, отразено в съответния продуктов показател.
(33)
Продуктовите показатели отчитат също така историческите емисии от изгаряне във факел на отпадни газове във връзка с производството на даден продукт, като горивото, използвано за необходимо за безопасността изгаряне във факел, следва да се разглежда като гориво, използвано за производството на неизмерима топлинна енергия, така че да бъде отчетен задължителният характер на наличието на такива факли.
(34)
За борбата с изменението на климата и намаляването на въглеродната интензивност на икономиките са необходими значителни инвестиции. Следователно настоящото решение следва да се прилага по начин, който да насърчава инвестициите в чисти технологии във всеки един отрасъл и подотрасъл. В съответствие с Директива 2003/87/ЕО е възможно в бъдеще други политики и мерки да допълнят настоящите цели и да насърчават ефективното използване на квотите за генериране на значителни инвестиции в енергийно по-ефективни технологии. По-специално ако окончателното годишно количество на безплатните квоти за всички работещи инсталации, определено в съответствие с настоящото решение, падне значително под максималното годишно количество на квотите по член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕО, с изменение на настоящото решение би могло да се осигурят стимули за по-нататъшно намаляване на емисиите на парникови газове съгласно член 10а, параграф 1 от Директива 2003/87/ЕО чрез разпределяне на квоти на инсталации, които са в състояние да приложат новаторски технологии и допълнително да намалят емисиите на парникови газове.
(35)
Инвестициите в значителни увеличения на капацитета, даващи достъп до резерва за нови участници по член 10а, параграф 7 от Директива 2003/87/ЕО, следва да бъдат безспорни и в съответен размер, така че да се избегне ранно изчерпване на резерва от квоти, създаден за нови участници, а също изкривявания на конкурентната среда и излишни административни натоварвания, и да се осигури равноправно третиране на инсталациите в различните държави-членки. Ето защо е уместно да се определи праг за значителните промени на капацитета - да надхвърлят 10 % от инсталирания капацитет, както и да се въведе изискване, че промяната в инсталирания капацитет следва да води до значително по-висока или по-ниска активност на съответната инсталация. Също така при преценяването дали този праг е достигнат следва да бъдат вземани под внимание и постепенните увеличения или намаления на капацитета.
(36)
Като се има предвид, че броят на квотите в резерва за нови участници е ограничен, е уместно при предоставянето на значителни количества от такива квоти на нови участници да се прави оценка дали е гарантиран справедлив и равноправен достъп до оставащите количества квоти в този резерв. В зависимост от резултата от тази оценка може да бъде предвидена система за чакане на ред. В устройството на тази система и при определянето на съответните критерии за участие следва да бъдат отчетени различните разрешителни практики в държавите-членки, както и да се избегне всякаква злоупотреба и да не се предоставят стимули за използване на резервни квоти в неразумно продължителен период от време.
(37)
За да се осигури, че не се разпределят безплатни квоти за емисии на инсталации, които са излезли от експлоатация, в настоящото решение следва да бъдат предвидени мерки за дефиниране на такива инсталации и за забрана на издаването на квоти за тях, освен ако може да бъде установено, че съответната инсталация ще поднови своята работа след определен и разумно продължителен период от време.
(38)
За да може да се адаптира броят на квотите за емисии, разпределени на инсталация, която частично е излязла от експлоатация, са дефинирани специфични прагове за сравнение на намаленото и първоначалното равнище на активност. В такъв случай броят на разпределяните квоти за емисии следва да бъде уточнен, започвайки от следващата година след годината, в която инсталацията частично е излязла от експлоатация. В случай че такава инсталация отново достигне степен на активност над съответните прагове, първоначалният брой на квотите за емисии следва да бъде частично или дори изцяло възстановен, в зависимост от степента на експлоатация на инсталацията.
(39)
Където е необходимо, следва да се отчитат указанията за тълкуване на приложение I към Директива 2003/87/ЕО.
(40)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по изменение на климата,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
В настоящото решение са формулирани валидни за целия Европейски съюз преходни правила за хармонизираното безплатно разпределяне на квоти за емисии съгласно Директива 2003/87/ЕО в периода от 2013 г. нататък.
Член 2
Обхват
Настоящото решение се отнася за безплатното разпределяне на квоти за емисии по глава III (стационарни инсталации) от Директива 2003/87/ЕО в периодите за търгуване от 2013 г. нататък, с изключение на преходното безплатно разпределяне на квоти за емисии за модернизация на електрогенериращи инсталации съгласно член 10в от Директива 2003/87/ЕО.
Член 3
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
а)
„работеща инсталация“ („incumbent installation“) означава всяка инсталация, извършваща една или повече от дейностите, посочени в приложение I към Директива 2003/87/ЕО, или дейност, обхваната за пръв път от Европейската схема за търговия с емисии съгласно член 24 от цитираната директива, която:
i)
е получила разрешително за емисии на парникови газове преди 30 юни 2011 г.; или
ii)
реално се експлоатира, получила е преди 30 юни 2011 г. всички съответни екологични разрешителни, включително, ако е необходимо, комплексно разрешително по Директива 2008/1/ЕО, и е постигнала преди 30 юни 2011 г. съответствие с всички останали критерии, определени в националната нормативна уредба на съответната държава-членка, въз основа на които инсталацията е получила разрешително за емисии на парникови газове;
б)
„подинсталация с продуктов показател“ („product benchmark sub-installation“) се определя от входящите и изходящите потоци и съответните емисии, свързани с производството на даден продукт, за който е формулиран показател в приложение I;
в)
„подинсталация с топлинен показател“ („heat benchmark sub-installation“) се определя от входящите и изходящите потоци и съответните емисии, които не са обхванати от подинсталация с продуктов показател и са свързани с производство или получаване от друга инсталация или обект, попадаща/попадащ в обхвата на Европейската схема за търговия с емисии (или и производство, и получаване) на измерима топлинна енергия в границите на инсталацията, ако тази измерима топлинна енергия:
-
се използва за производството на продукти, за получаване на механична енергия (но не и механична енергия, използвана за електропроизводство), за отопление или охлаждане (но не и за електропроизводство), или
-
се подава на друга инсталация или обект, която/който е извън рамките на Европейската схема за търговия с емисии, но не и ако топлинната енергия се подава за производство на електроенергия;
г)
„подинсталация с горивен показател“ („fuel benchmark sub-installation“) се определя от входящите и изходящите потоци и съответните емисии, които не са обхванати от подинсталация с продуктов показател и са свързани с получаването или производството чрез изгаряне на горива на неизмерима топлинна енергия - ако тази неизмерима топлинна енергия се използва за производството на продукти или за получаване на механична енергия (но не и за електропроизводство), за отопление или охлаждане (но не и за електропроизводство), като се включва и поддържането на необходимо за безопасността изгаряне във факел;
д)
„измерима топлинна енергия“ („measurable heat“) означава нетен пренос на топлинна енергия по установими тръбопроводи или газоходи, като се използва топлоносител - например (по-специално) пара, горещ въздух, вода, масла, течни метали или соли - на чийто поток е инсталиран или може да бъде инсталиран топломер;
е)
„топломер“ („heat meter“) означава топломер по смисъла на приложение MI-004 към Директива 2004/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5) или всяко друго устройство, предназначено да измерва и записва количеството топлинна енергия на база на измерване на дебити и температури;
ж)
„неизмерима топлинна енергия“ („non-measurable heat“) означава всяка топлинна енергия, различна от измеримата топлинна енергия;
з)
„подинсталация с технологични емисии“ се определя от емисиите на различни от въглероден диоксид парникови газове, посочени в приложение I към Директива 2003/87/ЕО, отделяни извън системните граници на съответния продуктов показател по приложение I, или също така от емисиите на въглероден диоксид, отделяни извън системните граници на съответния продуктов показател по приложение I в резултат на някоя от посочените по-долу дейности, или също така емисии, дължащи се на изгарянето на недоокислен въглерод, получен в резултат от тези посочени по-долу дейности, което изгаряне се извършва с цел производство на измерима топлинна енергия, неизмерима топлинна енергия или електроенергия, при условие че бъдат извадени емисиите, които биха се отделили от изгарянето на такова количество природен газ, което е с еквивалентна топлотворна способност на технически използваемото енергийно съдържание на недоокисления въглерод:
i)
химична или електролитна редукция на металните съставки в руди, концентрати или вторични материали;
ii)
отстраняване на примеси от метали и метални съставки;
iii)
разлагане на карбонати, с изключение на карбонатите, използвани в скрубери за димни газове;
iv)
реакции на химичен синтез с участие на въглеродосъдържащ материал, ако основната цел на реакциите не е производство на топлинна енергия;
v)
използване на въглеродосъдържащи добавки или суровини, чиято основна цел не е производство на топлинна енергия;
vi)
химична или електролитна редукция на оксиди на металоидни (т.е. полуметални) и на неметални елементи, като например на силициеви оксиди и на фосфати;
и)
„значително увеличение на капацитета“ („significant capacity extension“) означава значително нарастване на първоначалния инсталиран капацитет на дадена подинсталация, свързано с наличието на всяко от следните събития:
i)
настъпили са една или повече определими физически промени във връзка с нейната техническа конфигурация и функциониране, по-значителни от обикновена замяна на съществуваща производствена линия; и
ii)
подинсталацията може да бъде експлоатирана при капацитет, който е поне с 10 % по-висок от първоначалния инсталиран капацитет на подинсталацията преди промяната; или
iii)
подинсталацията, за която се отнасят физическите промени, има значително по-високо равнище на активност, което води до допълнително разпределяне на квоти за емисии в размер на над 50 000 квоти годишно, представляващи поне 5 % от предварителния годишен брой на безплатните квоти за емисии, разпределени на тази подинсталация преди промяната;
й)
„значително намаление на капацитета“ („significant capacity reduction“) означава една или повече определими физически промени, довели до значително понижение на първоначалния инсталиран капацитет на дадена подинсталация и на нейното равнище на активност, сравнимо по големина със значително увеличение на капацитета;
к)
„значителна промяна на капацитета“ („significant capacity change“) означава значително увеличение или намаление на капацитета;
л)
„добавен капацитет“ („added capacity“) означава разликата между първоначалния инсталиран капацитет на дадена подинсталация и инсталирания капацитет на същата подинсталация след негово значително увеличение, определен на база средната стойност на двата най-големи месечни обема на производството в рамките на първите 6 месеца на експлоатация след промяната;
м)
„отпаднал капацитет“ („reduced capacity“) означава разликата между първоначалния инсталиран капацитет на дадена подинсталация и капацитета на същата подинсталация след негово значително намаление, определен на база средната стойност на двата най-големи месечни обема на производството в рамките на първите 6 месеца на експлоатация след промяната;
н)
„начало на нормална експлоатация“ („start of normal operation“) означава верифицираният и одобрен първи ден от 90-дневен период на непрекъсната работа или в случаите, когато производственият цикъл в съответния отрасъл не предвижда непрекъсната работа - първият ден от 90-дневен период, състоящ се от специфични за отрасъла производствени цикли, през който инсталацията се експлоатира с поне 40 % от капацитета, за който са проектирани съоръженията, като в случаите, когато това е уместно, се отчитат специфичните за съответната инсталация експлоатационни условия;
о)
„начало на променена експлоатация“ („start of changed operation“) означава верифицираният и одобрен първи ден от 90-дневен период на непрекъсната работа или в случаите, когато производственият цикъл в съответния отрасъл не предвижда непрекъсната работа - първият ден от 90-дневен период, състоящ се от специфични за отрасъла производствени цикли, през който инсталацията се експлоатира с поне 40 % от променения капацитет, за който са проектирани съоръженията, като в случаите, когато това е уместно, се отчитат специфичните за съответната инсталация експлоатационни условия;
п)
„необходимо за безопасността изгаряне във факел“ („safety flaring“) означава изгарянето на факелни горива (pilot fuels) и силно променливи количества технологични или остатъчни газове в открито за атмосферни въздействия устройство, което изрично се изисква от съответните разрешения за инсталацията по причини за осигуряване на безопасността;
р)
„частно жилище“ („private household“) означава жилищна единица, в рамките на която лицата уреждат, индивидуално или по групи, своето снабдяване с измерима топлинна енергия;
с)
„верификатор“ („verifier“) означава компетентно и независимо лице или верификационна организация, поело(а) задължение да извърши и докладва процеса на верификация в съответствие с подробните изисквания, формулирани от държавите-членки съгласно приложение V към Директива 2003/87/ЕО;
т)
„разумна убеденост“ („reasonable assurance“) означава висока, но не абсолютна степен на убеденост, изразена категорично във верификационното становище, че в подложените на верификация данни липсват съществени неистини;
у)
„степен на убеденост“ („level of assurance“) означава степента, в която верификаторът е убеден в заключенията от верификацията, че е доказано дали в представените данни за инсталацията липсват или присъстват съществени неистини;
ф)
„съществени неистини“ („material misstatement“) означава значими неистини (пропуски, неверни твърдения или грешки, надхвърлящи допустимата неопределеност) в предоставените данни, които, съгласно професионалната преценка на верификатора, биха могли да повлияят значително на последващото използване на данните от страна на компетентния орган при пресмятане на количеството разпределяни квоти за емисии.
Член 4
Компетентен орган и закръгляване на резултатите от изчисленията
1. Държавите-членки трябва да предприемат необходимите административни мерки, включително определяне на подходящ компетентен орган или органи съгласно член 18 от Директива 2003/87/ЕО, за прилагането на разпоредбите на настоящото решение.
2. Резултатите от всички изчисления относно броя на квотите, извършвани в съответствие с настоящото решение, се закръгляват до най-близкото цяло число квоти.
ГЛАВА II
РАБОТЕЩИ ИНСТАЛАЦИИ
Член 5
Идентифициране на инсталациите
1. Всяка държава-членка трябва да идентифицира всички инсталации на своя територия, отговарящи на условията за безплатно разпределяне на квоти по член 10а от Директива 2003/87/ЕО.
2. Също така всяка държава-членка трябва да идентифицира всички произвеждащи топлинна енергия електропроизводители и малките инсталации, които могат да бъдат изключени от Европейската схема за търговия с емисии съгласно член 27 от Директива 2003/87/ЕО.
Член 6
Разделяне на подинсталации
1. За целите на настоящото решение държавите-членки трябва да разделят условно всяка инсталация, отговаряща на условията за безплатно разпределяне на квоти за емисии по член 10а от Директива 2003/87/ЕО, на една или повече от следните видове подинсталации, както е необходимо в съответния случай:
а)
подинсталация с продуктов показател;
б)
подинсталация с топлинен показател;
в)
подинсталация с горивен показател;
г)
подинсталация с технологични емисии.
Тези подинсталации трябва да отговарят, доколкото е възможно, на реални физически части от инсталацията.
По отношение на подинсталациите с топлинен показател, горивен показател и технологични емисии държавите-членки трябва да правят ясно разграничение, въз основа на кодовете на NACE и Prodcom, по въпроса дали съответният процес е в отрасъл или подотрасъл, за който се смята, че е изложен на значителен риск от изместване на въглеродни емисии съгласно посоченото в Решение 2010/2/ЕС.
Когато дадена включена в Европейската схема за търговия с емисии инсталация е произвела и подала измерима топлинна енергия на инсталация или друга инсталация или обект, които не са включени в тази схема, държавите-членки ще считат, че съответният процес в подинсталацията с топлинен показател, водещ до производството на тази топлинна енергия, не обслужва отрасъл или подотрасъл, за който се смята, че е изложен на значителен риск от изместване на въглеродни емисии съгласно посоченото в Решение 2010/2/ЕС, освен ако компетентният орган е убеден, че потребителят на измеримата топлинна енергия принадлежи към отрасъл или подотрасъл, за който се смята, че е изложен на значителен риск от изместване на въглеродни емисии съгласно посоченото в Решение 2010/2/ЕС.
2. Сборът от входящите потоци, от изходящите потоци и от емисиите на всички подинсталации не трябва да надхвърля съответно входящите потоци, изходящите потоци и общите емисии на инсталацията.
Член 7
Събиране на базови данни
1. За всяка работеща инсталация, отговаряща на условията за безплатно разпределяне на квоти по член 10а от Директива 2003/87/ЕО, включително инсталациите, които се експлоатират само в отделни случаи, по-специално инсталациите които се държат в резерв или в готовност за включване, и инсталациите, работещи по сезонен график, държавите-членки трябва да съберат от съответния оператор цялата съответна информация и данни относно посочените в приложение IV параметри за периода, през който инсталацията е работила от 1 януари 2005 г. до 31 декември 2008 г. или съответно, в случаите, когато това е приложимо - от 1 януари 2009 г. до 31 декември 2010 г.
2. Държавите членки трябва да съберат отделни данни за всяка подинсталация. Ако е необходимо, държавите-членки могат да поискат от съответния оператор допълнителна информация.
В случаите, когато поне 95 % от входящите потоци, изходящите потоци и съответните емисии на подинсталация с топлинен показател, подинсталация с горивен показател или подинсталация с технологични емисии обслужват отрасли или подотрасли, за които се смята, съгласно посоченото в Решение 2010/2/ЕС, че са изложени на значителен риск от изместване на въглеродни емисии, или когато поне 95 % от входящите потоци, изходящите потоци и съответните емисии на подинсталация с топлинен показател, подинсталация с горивен показател или подинсталация с технологични емисии съответно обслужват отрасли или подотрасли, за които се смята, че не са изложени на значителен риск от изместване на въглеродни емисии, държавите-членки могат да освободят съответния оператор от задължението да предостави данни, даващи възможност да се определи доколко съществува такъв риск.
3. Държавите-членки трябва да изискат от операторите да представят стойността на първоначалния инсталиран капацитет на всяка подинсталация с продуктов показател, която се определя, както следва:
а)
по принцип първоначалният инсталиран капацитет се определя на база средната стойност на 2-та най-големи месечни обема на производството в периода от 1 януари 2005 г. до 31 декември 2008 г., като се приема, че подинсталацията работи при такова натоварване 720 часа месечно в течение на 12 месеца в годината;
б)
в случаите, когато не е възможно да се определи първоначалният инсталиран капацитет съгласно посоченото в буква а), трябва да се направи експериментална проверка на капацитета на подинсталацията под надзора на верификатор, за да се гарантира, че използваните параметри са типични за съответния отрасъл и че резултатите от експерименталната верификация са представителни.
4. В случаите, когато дадена подинсталация е имала значителна промяна на капацитета си в периода от 1 януари 2005 г. до 30 юни 2011 г., държавите-членки трябва да изискват от оператора да представи, в допълнение към първоначалния инсталиран капацитет на съответната инсталация, определен съгласно параграф 3 преди началото на експлоатацията след промяната, също и стойността на добавения или съответно на отпадналия капацитет, както и стойността на инсталирания капацитет на подинсталацията след настъпилата значима промяна в капацитета (определен на база средната стойност на двата най-големи месечни обема на производството в рамките на първите 6 месеца на експлоатация след промяната). Държавите-членки ще считат този инсталиран капацитет след настъпилата значителна промяна на капацитета за първоначален инсталиран капацитет при оценяването на всяка една последваща значителна промяна на капацитета.
5. Държавите-членки трябва да получават, съхраняват и документират данни по начин, позволяващ тяхното съответно използване от компетентния орган.
Държавите-членки могат да поискат от оператора да използва електронен образец за попълване на данните или да специфицират файловия формат за подаване на данните. Държавите-членки са длъжни обаче да приемат ползването от оператора на всякакъв електронен образец или всякаква спецификация на файлов формат, публикувани от Комисията за целите на събирането на данни по настоящия член, освен ако съответният образец или спецификация на файлов формат на държавата-членка не изискват попълването поне на същите данни.
6. Входящите потоци, изходящите потоци и съответните емисии, за които са налице само данни за инсталацията като цяло, трябва да бъдат разпределени пропорционално на съответните подинсталации, както следва:
а)
в случаите, когато в една и съща производствена линия се произвеждат един след друг различни продукти, входящите потоци, изходящите потоци и съответните емисии трябва да бъдат разпределени последователно, въз основа на времето на годишно използване на всяка подинсталация;
б)
в случаите, когато не е възможно да се разпределят входящите потоци, изходящите потоци и съответните емисии съгласно посоченото в буква а), те трябва да бъдат разпределени на база на масите или обемите на отделните произвеждани продукти или като се използват оценки на съотношението на стойностите на свободната енергия на Гибс (free reaction enthalpies) при съответните химични реакции, или на база на друг подходящ начин на разпределяне, базиращ се на обоснована научна методика.
7. Държавите-членки трябва да изискват от операторите да представят пълни и съответстващи данни и да гарантират, че няма припокривания между инсталациите и двойно отчитане. По-специално държавите-членки трябва да осигурят прилагането от страна на операторите на надлежно усърдие и подаването на данни с най-високата възможна точност, така че да бъде осигурена разумна убеденост в достоверността на данните.
За тази цел държавите-членки трябва да осигурят подаване от страна на всеки оператор на доклад за използваната методика, съдържащ по-специално описание на инсталацията, на използваната методика за компилиране на данните, на различните източници на данни, на стъпките в изчисленията и, където случаят е такъв, на направените допускания и приложената методика за разпределяне на емисиите на съответните подинсталации съгласно параграф 6. Държавите-членки могат да изискват от операторите да демонстрират точността и пълнотата на предоставените данни.
8. В случаите на липса на данни държавите-членки трябва да изискват от оператора надлежно да оправдае всяка липса на данни.
Държавите-членки трябва да изискват от съответния оператор да замести всички липсващи данни с консервативни оценки, които по-специално да се основават на най-добрата индустриална практика и на актуалните научно-технически знания - преди или най-късно по време на верификацията от страна на верификатора.
Ако са налице частични данни, консервативна оценка означава екстраполираната стойност да не надхвърля 90 % от стойността, получена въз основа на наличните данни.
В случай че липсват данни за измеримите топлинни потоци в подинсталация с топлинен показател, може да бъде получена приблизителна стойност въз основа на съответната вложена енергия, умножена по измерения КПД на топлопроизводството, верифициран от верификатор. Ако не са налице такива данни за КПД, трябва да се използва референтна стойност на КПД, равна на 70 %, и да се умножи по съответната вложена енергия за производството на топлинна енергия.
9. Всяка държава-членка трябва при поискване да предоставя на Комисията достъп до данните, събрани в съответствие с посоченото в параграфи 1-6.
Член 8
Верификация
1. В процеса на събиране на данните съгласно член 7 държавите-членки трябва да приемат само такива данни, които са верифицирани като задоволителни от верификатор. Процесът на верификация трябва да се отнася до доклада за използваната методика и докладваните параметри, посочени в член 7 и приложение IV. При верификацията трябва да се разгледат надеждността, достоверността и точността на данните, предоставени от оператора, и да се достигне до верификационно становище, в което с разумна убеденост да бъде заявено дали в представените данни присъстват или не съществени неистини.
2. Държавите-членки трябва да осигурят, че верификаторът е независим от оператора, че той извършва дейностите си по правилен и обективен професионален начин и че разбира всяко от следните положения:
а)
разпоредбите на настоящото решение, както и всички съответни стандарти и указания;
б)
законодателните, регулаторните и административните изисквания, свързани с дейностите, които се верифицират;
в)
генерирането на цялата информация, свързана с всеки параметър или източник на емисии в инсталацията, по-специално във връзка със събирането, измерването, изчисляването и докладването на данните.
3. В допълнение към изискванията, формулирани в Решение 2007/589/ЕО, държавите-членки трябва да осигурят спазването на всяко от следните минимални изисквания:
а)
верификаторът трябва да е планирал и извършил верификацията от позицията на професионална скептичност, осъзнавайки, че може да съществуват обстоятелства, които биха довели до съществени неистини в представените данни и информация;
б)
верификаторът трябва да е валидирал само такива докладвани параметри, които са определени с висока степен на сигурност. За постигането на висока степен на сигурност се изисква операторът да покаже, че:
i)
в докладваните параметри липсват несъответствия;
ii)
събирането на данните за параметрите е извършено в съответствие с приложимите научни стандарти или указания;
iii)
съответните записи на данни за инсталацията са пълни и съвместими помежду си;
в)
верификаторът трябва да е започнал верификационния процес със стратегически анализ на всички съответни дейности, извършвани в инсталацията, и да има общ поглед върху всички дейности и тяхното значение във връзка с разпределянето на квоти;
г)
верификаторът трябва да е взел предвид информацията, съдържаща се в разрешителното за емисии на парникови газове или в другите съответни екологични разрешителни, като например в комплексното разрешително съгласно Директива 2008/1/ЕО, по-специално във връзка с оценяването на първоначалния инсталиран капацитет на подинсталациите;
д)
верификаторът трябва да е анализирал присъщите рискове и рисковете при измерването и регулирането, свързани с обхвата и сложността на дейностите на оператора и във връзка с параметрите за разпределяне на квоти, които могат да доведат до съществени неистини, и да е съставил план за верификация в съответствие с този анализ на рисковете;
е)
верификаторът трябва, ако това е уместно, да е посетил обекта, за да инспектира работата на измервателните уреди и мониторинговите системи, да е провел срещи и да е събрал достатъчно информация и доказателства. Ако верификаторът е преценил, че не е необходимо посещение на обекта, той трябва да може изцяло да обоснове своето решение пред съответния компетентен орган;
ж)
верификаторът трябва да е изпълнил верификационния план, като е събрал данни в съответствие с определените методи за вземане на проби, проверки чрез обхождане, прегледи на документацията, аналитични процедури, процедури по преглед на данни, включително всякакви съответни доказателства, на които да бъде обосновано верификационното становище;
з)
верификаторът трябва да е поискал от оператора да предостави всякакви евентуално липсващи данни или да допълни липсващи раздели от одиторските проследявания, да обясни вариациите на параметрите или данните за емисиите, да преразгледа изчисленията или да коригира докладваните данни;
и)
верификаторът трябва да е изготвил вътрешен верификационен доклад. Във верификационния доклад трябва да са посочени данните, показващи, че стратегическият анализ, анализът на рисковете и верификационният план са изпълнени изцяло, както и да е дадена достатъчно информация в подкрепа на верификационните становища. Вътрешният верификационен доклад трябва да улеснява потенциална оценка при извършване на одит от страна на компетентния орган и акредитиращия орган;
й)
въз основа на констатациите от вътрешния верификационен доклад верификаторът трябва да е дал заключение дали докладваните параметри съдържат каквито и да са съществени неистини и дали са налице други въпроси, имащи отношение към верификационното становище;
к)
верификаторът трябва да е представил верификационната методика, своите констатации и верификационното становище във верификационния доклад, адресиран до оператора, който трябва да бъде подаден от оператора, заедно с доклада за методиката и докладваните параметри, до компетентния орган.
4. Държавите-членки трябва да не разпределят безплатни квоти за емисии на инсталация, за която съответните данни не са верифицирани като задоволителни.
Единственият случай, при който държава-членка може да реши да разпредели безплатни квоти за емисии на инсталация, при положение че данните за тази инсталация не са верифицирани като задоволителни, е ако държавата-членка се е убедила, че пропуските в данните, довели до отрицателно становище на верификатора, се дължат на изключителни или непредвидени обстоятелства, които не е било възможно да бъдат избегнати, дори и при полагане на всички надлежни грижи, и които са били извън контрола на оператора на съответната инсталация, по-специално обстоятелства от рода на природни бедствия, война, заплаха за война, терористични актове, революция, бунт, саботаж или актове на вандализъм.
5. Чрез верификациите държавите-членки трябва да осигуряват по-специално липса на припокривания между подинсталации и на двойно отчитане.
Член 9
Историческо равнище на активност
1. По отношение на работещите инсталации държавите-членки трябва да определят историческите равнища на активност на всяка инсталация за базовия период от 1 януари 2005 г. до 31 декември 2008 г. или, в случай че дадено равнище на активност е станало впоследствие по-високо - за базовия период от 1 януари 2009 г. до 31 декември 2010 г., въз основа на данните, събрани съгласно член 7.
2. Продуктовото историческо равнище на активност се определя за всеки продукт, за който има определен продуктов показател съгласно посоченото в приложение I, от статистическата медиана на годишния обем на производството на този продукт в съответната инсталация през базовия период.
3. Топлинното историческо равнище на активност се определя от статистическата медиана за базовия период на историческото годишно количество получена измерима топлинна енергия (идваща от инсталация, влизаща в Европейската схема за търговия с емисии) или произведена измерима топлинна енергия, или и двете, използвана в рамките на границите на инсталацията за производство на продукти, на механична енергия (но не и механична енергия, използвана за електропроизводство), за отопление или охлаждане (но не и за електропроизводство), или подадена на друга инсталация или обект, която/който е извън Европейската схема за търговия с емисии (но не и ако подадената топлинна енергия се използва за електропроизводство), като така определеното количество измерима топлинна енергия се изразява в тераджаули/година.
4. Горивното историческо равнище на активност се определя от статистическата медиана за базовия период на историческото годишно потребление на горива за производството на неизмерима топлинна енергия, използвана за производството на продукти, на механична енергия (но не и механична енергия, използвана за електропроизводство), за отопление и охлаждане (но не и за електропроизводство), включително за необходимо заради безопасността изгаряне във факел, като така определеното количество неизмерима топлинна енергия се изразява в тераджаули/година.
5. За технологичните емисии, дължащи се на производството на продукти през посочения в параграф 1 базов период, историческото равнище на активност се определя от статистическата медиана на годишните исторически технологични емисии през базовия период, изразени в тонове СО2 еквивалент/година.
6. За целите на определяне на стойностите на статистическата медиана по параграфи 1-5 трябва да се вземат предвид само такива календарни години, в които инсталацията е работила поне 1 ден.
Ако инсталацията е работила в по-малко от две календарни години по време на съответния базов период, историческите равнища на активност трябва да бъдат изчислени въз основа на първоначалния инсталиран капацитет на всяка подинсталация, определен съгласно методиката по член 7, параграф 3, умножен по съответния коефициент на използване на капацитета, определен съгласно член 18, параграф 2.
7. Въз основа на дерогация от посоченото в параграф 2 държавите-членки трябва да определят продуктовите исторически равнища на активност за продуктите, за които са формулирани продуктови показатели в приложение III, въз основа на статистическата медиана на годишните исторически обеми на производството, определени по посочените в същото приложение формули.
8. Работещите инсталации, които се експлоатират при известни случаи, включително, по-специално, поддържаните в резерв или в режим на готовност инсталации, както и инсталациите, които работят по сезонен график и не са били експлоатирани поне един ден в дадена календарна година от базовия период, се вземат предвид при определянето на стойностите на статистическата медиана по параграф 1, ако са изпълнени всички от следните условия:
а)
трябва да бъде ясно показано, че съответната инсталация се използва при известни случаи - по-специално че редовно се експлоатира в режим на готовност или като резервна мощност или че редовно се експлоатира по сезонен график;
б)
инсталацията трябва да е обхваната от разрешително за емисии на парникови газове и от всички останали разрешителни по националната нормативна уредба на държавата-членка, необходими за експлоатация на инсталацията;
в)
технически е възможно инсталацията бързо да бъде включена да работи и съответните ремонтни работи се провеждат редовно.
9. В случай че на дадена работеща инсталация е изпълнено значително увеличение или намаление на капацитета през периода от 1 януари 2005 г. до 30 юни 2011 г., историческите равнища на активност на съответната инсталация трябва да се определят като сбор от определените съгласно параграф 1 стойности на статистическата медиана от преди значителната промяна в капацитета и съответните исторически равнища на активност на добавения или отпадналия капацитет.
Историческите равнища на активност на добавения или отпадналия капацитет се определят, като се изчислят разликите между първоначално инсталираните капацитети (определени съгласно член 7, параграф 3, преди да е започнала експлоатацията след промяната) и инсталираните капацитети след промяната (определени съгласно член 7, параграф 4) на всяка подинсталация, в която е настъпила значителна промяна на капацитета, и тези разлики бъдат умножени по историческата средна стойност на използване на капацитета на съответната инслация в годините преди началото на експлоатацията на променения капацитет.
Член 10
Разпределяне на квоти за емисии на ниво инсталация
1. Въз основа на данните, събрани съгласно член 7, държавите-членки трябва да изчисляват за всяка година броя на квотите за емисии, разпределяни безплатно в периода от 2013 г. нататък на всяка работеща инсталация на тяхна територия, в съответствие с посоченото в параграфи 2-8.
2. За целите на това изчисляване държавите-членки трябва първо да определят предварителния годишен брой на безплатните квоти за емисии поотделно за всяка подинсталация, както следва:
а)
за всяка подинсталация с продуктов показател - предварителният годишен брой на безплатните квоти за емисии за дадена година се определя от стойността на този продуктов показател, посочена в приложение I, умножена по съответното историческо равнище на активност, отнасящо се за продукта;
б)
съответно за останалите видове подинсталации:
i)
за подинсталация с топлинен показател - предварителният годишен брой на безплатните квоти за емисии за дадена година се определя от стойността на топлинния показател за измерима топлинна енергия, посочена в приложение I, умножена по съответното историческо равнище на активност на консумацията на измерима топлинна енергия;
ii)
за подинсталация с горивен показател - предварителният годишен брой на безплатните квоти за емисии за дадена година се определя от стойността на горивния показател, посочена в приложение I, умножена по съответното историческо равнище на активност на консумацията на гориво;
iii)
за подинсталация с технологични емисии - предварителният годишен брой на безплатните квоти за емисии за дадена година трябва да съответства на стойността на историческата активност във връзка с технологичните емисии, умножена по 0,9700.
3. Доколкото се подава измерима топлинна енергия към частни жилища и предварителният годишен брой на квотите за емисии, определен съгласно параграф 2, буква б), подточка i) за 2013 г., е по-малък от медианната стойност на годишните исторически емисии във връзка с производството на измерима топлинна енергия за частни жилища от тази подинасталация в периода от 1 януари 2005 г. до 31 декември 2008 г., предварителният годишен брой на квотите за емисии за 2013 г. трябва да бъде уточнен със съответната разлика. За всяка от годините в периода от 2014 до 2020 г. предварителният годишен брой на квотите за емисии, определен съгласно параграф 2, буква б), подточка i), трябва да бъде уточнен с разликата, с която предварителният годишен брой на емисиите за тази година е по-малък от съответен процент от гореспоменатата медианна стойност на годишните исторически емисии. Този процент ще е съответно 90 % за 2014 г. и ще намалява с 10 процентни пункта за всяка следваща година.
4. За целите по прилагането на член 10а, параграф 11 от Директива 2003/87/ЕО трябва стойностите на предварителния годишен брой на безплатните квоти за емисии (определени за всяка подинсталация съгласно параграф 2 от настоящия член, за съответната година, в случаите, когато тези подинсталации обслужват отрасли и подотрасли, за които се смята, че не са изложени на риск от изместване на въглеродни емисии - съгласно посоченото в Решение 2010/2/ЕС) да бъдат умножени по съответния коефициент, посочен в приложение VI.
В случаите, когато процесите в тези подинсталации обслужват отрасли или подотрасли, за които се смята, че са изложени на значителен риск от изместване на въглеродни емисии - съгласно посоченото в Решение 2010/2/ЕС коефициентът, по който трябва да бъдат умножени тези стойности за 2013 и 2014 г., е 1. Отраслите и подотраслите, за които съответният коефициент ще продължи да бъде 1 и за периода 2015-2020 г., ще бъдат определени съгласно член 10а, параграф 13 от Директива 2003/87/ЕО.
5. В случаите, когато поне 95 % от историческото равнище на активност на подинсталация с топлинен показател, подинсталация с горивен показател или подинсталация с технологични емисии обслужва отрасли или подотрасли, за които съгласно посоченото в Решение 2010/2/ЕС се смята, че са изложени на значителен риск от изместване на въглеродни емисии, се приема, че подинсталацията като цяло е изложена на такъв значителен риск от изместване на въглеродни емисии.
В случаите, когато поне 95 % от историческото равнище на активност на подинсталация с топлинен показател, подинсталация с горивен показател или подинсталация с технологични емисии обслужват отрасли или подотрасли, за които съгласно посоченото в Решение 2010/2/ЕС се смята, че не са изложени на значителен риск от изместване на въглеродни емисии, се приема, че подинсталацията като цяло не е изложена на такъв значителен риск от изместване на въглеродни емисии.
6. Предварителният годишен брой на безплатните квоти за емисии за подинсталациите, получили измерима топлинна енергия от подинсталации, произвеждащи продукти, попадащи в обхвата на посочените в приложение I показатели за азотна киселина, трябва да бъде намален със стойността на историческата годишна консумация на такава топлина по време на базовия период (посочен в член 9, параграф 1), умножена по стойността на посочения в приложение I топлинен показател.
7. Предварителното годишно количество на безплатните квоти за емисии, които трябва да бъдат разпределени на всяка инсталация, се определя като сбор от съответните предварителни годишни количества на безплатните квоти за емисии на всяка от подинсталациите, изчислени съгласно посоченото в параграфи 2, 3, 4, 5 и 6.
В случаите, когато дадена инсталация включва подинсталации, произвеждащи целулоза (късовлакнеста сулфатна целулоза, дълговлакнеста сулфатна целулоза, термомеханична и механична целулоза, сулфитна целулоза или други видове целулоза, непопадащи в обхвата на продуктов показател) и подаващи измерима топлинна енергия към други технически свързани с тях подинсталации, при определянето на предварителния общ брой на безплатните квоти за емисии, без това да засяга предварителния годишен брой на безплатните квоти за емисии, предоставяни на други подинсталации на съответната инсталация, трябва да се отчита само предварителният годишен брой на емисиите за производството на тези продукти, които се продават на пазара и не се преработват в хартия в рамките на същата инсталация или на други технически свързани с нея инсталации.
8. При определянето на предварителния общ брой на безплатните квоти за емисии, разпределяни на всяка инсталация, държавите-членки трябва да осигурят, че емисиите не се отчитат двойно и че разпределяното количество квоти не е отрицателно. По-специално в случаите, когато даден междинен продукт, попадащ в обхвата на продуктов показател съгласно определението на съответните системни граници, както е посочено в приложение I, бива внесен в дадена инсталация, съответните емисии не трябва да бъдат двойно отчетени при определянето на първоначалния общ брой на безплатните квоти за емисии, разпределяни на двете съответни инсталации.
9. Окончателният общ годишен брой на безплатните квоти за емисии, разпределяни на всяка работеща инсталация, освен за инсталациите, попадащи в обхвата на посоченото в член 10а, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО, се определя чрез умножаване на предварителния общ годишен брой на безплатните квоти за емисии, определен съгласно посоченото в параграф 7, по общия коефициент за междусекторна корекция, определен съгласно член 15, параграф 3.
За инсталациите, попадащи в обхвата на член 10а, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО и отговарящи на условията за разпределяне на безплатни квоти за емисии, окончателният общ годишен брой на безплатните квоти за емисии трябва да отговаря на предварителния общ годишен брой на безплатните квоти за емисии за всяка инсталация, определен съгласно посоченото в параграф 7 и коригиран годишно с линейния коефициент, посочен в член 10а, параграф 4 от Директива 2003/87/ЕО, като се използва за базово количество предварителният общ годишен брой на безплатните квоти за емисии, разпределени за съответната инсталация за 2013 г.
Член 11
Разпределяне на квоти за емисии за крекинг с водна пара
Въз основа на дерогация от член 10, параграф 2, буква а) предварителният годишен брой на безплатните квоти за емисии на подинсталация с продуктов показател, разпределяни във връзка с производството на ценни химически вещества (high value chemicals - наричани по-долу „HVC“), трябва да отговаря на: стойността на посочения в приложение I продуктов показател за крекинг с водна пара, умножена по историческото равнище на активност, определено съгласно приложение III, и умножена по отношението между общите преки емисии (включително емисиите във връзка с нетната внесена топлинна енергия) през базовия период по член 9, параграф 1 от настоящото решение, изразени като тонове СО2 еквивалент, върху сбора на тези общи преки емисии и съответните косвени емисии през базовия период по член 9, параграф 1 от настоящото решение, изчислени съгласно член 14, параграф 2. Към резултата от това изчисление трябва да се добавят: 1,78 тона въглероден диоксид за тон водород от медианното историческо производство на водород от добавъчно захранване, изразено в тонове водород, 0,24 тона въглероден диоксид за тон етилен от медианното историческо производство на етилен от добавъчно захранване, изразено в тонове етилен, и 0,16 тона въглероден диоксид за тон други HVC от медианното историческо производство на други HVC (освен водород и етилен) от добавъчно захранване, изразено в тонове HVC.
Член 12
Разпределяне на квоти за емисии при производството на винилхлориден мономер
Въз основа на дерогация от член 10, параграф 2, буква а) предварителният годишен брой на безплатните квоти за емисии на подинасталация с продуктов показател, разпределяни във връзка с производството на винилхлориден мономер (наричан по-долу „VCM“), трябва да отговаря на стойността на продуктовия показател за VCM, умножена по историческото равнище на активност за производството на VCM, изразено в тонове, и умножена по отношението между: преките емисии за производството на VCM (включително емисиите за нетната получена отвън топлинна енергия) през базовия период по член 9, параграф 1 от настоящото решение, изчислени съгласно член 14, параграф 2 и изразени като тонове СО2 еквивалент, върху сбора на тези преки емисии и историческите косвени емисии във връзка с водорода, използван за производството на VCM през базовия период по член 9, параграф 1 от настоящото решение, изразени като тонове СО2 еквивалент и изчислени на база на историческата консумация на топлинна енергия, получена чрез изгаряне на водород и изразена в тераджаули (TJ), умножена по 56,1 тона въглероден диоксид за тераджаул.
Член 13
Подаване на топлинна енергия между инсталации
В случаите, когато подинсталация с продуктов показател включва измерима топлинна енергия, получена от инсталация или друг обект, които не са включени в Европейската схема за търговия с емисии, първоначалният годишен брой на безплатните квоти за емисии, разпределяни на подинсталацията с продуктов показател, определен съгласно член 10, параграф 2, буква а), трябва да бъде намален с историческото количество топлинна енергия, получено през съответната година от инсталация или друг обект, които не са включени в Европейската схема за търговия с емисии, умножено по стойността на посочения в приложение I показател за измерима топлинна енергия.
Член 14
Заменяемост на гориво и електроенергия
1. За всеки вид подинсталация с продуктов показател, посочена в приложение I, в раздела с отчитане на заменяемостта на горивото и електроенергията, предварителният годишен брой на безплатните квоти за емисии трябва да отговаря на: стойността на посочения в приложение I съответен продуктов показател, умножена по историческото равнище на активност за този продукт и умножена по отношението между общите преки емисии във връзка с нетната получена отвън топлинна енергия през базовия период по член 9, параграф 1 от настоящото решение, изразени като тонове СО2 еквивалент, върху сбора на тези общи преки емисии и съответните косвени емисии през базовия период по член 9, параграф 1 от настоящото решение.
2. За целите на изчислението по параграф 1 съответните косвени емисии се получават на база на съответното електропотребление (съгласно определението на обхванатите процеси и емисии в приложение I) през базовия период по член 9, параграф 1 от настоящото решение, предназначено за производството на съответния продукт и изразено в мегаватчасове, умножено по 0,465 тона въглероден диоксид за мегаватчас, което дава косвените емисии, изразени в тонове въглероден диоксид.
За целите на изчислението по параграф 1 емисиите за нетната получена отвън топлинна енергия се получават на база на количеството измерима топлинна енергия, използвана за производството на съответния продукт и получена от инсталации, влизащи в Европейската схема за търговия с емисии през базовия период по член 9, параграф 1 от настоящото решение, умножено по стойността на посочения в приложение I показател за топлинна енергия.
ГЛАВА III
РЕШЕНИЯ ЗА РАЗПРЕДЕЛЯНЕ НА КВОТИ
Член 15
Национални мерки за изпълнение
1. Съгласно член 11, параграф 1 от Директива 2003/87/ЕО държавите-членки трябва в срок до 30 септември 2011 г. да представят на Комисията списък на инсталациите на тяхна територия, попадащи в обхвата на Директива 2003/87/ЕО, включително инсталациите, идентифицирани в съответствие с член 5, като се използва предоставеният от Комисията електронен образец.
2. Списъкът по параграф 1 трябва да съдържа следните данни за всяка работеща инсталация:
а)
идентификация на инсталацията и нейните граници, като се използва идентификационният код на инсталацията в Независимия дневник на транзакциите в Общността (CITL);
б)
идентификация на всяка подинсталация в дадена инсталация;
в)
за всяка подинсталация с продуктов показател - първоначалния инсталиран капацитет и годишните обеми на производството на съответния продукт в периода от 1 януари 2005 г. до 31 декември 2008 г.;
г)
за всяка инсталация и подинсталация - информация дали тя принадлежи или не към отрасъл или подотрасъл, за който се смята, че е изложен на значителен риск от изместване на въглеродни емисии съгласно посоченото в Решение 2010/2/ЕС;
д)
за всяка подинсталация - предварителния годишен брой на безплатните квоти за емисии за периода от 2013 до 2020 г., определен съгласно член 10, параграф 2;
е)
в допълнение към данните по буква г), за инсталациите, които не обслужат отрасъл или подотрасъл, за който се смята, че е изложен на значителен риск от изместване на въглеродни емисии съгласно посоченото в Решение 2010/2/ЕС - предварителния годишен брой на безплатните квоти за емисии за периода от 2013 до 2020 г., намаляващ с еднакви годишни количества, от 80 % от съответното количество през 2013 г. до 30 % през 2020 г., съгласно член 10, параграф 4;
ж)
за всяка инсталация - предварителния общ годишен брой на безплатните квоти за емисии за периода от 2013 до 2020 г., определен съгласно член 10, параграф 6.
В списъка трябва също да са посочени всички произвеждащи топлинна енергия електропроизводители и малките инсталации, които могат да бъдат изключени от Европейската схема за търговия с емисии съгласно член 27 от Директива 2003/87/ЕО.
3. След получаване на списъка по параграф 1 от настоящия член Комисията трябва да направи оценка на включването на всяка инсталация в списъка и на съответния предварителен общ брой на безплатните квоти за емисии.
След нотификация от всички държави-членки на предварителния общ брой на безплатните квоти за емисии за разпределяне в периода от 2013 до 2020 г. Комисията трябва да определя единния коефициент за междусекторна корекция съгласно посоченото в член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕО. Този корекционен коефициент ще бъде определян чрез сравняване на сбора на предварителните общи годишни количества безплатни квоти за емисии, разпределяни на инсталациите, които не са производители на електроенергия, за всяка година от периода 2013-2020 г. (без да са коригирани с коефициентите по приложение VI), с годишното количество на квотите, изчислявано съгласно член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕО за инсталации, които не са производители на електроенергия или нови участници, като се взема предвид съответният дял в общото годишно количество квоти в ЕС, определено съгласно член 9 от цитираната директива, както и съответното количество емисии, които се включват в Европейската схема за търговия с емисии едва в периода от 2013 г. нататък.
4. Ако Комисията не отхвърли включването на дадена инсталация в този списък, включително съответните предварителни общи годишни количества безплатни квоти за емисии, разпределени на тази инсталация, съответната държава-членка трябва да продължи с определянето на окончателното количество безплатни квоти за емисии за всяка година в периода от 2013 до 2020 г., в съответствие с член 10, параграф 9 от настоящото решение.
5. След определянето на окончателния годишен брой на квотите за емисии за всички работещи инсталации на тяхна територия държавите-членки трябва да представят на Комисията списък на стойностите на окончателния годишен брой на безплатните квоти за емисии за периода от 2013 до 2020 г., определени съгласно член 10, параграф 9.
Член 16
Промени в степента на риска от изместване на въглеродни емисии
В рамките на 3 месеца след приемането на списъка по член 10а, параграф 13 от Директива 2003/87/ЕО за годините от 2015 до 2020 г. или след приемането на всякаква добавка на списъка по Решение 2010/2/ЕС за 2013 и 2014 г. всяка държава-членка трябва да преразгледа списъка по член 15, параграф 1 от настоящото решение, като ясно посочи промените в оценяваната степен на наличие на инсталациите и подинсталациите на риск от изместване на въглеродни емисии, както и съответните промени в предварителното годишно количество на безплатните квоти за емисии (в случаите, при които са необходими такива промени) и да представи този преразгледан списък на Комисията.
ГЛАВА IV
НОВИ УЧАСТНИЦИ И ЗАКРИВАНИЯ
Член 17
Заявка за безплатни квоти за емисии
1. При получаване на заявка от страна на нов участник държавите-членки трябва въз основа на настоящите правила да определят количеството на безплатните квоти за емисии, които трябва да бъдат разпределени, след като съответната инсталация влезе в нормална експлоатация и бъде определен нейният първоначален инсталиран капацитет.
2. Държавите-членки трябва да приемат само такива заявки, които са подадени на компетентния орган в рамките на една година след началото на нормална експлоатация на съответната инсталация или подинсталация.
3. Държавите-членки трябва да разделят съответната инсталация на подинсталации съгласно посоченото в член 6 от настоящото решение и трябва да изискват от оператора да подаде на съответния компетентен орган заедно със заявката по параграф 1 цялата съответна информация и данни относно всеки параметър, включен в списъка в приложение V, поотделно за всяка подинсталация. Ако е необходимо, държавите-членки могат да поискат от оператора да представи и по-детайлизирани данни.
4. За инсталациите по член 3, буква з) от Директива 2003/87/ЕО, с изключение на инсталациите, в които е настъпило значително увеличение на капацитета след 30 юни 2011 г., държавите-членки трябва да изискат от оператора да определи първоначалния инсталиран капацитет на всяка подинсталация съгласно методиката, зададена в член 7, параграф 3, като използва като основа непрекъснатия 90-дневен период, на база на който е определено началото на нормална експлоатация. Стойностите на първоначалния инсталиран капацитет на всяка подинсталация трябва да бъдат одобрени от съответната държава-членка, преди държавите-членки да изчисляват разпределяните квоти за емисии за съответната инсталация.
5. Държавите-членки трябва да приемат само такива данни, подадени съгласно настоящия член, които са верифицирани като задоволителни от верификатор съгласно изискванията по член 8, за да се осигури, че докладваните данни са надеждни и верни.
Член 18
Равнища на активност
1. За инсталациите по член 3, буква з) от Директива 2003/87/ЕО, с изключение на инсталациите със значително увеличение на капацитета след 30 юни 2011 г., държавите-членки трябва да определят равнищата на активност на всяка инсталация, както следва:
а)
продуктовото историческо равнище на активност се определя за всеки продукт, за който има определен продуктов показател съгласно посоченото в приложение I, от първоначалния инсталиран капацитет за производството на този продукт на съответната инсталация, умножен по стандартния коефициент на използване на капацитета;
б)
топлинното историческо равнище на активност се определя от първоначалния инсталиран капацитет за получаване от инсталации, влизащи в Европейската схема за търговия с емисии, за производство, или и за двете, на измерима топлинна енергия, използвана в границите на инсталацията за производство на продукти, за получаване на механична енергия (но не и за електропроизводство), за отопление или охлаждане (но не и за електропроизводство) или за подаване на топлинната енергия на друга инсталация или обект, които не влизат в Европейската схема за търговия с емисии (но не и ако подадената топлинна енергия се използва за електропроизводство), умножен по съответния коефициент на използване на капацитета;
в)
горивното равнище на активност се определя от първоначалния инсталиран капацитет за потребление на горива, използвани за производството на неизмерима топлинна енергия, консумирана за производството на продукти, за получаване на механична енергия (но не и за електропроизводство), за отопление и охлаждане (но не и за електропроизводство) в съответната инсталация, включително за необходимо заради безопасността изгаряне във факел, умножен по съответния коефициент на използване на капацитета;
г)
равнището на активност по отношение на технологичните емисии се определя от първоначалния инсталиран капацитет за генериране на технологични емисии на производствения блок, умножен по съответния коефициент на използване на капацитета.
2. Стандартният коефициент на използване на капацитета, споменат в параграф 1, буква а), трябва да бъде изчислен и публикуван от Комисията въз основа на данните, събрани от държавите-членки съгласно член 7 от настоящото решение. За всеки посочен в приложение I продуктов показател той ще е равен на 80-ия перцентил на средните стойности на годишните коефициенти на използване на капацитета за всички инсталации, произвеждащи съответния продукт. Средната стойност на годишния коефициент на използване на капацитета за всяка инсталация, произвеждаща съответния продукт, се определя, като се раздели средната годишна продукция за периода 2005-2008 г. на първоначалния инсталиран капацитет.
Съответният коефициент на използване на капацитета, споменат в параграф 1, букви б)-г), трябва да бъде определен от държавите-членки въз основа на надлежно обоснована и независимо верифицирана информация за прогнозната нормална експлоатация на инсталацията, ремонтите, обичайния производствен цикъл, енергоефективните техники и типичното използване на капацитета в съответния отрасъл, в съпоставка със специфична за отрасъла информация.
При определяне на съответния коефициент на използване на капацитета по параграф 1, буква г), в съответствие с посоченото в предходното изречение, държавите-членки трябва също да вземат предвид надлежно обоснована и независимо верифицирана информация за емисионната интензивност на входящите материали и за използването на емисионно ефективни техники.
3. За инсталациите, в които е настъпило значително увеличение на капацитета след 30 юни 2011 г., държавите-членки трябва да определят, в съответствие с параграф 1, равнищата на активност само на добавения капацитет на подинсталациите, за които се отнася значителното увеличение на капацитета.
За инсталациите, в които е настъпило значително намаление на капацитета след 30 юни 2011 г., държавите-членки трябва да определят, в съответствие с параграф 1, равнищата на активност само на добавения капацитет на подинсталациите, за които се отнася значителното намаление на капацитета.
Член 19
Разпределяне на квоти за емисии на нови участници
1. За целите на разпределянето на квоти за емисии на нови участници, с изключение на квотите за инсталации по член 3, буква з), трето тире от Директива 2003/87/ЕО, държавите-членки трябва да изчисляват предварителния годишен брой на безплатните квоти за емисии от момента на началото на нормална експлоатация на инсталацията, за всяка подинсталация поотделно, както следва:
а)
за всяка подинсталация с продуктов показател предварителният годишен брой на безплатните квоти за емисии за дадена година трябва да съответства на стойността на този продуктов показател, умножена по съответното равнище на активност, отнасящо се за продукта;
б)
за всяка подинсталация с топлинен показател предварителният годишен брой на безплатните квоти за емисии за дадена година се определя от стойността на този топлинен показател за измерима топлинна енергия съгласно посоченото в приложение I, умножена по съответното равнище на активност при консумацията на измерима топлинна енергия;
в)
за всяка подинсталация с горивен показател предварителният годишен брой на безплатните квоти за емисии за дадена година се определя от стойността на горивния показател съгласно посоченото в приложение I, умножена по съответното равнище на активност на консумацията на гориво;
г)
за всяка подинсталация с технологични емисии предварителният годишен брой на безплатните квоти за емисии за дадена година трябва да съответства на стойността на активност във връзка с технологичните емисии, умножена по 0,9700.
При изчисляването на предварителния годишен брой на безплатните квоти за емисии са валидни mutatis mutandis разпоредбите в член 10, параграфи 4-6 и 8 и в членове 11, 12, 13 и 14 от настоящото решение.
2. За независимо верифицираните емисии на нови участници, генерирани преди започването на нормална експлоатация, трябва да бъдат разпределени допълнителни квоти въз основа на историческите емисии, изразени в тонове СО2 еквивалент.
3. Предварителният общ годишен брой на безплатните квоти за емисии се определя като сбор от съответните предварителни годишни количества на безплатните квоти за емисии на всички подинсталации, изчислени съгласно посоченото в параграф 1, и допълнителните квоти по параграф 2. Трябва да се прилага разпоредбата от член 10, параграф 7, второ изречение.
4. Държавите-членки следва без забавяне да нотифицират до Комисията предварителния общ годишен брой на безплатните квоти за емисии. Квотите за емисии от резерва за нови участници, създаден съгласно член 10а, параграф 7 от Директива 2003/87/ЕО, се разпределят на база на принципа „пръв дошъл - пръв обслужен“, като се гледа датата на получаване на горепосочената нотификация.
Комисията може да отхвърли предварителния общ годишен брой на безплатните квоти за емисии за съответната инсталация. Ако Комисията не отхвърли този предварителен общ годишен брой на безплатните квоти за емисии, съответната държава-членка пристъпва към определянето на окончателния годишен брой на безплатните квоти за емисии.
5. Окончателният годишен брой на безплатните квоти за емисии трябва да съответства на предварителния общ годишен брой на безплатните квоти за всяка инсталация, определен в съответствие с параграф 3 от настоящия член и коригиран с коефициента на линейно намаление, посочен в член 10а, параграф 7 от Директива 2003/87/ЕО, като за базова стойност се използва окончателният годишен брой на безплатните квоти за емисии за 2013 г.
6. Когато бъдат издадени или планирани да бъдат издадени половината от квотите, заделени до 2020 г. като резерв за нови участници съгласно член 10а, параграф 7 от Директива 2003/87/ЕО, без да се смята количеството квоти, което е разполагаемо по член 10а, параграф 8 от Директива 2003/87/ЕО, Комисията ще прецени дали да въведе система за чакане на ред, така че да се осигури справедливост при управлението на резерва.
Член 20
Разпределяне на квоти за емисии по реда за нови участници при значително увеличение на капацитета
1. В случай че в някоя инсталация е настъпило значително увеличение на капацитета след 30 юни 2011 г., държавите-членки трябва, въз основа на заявка от оператора и без това да накърнява разпределянето на квоти на съответната инсталация по член 10, да определят въз основа на формулираната в член 19 методика броя на квотите за емисии, които трябва да бъдат разпределени във връзка с увеличението на капацитета.
2. Държавите-членки трябва да изискват от оператора да предостави заедно със заявката доказателства, показващи, че са изпълнени критериите за значително увеличение на капацитета, както и да предостави информацията по член 17, параграф 3, необходими като придружителна документация за всяко решение за разпределяне на квоти за емисии. По-специално държавите-членки трябва да изискват от оператора да представи допълнителния капацитет и инсталирания капацитет на съответната подинсталация, след като данните за нейното значително увеличение на капацитета бъдат верифицирани от верификатор като задоволителни, съгласно изискванията по член 8. При оценяване на следваща значителна промяна в капацитета държавите-членки трябва да считат този значително увеличен капацитет за първоначален инсталиран капацитет.
Член 21
Значително намаление на капацитета
1. В случай че в някоя инсталация е настъпило значително намаление на капацитета след 30 юни 2011 г., държавите-членки трябва да определят с колко трябва да бъде намалено количеството на безплатните квоти във връзка с това намаление на капацитета. За тази цел държавите-членки трябва да поискат от оператора да представи отпадналия капацитет и инсталирания капацитет на подинсталацията, след като данните за нейното значително намаление на капацитета бъдат верифицирани от верификатор като задоволителни, съгласно изискванията по член 8. При оценяване на следваща значителна промяна в капацитета държавите-членки трябва да считат този значително намален капацитет за първоначален инсталиран капацитет.
2. Държавите-членки трябва да намалят предварителния годишен брой на безплатните квоти за емисии за всяка подинсталация със съответния предварителен годишен брой на безплатните квоти за емисии на тази подинсталация, изчислен съгласно член 19, параграф 1, съответстващ на намалението на капацитета.
След това държавите-членки трябва да определят предварителния общ годишен брой квоти на съответната инсталация, като използват методиката, която е била приложена за определяне на предварителния общ годишен брой квоти преди значителното намаление на капацитета, както и окончателния общ годишен брой на безплатните квоти за емисии на съответната инсталация, в съответствие с член 10, параграф 9.
3. Количеството разпределени квоти за инсталацията трябва да бъде съответно коригирано, считано от следващата година след годината, в която е настъпило значителното намаление на капацитета, или ако значителното намаление на капацитета е настъпило преди 2013 г. - считано от 2013 г.
Член 22
Спиране на експлоатацията на дадена инсталация
1. За дадена инсталация се счита, че експлоатацията ѝ е спряла, ако е изпълнено някое от следните условия:
а)
изтекъл е срокът на разрешителното за емисии на парникови газове, на комплексното разрешително съгласно Директива 2008/1/ЕО или на всяко друго съответно екологично разрешително;
б)
разрешителното по буква а) е било оттеглено;
в)
експлоатацията на инсталацията е технически невъзможна;
г)
инсталацията не работи, въпреки че по-рано е работила, като подновяването на експлоатацията е технически невъзможно;
д)
инсталацията не работи, въпреки че по-рано е работила, като операторът не може да потвърди дали експлоатацията на тази инсталация ще бъде подновена в рамките на 6 месеца след спирането на експлоатацията. Държавите-членки могат да удължават този период до максимум 18 месеца, ако операторът може да се обоснове, че инсталацията не може да поднови дейността си в рамките на 6 месеца поради изключителни и непредвидими обстоятелства, които не е било възможно да бъдат избегнати при упражняване на цялото надлежно старание и които са извън контрола на оператора на съответната инсталация поради събития от рода на природни бедствия, войни, заплахи за война, терористични актове, революции, бунтове, саботажи или актове на вандализъм.
2. Условието в параграф 1, буква д) не е в сила по отношение на инсталации, които се държат в резерв или в режим на готовност, и на инсталации, които се експлоатират по сезонен график, ако са изпълнени всички условия, както следва:
а)
операторът има разрешително за емисии на парникови газове, както и всички други съответни разрешителни;
б)
технически е възможно да се започне експлоатация, без да се правят физически промени в инсталацията;
в)
провеждат се редовно ремонти.
3. В случаите, когато експлоатацията на дадена инсталация е спряна, съответната държава-членка трябва да не издава квоти за емисии от тази инсталация, считано от следващата година след спирането на експлоатацията.
4. Държавите-членки могат временно да прекратят издаването на квоти за емисии на инсталация в състоянието по параграф 1, буква д), докато не бъде установено, че експлоатацията на съответната инсталация ще бъде подновена.
Член 23
Частично спиране на експлоатацията на дадена инсталация
1. Счита се, че експлоатацията на дадена инсталация е частично спряла, ако една подинсталация, за която са разпределени поне 30 % от окончателния годишен брой на безплатните квоти за емисии на тази инсталация, или над 50 000 квоти, намали своето равнище на активност през дадена календарна година с поне 50 % в сравнение с равнището на активност, използвано за изчисляване на квотите за подинсталацията съгласно член 9, или в съответните случаи - съгласно член 18 (което равнище на активност по-долу се нарича „първоначално равнище на активност“).
2. Разпределените квоти за емисии на инсталация с частично спряла експлоатация трябва да бъдат коригирани, считано от следващата година след годината, в която експлоатацията частично е спряла, или ако частичното спиране е настъпило преди 1 януари 2013 г. - считано от 2013 г., както следва:
Ако равнището на активност на подинсталацията по параграф 1 е намаляло в интервала от 50 до 75 % от първоначалното равнище на активност, тази подинсталация трябва да получи само половината от първоначално разпределените квоти.
Ако равнището на активност на подинсталацията по параграф 1 е намаляло в интервала от 75 до 90 % от първоначалното равнище на активност, тази подинсталация трябва да получи само 25 % от първоначално разпределените квоти.
Ако равнището на активност на подинсталацията по параграф 1 е намаляло с 90 % или повече в сравнение с първоначалното равнище на активност, за тази подинсталация не трябва да се разпределят безплатни квоти.
3. Ако равнището на активност на подинсталацията по параграф 1 достигне стойност над 50 % от първоначалното равнище на активност, инсталацията с частично спряла експлоатация трябва да получи първоначално разпределените ѝ квоти, считано от годината, следваща след календарната година, в която равнището на активност е надхвърлило прага от 50 %.
4. Ако равнището на активност на подинсталацията по параграф 1 достигне стойност над 25 % от първоначалното равнище на активност, инсталацията с частично спряла експлоатация трябва да получи половината от първоначално разпределените ѝ квоти, считано от годината, следваща календарната година, в която равнището на активност е надхвърлило прага от 25 %.
Член 24
Промени в експлоатацията на дадена инсталация
1. Държавите-членки трябва да осигурят предоставяне от операторите на компетентния орган ежегодно - в срок до 31 декември, на цялата съответна информация за всякакви планирани или реално настъпили промени в капацитета, равнището на активност и експлоатацията на дадена инсталация.
2. В случай че има промяна в капацитета на инсталацията, равнището на активност или експлоатацията, които имат значение за разпределението на квоти за инсталацията, държавите-членки трябва да представят на Комисията, използвайки предоставения от Комисията електронен образец, цялата съответна информация, включително преразгледаното предварително общо годишно количество на безплатните квоти за емисии от съответната инсталация, определено в съответствие с настоящото решение, преди да определят окончателното общо годишно количество на безплатните квоти за емисии. Комисията може да отхвърли преразгледаното предварително общо количество на безплатните квоти за емисии от съответната инсталация.
ГЛАВА V
ЗАКЛЮЧИТЕЛНА РАЗПОРЕДБА
Член 25
Адресати
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 27 април 2011 година.
KOMISJONI OTSUS,
27. aprill 2011,
millega määratakse kindlaks kogu liitu hõlmavad üleminekueeskirjad Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a kohaste tasuta saastekvootide ühtlustatud eraldamiseks
(teatavaks tehtud numbri K(2011) 2772 all)
(2011/278/EL)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 2003. aasta direktiivi 2003/87/EÜ, millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem ja muudetakse nõukogu direktiivi 96/61/EÜ, (1) eriti selle artiklit 10a,
ning arvestades järgmist:
(1)
Direktiivi artikliga 10a on ette nähtud, et kuivõrd see on võimalik, määratakse tasuta saastekvootide eraldamist käsitlevate kogu liitu hõlmavate ja täielikult ühtlustatud rakendusmeetmetega kindlaks eelnevad võrdlusalused, et tagada tasuta saastekvootide eraldamine sellisel viisil, et kõige tõhusamat tehnoloogiat, asendajaid, alternatiivseid tootmisviise, suure tõhususega koostootmist, tõhusat jääkgaaside energiakasutust, biomassi kasutamist ning süsinikdioksiidi kogumist ja säilitamist - kus sellised seadmed on olemas - arvesse võttes ergutatakse kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamist ja energia seisukohast kõige tõhusama tehnoloogia kasutamist ning ei ergutata heitkoguste suurendamist. Eraldatavad saastekvoodid tuleks kindlaks määrata enne kauplemisperioodi, et tagada turu nõuetekohane toimimine.
(2)
Konkreetsete sektorite või allsektorite eelnevate võrdlusaluste määramise põhimõtete kindlaksmääramisel tuleks lähtuda liidu sektori või allsektori 10 % kõige tõhusamate käitiste keskmistest näitajatest ajavahemikul 2007-2008. Võrdlusalus tuleks kehtestada pigem tootele kui sisendile, et maksimeerida kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamist ja energiasäästu asjaomase sektori või allsektori igas tootmisprotsessis.
(3)
Komisjon on võrdlusaluste kehtestamiseks konsulteerinud asjaomaste sidusrühmadega, sealhulgas asjaomaste sektorite ja allsektoritega. 2009. aasta veebruari seisuga oli võrdlusaluste kehtestamiseks vajalikku teavet ning käitiste tootmis-, heite- ja energiakasutuse andmeid kogutud tööstusühendustelt, liikmesriikidelt, tasuta ja tasulistest allikatest ning uuringu kaudu, milles käitistel paluti osaleda.
(4)
Komisjon on võimaluste piires töötanud välja võrdlusalused toodetele, samuti käitistevaheliselt kaubeldavatele vahetoodetele, mis on toodetud direktiivi 2003/87/EÜ I lisa tegevusaladel. Põhimõtteliselt tuleks iga toote jaoks määratleda üks võrdlusalus. Kui toode on muu toote otsene asendaja, tuleks mõlema suhtes kohaldada sama tootepõhist võrdlusalust ning sellega seotud tootemääratlust.
(5)
Komisjon pidas tootepõhise võrdlusaluse kehtestamist võimalikuks seal, kus tootmisprotsessi keerukust arvesse võttes olid kättesaadavad toote määratlused ja klassifikatsioon, mis võimaldaksid kontrollida tootmisandmeid ning kohaldada saastekvootide eraldamiseks tootepõhist võrdlusalust ühtlaselt kogu liidus. Selleks et liidu majanduse suhtelisi eeliseid seoses tõhususega süsinikdioksiidi heite seisukohast mitte moonutada ning et veelgi ühtlustada tasuta saastekvootide eraldamist üleminekuperioodil, ei tehtud vahet geograafilise asukoha või kasutatava tehnoloogia, toormaterjali või kütuse põhjal.
(6)
Võrdlusalused peaksid hõlmama kõiki tootmisega seotud otseheiteid, sealhulgas tootmiseks kasutatava mõõdetava soojuse tootmisega seotud heiteid, olenemata sellest, kas mõõdetav soojus toodeti kohapeal või muus käitises. Võrdlusaluste kehtestamisel arvati maha elektritootmise ja mõõdetava soojuse ekspordiga seotud heide, sealhulgas soojuse või elektri alternatiivtootmisel eksotermiliste protsesside või otseheiteta elektritootmisega välditud heide. Kui mõõdetava soojuse ekspordiga seotud heite mahaarvamine ei ole võimalik, ei tohiks sellise soojuse tootmise jaoks eraldada tasuta saastekvoote.
(7)
Selleks et võrdlusaluste abil väheneks kindlasti selliste tootmisprotsesside kasvuhoonegaaside heide, mille otseheited, millele võib eraldada tasuta saastekvoote, ning elektritootmise kaudsed heited, millele ei või direktiivi 2003/87/EÜ alusel eraldada tasuta saastekvoote, on teataval määral teineteisega asendatavad, on võrdsete tingimuste tagamiseks palju kütust ja energiat tarbivatele käitistele võetud võrdlusaluste määramisel arvesse elektritootmisega seotud kaudset heidet sisaldavat koguheidet. Saastekvootide eraldamiseks asjaomaste võrdlusaluste põhjal tuleks arvesse võtta üksnes otseheite osa koguheites, et vältida tasuta saastekvootide eraldamist elektritootmisega seotud heitele.
(8)
Komisjon on võrdlusaluste kindlaksmääramisel lähtunud selliste 10 % kõige tõhusamate käitiste näitajate aritmeetilisest keskmisest aastatel 2007 ja 2008, mille kohta on kogutud andmeid. Lisaks on komisjon kooskõlas direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a lõikega 1 analüüsinud mitmest allikast saadud täiendava teabe alusel ning kõige tõhusamaid tehnikaid ja heite vähendamise võimalusi Euroopa ja rahvusvahelisel tasandil käsitleva spetsiaalse uuringu alusel, kas kõigi selliste sektorite puhul, millele on I lisaga ette nähtud tootepõhine võrdlusalus, kajastab selline lähtepunkt piisavalt kõige tõhusamat tehnoloogiat, asendajaid, alternatiivseid tootmisviise, suure tõhususega koostootmist, tõhusat jääkgaaside energiakasutust, biomassi kasutamist ning süsinikdioksiidi kogumist ja säilitamist seal, kus sellised seadmed on olemas. Võrdlusaluste kindlaksmääramiseks kasutatud andmed on kogutud mitmesugustest allikatest, et katta võimalikult palju käitisi, kus aastatel 2007 ja 2008 toodeti võrdlusalusega tooteid. Esiteks, heitkogustega kauplemise süsteemis (HKS) osalevate selliste käitiste kasvuhoonegaaside heite andmed, kus toodetakse võrdlusalusega tooteid, on kogutud kindlaksmääratud eeskirjade alusel (nn sektorieeskirjad) Euroopa vastava sektori ühenduste poolt või nende nimel. Selleks et kõnealustel eeskirjadel oleks, millele viidata, koostas komisjon ELi HKSis osalevate käitiste jaoks suunised võrdlusandmete kvaliteedi- ja kontrollikriteeriumide kohta. Teiseks kogusid Euroopa Komisjoni heaks töötavad konsultandid Euroopa sektoriühenduste andmekogumise täiendamiseks andmeid selliste käitiste kohta, mida tootmisharu käsitlevates andmetes ei kajastata, ning samuti esitasid andmeid ja analüüse liikmesriikide pädevad asutused.
(9)
Selleks et tagada võrdlusaluste põhinemine õigetel ja nõuetekohastel andmetel, viis komisjon konsultantide abiga läbi sektorieeskirjade põhjaliku vastavuskontrolli ning kontrollis ka andmete põhjal saadud lähteväärtuste usutavust. Kvaliteeti ja kontrolli käsitlevate suuniste kohaselt on sõltumatud tõendajad andmete õigsust vajalikul määral kontrollinud.
(10)
Kui ühes käitises toodetakse mitut liiki tooteid ning heite sidumine üksikute tooteliikidega ei olnud võimalik, on andmed kogutud ning võrdlusalused kehtestatud üksnes ühte liiki toodet tootvatele käitistele. See puudutab lubja, dolomiitlubja, värvuseta klaasist pudelite ja anumate, värvilisest klaasist pudelite ja anumate, fassaadtelliste, sillutuskivide, pihustuskuivatamisega valmistatava pulbri, katmata kvaliteetpaberi, pehmepaberi, silekihipaberi ja lainekihipaberi, katmata karbipapi ning kaetud karbipapi tootepõhiseid võrdlusaluseid. Tulemuste usaldusväärsuse suurendamiseks ning tulemuste kontrollimiseks on 10 % kõige tõhusamate käitiste keskmiste näitajate väärtusi võrreldud kõige tõhusamaid tehnikaid käsitleva kirjandusega.
(11)
Juhul kui andmed või vastavalt võrdlusaluste kehtestamise metoodikale kogutud andmed ei olnud kättesaadavad, saadi võrdlusaluste väärtused praeguse heite ja tarbimise taset käsitlevatest andmetest ning võeti arvesse kõige tõhusamat tehnikat käsitlevat teavet, mis on saadud peamiselt kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. jaanuari 2008. aasta direktiiviga 2008/1/EÜ (saastuse kompleksse vältimise ja kontrolli kohta) (2) koostatud parima võimaliku tehnika viitedokumentidest (BREF-dokumendid). Kuna andmed jääkgaaside töötlemise, soojuse ekspordi ja elektritootmise kohta puuduvad, on koksi ja kuuma metalli tootepõhiste võrdlusaluste väärtused saadud otsese ja kaudse heite arvutustest, mis põhinevad asjaomases BREF-dokumendis esitatud teabel oluliste energiavoogude kohta, ning heitekoefitsientide vaikeväärtustel, mis on sätestatud komisjoni 18. juuli 2007. aasta otsuses 2007/589/EÜ, millega kehtestatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/87/EÜ kohaselt kasvuhoonegaaside heiteseire ja aruandluse suunised (3). Paagutatud maagi tootepõhise võrdlusaluse määramisel on samuti andmeid korrigeeritud asjaomases BREF-dokumendis esitatud olulisi energiavoogusid käsitlevate andmete põhjal, võttes arvesse jääkgaaside põletamist kõnealuses sektoris.
(12)
Kui käitis tekitas kasvuhoonegaaside heidet, millele on õigus saada tasuta saastekvoote, kuid tootepõhise võrdlusaluse arvutamine ei olnud võimalik, tuleks kõnealused saastekvoodid eraldada üldiste varuvariantide alusel. Selleks et kasvuhoonegaaside heidet võimalikult palju vähendada ning energiat võimalikult palju säästa vähemalt asjaomase tootmisprotsessi osades, on välja töötatud kolm hierarhiliselt järjestatud varuvarianti. Soojuspõhist võrdlusalust kohaldatakse sellistele kütust tarbivatele protsessidele, milles kasutatakse mõõdetavat soojuskandjat. Kütusepõhist võrdlusalust kohaldatakse juhul, kui tarbitakse mõõdetamatut soojust. Soojus- ja kütusepõhiste võrdlusaluste väärtuste arvutamisel on lähtutud läbipaistvuse ja lihtsuse põhimõttest ning energiatõhusate tehnikate kaalumisel on etalonkasutegurina kasutatud laialdaselt kättesaadava kütuse kasutegurit, mida võib pidada paremuselt teiseks kasvuhoonegaaside heite seisukohast. Protsessiheitele tuleks saastekvoodid eraldada varasema heite alusel. Selleks et saastekvootide tasuta eraldamine protsessiheitele oleks piisav stiimul kasvuhoonegaaside heite vähendamiseks ning et vältida seda, et protsessiheidet, millele on eraldatud saastekvoote varasemate heitkoguste põhjal või mis jääb tootepõhise võrdlusaluse süsteemi piiresse, ei käsitletaks erinevalt, tuleks tasuta saastekvootide arvu kindlaksmääramiseks korrutada iga käitise varasem tootmistase koefitsiendiga, mille väärtus on 0,9700.
(13)
Alates 2013. aastast tuleks kõik direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a kohased tasuta saastekvoodid eraldada kõnealuste eeskirjade alusel. Selleks et jõustada direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a lõikega 11 ettenähtud üleminekusüsteem, mille kohaselt peaks tasuta eraldatavate saastekvootide kogus vähenema 80 %-lt 2013. aastal eraldatavate saastekvootide kogusest 30 %-ni sellest kogusest 2020. aastal, kuni 2027. aastal enam tasuta saastekvoote ei eraldata, kohaldatakse VI lisas sätestatud koefitsiente. Kui sektor või allsektor on lisatud loetellu, mis on kindlaks määratud komisjoni 24. detsembri 2009. aasta otsusega 2010/2/EL, millega määratakse kindlaks vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2003/87/EÜ selliste sektorite ja allsektorite loetelu, mille puhul kasvuhoonegaaside heite ülekandumise ohtu peetakse märkimisväärseks, (4) siis nimetatud koefitsienti ei kohaldata. Käesoleva otsuse kohaselt eraldatavaid saastekvoote võetakse tulevikus arvesse selliste sektorite ja allsektorite loetelu kindlaksmääramisel, mille puhul kasvuhoonegaaside heite ülekandumise ohtu peetakse märkimisväärseks.
(14)
Selleks et käitajatelt oleks lihtsam andmeid koguda ning liikmesriikidel oleks lihtsam eraldatavate saastekvootide kogust arvutada, tuleks käitis jagada vajaduse korral osadeks. Liikmesriigid peaksid tagama, et heitkogused omistatakse õigesti asjaomastele käitiseosadele ning et need ei kattuks.
(15)
Liikmesriigid peaksid tagama, et käitajatelt kogutud andmed, mida on saastekvootide eraldamisel kasutatud, on täielikud, järjepidevad ning võimalikult täpsed. Andmete õigsust peaks tõendama sõltumatu tõendaja tagamaks, et saastekvootide tasuta eraldamine põhineb kindlatel ja usaldusväärsetel andmetel. Käesoleva otsusega tuleks ette näha andmete kogumist ja tõendamist käsitlevad miinimumnõuded, et lihtsustada saastekvootide eraldamise eeskirjade ühtlustatud ja järjepidevat kohaldamist.
(16)
Tegevkäitistele tasuta eraldatavate saastekvootide kogus peaks põhinema varasematel tootmisandmetel. Selleks et võrdlusperiood kajastaks võimalikult täpselt tootmistsükleid, hõlmaks ajavahemikku, mille kohta on kättesaadavad kvaliteetsed andmed ning vähendaks selliste erandlike olukordade mõju nagu käitiste ajutine sulgemine, põhinevad varasemat tootmistaset käsitlevad andmed ajavahemiku 1. jaanuar 2005 kuni 31. detsember 2008 mediaansel toodangul, või kui see on suurem, siis ajavahemiku 1. jaanuar 2009 kuni 31. detsember 2010 mediaansel toodangul. Samuti on asjakohane arvesse võtta kõiki võimsuse olulisi muutusi, mis on asjaomasel perioodil aset leidnud. Uute osalejate tootmistase tuleks kindlaks määrata sektorile eriomasel teabel põhineva standardse võimsuskasutuse või käitisele eriomase võimsuskasutuse alusel.
(17)
Liikmesriikide kogutud teave peaks aitama pädevatel asutustel ja komisjonil käesolevat otsust kohaldada.
(18)
Selleks et vältida konkurentsimoonutusi ja tagada CO2-turu nõuetekohane toimimine, peaksid liikmesriigid tagama, et eraldatavate saastekvootide kindlaksmääramisel üksikutele käitistele ei toimuks topeltarvestust ega topelteraldamist. Sellega seoses peaksid liikmesriigid pöörama erilist tähelepanu juhul, kui võrdlusalusega toodet toodetakse rohkem kui ühes käitises, kui rohkem kui ühte võrdlusalusega toodet toodetakse samas käitises või kui vahetooteid vahetatakse käitise süsteemipiire ületades.
(19)
Selleks et heitkogustega kauplemise süsteem aitaks heitkoguseid aja jooksul vähendada, on direktiiviga 2003/87/EÜ ette nähtud liidu saastekvootide üldkoguse lineaarne vähendamine. Kuna liidu saastekvootide üldkoguse vähendamist võetakse arvesse saastekvootide aastase maksimumkoguse kindlaksmääramisel vastavalt direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a lõikele 5, tuleks kõik tasuta saastekvoodid, mis eraldatakse käesoleva otsuse alusel käitistele, mille suhtes ei kohaldata artikli 10a lõikes 5 osutatud aastast maksimumkogust, lineaarselt kohandada samal viisil nagu liidu saastekvootide üldkogust, kasutades võrdlusaastana 2013. aastat.
(20)
Ühtne sektoriülene paranduskoefitsient, mida direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a lõike 5 kohaselt ajavahemiku 2013-2020 igal aastal kohaldatakse käitistele, mida ei ole määratletud elektritootjatena ja mis ei ole uued osalejad, tuleks määrata sellise ajavahemikuks 2013-2020 tasuta eraldatavate saastekvootide esialgse aastase üldkoguse põhjal, mis käesoleva otsuse kohaselt arvutatakse välja kõnealustele käitistele ja sealhulgas käitistele, mida direktiivi artikli 27 kohaselt võib heitkogustega kauplemise süsteemist välja arvata. Seda kõnealuse ajavahemiku igal aastal eraldatavat tasuta saastekvootide kogust tuleks võrrelda saastekvootide aastase kogusega, mis direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a lõike 5 kohaselt arvutatakse käitistele, mis ei ole elektritootjad ega uued osalejad, võttes arvesse asjaomast osa direktiivi artikli 9 kohaselt määratud ühenduse saastekvootide üldkogusest ning asjaomaseid heitkoguseid, mis kuuluvad ELi süsteemi alles 2013. aastast alates.
(21)
Kui kaks või enam käitist vahetavad omavahel mõõdetavat soojust, peaks saastekvootide tasuta eraldamine põhinema käitise soojatarbimisel ning arvesse tuleks võtta kasvuhoonegaaside heite ülekandumise riski. Seega tuleks saastekvoodid eraldada soojuse tarbijale, et tasuta eraldatavate saastekvootide arv ei sõltuks soojusega varustamise struktuurist.
(22)
Selleks et suurendada liidu süsteemis osalevate käitiste kasvuhoonegaaside heitega seotud tõhususe kohta kättesaadavate andmete olulisust, põhinevad sulfittselluloosi, termomehaanilise tselluloosimassi ja mehaaniliselt valmistatud tselluloosimassi ning vanapaberist saadud tselluloosimassi tootepõhised võrdlusalused BREF-dokumendis kõige tõhusama tehnika kohta esitatud teabel ning kajastavad fossiilkütuste kasutamist seadmete käivitamisel, fossiilkütuste kasutamist (sulfittselluloosi, termomehaanilise tselluloosimassi ja mehaaniliselt valmistatud tselluloosimassi võrdlusalused) ja soojusenergia kasutamist (vanapaberist saadud tselluloosimassi võrdlusalus). Ajalehepaberi võrdlusalus põhineb samuti kõige tõhusamal tehnikal ning kajastab olulise väärtuse saamiseks soojusenergia kasutamist.
(23)
Selleks et võtta arvesse täiendavat kasvuhoonegaaside heidet (eelkõige metaaniheide), mida mõnele käitisele võrdlusaluste väärtuste määramiseks vajalikud andmed ei kajasta, ning tagamaks, et tasuta saastekvootide eraldamine tootepõhise võrdlusaluse põhjal võtab arvesse protsesside tõhusust kasvuhoonegaaside suhtes ega ajenda heitkoguseid suurendama, on lämmastikhappe võrdlusaluste kõveral paiknevate käitiste üksikuid andmepunkte korrigeeritud ettevõtjatelt ja BREF-dokumentidest kõnealuse heite keskmiste näitajate kohta saadud teabe alusel. Lämmastikhappe võrdlusalus kajastab seda korrigeerimist.
(24)
Selleks et võtta arvesse erinevusi rafineerimistehaste konfiguratsioonis, peaks rafineerimissektori võrdlusalus põhinema CO2-ga kaalutud tonnist lähtuval käsitlusel (CWT-käsitlus). See tähendab, et rafineerimistehase ainus toode on CO2-ga kaalutud tonn (CWT) ning selle toodang on arvutatud kindlaksmääratud üldiste protsessiüksuste põhjal, millest igaüht on kaalutud toornafta destilleerimisega seotud heitekoefitsiendiga, mida kutsutakse CWT-teguriks ning mis väljendab CO2-heite mahukust keskmise energiatõhususe juures olukorras, kus igas protsessiüksuses kasutatakse põletamiseks sama standardset kütuseliiki ning protsessiüksuse kohta eralduv protsessiheide on keskmine. Sellest lähtuvalt on tootepõhise võrdlusaluse määramiseks kasutatud andmepunktid saadud nii, et tegelikke heitkoguseid on võrreldud iga rafineerimistehase kogu CWTga. Seejärel korrigeeriti rafineerimistehastele tasuta eraldatavate saastekvootide määra, et direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a lõikega 1 kooskõlla viimiseks jätta välja elektri kasutamine ja tootmine.
(25)
Arvestades tootekvaliteedi võimalikku mitmekesisust, on lubja ja dolomiitlubja tootepõhistes võrdlusalustes lähtutud kaltsiumoksiidi ja magneesiumoksiidi standardkoostisest. Seoses põletamisel tekkiva heitega on kasutatud nimetatud standardtoodete tootmisel tekkiva eriheite andmeid vastavalt otsusele 2007/589/EÜ.
(26)
Kuna võrdlusaluste määramine mitmetele toodetele, nagu näiteks ammoniaagile ja naatriumkarbonaadile, eeldab, et kogu tootmisprotsessi käigus tekkiv CO2-heide paisatakse õhku, tuleks heitkoguste üle teostada seiret ja nendest aru anda kooskõlas I lisas loetletud tegevusaladest tulenevate heitkoguste seiret ja aruandlust käsitleva määrusega, mis tuleb direktiivi 2003/87/EÜ artikli 14 lõike 1 kohaselt vastu võtta 31. detsembriks 2011, eeldades et kõnealuste tootmisprotsesside käigus tekkinud kogu CO2-heide paisati atmosfääri sõltumata CO2 igasugusest võimalikust kasutamisest toormena keemilistes tootmisprotsessides.
(27)
Aurkrakkimise võrdlusalus ei hõlma nn lisatoidet ehk muu kui põhiprotsessi käigus toodetud väärtuslikke kemikaale ega nendega seotud heidet, kuid lisatoidet tuleks vajaduse korral tasuta saastekvootide eraldamisel arvesse võtta, kasutades spetsiaalseid heitekoefitsiente.
(28)
Selleks et tagada võrdsed tingimused aromaatsete ühendite tootmiseks rafineerimis- ja keemiatehastes, peaks aromaatsetele ühenditele tasuta saastekvootide eraldamine põhinema CWT-käsitlusel ning tuleks kohaldada rafineerimistoote võrdlusaluse väärtust.
(29)
Arvestades et vinüülkloriidmonomeeri tootmisel kasutatakse tavakütuste (nt maagaas) asendamiseks teataval määral vesinikku, millega vähendatakse põlemisprotsessist tulenevat otseheidet, kuid arvestades ka, et seoses kogutõhususega kasvuhoonegaaside heite seisukohast on vesiniku kasutamine toorainena eelistatud, võetakse vinüülkloriidmonomeeri võrdlusaluses arvesse vesiniku kasutamist kütusena, nii nagu see oleks maagaas.
(30)
Selleks et tagada võrdsed tingimused vesiniku ja sünteesgaasi tootmiseks rafineerimis- ja keemiatehastes, peaksid kõnealuste toodete võrdlusalused põhinema CWT-käsitlusel ja rafineerimistoodete võrdlusaluse väärtusel. Mõlemad tootepõhised võrdlusalused näitavad kindlat vesiniku mahukontsentratsiooni.
(31)
Arvestades seda, et alates 2013. aastast tuleks energeetikasektoris eraldada kõik saastekvoodid enampakkumise teel ning et kõnealusel sektoril on võimalus süsinikdioksiidiga seotud suurenenud kulud edasi suunata, ning samuti asjaolu, et elektritootmisele ei tohiks üldse eraldada tasuta saastekvoote, välja arvatud üleminekuperioodi tasuta saastekvoodid elektritootmise moderniseerimiseks ja jääkgaasidest elektri tootmiseks, ei peaks käesolevas otsuses käsitlema tasuta saastekvootide eraldamist elektritootmise või -tarbimisega seotud heitele. Siiski võivad liikmesriigid direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a lõike 6 kohaselt hüvitada selliste sektorite või allsektorite, mille puhul esineb märkimisväärne kasvuhoonegaaside heite ülekandumise oht, kulud seoses elektrihindadesse suunatud kasvuhoonegaaside heitkogustega ja võtta selleks finantsmeetmeid kooskõlas selles valdkonnas kohaldatavate komisjoni poolt vastu võetud riigiabi eeskirjadega.
(32)
Samuti on asjakohane, et tootepõhiste võrdlusaluste kehtestamisel võetakse arvesse jääkgaaside energia tõhusat kasutamist ning jääkgaaside kasutamisega seotud heidet. Seepärast on võrdlusaluste kindlaksmääramisel toodetele, mille tootmisel tekivad jääkgaasid, võetud suurel määral arvesse nende jääkgaaside CO2-sisaldust. Kui jääkgaasid eksporditakse tootmisprotsessist väljapoole asjaomase tootepõhise võrdlusaluse süsteemipiire ning põletatakse soojuse tootmiseks väljaspool I lisas kindlaksmääratud võrdlusalusega protsessi süsteemipiire, tuleks sellega seotud heitkoguseid arvesse võtta ning eraldada täiendavaid saastekvoote soojus- või kütusepõhise võrdlusaluse põhjal. Kuna üldpõhimõtte kohaselt ei tohiks elektritootmisele eraldada tasuta saastekvoote, et vältida konkurentsimoonutusi tööstuskäitistele tarnitava elektri turgudel, ning võttes arvesse elektrihindades sisalduvat CO2 hinda, on asjakohane, et juhul kui jääkgaasid eksporditakse tootmisprotsessist, mis on väljaspool asjaomase tootepõhise võrdlusaluse süsteemipiire, ning põletatakse elektritootmiseks, ei eraldata täiendavaid saastekvoote lisaks jääkgaasides sisalduva süsinikdioksiidi määrale, mida on arvesse võetud asjaomase toote võrdlusaluse määramisel.
(33)
Tootepõhistes võrdlusalustes võetakse arvesse ka teatava toote tootmisega seotud jääkgaaside tõrvikpõletamisest tulenevaid varasemaid heitkoguseid ning ohutus-tõrvikpõletamiseks kasutatud kütust tuleks käsitada mõõdetamatu soojuse tootmiseks kasutatud kütusena, et võtta arvesse sellise tõrvikpõletamise kohustuslikku iseloomu.
(34)
Kliimamuutustega võitlemiseks ning riikide majanduse CO2-mahukuse vähendamiseks on vaja teha olulisi investeeringuid. Seepärast tuleks käesolevat otsust kohaldada viisil, mis soodustaks investeeringuid puhtasse tehnoloogiasse igas sektoris ja allsektoris. Vastavalt direktiivile 2003/87/EÜ võidakse muu poliitika ja muude meetmetega seda eesmärki tulevikus täiendada ja ergutada saastekvoote tõhusalt kasutama, et teha olulisi investeeringuid energiatõhusamasse tehnoloogiasse. Ennekõike juhul, kui kõigile käesolevas otsuses kindlaksmääratud tegevkäitistele eraldatav tasuta saastekvootide lõplik aastane kogus jääb märkimisväärselt alla direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a lõikes 5 osutatud aastast maksimumkogust, võiks käesoleva otsuse muudatusega näha ette direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a lõike 1 kohase kasvuhoonegaaside heite täiendava vähendamise stiimulid ning eraldada saastekvoote käitistele, mis on võimelised rakendama innovatiivset tehnoloogiat, millega on kasvuhoonegaaside heidet võimalik veelgi vähendada.
(35)
Investeeringud võimsuse oluliseks suurendamiseks, mis võimaldab kasutada direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a lõike 7 kohast uute osalejate reservi, peaksid olema selged ning kindla ulatusega, et vältida uutele osalejatele loodud saastekvootide reservi kiiret ammendumist, konkurentsimoonutusi ja tarbetut halduskoormust ning et tagada käitiste võrdne kohtlemine liikmesriikides. Seepärast on asjakohane määrata võimsuse olulise muutuse künniseks 10 % käitise installeeritud võimsusest ning näha ette, et installeeritud võimsuse muutumise tagajärjel peab asjaomase käitise tootmistase märkimisväärselt tõusma või langema. Kui hinnatakse, kas nimetatud künnis on saavutatud, tuleks arvesse võtta võimsuse järkjärgulist suurenemist või vähenemist.
(36)
Arvestades seda, et saastekvootide arv uute osalejate reservis on piiratud, on juhul, kui uutele osalejatele eraldatakse sellest reservist märkimisväärne hulk saastekvoote, asjakohane hinnata, kas õiglane ja võrdne juurdepääs reservi alles jäänud saastekvootidele on tagatud. Lähtuvalt hindamise tulemustest võidakse ette näha järjekorrasüsteemi kehtestamise võimalus. Sellise süsteemi ülesehituse ning selles osalemise tingimuste kindlaksmääramisel tuleks arvesse võtta lubade andmise eri tavasid liikmesriikides, vältida süsteemi kuritarvitamist ning mitte soodustada saastekvootide reservis hoidmist liiga pika ajavahemiku jooksul.
(37)
Selleks et tasuta saastekvoote ei antaks tegevuse lõpetanud käitistele, tuleks käesoleva otsusega ette näha meetmed selliste käitiste kindlaksmääramiseks ning neile saastekvootide eraldamise keelustamiseks, välja arvatud juhul, kui on võimalik tõendada, et käitis taasalustab tegevust kindlaksmääratud ja mõistliku aja jooksul.
(38)
Osaliselt tegevuse lõpetanud käitisele eraldatavate saastekvootide arvu kohandamiseks on määratletud spetsiaalsed künnised, millega võrreldakse vähendatud tootmistaset esialgse tootmistasemega. Seejärel tuleks eraldatavate saastekvootide arvu kohandada alates sellele aastale järgnevast aastast, kui käitis oma tegevuse osaliselt lõpetas. Kui selline käitis hakkab jälle tootma künnist ületaval tasemel, tuleks tema õigus esialgsele saastekvootide kogusele osaliselt või isegi täielikult taastada sõltuvalt käitise tootmistasemest.
(39)
Vajaduse korral on arvesse võetud direktiivi 2003/87/EÜ I lisa tõlgendamise juhiseid.
(40)
Käesoleva otsusega ettenähtud meetmed on kooskõlas kliimamuutuste komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
I PEATÜKK
ÜLDSÄTTED
Artikkel 1
Sisu
Käesoleva otsusega kehtestatakse kogu Euroopa Liitu hõlmavad üleminekueeskirjad direktiivi 2003/87/EÜ kohaste tasuta saastekvootide ühtlustatud eraldamiseks alates 2013. aastast.
Artikkel 2
Reguleerimisala
Käesolevat otsust kohaldatakse direktiivi 2003/87/EÜ III peatüki saastekvootide (paiksed käitised) tasuta eraldamisele 2013. aastaga algavatel kauplemisperioodidel, kusjuures tehakse direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10c kohane erand üleminekuperioodil saastekvootide tasuta eraldamisele elektritootmise moderniseerimiseks.
Artikkel 3
Mõisted
Käesolevas otsuses kasutatakse järgmisi mõisteid:
a) „tegevkäitis”- käitis, mis tegutseb direktiivi 2003/87/EÜ I lisas loetletud ühel või mitmel tegevusalal või tegevusalal, mis on lisatud ELi süsteemi esimest korda vastavalt direktiivi artiklile 24 ning mis
b) „tootepõhise võrdlusaluse käitiseosa”- sellise toote tootmise sisend, väljund ja vastav heide, millele I lisas on kehtestatud võrdlusalus;
c) „soojuspõhise võrdlusaluse käitiseosa”- sisend, väljund ja vastav heide, mida tootepõhise võrdlusaluse käitiseosa ei hõlma ning mis on seotud sellise mõõdetava soojuse tootmisega või impordiga ELi süsteemi kuuluvast käitisest või muust üksusest (või tootmise ja impordi mõlemaga), mida
tarbitakse käitise süsteemipiirides toodete tootmiseks, mehaanilise energia tootmiseks (mida ei kasutata elektri tootmiseks), soojendamiseks või jahutamiseks (mis ei ole seotud elektri tootmisega), või
eksporditakse teise, ELi süsteemi välisesse käitisesse või muusse üksusesse (välja arvatud eksport elektri tootmiseks);
d) „kütusepõhise võrdlusaluse käitiseosa”- sisend, väljund ja vastav heide, mida tootepõhise võrdlusaluse käitiseosa ei hõlma ning mis on seotud kütust põletades toodetud mõõdetamatu soojusega, mida tarbitakse toodete tootmiseks, mehaanilise energia tootmiseks (mida ei kasutata elektri tootmiseks), soojendamiseks või jahutamiseks (mis ei ole seotud elektri tootmisega), sealhulgas ohutus-tõrvikpõletamiseks;
e) „mõõdetav soojus”- netosoojusvoog, mida transporditakse mööda kindlaks tehtavaid torusid või kanaleid soojusvahetite abil, nagu näiteks aur, kuum õhk, vesi, õli, sulametallid ja soolad, mille jaoks on võimalik paigaldada soojusarvesti;
f) „soojusarvesti”- soojusarvesti Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2004/22/EÜ (5) MI-004 lisa mõistes või mõni muu seade, mis mõõdab toodetud soojusenergia hulka voo mahu ja temperatuuri põhjal ja registreerib selle;
g) „mõõdetamatu soojus”- kogu muu soojus peale mõõdetava soojuse;
h) „protsessiheite käitiseosa”- muude direktiivi 2003/87/EÜ I lisas loetletud kasvuhoonegaaside kui CO2 heide, mis tekkib väljaspool I lisas osutatud tootepõhise võrdlusaluse süsteemipiire, või CO2-heide, mis tekkib väljaspool I lisas osutatud tootepõhise võrdlusaluse süsteemipiire järgnevalt osutatud tegevuse tulemusel, ning järgnevalt osutatud tegevuse tulemusel tekkiv osaliselt oksüdeerunud süsiniku põlemisel eraldunud heide, kui selle tegevuse eesmärgiks on mõõdetava soojuse, mõõdetamatu soojuse või elektri tootmine tingimusel, et sellest arvatakse maha heide, mis oleks tekkinud sama koguse maagaasi põletamisel, mis on võrdne ärapõlenud osaliselt oksüdeerunud süsiniku sellise energiasisaldusega, mida on võimalik tehniliselt kasutada:
i) „võimsuse oluline suurenemine”- käitiseosa esialgse installeeritud võimsuse oluline kasv, kui juhtunud on kõik järgmised asjaolud:
j) „võimsuse oluline vähenemine”- toimunud on üks või mitu kindlaks tehtavat muutust, mille tõttu on oluliselt kahanenud käitiseosa esialgne installeeritud võimsus ja tema tootmistase suurusjärgus, mis vastab võimsuse olulisele suurenemisele;
k) „võimsuse oluline muutus”- kas võimsuse oluline suurenemine või võimsuse oluline vähenemine;
l) „lisatud võimsus”- erinevus käitiseosa esialgse installeeritud võimsuse ja sellise installeeritud võimsuse vahel, mille sama käitiseosa saavutas pärast võimsuse olulist suurenemist ja mis on määratud pärast muutunud võimsusega tegevuse algust esimese kuue kuu kahe kõige suurema tootmismahuga kuu keskmise põhjal;
m) „vähenenud võimsus”- erinevus käitiseosa esialgse installeeritud võimsuse ja sellise installeeritud võimsuse vahel, mille sama käitiseosa saavutas pärast võimsuse olulist vähenemist ja mis on määratud pärast muutunud võimsusega tegevuse algust esimese kuue kuu kahe kõige suurema tootmismahuga kuu keskmise põhjal;
n) „tavavõimsusega tegevuse algus”- katkematu 90-päevase ajavahemiku tõendatud ja heakskiidetud esimene päev, või kui asjaomase sektori tavaline tootmistsükkel ei näe ette katkematut tootmist, siis esimene päev 90-päevasest ajavahemikust, mis on jaotatud sektorile eriomasteks tootmistsükliteks, mille jooksul käitis töötab, kasutades vähemalt 40 % sellisest võimsusest, milleks tema seadmed on projekteeritud, võttes vajaduse korral arvesse käitisele eriomaseid käitamistingimusi;
o) „muutunud võimsusega tegevuse algus”- katkematu 90-päevase ajavahemiku tõendatud ja heakskiidetud esimene päev, või kui asjaomase sektori tavaline tootmistsükkel ei näe ette katkematut tootmist, siis esimene päev 90-päevasest ajavahemikust, mis on jaotatud sektorile eriomasteks tootmistsükliteks, mille jooksul muutnud käitiseosa töötab, kasutades vähemalt 40 % sellisest võimsusest, milleks tema seadmed on projekteeritud, võttes vajaduse korral arvesse käitisele eriomaseid käitamistingimusi;
p) „ohutus-tõrvikpõletamine”- otse atmosfääri avanevas üksuses katsekütuste ja väga muutlikes kogustes protsessi- või jääkgaaside põletamine, mida on käitisele väljastatud asjakohastes lubades ohutuse tagamiseks sõnaselgelt nõutud;
q) „kodumajapidamine”- elamisüksus, kus isikud korraldavad üksikult või rühmas enda varustamise mõõdetava soojusega;
r) „tõendaja”- pädev, sõltumatu isik või tõendamisasutus, kes vastutab tõendamisprotsessi teostamise ja aruandluse eest vastavalt liikmesriigi poolt direktiivi 2003/87/EÜ V lisa alusel kehtestatud üksikasjalikele nõuetele;
s) „piisav kinnitus”- tõendamisotsuses positiivselt väljendatud kõrge, kuid mitte absoluutne kinnitamise tase selle kohta, et tõendatavates andmetes ei ole olulist väärkajastamist;
t) „kinnitamise tase”- aste, mil määral tõendaja on tõendamise järeldustes veendunud, et on tõestatud, kas käitise kohta esitatud andmetes on olulist väärkajastamist või mitte;
u) „oluline väärkajastamine”- selline määrava tähtsusega väärkajastamine (väljajätmine, valesti esitamine ja vead; ei hõlma lubatavat määramatust) esitatud andmetes, millel tõendaja kutseliselt pädeva otsuse kohaselt võib olla mõju sellele, milline on järgnevalt pädeva asutuse poolt neid andmeid kasutades välja arvutatud eraldatavate saastekvootide kogus.
Artikkel 4
Pädev asutus ja ümardamine
1. Liikmesriigid teevad käesoleva otsuse eeskirjade rakendamiseks vajalikud halduskorraldused, sealhulgas ühe või mitme pädeva asutuse nimetamine vastavalt direktiivi 2003/87/EÜ artiklile 18.
2. Kõik käesoleva otsuse kohaselt saastekvootide arvu väljaarvutamiseks tehtud arvutused ümardatakse kuni lähima saastekvoodini.
II PEATÜKK
TEGEVKÄITISED
Artikkel 5
Käitiste kindlakstegemine
1. Iga liikmesriik teeb kindlaks kõik oma territooriumil asuvad käitised, kellel on õigus direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a kohaselt saada tasuta saastekvoote.
2. Iga liikmesriik teeb kindlaks ka kõik soojatootmisega tegelevad elektritootjad ja väikesed käitised, keda võib direktiivi 2003/87/EÜ artikli 27 kohaselt ELi süsteemist välja arvata.
Artikkel 6
Käitiseosadeks jagamine
1. Käesoleva otsuse kohaldamisel jagavad liikmesriigid direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a alusel tasuta saastekvootide saamise õigusega käitised nõuetekohaselt üheks või mitmeks järgmiseks käitiseosaks:
a)
tootepõhise võrdlusaluse käitiseosa;
b)
soojuspõhise võrdlusaluse käitiseosa;
c)
kütusepõhise võrdlusaluse käitiseosa;
d)
protsessiheite käitiseosa.
Käitiseosad vastavad võimalikult suurel määral käitise füüsilistele osadele.
Soojuspõhise võrdlusaluse käitiseosa, kütusepõhise võrdlusaluse käitiseosa ja protsessiheite käitiseosa suhtes teevad liikmesriigid selgesti vahet, näidates NACE ja Prodcomi koodidega, kas asjaomane protsess toimub sellises sektoris või allsektoris, mille puhul otsusega 2010/2/EL peetakse kasvuhoonegaaside heite ülekandumise ohtu märkimisväärseks.
Kui ELi süsteemi kuuluv käitis on tootnud ja eksportinud mõõdetavat soojust teisele käitisele või muule üksusele, mis ei kuulu ELi süsteemi, siis peavad liikmesriigid selle soojusega seotud soojuspõhise võrdlusaluse käitiseosa vastavat protsessi otsuse 2010/2/EL kohaselt kasvuhoonegaaside heite märkimisväärsest ülekandumisest ohustatud sektorisse või allsektorisse kuuluvaks vaid siis, kui pädev asutus on veendunud, et mõõdetava soojuse tarbija kuulub sektorisse või allsektorisse, mille puhul otsusega 2010/2/EL peetakse kasvuhoonegaaside heite ülekandumise ohtu märkimisväärseks.
2. Kõikide käitiseosade sisendi, väljundi ja heite summa ei või ületada käitise sisendit, väljundit ja koguheidet.
Artikkel 7
Võrdlusandmete kogumine
1. Iga tegevkäitise kohta, kellel on direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a kohaselt õigus saada tasuta saastekvoote, sealhulgas selliste käitiste kohta, mida käitatakse aeg-ajalt, näiteks reservis või ooteseisundis olevad käitised või hooajaliselt tegutsevad käitised, koguvad liikmesriigid käitajalt kõikide IV lisas loetletud parameetritega seotud kogu asjakohase teabe ja andmed kõikide aastate kohta ajavahemikust, mis algab 1. jaanuaril 2005 ja lõpeb 31. detsembril 2008, või vajaduse korral algab 1. jaanuaril 2009 ja lõpeb 31. detsembril 2010 ja mille vältel käitis on tegutsenud.
2. Liikmesriigid koguvad andmeid iga käitiseosa kohta eraldi. Vajaduse korral võivad liikmesriigid käitajatelt küsida rohkem teavet.
Kui soojuspõhise võrdlusaluse käitiseosa, kütusepõhise võrdlusaluse käitiseosa või protsessiheite käitiseosa sisendist, väljundist ja vastavast heitest 95 % kuulub sektoritesse või allsektoritesse, mida otsuse 2010/2/EL kohaselt ohustab märkimisväärne kasvuhoonegaaside heite ülekandumine, või kui soojuspõhise võrdlusaluse käitiseosa, kütusepõhise võrdlusaluse käitiseosa või protsessiheite käitiseosa sisendist, väljundist ja vastavast heitest 95 % kuulub sektoritesse või allsektoritesse, mida kasvuhoonegaaside heite ülekandumine ei ohusta, võivad liikmesriigid vabastada sellise käitaja niisuguste andmete esitamisest, mille põhjal võib käitist teistest eristada kasvuhoonegaaside heite ülekandumise ohu esinemise järgi.
3. Liikmesriigid nõuavad käitajalt iga tootepõhise võrdlusaluse käitiseosa esialgse installeeritud võimsuse esitamist, mis määratakse järgmiselt:
a)
põhimõtteliselt on esialgne installeeritud võimsus ajavahemiku 1. jaanuar 2005 kuni 31. detsember 2008 kahe kõige suurema tootmismahuga kuu keskmine, eeldades, et käitiseosa on töötanud sellise koormusega 720 tundi kuus ja 12 kuud aastas.
b)
Kui esialgset installeeritud võimsust ei ole võimalik punkti a kohaselt määrata, korraldatakse käitiseosa võimsuse katseline tõendamine tõendaja järelevalve all tagamaks, et kasutatud parameetrid on asjaomasele sektorile tüüpilised ning et katselise tõendamise tulemused on representatiivsed.
4. Kui käitiseosa võimsus on ajavahemikul 1. jaanuarist 2005 kuni 30. juunini 2011 oluliselt muutunud, nõuavad liikmesriigid käitajalt lisaks selle käitiseosa lõike 3 kohaselt määratud ja kuni muutunud võimsusega tegevuse alguseni olnud esialgse installeeritud võimsuse esitamisele ka käitiseosa lisatud võimsuse, või kui see on asjakohane, vähenenud võimsuse esitamist ning käitiseosal pärast võimsuse olulist muutumist oleva installeeritud võimsuse esitamist, mis on määratud pärast muutunud võimsusega tegevuse algust esimese kuue kuu kahe kõige suurema tootmismahuga kuu keskmise põhjal. Liikmesriigid käsitlevad seda käitiseosal pärast võimsuse olulist muutumist olevat installeeritud võimsust käitiseosa esialgse installeeritud võimsusena, kui hindavad edaspidi toimunud olulist võimsuse muutumist.
5. Liikmesriigid koguvad, registreerivad ja dokumenteerivad andmeid sellisel viisil, et pädev asutus saaks neid asjakohaselt kasutada.
Liikmesriigid võivad käitajalt nõuda elektroonilise vormi kasutamist või määrata andmete esitamiseks failivormingu. Liikmesriikidel tuleb aga vastu võtta andmed, mille käitaja esitab sellist elektroonilist vormi või määratud failivormingut kasutades, mille komisjon käesoleva otsuse kohaste andmete kogumiseks on avaldanud, kui liikmesriigi vorm või määratud failivorming ei nõua vähemalt samade andmete sisestamist.
6. Sisend, väljund ja vastav heide, mille andmed on kättesaadavad üksnes terve käitise kohta, jagatakse proportsionaalselt vastavate käitiseosade vahel järgmiselt:
a)
kui erinevad tooted toodetakse üksteise järel samal tootmisliinil, jagatakse sisend, väljund ja vastavad heited järjestikku iga käitiseosa kasutusaja põhjal aastas;
b)
kui sisendit, väljundit ja vastavat heidet ei ole võimalik jagada punkti a kohaselt, siis jagatakse need toodetud üksikute toodete massi või mahu alusel või asjaomaste keemiliste reaktsioonide vabaentalpiate suhtel põhineva hinnangu alusel või mõne muu sobiva, usaldusväärse teadusliku metoodika abil saadud jaotusmudeli alusel.
7. Liikmesriigid nõuavad käitajatelt täielike ja järjepidevate andmete esitamist ning selle tagamist, et käitiseosad ei kattuks ega toimuks topeltarvestust. Liikmesriigid tagavad eelkõige, et käitajad on hoolsad ja esitavad kõige täpsemaid andmeid, et oleks võimalik andmete usaldusväärsusele anda piisav kinnitus.
Selleks tagavad liikmesriigid samuti, et iga käitaja esitab ka metoodikaaruande, mis sisaldab käitise kirjeldust, kohaldatud kompileerimismetoodikat, erinevaid andmeallikaid, arvutuste käiku ning vajaduse korral eeldusi ja metoodikat, mida kohaldati lõike 6 kohaseks heite jagamiseks asjakohaste käitiseosade vahel. Liikmesriigid võivad anda käitajale korralduse näidata esitatud andmete täpsust ja täielikkust.
8. Andmete puudumisel nõuavad liikmesriigid käitajalt andmete puudumise nõuetekohast põhjendamist.
Liikmesriigid nõuavad käitajalt puuduvate andmete asendamist konservatiivsete hinnangutega, mis põhinevad eelkõige headel tööstustavadel ja viimase aja teaduslikel ja tehnilistel teadmistel, ning seda tuleb teha enne tõendajapoolset tõendamist või vähemalt selle ajal.
Kui andmed on kättesaadavad osaliselt, tähendab konservatiivne hinnang seda, et eeldatav väärtus ei saa olla suurem kui 90 % sellisest väärtusest, mis on saadud kättesaadavaid andmeid kasutades.
Kui soojuspõhise võrdlusaluse käitiseosa arvutamiseks ei ole mõõdetavate soojusvoogude andmed kättesaadavad, võidakse tuletada asendusväärtus vastavast sisendenergiast, mida korrutatakse soojatootmise mõõdetud kasuteguriga, mille on tõendanud tõendaja. Kui andmed sellise kasuteguri kohta ei ole kättesaadavad, kohaldatakse mõõdetava soojuse tootmise sisendenergiale etalonkasutegurit 70 %.
9. Kõik liikmesriigid teevad lõigete 1-6 alusel kogutud andmed komisjonile kättesaadavaks, kui komisjon selleks soovi avaldab.
Artikkel 8
Tõendamine
1. Artikli 7 kohases andmekogumisprotsessis võtavad liikmesriigid vastu üksnes sellised andmed, mille tõendaja on tunnistanud nõuetekohasteks. Tõendamisprotsess on seotud metoodikaaruande ja esitatud parameetritega, millele on osutatud artiklis 7 ja IV lisas. Tõendamisel käsitletakse käitaja poolt esitatud andmete usaldusväärsust, usutavust ja täpsust ning selle tulemusel valmib tõendamisotsus, milles antakse piisav kinnitus selle kohta, et tõendatavates andmetes ei ole olulist väärkajastamist.
2. Liikmesriigid tagavad, et tõendaja on käitajast sõltumatu, täidab oma ülesandeid usaldusväärselt, objektiivselt ja professionaalselt ning tunneb järgmisi teemasid:
a)
käesoleva otsuse sätted ning asjakohased standardid ja juhised;
b)
tõendatavate tegevusaladega seotud õigus- ja haldusnormid;
c)
käitise heite kõikide allikate ja parameetritega, eelkõige andmete kogumise, mõõtmise, arvutamise ja esitamisega seotud teabe kujunemine.
3. Liikmesriigid tagavad, et lisaks otsuses 2007/589/EÜ sätestatud nõuetele täidetaks järgmisi miinimumnõudeid:
a)
tõendaja kavandab ja viib tõendamise läbi kutsealast kahtlust ilmutades, mööndes, et võivad esineda asjaolud, mille tõttu võib esitatud teabes ja andmetes olla olulist väärkajastamist;
b)
tõendaja kinnitab üksnes sellised esitatud parameetrid, mis on määratud piisava kindlusega. Piisava kindluse saavutamiseks peab käitaja näitama, et
i)
esitatud parameetrites ei esine vastuolusid;
ii)
parameetrite kogumine on toimunud kooskõlas kehtivate standardite või juhistega;
iii)
käitiste asjaomased registrid on täielikud ja järjepidevad.
c)
tõendaja alustab tõendamisprotsessi kõikide käitise tegevusalade strateegilise analüüsiga ja tal on ülevaade kõikidest tegevusaladest ja nende tähendusest saastekvootide eraldamisele;
d)
tõendaja võtab eelkõige käitiseosa esialgse installeeritud võimsuse hindamisel arvesse teavet, mida sisaldavad kasvuhoonegaaside heiteluba ja kõik muud asjakohased keskkonnaload, nagu direktiivis 2008/1/EÜ osutatud luba;
e)
tõendaja analüüsib andmetest tulenevaid ja juhtimisriske, mis on seotud käitaja tegevuse ulatuse ja keerukusega ning saastekvootide eraldamise parameetritega ja mis võiksid viia olulise väärkajastamiseni, ning koostab pärast sellise riskianalüüsi tegemist tõendamiskava;
f)
tõendaja külastab vajaduse korral käitist, et kontrollida arvestite ja seiresüsteemide tööd, viia läbi küsitlusi ja koguda piisavalt teavet ning tõendusmaterjali. Kui tõendaja ei pea käitise külastamist vajalikuks, peaks ta suutma oma otsust asjakohasele ametiasutusele igati põhjendada;
g)
tõendaja täidab tõendamiskava, kogudes andmeid kooskõlas määratletud proovivõtumeetoditega, käitise üldise toimimise eesmärgipärasusega, läbi vaadatud dokumentidega, analüüsi- ja andmekontrolli menetlustega, mis hõlmavad kõiki asjassepuutuvaid täiendavaid tõendeid, millele tõendaja tõendamisotsus tugineb;
h)
tõendaja nõuab käitajalt võimalike puuduvate andmete esitamist või auditi käigus ilmnenud lünkade täiendamist, heite või parameetritega seotud andmetes esinevate kõrvalekallete selgitamist või arvutuste kontrollimist või esitatud andmete täpsustamist;
i)
tõendaja valmistab ette käitisesisese tõendamisaruande. See tõendamisaruanne sisaldab tõendeid strateegilise analüüsi, riskianalüüsi ja tõendamiskava täieliku täitmise kohta, ning selles on piisavalt teavet tõendamisotsuse põhjendamiseks. Samuti hõlbustab käitisesisene tõendamisaruanne pädeval asutusel ja akrediteerimisasutusel auditi võimalikku hindamist.
j)
tõendaja võtab vastu otsuse, kas esitatud parameetrid sisaldavad olulist väärkajastamist ja kas käitisesisese tõendamisaruande järelduste alusel on tekkinud muid tõendamisotsuse seisukohalt asjassepuutuvaid küsimusi;
k)
tõendaja esitab käitajale antavas tõendamisaruandes tõendamismetoodika, oma järeldused ja tõendamisotsuse ning käitaja esitab selle tõendamisaruande pädevale asutusele koos metoodikaaruande ja esitatavate parameetritega.
4. Liikmesriigid ei eralda käitisele tasuta saastekvoote, kui selle käitise andmed ei ole tõendamisega nõuetekohaseks tunnistatud.
Liikmesriigid võivad otsustada eraldada tasuta saastekvoote käitisele, mille andmed ei ole tõendamisega nõuetekohaseks tunnistatud, üksnes juhul, kui tõendaja otsust mõjutanud andmelüngad on tingitud erakorralistest ja ettenägematutest asjaoludest, mida ei oleks saanud vältida ka suurima hoolsuse korral ning mis ei ole asjaomase käitise käitaja kontrolli all, näiteks sellised asjaolud nagu loodusõnnetus, sõda, sõjaoht, terrorism, revolutsioon, mäss, sabotaaž või vandalism.
5. Tõendamisel tagavad liikmesriigid eelkõige, et käitiseosad ei kattuks ega toimuks topeltarvestust.
Artikkel 9
Varasem tootmistase
1. Liikmesriigid määravad artikli 7 kohaselt kogutud andmete põhjal iga tegevkäitise varasemad tootmistasemed võrdlusperioodiks 1. jaanuarist 2005 kuni 31. detsembrini 2008, või kui need on siis kõrgemad, võrdlusperioodiks 1. jaanuarist 2009 kuni 31. detsembrini 2010.
2. Varasem tootepõhine tootmistase viitab iga toote puhul, millele on määratud I lisas osutatud tootepõhine võrdlusalus, selle toote mediaansele aastasele varasemale toodangule, mis toodeti asjaomases käitises võrdlusperioodil.
3. Varasem soojuspõhine tootmistase viitab sellise mõõdetava soojuse mediaansele aastasele varasemale tootmisele või selle impordile ELi süsteemis osalevast käitisest (või tootmisele ja impordile mõlemale) võrdlusperioodi jooksul, mida tarbiti käitise süsteemipiirides toodete tootmiseks või mehaanilise energia tootmiseks (mida ei kasutatud elektri tootmiseks), soojendamiseks või jahutamiseks (mida ei tarbitud elektri tootmiseks) või eksporditi teise, ELi süsteemi välisesse käitisesse või muusse üksusesse (välja arvatud eksport elektri tootmiseks), väljendatuna teradžaulides aasta kohta.
4. Varasem kütusepõhine tootmistase viitab selliste kütuste mediaansele aastasele varasemale tarbimisele, mida kasutati sellise mõõdetamatu soojuse tootmiseks, mida tarbiti toodete tootmiseks, mehaanilise energia tootmiseks (mida ei kasutatud elektri tootmiseks), soojendamiseks või jahutamiseks (mida ei tarbitud elektri tootmiseks), sealhulgas ohutus-tõrvikpõletamiseks, võrdlusperioodi jooksul, väljendatuna teradžaulides aasta kohta.
5. Protsessiheite puhul, mis toimus seoses toodete tootmisega asjaomases käitises lõikes 1 osutatud võrdlusperioodi jooksul, viitab varasem protsessiheitepõhine tootmistase mediaansele aastasele varasemale protsessiheitele, mida väljendatakse CO2-ekvivalenttonnides.
6. Lõigetess 1-5 osutatud mediaansete väärtuste määramisel arvestatakse üksnes kalendriaastaid, mille jooksul asjaomane käitis on töötanud vähemalt ühe päeva.
Juhul, kui käitis on asjakohastel võrdlusperioodidel töötanud vähem kui kaks kalendriaastat, arvutatakse varasemad tootmistasemed iga käitiseosa esialgse installeeritud võimsuse põhjal, mis on määratud artikli 7 lõikes 3 osutatud metoodika järgi, korrutades seda võimsust artikli 18 lõike 2 kohaselt määratud arvestatava võimsuskasutusteguriga.
7. Erandina lõikest 2 määravad liikmesriigid varasema tootepõhise tootmistaseme toodetele, millele kohaldatakse III lisas osutatud tootepõhiseid võrdlusaluseid, mediaanse aastase varasema tootmise põhjal vastavalt samas lisas sätestatud valemitele.
8. Tegevkäitisi, mida käitatakse üksnes aeg-ajalt, näiteks reservis või ooteseisundis olevad käitised või hooajaliselt tegutsevad käitised, ja mis ei täida nõuet, et käitis oleks töötanud vähemalt ühe päeva antud kalendriaastal võrdlusperioodi jooksul, võetakse lõikes 1 osutatud mediaansete väärtuste määramisel arvesse juhul, kui on täidetud järgmised tingimused:
a)
on selgelt näidatud, et käitist kasutatakse aeg-ajalt, näiteks kasutatakse seda regulaarselt ooteseisundis või reservis oleva võimsusena või käitatakse regulaarselt hooajalise graafiku järgi;
b)
käitisel on kasvuhoonegaaside heiteluba ja kõik muud asjakohased load, mis on käitise käitamiseks ette nähtud liikmesriigi siseriiklikus õiguskorras;
c)
tehniliselt on võimalik alustada käitamist lühikese etteteatamistähtajaga ning teostatakse regulaarset hooldust.
9. Kui tegevkäitise võimsus on oluliselt suurenenud või oluliselt vähenenud ajavahemikul 1. jaanuarist 2005 kuni 30. juunini 2011, on asjaomase käitise varasem tootmistase lõike 1 kohaselt ja ilma võimsuse olulise muutumiseta kindlaksmääratud mediaansete väärtuste ja lisatud või vähenenud võimsusega varasema tootmistaseme summa.
Lisatud või vähenenud võimsusega varasem tootmistase saadakse, kui iga käitiseosa, mis on läbi teinud võimsuse olulise muutuse, artikli 7 lõike 3 kohaselt määratud ja kuni muutunud võimsusega tegevuse alguseni olnud esialgse installeeritud võimsuse ja artikli 7 lõike 4 kohaselt määratud oluliselt muutunud installeeritud võimsuse vahe korrutatakse asjaomase käitise varasema keskmise võimsuskasutusega aastatel enne muutunud võimsusega tegevuse algust.
Artikkel 10
Saastekvootide eraldamine käitisele
1. Liikmesriigid arvutavad igaks aastaks artikli 7 kohaselt kogutud andmete põhjal selliste saastekvootide arvu, mis lõigete 2-8 kohaselt eraldatakse tasuta igale liikmesriigi territooriumil asuvale tegevkäitisele alates 2013. aastast.
2. Kõnealuse arvutuse tegemiseks määravad liikmesriigid esiteks esialgse aastase tasuta eraldatavate saastekvootide arvu iga käitiseosa jaoks eraldi järgmiselt:
a)
iga tootepõhise võrdlusaluse käitiseosa puhul saadakse antud aastaks eraldatav esialgne aastane tasuta saastekvootide arv I lisas osutatud tootepõhise võrdlusaluse väärtuse korrutamisel asjaomase varasema tootepõhise tootmistasemega
b)
ning
i)
soojuspõhise võrdlusaluse käitiseosa puhul saadakse antud aastaks eraldatav esialgne aastane tasuta saastekvootide arv I lisas osutatud mõõdetava soojuse jaoks kehtestatud soojuspõhise võrdlusaluse väärtuse korrutamisel mõõdetava soojuse tarbimise varasema soojuspõhise tootmistasemega;
ii)
kütusepõhise võrdlusaluse käitiseosa puhul saadakse antud aastaks eraldatav esialgne aastane tasuta saastekvootide arv I lisas osutatud kütusepõhise võrdlusaluse väärtuse korrutamisel tarbitud kütuse varasema kütusepõhise tootmistasemega;
iii)
protsessiheite käitiseosa puhul saadakse antud aastaks eraldatav esialgne aastane tasuta saastekvootide arv varasema protsessiheitepõhise tootmistaseme korrutamisel 0,9700-ga.
3. Sel määral, kuivõrd mõõdetavat soojust eksporditakse kodumajapidamistele ja lõike 2 punkti b alapunkti i kohaselt määratud 2013. aastaks eraldatav esialgne aastane tasuta saastekvootide arv on väiksem kui mediaanne aastane varasem heide, mis on seotud sellise mõõdetava soojuse tootmisega, mida kõnealune käitiseosa eksportis kodumajapidamistele ajavahemikul 1. jaanuarist 2005 kuni 31. detsembrini 2008, kohandatakse 2013. aastaks eraldatavat esialgset aastast saastekvootide kogust saadud vahega. Ajavahemiku 2014-2020 igaks aastaks eraldatavat lõike 2 punkti b alapunkti i kohaselt määratud esialgset aastast saastekvootide arvu kohandatakse sel määral, kuivõrd asjaomase aasta esialgne aastane saastekvootide arv on väiksem kui protsent eespool osutatud mediaansest aastasest varasemast heitest. Nimetatud protsent on 2014. aastal 90 % ja väheneb igal järgmisel aastal 10 protsendipunkti võrra.
4. Direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a lõike 11 rakendamisel kohaldatakse VI lisas osutatud koefitsiente asjaomaseks aastaks käesoleva artikli lõike 2 kohaselt määratud käitiseosa esialgsele aastasele tasuta saastekvootide arvule siis, kui nende käitiseosade protsessid kuuluvad sektorisse või allsektorisse, mida ei ähvarda otsuses 2010/2/EL määratletud märkimisväärne kasvuhoonegaaside heite ülekandumise oht.
Kui nende käitiseosade protsessid kuuluvad sektoritesse või allsektoritesse, mida otsuse 2010/2/EL kohaselt ohustab märkimisväärne kasvuhoonegaaside heite ülekandumine, kohaldatakse aastatel 2013 ja 2014 koefitsienti 1. Sektorid või allsektorid, millele kohaldatakse koefitsienti 1 aastatel 2015-2020, määratakse vastavalt direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a lõikele 13.
5. Kui vähemalt 95 % soojuspõhise võrdlusaluse käitiseosa, kütusepõhise võrdlusaluse käitiseosa või protsessiheite käitiseosa varasemast tootmistasemest kuulub sektoritesse või allsektoritesse, mida otsuse 2010/2/EL kohaselt ohustab märkimisväärne kasvuhoonegaaside heite ülekandumine, loetakse kogu käitiseosa tervikuna märkimisväärse kasvuhoonegaaside heite ülekandumise poolt ohustatuks.
Kui vähemalt 95 % soojuspõhise võrdlusaluse käitiseosa, kütusepõhise võrdlusaluse käitiseosa või protsessiheite käitiseosa varasemast tootmistasemest kuulub sektoritesse või allsektoritesse, mida otsuse 2010/2/EL kohaselt ei ohusta märkimisväärne kasvuhoonegaaside heite ülekandumine, ei loeta kogu käitiseosa tervikuna märkimisväärse kasvuhoonegaaside heite ülekandumise poolt ohustatuks.
6. Sellistele käitiseosadele eraldatavat esialgset aastast tasuta saastekvootide arvu, mis said mõõdetavat soojust käitiseosalt, milles toodeti I lisas osutatud lämmastikhappe võrdlusalusega hõlmatud tooteid, vähendatakse selle soojuse aastase varasema tarbimise artikli 9 lõikes 1 osutatud võrdlusperioodil ja I lisas selle mõõdetava soojuse kohta osutatud soojuspõhise võrdlusaluse väärtuse korrutise võrra.
7. Igale käitiseosale eraldatav esialgne aastane tasuta saastekvootide üldkogus on summa kõikide käitiseosade esialgsetest aastastest tasuta saastekvootide kogustest, mis on arvutatud vastavalt lõigetele 2, 3, 4, 5 ja 6.
Kui käitisesse kuuluvad käitiseosad, milles toodetakse tselluloositooteid (lühikesekiuline jõutselluloos, pikakiuline jõutselluloos, termomehaaniline tselluloosimass ja mehaaniliselt valmistatud tselluloosimass, sulfittselluloos või muu tselluloos, millel ei ole tootepõhist võrdlusalust) ja mis ekspordivad mõõdetavat soojust teistesse nendega tehniliselt ühendatud käitiseosadesse, siis esialgse aastase tasuta saastekvootide üldkoguse arvutamisel, ilma et see piiraks asjaomase käitise teistele käitiseosadele eraldatavaid esialgseid aastasi tasuta saastekvootide koguseid, võetakse esialgset aastast tasuta saastekvootide kogust arvesse üksnes sel määral, kuivõrd selles käitiseosas toodetud tselluloositooted lastakse turule ega töödelda paberiks samas või sellega tehniliselt ühendatud käitises.
8. Igale käitisele esialgse aastase tasuta saastekvootide üldkoguse kindlaksmääramisel tagavad liikmesriigid, et heidet ei arvestataks topelt ning et saastekvootide eraldamine ei oleks negatiivne. Näiteks kui vahetoode, millel on tootepõhine võrdlusalus vastavalt I lisas sätestatud süsteemipiiride määratlusele, imporditakse käitisesse, siis ei arvestata heidet topelt, kui mõlemale käitisele määratakse esialgne aastane tasuta eraldatav saastekvootide üldkogus.
9. Igale tegevkäitisele, välja arvatud direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a lõikes 3 osutatud käitised, eraldatav lõplik aastane tasuta saastekvootide üldkogus saadakse vastavalt lõikele 7 arvutatud esialgse aastase tasuta saastekvootide üldkoguse korrutamisel artikli 15 lõike 3 kohaselt määratud sektoriülese paranduskoefitsiendiga.
Direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a lõikes 3 osutatud käitiste puhul, millel on õigus saada tasuta saastekvoote, vastab lõplik aastane tasuta saastekvootide üldkogus lõike 7 kohaselt määratud esialgsele aastasele tasuta saastekvootide üldkogusele, mida igal aastal kohandatakse direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a lõikes 4 osutatud lineaarse teguriga, kasutades võrdlusena asjaomasele käitisele 2013. aastaks eraldatud esialgset aastast tasuta saastekvootide üldkogust.
Artikkel 11
Saastekvootide eraldamine aurkrakkimiseks
Erandina artikli 10 lõike 2 punktist a saadakse esialgne aastane tasuta saastekvootide arv, mis eraldatakse tootepõhise võrdlusaluse käitiseosale, milles toodetakse väärtuslikke kemikaale, I lisas osutatud aurkrakkimise tootepõhise võrdlusaluse väärtuse korrutamisel III lisa kohaselt määratud varasema tootmistasemega ja tulemuse korrutamisel arvuga, mis saadakse otsese koguheite, sh imporditud netosoojuse heite käesoleva otsuse artikli 9 lõikes 1 osutatud võrdlusperioodil (CO2-ekvivalenttonnides) jagamisel summaga, mis saadakse selle otsese koguheite liitmisel asjaomase kaudse heitega, mis tekkis käesoleva otsuse artikli 9 lõikes 1 osutatud võrdlusperioodil ja arvutatakse vastavalt käesoleva otsuse artikli 14 lõikele 2. Selle arvutuse tulemusele liidetakse 1,78 tonni CO2 iga vesinikutonni kohta, mida korrutatakse lisatoitest saadud vesiniku mediaanse varasema toodanguga (vesiniku tonnides), 0,24 tonni CO2 iga etüleenitonni kohta, mida korrutatakse lisatoitest saadud etüleeni mediaanse varasema toodanguga (etüleeni tonnides), ja 0,16 tonni CO2 väärtuslike kemikaalide iga tonni kohta, mida korrutatakse lisatoitest saadud muude väärtuslike kemikaalide kui vesiniku ja etüleeni mediaanse varasema toodanguga (väärtuslike kemikaalide tonnides).
Artikkel 12
Saastekvootide eraldamine vinüülkloriidmonomeeri tootmiseks
Erandina artikli 10 lõike 2 punktist a saadakse esialgne aastane tasuta saastekvootide arv, mis eraldatakse vinüülkloriidmonomeeri tootvale käitiseosale, vinüülkloriidmonomeeri võrdlusaluse väärtuse korrutamisel vinüülkloriidmonomeeri tootmise varasema tootmistasemega (tonnides), mida korrutatakse arvuga, mis saadakse vinüülkloriidmonomeeri tootmise otsese koguheite, sh vastavalt artikli 14 lõikele 2 arvutatud imporditud netosoojuse heite käesoleva otsuse artikli 9 lõikes 1 osutatud võrdlusperioodil (CO2-ekvivalenttonnides) jagamisel summaga, mis saadakse selle otsese koguheite liitmisel vesinikuga seotud heitega, mis tekkis vinüülkloriidmonomeeri tootmisel käesoleva otsuse artikli 9 lõikes 1 osutatud võrdlusperioodil (CO2-ekvivalenttonnides) ja mis arvutatakse varasema sellise soojuse tarbimise põhjal, mis eraldub vesiniku põlemisel (teradžaulides), milleks iga teradžaul korrutatakse 56,1 tonni CO2-ga.
Artikkel 13
Käitistevahelised soojusvood
Kui tootepõhise võrdlusaluse käitiseosasse kuulub ELi süsteemi välisest käitisest või muust üksusest imporditud mõõdetav soojus, siis vähendatakse asjaomasele tootepõhise võrdlusaluse käitiseosale eraldatavat artikli 10 lõike 2 punkti a kohaselt määratud esialgset aastast tasuta saastekvootide kogust arvu võrra, mis saadakse ELi süsteemi välisest käitisest või muust üksusest varasema, asjaomasel aastal imporditud soojuse koguse korrutamisel mõõdetava soojuse jaoks I lisas sätestatud soojuspõhise võrdlusaluse väärtusega.
Artikkel 14
Kütuse- ja elektrienergia omavaheline asendatavus
1. Iga I lisas osutatud tootepõhise võrdlusaluse käitiseosa puhul, milles võib kütuse- ja elektrienergiat omavahel asendada, saadakse esialgne aastane tasuta saastekvootide arv I lisas osutatud asjaomase toote võrdlusaluse väärtuse korrutamisel varasema tootepõhise tootmistasemega, mis korrutatakse arvuga, mis saadakse käesoleva otsuse artikli 9 lõikes 1 osutatud võrdlusperioodil toimunud otsese koguheite, sh imporditud netosoojuse heite (CO2-ekvivalenttonnides) jagamisel summaga, mis saadakse selle otsese koguheite liitmisel asjaomase kaudse heitega, mis tekkis käesoleva otsuse artikli 9 lõikes 1 osutatud võrdlusperioodil.
2. Lõike 1 kohase arvutuse tegemisel viitab asjakohane kaudne heide I lisas osutatud protsesside ja heite määratluses märgitud asjakohasele elektritarbimisele (megavatt-tundides) asjaomase toote tootmisel käesoleva otsuse artikli 9 lõikes 1 osutatud võrdlusperioodil, kus iga MWh korrutatakse 0,465 tonni CO2-ga ja väljendatakse CO2-tonnides.
Lõike 1 kohase arvutuse tegemisel viitab imporditud netosoojuse heide sellisele asjaomase toote tootmiseks kasutatud mõõdetava soojuse kogusele, mis imporditi ELi süsteemi kuuluvatest käitistest käesoleva otsuse artikli 9 lõikes 1 osutatud võrdlusperioodil ja mida on korrutatud I lisas osutatud soojuspõhise võrdlusaluse väärtusega.
III PEATÜKK
SAASTEKVOOTIDE ERALDAMISE OTSUSED
Artikkel 15
Riiklikud rakendusmeetmed
1. Direktiivi 2003/87/EÜ artikli 11 lõike 1 kohaselt edastavad liikmesriigid komisjonile 30. septembriks 2011 nende territooriumil asuvate direktiiviga 2003/87/EÜ hõlmatud käitiste loetelu, sealhulgas vastavalt artiklile 5 kindlaks tehtud käitised, kasutades selleks komisjoni poolt ette nähtud elektroonilist vormi.
2. Lõikes 1 osutatud loetelu sisaldab iga tegevkäitise kohta eelkõige järgmist:
a)
käitise ja selle süsteemipiiride tunnusandmed, kasutades selleks ELi tehingulogis (CITL) osutatud käitise tunnuskoodi;
b)
käitise iga käitiseosa tunnusandmed;
c)
iga tootepõhise võrdlusaluse käitiseosa kohta esialgne installeeritud võimsus koos asjaomase toote aastase tootmismahuga ajavahemikul 1. jaanuarist 2005 kuni 31. detsembrini 2008;
d)
iga käitise ja käitiseosa kohta teave, kas ta kuulub või ei kuulu sektorisse või allsektorisse, mida ähvardab otsusega 2010/2/EL määratud märkimisväärne kasvuhoonegaaside heite ülekandumise oht;
e)
iga käitiseosa kohta artikli 10 lõike 2 kohaselt määratud esialgne aastane tasuta saastekvootide arv, mis eraldatakse ajavahemikuks 2013-2020;
f)
lisaks punktile d märgitakse selliste käitiseosade kohta, mis ei kuulu sektorisse või allsektorisse, mida ähvardab otsusega 2010/2/EL määratud märkimisväärne kasvuhoonegaaside heite ülekandumise oht, ajavahemikuks 2013-2020 eraldatav esialgne aastane tasuta saastekvootide arv, mida kooskõlas artikli 10 lõikega 4 vähendatakse võrdsete koguste võrra alates 80 % saastekvootidest aastal 2013 kuni 30 % saastekvootidest aastal 2020;
g)
iga käitise kohta artikli 10 lõike 6 kohaselt määratud esialgne aastane tasuta saastekvootide üldkogus, mis eraldatakse ajavahemikuks 2013-2020.
Loetelus on ka märgitud kõik soojatootmisega tegelevad elektritootjad ja väikesed käitised, keda võib direktiivi 2003/87/EÜ artikli 27 kohaselt ELi süsteemist välja arvata.
3. Pärast käesoleva artikli lõikes 1 viidatud loetelu kättesaamist hindab komisjon iga käitise kuulumist loetelusse ja käitistele eraldatavaid esialgseid aastasi tasuta saastekvootide üldkoguseid.
Pärast seda, kui iga liikmesriik on teatanud ajavahemikuks 2013-2020 eraldatava tasuta saastekvootide esialgse aastase üldkoguse, määrab komisjon direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a lõikes 5 osutatud ühtse sektoriülese paranduskoefitsiendi. See määratakse nii, et ajavahemiku 2013-2020 igaks aastaks käitistele, mis ei ole elektritootjad, eraldatud tasuta saastekvootide esialgsete aastaste üldkoguste (saadud ilma VI lisas osutatud koefitsiente kohaldamata) summat võrreldakse saastekvootide aastase kogusega, mis direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a lõike 5 kohaselt arvutatakse käitistele, mis ei ole elektritootjad ega uued osalejad, võttes arvesse asjaomast osa direktiivi artikli 9 kohaselt määratud ELi saastekvootide üldkogusest ning asjaomaseid heitkoguseid, mis kuuluvad ELi süsteemi alates 2013. aastast.
4. Kui komisjon ei lükka tagasi ühegi käitise kuulumist loetelusse ega käitisele eraldatavat esialgset aastast tasuta saastekvootide üldkogust, siis määrab asjaomane liikmesriik käesoleva otsuse artikli 10 lõike 9 kohaselt kindlaks ajavahemiku 2013-2020 igaks aastaks eraldatava lõpliku aastase tasuta saastekvootide üldkoguse.
5. Pärast seda, kui liikmesriigid on kõikide oma territooriumil asuvate tegevkäitiste lõpliku aastase tasuta saastekvootide koguse kindlaks määranud, esitavad liikmesriigid komisjonile loetelu ajavahemiku 2013-2020 lõplikest aastastest tasuta saastekvootide kogustest, mis on määratud vastavalt artikli 10 lõikele 9.
Artikkel 16
Kasvuhoonegaaside heite ülekandumise ohu muutumine
Kolme kuu jooksul pärast direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a lõikes 13 osutatud loetelu vastuvõtmist aastate 2015-2020 kohta või pärast otsuses 2010/2/EL määratud loetelu täienduste vastuvõtmist aastate 2013 ja 2014 kohta vaatab iga liikmesriik läbi käesoleva otsuse artikli 15 lõikes 1 osutatud loetelu ja vajaduse korral märgib selgesti ära käitised ja käitiseosad, mille puhul kasvuhoonegaaside heite ülekandumise oht on muutunud, ning nende käitiste ja käitiseosade esialgsed tasuta eraldatavate saastekvootide aastased kogused, ja esitab selle loetelu komisjonile.
IV PEATÜKK
UUED OSALEJAD JA SULGEMINE
Artikkel 17
Tasuta saastekvootide taotlemine
1. Pärast taotluse saamist uuelt osalejalt määravad liikmesriigid kehtivate eeskirjade kohaselt kindlaks saastekvootide koguse, mis asjaomasele käitisele tasuta eraldatakse, kui tema tavavõimsusega tegevus algab ja esialgne installeeritud võimsus on kindlaks määratud.
2. Liikmesriigid võtavad vastu üksnes sellised taotlused, mis esitatakse pädevale asutusele ühe aasta jooksul pärast asjaomase käitise või käitiseosa tavavõimsusega tegevuse algust.
3. Liikmesriigid jagavad asjaomase käitise käesoleva otsuse artikli 6 kohaselt käitiseosadeks ja nõuavad käitajalt, et ta esitaks koos lõikes 1 osutatud taotlusega pädevale asutusele eraldi iga käitiseosa kohta kogu asjakohase teabe ja kõik andmed iga V lisas osutatud parameetri kohta. Vajaduse korral paluvad liikmesriigid käitajatel esitada üksikasjalikumat teavet.
4. Direktiivi 2003/87/EÜ artikli 3 lõikes h osutatud käitiste puhul, välja arvatud pärast 30. juunit 2011 oluliselt suurenenud võimsusega käitised, nõuavad liikmesriigid käitajalt, et nad määraksid iga käitiseosa esialgse installeeritud võimsuse artikli 7 lõikes 3 osutatud metoodika kohaselt, kasutades võrdlusena tavavõimsusega tegevuse alguse määramisel aluseks olnud katkematut 90-päevast ajavahemikku. Enne käitisele saastekvootide arvutamist kiidavad liikmesriigid kõnealuse iga käitiseosa esialgse installeeritud võimsuse heaks.
5. Liikmesriigid võtavad vastu üksnes sellised käesoleva artikli kohaselt esitatud andmed, mille tõendaja on vastavalt artikli 8 nõuetele tunnistanud nõuetekohasteks, selleks et tagada usaldusväärsete ja õigete andmete esitamine.
Artikkel 18
Tootmistasemed
1. Direktiivi 2003/87/EÜ artikli 3 lõikes h osutatud käitiste puhul, välja arvatud pärast 30. juunit 2011 oluliselt suurenenud võimsusega käitised, määravad liikmesriigid iga käitise tootmistasemed järgmiselt:
a)
tootepõhine tootmistase saadakse iga toote puhul, millele on määratud I lisas osutatud tootepõhine võrdlusalus, asjaomases käitises selle toote tootmiseks kasutatava esialgse installeeritud võimsuse korrutamisel standardse võimsuskasutusteguriga;
b)
soojuspõhine tootmistase saadakse esialgse installeeritud võimsuse, mida kasutatakse sellise mõõdetava soojuse tootmiseks või impordiks ELi süsteemis osalevatest käitistest (või tootmiseks ja impordiks mõlemaks), mida tarbiti käitise süsteemipiirides toodete tootmiseks, mehaanilise energia tootmiseks (mida ei kasutata elektri tootmiseks), soojendamiseks või jahutamiseks (mida ei tarbitud elektri tootmiseks) või eksporditi teise, ELi süsteemi välisesse käitisesse või muusse üksusesse (välja arvatud eksport elektri tootmiseks), korrutamisel arvestatava võimsuskasutusteguriga;
c)
kütusepõhine tootmistase saadakse asjaomase käitise esialgse installeeritud võimsuse, mida kasutati kütuste tarbimiseks sellise mõõdetamatu soojuse tootmiseks, mida tarbiti toodete tootmiseks, mehaanilise energia tootmiseks (mida ei kasutatud elektri tootmiseks), soojendamiseks või jahutamiseks (mida ei tarbitud elektri tootmiseks), sealhulgas ohutus-tõrvikpõletamiseks, korrutamisel arvestatava võimsuskasutusteguriga;
d)
protsessiheitepõhine tootmistase saadakse protsessiüksuse esialgse installeeritud võimsuse, millega tekitatakse protsessiheidet, korrutamisel arvestatava võimsuskasutusteguriga.
2. Lõike 1 punktis a osutatud standardse võimsuskasutusteguri määrab kindlaks komisjon andmete põhjal, mille liikmesriigid käesoleva otsuse artikli 7 kohaselt on kogunud, ja komisjon avaldab selle. Iga I lisas osutatud tootepõhise võrdlusaluse puhul on see 80-protsentiil kõikide asjaomast toodet tootvate käitiste keskmistest aastastest võimsuskasutusteguritest. Iga asjaomast toodet tootva käitise keskmine aastane võimsuskasutustegur saadakse ajavahemiku 2005-2008 keskmise aastase toodangu jagamisel esialgse installeeritud võimsusega.
Lõike 1 punktides b-d osutatud arvestatava võimsuskasutusteguri määravad kindlaks liikmesriigid nõuetekohaselt põhjendatud ja sõltumatult tõendatud teabe põhjal, mis neil on käitise kavandatud tavavõimsusega tegevuse, hoolduse, tavalise tootmistsükli, energiatõhusate tehnoloogiate ja tüüpilise võimsuskasutuse kohta asjaomases sektoris, mida võrreldakse sektorile eriomase teabega.
Lõike 1 punktis d osutatud arvestatava võimsuskasutusteguri määramisel vastavalt eelmisele lausele võtavad liikmesriigid arvesse ka nõuetekohaselt põhjendatud ja sõltumatult tõendatud teavet, mis neil on sisendi ja kasvuhoonegaaside suhtes tõhusa tehnoloogia heitemahukuse kohta.
3. Käitiste puhul, mille võimsus on pärast 30. juunit 2011 oluliselt suurenenud, määravad liikmesriigid kooskõlas lõikega 1 tootmistaseme kindlaks üksnes sellise käitiseosa lisatud võimsuse jaoks, millega oluliselt suurenenud võimsus on seotud.
Käitiste puhul, mille võimsus on pärast 30. juunit 2011 oluliselt vähenenud, määravad liikmesriigid kooskõlas lõikega 1 tootmistaseme kindlaks üksnes sellise käitiseosa vähenenud võimsuse jaoks, millega oluliselt vähenenud võimsus on seotud.
Artikkel 19
Saastekvootide eraldamine uutele osalejatele
1. Saastekvootide eraldamiseks uutele osalejatele, välja arvatud direktiivi 2003/87/EÜ artikli 3 lõike h kolmandas taandes osutatud käitistele, arvutavad liikmesriigid välja käitisele tavavõimsusega tegevuse alguseks eraldatava esialgse aastase tasuta saastekvootide koguse, iga käitiseosa kohta eraldi, järgmiselt:
a)
iga tootepõhise võrdlusaluse käitiseosa puhul saadakse antud aastaks eraldatav esialgne aastane tasuta saastekvootide kogus kõnealuse tootepõhise võrdlusaluse väärtuse korrutamisel asjaomase tootepõhise tootmistasemega;
b)
iga soojuspõhise võrdlusaluse käitiseosa puhul saadakse eraldatav esialgne aastane tasuta saastekvootide kogus mõõdetava soojuse jaoks kehtestatud I lisas osutatud soojuspõhise võrdlusaluse väärtuse korrutamisel soojuspõhise tootmistasemega;
c)
iga kütusepõhise võrdlusaluse käitiseosa puhul saadakse eraldatav esialgne aastane tasuta saastekvootide kogus I lisas osutatud kütusepõhise võrdlusaluse väärtuse korrutamisel kütusepõhise tootmistasemega;
d)
iga protsessiheitega seotud käitiseosa puhul saadakse antud aastaks eraldatav esialgne aastane tasuta saastekvootide kogus protsessiheitepõhise tootmistaseme korrutamisel 0,9700-ga.
Esialgse aastase tasuta saastekvootide koguse arvutamisel kohaldatakse koos vajalike muudatustega käesoleva otsuse artikli 10 lõikeid 4-6 ja 8 ning artikleid 11, 12, 13 ja 14.
2. Sõltumatult tõendatud heitkoguste jaoks, mis uuel osalejal tekkisid enne tavavõimsusega tegevuse algust, eraldatakse täiendavaid saastekvoote varasemate heitkoguste põhjal, mida väljendatakse CO2-ekvivalenttonnides.
3. Esialgne aastane tasuta saastekvootide üldkogus on summa kõikide käitiseosade esialgsetest aastastest tasuta saastekvootide kogustest, mis on arvutatud vastavalt lõikele 1, ja lõikes 2 osutatud täiendavatest saastekvootidest. Kohaldatakse artikli 10 lõike 7 teist lauset.
4. Liikmesriigid teatavad komisjonile viivitamata esialgse aastase tasuta saastekvootide üldkoguse. Direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10 lõike 7 kohaselt uute osalejate jaoks loodud reservist eraldatakse saastekvoote ajalises järjestuses, mis lähtub nimetatud teate kättesaamisest.
Komisjon võib keelduda asjaomasele käitisele esialgse aastase tasuta saastekvootide üldkoguse eraldamisest. Kui komisjon ei keeldu esialgse aastase tasuta saastekvootide üldkoguse eraldamisest, määrab asjaomane liikmesriik kindlaks tasuta saastekvootide lõpliku aastase koguse.
5. Lõplik aastane tasuta saastekvootide kogus saadakse käesoleva artikli lõike 3 kohaselt määratud esialgse aastase tasuta saastekvootide üldkoguse iga-aastasel kohandamisel direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a lõikes 7 osutatud lineaarse vähendamisteguriga, kasutades võrdlusena asjaomasele käitisele 2013. aastaks eraldatud esialgset aastast tasuta saastekvootide üldkogust.
6. Kui direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a lõike 7 kohaselt uute osalejate jaoks reservi pandud saastekvootide kogusest pool, olenemata direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a lõike 8 alusel kasutada olevast saastekvootide kogusest, on uutele osalejatele eraldatud või eraldatakse veel kuni aastani 2020, siis annab komisjon hinnangu vajadusele kehtestada järjekorrasüsteem selleks, et kõikidele oleks tagatud õiglane juurdepääs reservile.
Artikkel 20
Saastekvootide eraldamine uuele osalejale pärast võimsuse olulist suurenemist
1. Kui käitise võimsus on pärast 30. juunit 2011 oluliselt suurenenud, määravad liikmesriigid käitaja sellekohase avalduse saamisel osutatud suurenenud võimsuse jaoks tasuta eraldatavate saastekvootide koguse artiklis 19 osutatud metoodikat kasutades ja ilma et see piiraks artikli 10 kohast saastekvootide eraldamist.
2. Liikmesriigid nõuavad, et käitaja esitaks koos avaldusega tõendeid, mis näitavad võimsuse olulise suurenemise tingimuste täitmist, ning annaks saastekvootide eraldamise otsustamise toetuseks artikli 17 lõikes 3 osutatud teavet. Liikmesriigid nõuavad käitajalt eelkõige, et ta esitaks andmed käitiseosa lisatud võimsuse ja installeeritud võimsuse kohta pärast võimsuse suurenemist, mille tõendaja on vastavalt artikli 8 nõuetele tunnistanud nõuetekohasteks. Liikmesriigid käsitlevad seda käitiseosal pärast võimsuse olulist suurenemist olevat installeeritud võimsust käitiseosa esialgse installeeritud võimsusena, kui hindavad iga järgmist olulist võimsuse muutumist.
Artikkel 21
Võimsuse oluline vähenemine
1. Kui käitise võimsus on pärast 30. juunit 2011 oluliselt vähenenud, määravad liikmesriigid koguse, mille võrra tasuta eraldatud saastekvoote tuleb vähendada võimsuse vähenemise tõttu. Selleks nõuavad liikmesriigid käitajalt, et ta esitaks andmed käitiseosa vähenenud võimsuse ja installeeritud võimsuse kohta pärast võimsuse vähenemist, mille tõendaja on vastavalt artikli 8 nõuetele tunnistanud nõuetekohasteks. Liikmesriigid käsitlevad seda käitiseosal pärast võimsuse olulist vähenemist olevat installeeritud võimsust käitiseosa esialgse installeeritud võimsusena, kui hindavad iga järgmist olulist võimsuse muutumist.
2. Liikmesriigid vähendavad igale käitiseosale eraldatud esialgset aastast tasuta saastekvootide kogust asjaomase käitiseosa oluliselt vähenenud võimsuse jaoks artikli 19 lõike 1 kohaselt välja arvutatud esialgse aastase tasuta saastekvootide koguse võrra.
Seejärel määravad liikmesriigid asjaomase käitise esialgse aastase saastekvootide üldkoguse selle metoodika järgi, mida kasutati esialgse aastase saastekvootide üldkoguse arvutamiseks enne võimsuse olulist vähenemist, ning kooskõlas artikli 10 lõikega 9 asjaomasele käitisele eraldatava lõpliku aastase tasuta saastekvootide üldkoguse.
3. Käitisele eraldatavate saastekvootide kogust kohandatakse vastavalt alates aastast, mis järgnes võimsuse vähenemise aastale, või alates 2013. aastast, kui võimsuse oluline vähenemine toimus enne 1. jaanuari 2013.
Artikkel 22
Käitise tegevuse lõpetamine
1. Käitis loetakse tegevuse lõpetanuks, kui on täidetud üks järgmistest tingimustest:
a)
kasvuhoonegaaside heiteloa, direktiivi 2008/1/EÜ kohase loa või mõne muu asjakohase keskkonnaloa kehtivus on lõppenud;
b)
punktis a osutatud load on tühistatud;
c)
käitise tegevus ei ole tehniliselt võimalik;
d)
käitis ei tegutse, kuid on tegutsenud varem ja tehniliselt ei ole võimalik tegevust taasalustada;
e)
käitis ei tegutse, kuid on tegutsenud varem ja käitajal ei ole võimalik kinnitada, et käitis taasalustab tegevust hiljemalt kuue kuu jooksul pärast tegevuse lõpetamist. Liikmesriigid võivad seda ajavahemikku pikendada kuni 18 kuuni, kui käitaja suudab kinnitada, et käitis ei saa taasalustada tegevust kuue kuu jooksul erakorraliste ja ettenägematute asjaolude tõttu, mida ei oleks saanud vältida ka suurima hoolsuse korral ning mis ei ole asjaomase käitise käitaja kontrolli all, näiteks sellised asjaolud nagu loodusõnnetus, sõda, sõjaoht, terrorism, revolutsioon, mäss, sabotaaž või vandalism.
2. Lõike 1 punkti e ei kohaldata käitistele, mis on reservis või ooteseisundis, ja käitistele, mida käitatakse hooajalise graafiku järgi, kui on täidetud kõik järgmised tingimused:
a)
käitajal on kasvuhoonegaaside heiteluba ja kõik muud asjakohased load;
b)
tehniliselt on võimalik alustada tegevust ilma käitises füüsilisi muudatusi tegemata;
c)
teostatakse regulaarset hooldust.
3. Kui käitis on tegevuse lõpetanud, ei väljasta asjaomane liikmesriik sellele käitisele tegevuse lõpetamisele järgneval aastal saastekvoote.
4. Liikmesriigid võivad peatada saastekvootide väljastamise lõike 1 punktis e osutatud käitistele seniks, kuni käitise tegevuse taasalustamine ei ole kinnitust leidnud.
Artikkel 23
Käitise tegevuse osaline lõpetamine
1. Käitis loetakse tegevuse osaliselt lõpetanuks, kui üks käitiseosa, mis kasutab vähemalt 30 % käitise lõplikust aastasest tasuta eraldatud saastekvootide kogusest või enam kui 50 000 saastekvooti talle eraldatud saastekvootidest, vähendab oma tootmistaset antud kalendriaastal vähemalt 50 % võrra võrreldes tootmistasemega, mida kasutati käitiseosa saastekvootide arvutamiseks kooskõlas artikliga 9 või kui see oli asjakohane, kooskõlas artikliga 18 (edaspidi „esialgne tootmistase”).
2. Järgmisel aastal pärast seda aastat, mille jooksul käitis osaliselt lõpetas tegevuse, või alates 2013. aastast, kui tegevuse osaline lõpetamine toimus enne 1. jaanuari 2013, kohandatakse saastekvootide eraldamist sellele käitisele järgmiselt.
Kui lõikes 1 osutatud käitiseosa tootmistaset vähendatakse võrreldes esialgse tootmistasemega 50-75 %, saab käitiseosa üksnes pooled esialgu eraldatud saastekvootidest.
Kui lõikes 1 osutatud käitiseosa tootmistaset vähendatakse võrreldes esialgse tootmistasemega 75-90 %, saab käitiseosa üksnes 25 % esialgu eraldatud saastekvootidest.
Kui lõikes 1 osutatud käitiseosa tootmistaset vähendatakse võrreldes esialgse tootmistasemega 90 % või enam, ei eraldata sellele käitiseosale tasuta saastekvoote.
3. Kui lõikes 1 osutatud käitiseosa tootmistase jõuab tootmistasemeni, mis on enam kui 50 % esialgsest tootmistasemest, saab tegevuse osaliselt lõpetanud käitis talle esialgselt eraldatud saastekvoodid järgmisel aastal pärast seda aastat, mille jooksul tootmistase ületas 50 % künnise.
4. Kui lõikes 1 osutatud käitiseosa tootmistase jõuab tootmistasemeni, mis on enam kui 25 % esialgsest tootmistasemest, saab tegevuse osaliselt lõpetanud käitis talle esialgselt eraldatud saastekvootidest pooled järgmisel aastal pärast seda aastat, mille jooksul tootmistase ületas 25 % künnise.
Artikkel 24
Käitise tegevuse muutus
1. Liikmesriigid tagavad, et käitajad esitavad käitise võimsuse, tootmistaseme ja tegevuse kavandatavaid või ellu viidud muudatusi käsitleva kogu teabe pädevale asutusele iga aasta 31. detsembriks.
2. Kui käitise võimsuse, tootmistaseme või tegevuse muutus mõjutab käitise saastekvootide kogust, esitavad liikmesriigid selleks komisjoni poolt ette nähtud elektroonilist vormi kasutades kogu asjakohase teabe, sealhulgas asjaomasele käitisele tasuta eraldatud saastekvootide läbivaadatud esialgse aastase üldkoguse, mis on määratud kooskõlas käesoleva otsusega, komisjonile enne tasuta saastekvootide lõpliku aastase üldkoguse määramist. Komisjon võib keelduda asjaomasele käitisele läbivaadatud esialgse aastase tasuta saastekvootide üldkoguse eraldamisest.
V PEATÜKK
LÕPPSÄTE
Artikkel 25
Adressaadid
Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.
Brüssel, 27. aprill 2011