РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 807/2010 НА КОМИСИЯТА
от 14 септември 2010 година
относно установяване на подробни правила за снабдяването с храна от интервенционни складове в полза на най-нуждаещите се лица в Съюза
(кодифициран текст)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 г. за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти („Общ регламент за ООП“) (1), и по-специално член 43, букви ж) и з) във връзка с член 4 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕИО) № 3149/92 на Комисията от 29 октомври 1992 г. относно установяване на подробни правила за снабдяването с храна от интервенционни складове в полза на най-нуждаещите се лица в Общността (2) е бил неколкократно и съществено изменян (3). С оглед постигане на яснота и рационалност посоченият регламент следва да бъде кодифициран.
(2)
Процедурата и правилата за съставяне на годишния план за разпределяне на продукти от интервенционни складове, изработени от Комисията въз основа на информация, предоставена от държавите-членки, следва да бъдат опростени и графикът следва да бъде адаптиран с оглед на изискванията за разпределяне към бенефициерите и на нуждата от финансово управление на публичните интервенционни складове.
(3)
За да се осигури по-хомогенното прилагане на тази схема в държавите-членки, които участват в нея, целесъобразно е да се прецизира кои са „бенефициерите“ и „крайните получатели“ на мярката. За да се улесни управлението и контролът на прилагането на годишния план, благотворителните организации, определени от компетентните национални органи, могат да се считат за крайни получатели, ако те действително са ангажирани в местното разпределение на хранителните продукти, под различни форми, където живеят най-нуждаещите се лица.
(4)
Снабдяването със селскостопански продукти и храни на най-нуждаещите се лица в Съюза обикновено включва продукти, преработени или пакетирани от продукти, изтеглени от интервенционни складове на Съюза. Целта може да бъде постигната и чрез доставка на селскостопански продукти и храни от същата категория продукти от пазара на Съюза. В такива случаи доставката се възстановява под формата на изтегляне и прехвърляне на продукти от интервенционни складове.
(5)
За да се справи със ситуации, в които определени основни продукти временно не са налични в интервенционните складове по време на приемането на годишен план или по време на неговото изпълнение, член 27 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 предвижда тези продукти да могат да бъдат мобилизирани на пазара на Съюза, но само при условия, които не са в конфликт с принципа на снабдяване от интервенционните запаси. Трябва да бъдат определени правилата за такова мобилизиране.
(6)
С цел съобразяване с принципа за даване на приоритет на интервенционните складове при мобилизирането на продукти за най-нуждаещите се лица в рамките на Съюза следва да бъде осигурено оптимално разпределение на съществуващите публични запаси сред държавите-членки, участващи в схемата, когато се приема планът, и транспортните операции в рамките на Съюза, наложени поради липсата на необходимите продукти в една или повече държави-членки, следва да бъдат координирани; като има предвид, че за целите на прилагането на член 27 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 следва също така да се регламентира праг на минималното количество, под който не следва да се извършва прехвърляне в рамките на Съюза с оглед на доброто икономическо управление.
(7)
За разумното управление на схемата и организирането на изпълнението на годишния план на Съюза, е уместно най-напред, когато се приема планът, да се определи за кои продукти временната липса оправдава мобилизирането на пазара на същия продукт или продукт от същата категория, и след това да се регламентират финансовите средства, които да бъдат отпуснати на държавата-членка за тази цел. За да бъдат изпълнени гореспоменатите цели, тези средства следва да бъдат разпределени въз основа на заявленията, подадени от държавите-членки за годишния план, количеството на липсващите продукти в интервенционните складове и средствата, предоставени през предишни финансови години и ефективното им използване.
(8)
С цел да се даде приоритет на използването на интервенционните складове, следва да бъде определено, че продуктите, изтеглени от тези складове, трябва да бъдат разпределени преди да се предприемат действия за мобилизиране на продукти от същата категория на пазара на Съюза.
(9)
Следва да се постигнат най-добрите условия за извършване на различните видове доставки и следва да се уточни, че поканите за участие в търгове трябва да се публикуват, за да се осигури равнопоставен достъп на всички оператори, установени в Съюза.
(10)
Следва изрично да бъде отбелязано, че тези покани трябва да включват всички необходими разпоредби за доставката на стоки, и следва да се предвиди възможността да се приведе в съответствие плащането на стоките със спазването на определените изисквания.
(11)
Продуктите за изтегляне от интервенционните складове съгласно годишния план могат да се доставят като непреработени или преработени с цел производство на храни или да бъдат изтеглени чрез заплащане за доставката или производството на храни, пуснати в обращение в Съюза. В този случай следва да се посочат продуктите в интервенционните складове, които могат да бъдат изтегляни чрез заплащане за производството на зърнени, оризови и млечни продукти.
(12)
За да се реагира по-ефективно на нуждите на благотворителните организации и да се разшири асортимента от доставяните хранителни продукти, следва да се постанови, че продуктите от интервенционните складове могат, при определени условия, да се влагат в други продукти за целите на производството на храни.
(13)
Условията за възстановяване на разходите на благотворителните организации, поети във връзка с транспортирането на продукти, както и, където е целесъобразно, на административни разходи, следва да бъдат определени в рамките на наличните средства Правилата за осчетоводяване на стойността на продуктите, изтеглени от интервенционни складове за целите на отчитането на разходите на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) наред с правилата, приложими за случаите, в които складовите наличности се прехвърлят от една държава-членка в друга.
(14)
Транспортните разходи трябва да бъдат възстановени на базата на надлежно обосновани действителни разходи, установени въз основа на процедура по покана за участие в търг. Следва да се уточни обаче, че възстановяването на транспортни разходи между складовете на благотворителната организация и мястото на крайното разпределение се осъществява на базата на подкрепящи доказателства.
(15)
С цел да се осигури по-доброто използване на наличните ресурси, следва да се посочи, че разходите за транспортиране на продуктите в никакъв случай не могат да водят до плащания под формата на продукти.
(16)
Най-подходящите видове проверки по прилагането на практика на годишния план трябва да бъде определени и по-специално броят на проверките, които трябва да бъдат направени от компетентните органи. Годишните доклади за изпълнението на плана трябва да включват информация, която позволява както да се оценят резултатите от проверките, така и да се оцени действието.
(17)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет за общата организация на селскостопанските пазари,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Държавите-членки, желаещи да прилагат мерките, предвидени в член 27 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, в полза на най-нуждаещите се в Съюза, уведомяват Комисията за това не по-късно от 1 февруари преди периода на изпълнение на годишния план, посочен в член 2 от настоящия регламент.
2. Най-късно до 31 май държавите-членки уведомяват Комисията относно:
а)
количествата продукти от всеки вид (изразени в тонове), необходими за изпълнение на плана на тяхна територия за въпросната година;
б)
видът, в който продуктите ще бъдат разпределени на бенефициерите;
в)
критериите, на които трябва да отговарят бенефициерите;
г)
когато е приложимо, размера на разходите, които могат да бъдат наложени на бенефициерите съгласно член 27, параграф 1, втора алинея, буква б) от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
3. За целите на настоящия регламент „най-нуждаещи се лица“ означава физически лица, независимо дали са отделни личности, семейства или групи, съставени от такива лица, чиято социална и финансова зависимост е констатирана или призната въз основа на критериите, използвани от благотворителните организации и които са одобрени от компетентните органи.
Член 2
1. Преди 1 октомври всяка година Комисията приема годишен план за разпределението на хранителни продукти в полза на най-нуждаещите се лица, за всяка държава-членка съответно, наричан по-нататък „план“. С цел разпределянето на ресурси сред държавите-членки, Комисията взема предвид най-добрите приблизителни изчисления на броя на най-нуждаещите се лица в съответните държави-членки. Комисията също така взема предвид как са били извършени операциите и използвани ресурсите през предишните финансови години, по-специално въз основа на отчетите, предвидени в член 11.
2. Преди да състави плана, Комисията се консултира с основните организации, запознати с проблемите на най-нуждаещите се в Съюза.
3. Планът включва по-специално:
а)
за всяка държава-членка, прилагаща мярката, следните елементи:
i)
максималните налични финансови ресурси за изпълнението на своята част от плана;
ii)
количеството на всеки тип продукт, което да се изтегли от запасите, поддържани в разплащателните или интервенционните агенции, наричани по-нататък „интервенционни агенции“;
iii)
наличните субсидии за закупуването на всеки продукт от пазара на Съюза, където необходимият продукт временно липсва в складовете на интервенционните агенции, когато се приема планът.
Субсидиите се определят за всеки продукт, като се вземе предвид първо количеството, посочено в уведомлението от държавата-членка съгласно член 1, параграф 2, второ - количествата, които не са налични в интервенционните складове, и трето - продуктите, за които е подадена заявка и които са ѝ били отпускани през предишни финансови години и действителното им използване.
Субсидиите се изчисляват в евро, като се използва счетоводната стойност на продуктите, които не са в наличност в интервенционните складове, определена в съответствие с член 5, параграф 1;
iv)
когато е приложимо, субсидии за закупуване от пазара на Съюза на един или повече продукти, които липсват в държавата-членка, в която са необходими, и където прехвърлянето в рамките на Съюза, необходимо за изпълнението на плана в тази държава-членка, съответства на количество от 60 тона или по-малко от всеки липсващ продукт.
Субсидиите се изчисляват в евро, като се използва счетоводната стойност на съответните продукти в интервенционните складове, определена в съответствие с член 5, параграф 1.
б)
средствата, необходими за покриване на разходите по прехвърлянето в рамките на Съюза на интервенционните продукти от интервенционната агенция в държава-членка, различна от тази, в която е необходим продуктът.
4. Комисията публикува плана възможно най-бързо.
Член 3
1. Срокът за изпълнение на плана започва да тече на 1 октомври и приключва на 31 декември на следващата година.
2. Изтеглянията на продукти от интервенционните складове се провеждат от 1 октомври до 31 август на следващата година при постоянен ритъм и в съответствие с изискванията за прилагането на плана на практика.
70 % от количествата, посочени в член 2, параграф 3, буква а), подточка ii), трябва да се изтеглят от интервенционните складове преди 1 юли от годината на изпълнение на плана. Това задължение обаче не се отнася до разпределянето на количества, по-малки или равни на 500 тона. Количествата, които не са били изтеглени от интервенционните складове към 30 септември от годината на изпълнение на плана, престават да се отпускат на посочената за получаването им държава-членка в рамките на въпросния план.
Въпреки това, в случая на маслото и обезмасленото мляко на прах 70 % от продуктите трябва да бъдат изтеглени от интервенционните складове преди 1 февруари на годината на изпълнение на плана. Това изискване обаче не се прилага за разпределенията на количества по-малки или равни на 500 тона.
В случай на надхвърляне на сроковете, предвидени в първата, втората и третата алинеи, разходите за складиране на интервенционните продукти повече не се покриват от бюджета на Съюза. Тази разпоредба не се отнася за продуктите, които не са били изтеглени от интервенционните складове до 30 септември от годината на изпълнение на съответния план.
Продуктите, подлежащи на изтегляне, трябва да бъдат изнесени от интервенционните складове в срок от шестдесет дни след датата на подписване на договор от спечелилия търга участник за възлагане на съответната доставка или, в случаите на прехвърляне, в срок от шестдесет дни след уведомяването на компетентните органи на доставящата държава-членка от компетентните органи на получаващата държава-членка.
3. За продуктите, закупувани от пазара по реда на член 2, параграф 3, буква а), подточки iii) и iv), операциите по заплащането на продуктите, доставяни от оператора, трябва да бъдат приключени преди 1 септември от годината на изпълнение на плана.
4. По време на периода на прилагането на плана държавите-членки уведомяват Комисията за всякакви промени, които са направили при изпълнението на плана на тяхна територия в стриктните граници на финансовите средства, които са предоставени на тяхно разположение. Това уведомяване трябва да бъде придружено от цялата съответна информация. Когато оправданите изменения засягат 5 % или повече от количествата или стойностите, вписани за всеки продукт в плана на Съюза, планът трябва да бъде ревизиран.
5. Държавите-членки информират незабавно Комисията за намаленията на разходите, предвиждани за прилагането на плана. Комисията може да разпредели наличните ресурси на други държави-членки въз основа на техните искания и действителната употреба на продуктите, които са на разположение, както и разпределенията, направени през предходните финансови години.
Член 4
1. Изпълнението на плана включва:
а)
доставката на продукти, изтеглени от интервенционните складове;
б)
доставката на продукти, набавени от пазара на Съюза, по реда на член 2, параграф 3, буква а), подточки iii) и iv);
в)
доставката на преработени селскостопански продукти или хранителни продукти, които са в наличност или могат да бъдат набавени от пазара, посредством заплащане чрез доставка на продукти от интервенционните складове.
2. Закупените от пазара продукти по смисъла на параграф 1, буква б), трябва да са от същата категория като продукта, временно липсващ в интервенционните складове.
Въпреки това, в случай на липса на ориз в интервенционните складове Комисията може да даде разрешение за изтегляне от интервенционните складове на семена на зърнени култури, за да бъде заплатено набавянето на пазара на ориз и на продукти на оризова основа.
По същия начин, в случай на липса на семена на зърнени култури в интервенционните складове, Комисията може да даде разрешение за изтегляне от интервенционните складове на ориз, за да бъде заплатено набавянето на пазара на семена на зърнени култури и на продукти на тяхна основа.
Определен продукт може да бъде набавен от пазара, само ако всички количества на продукта от същата категория, който трябва да се изтегли от интервенционните складове по реда на член 2, параграф 3, буква а), подточка ii), включително количествата за прехвърляне по реда на член 8, са вече разпределени. Компетентният национален орган информира Комисията за откриването на процедури за набавяне на продукти на пазара.
3. В случаите, в които осигуряването на храна се отнася за продукти, изтеглени от интервенционните складове, компетентният национален орган издава или организира издаването на покана за участие в търг, за да се определят най-изгодните условия за осигуряването на продуктите. Поканата за участие в търг определя точно естеството и характеристиките на продукта, който трябва да бъде осигурен. Продуктът, който се доставя, е или продуктът, изтеглен от интервенционните складове в непроменено състояние, или след пакетиране и/или преработка, или продукт, мобилизиран на пазара чрез изтеглянето на продукт от интервенционните складове за заплащането на доставката.
Поканата за участие в търг се отнася до:
а)
разноските по обработването и/или пакетирането на продуктите от интервенционните складове;
б)
или количеството обработени или, където е уместно, пакетирани селскостопански или хранителни продукти, които могат да бъдат получени, като се използват продукти от интервенционните складове, доставени срещу заплащане за такива продукти;
в)
или количеството преработени селскостопански продукти или хранителни продукти, които са в наличност или могат да бъдат набавени от пазара, посредством заплащане чрез доставка на продукти от интервенционните складове; горепосочените хранителни продукти трябва да съдържат съставка, принадлежаща към същата категория продукти, като доставяния за тяхното заплащане интервенционен продукт.
В случая, посочен в буква в) от втората алинея, когато доставката включва зърнени култури или зърнени продукти, в поканата за участие в търг се уточнява, че продуктът, който се изтегля, е специална зърнена култура, държана от интервенционна агенция. Когато доставката включва млечни продукти, в поканата за участие в търг се уточнява кой продукт, масло или мляко на прах, трябва да се изтегли от запасите, държани от интервенционна агенция, в зависимост от запасите, държани от тази агенция.
В случая, упоменат в буква в) на втора алинея, когато доставките включват ориз или оризови продукти в замяна на зърнени храни, изтеглени от интервенционните складове, в поканата за участие в търг се посочва, че продуктът, който ще бъде изтеглен, е конкретна зърнена храна, държана на склад от интервенционна агенция. Също така, когато доставките включват пшеница или пшенични продукти в замяна на ориз, изтеглен от интервенционни складове, в поканата за участие в търг следва да бъде специфицирано, че продуктът, който трябва да бъде изтеглен, е специфичен вид ориз, притежание на интервенционната агенция.
В случаите, в които осигуряването на продукта е свързано с негова преработка и/или опаковане, в тръжната покана се посочва задължение за спечелилия търга участник да предостави, преди приемането на продукта, гаранция в полза на интервенционната агенция в съответствие с дял III от Регламент (ЕИО) № 2220/85 на Комисията (4) за сума, равна на интервенционната цена, приложима в деня, определен за прехвърлянето на продукта, плюс 10 % от тази цена. С оглед прилагането на дял V от същия регламент главно изискване е продуктът да бъде доставен на предвиденото местоназначение. В случай че доставката бъде направена след изтичането на срока за изпълнение на плана, предвиден в член 3, параграф 1 от настоящия регламент, частта от гаранцията, подлежаща на удържане, е 15 % от гарантираната сума. Също така от останалата част от внесената гаранция се удържат допълнително по 2 % за всеки ден закъснение. Настоящата алинея не се прилага в случаите когато изтегленият от интервенционните складове продукт се предава на изпълнителя на доставката като заплащане за вече извършена доставка.
4. В случаите, в които осигуряването на храна касае селскостопански или хранителни продукти, които трябва да бъдат мобилизирани на пазара на Съюза, компетентният национален орган издава покана за търг, за да бъдат определени най-изгодните условия за осигуряването на продуктите. Поканата за търг определя точно естеството и характеристиките на продукта, който трябва да бъде мобилизиран, както и спецификациите по отношение на пакетирането и маркирането и други задължения, свързани с доставката. Поръчката за доставка се възлага с договор на спечелилия търга участник, при условие че той внесе гаранция, възлизаща на 110 % от сумата по неговата оферта, като гаранцията следва да се предостави в полза на интервенционната агенция, съгласно дял III от Регламент (ЕИО) № 2220/85.
Поканата за участие в търг се отнася до всички разноски по доставката и в зависимост от случая ще се обявят търгове за:
а)
максималното количество селскостопански или хранителни продукти, които да бъдат мобилизирани на пазара за парична сума, определена в обявата;
б)
или паричната сума, необходима за мобилизирането на пазара на количеството, определено в обявата.
5. Продуктите, които произхождат от интервенцията или са набавени от пазара по реда на член 2, параграф 3, буква а), подточки iii) и iv), или на параграф 1, първа алинея, буква в) от настоящия член, могат да бъдат вложени или добавени към други набавени от пазара продукти, с цел производство на хранителни стоки, които да бъдат доставяни за нуждите на изпълнението на плана.
6. Транспортните разходи се определят чрез покана за участие в търг.
Държавите-членки могат да изискат доставката да включва и транспортирането на продуктите до складовете на благотворителната организация. В такива случаи транспортът е предмет на специална разпоредба в поканата за участие в търг и представлява отделна точка от обявения търг.
Офертите за транспорта се подават в парична стойност.
Заплащането на транспортни разходи в никакъв случай не може да се извършва в продукти.
7. Поканите за участие в търг гарантират равен достъп на всички стопански субекти в Съюза. За тази цел те се публикуват в официални административни публикации, като също така се предоставят в цялостна форма по молба на заинтересовани стопански субекти.
8. Поканите за участие в търг включват необходимите разпоредби относно операциите по доставката, особено що се отнася до качеството, пакетирането и маркирането на продуктите. Те включват също така разпоредба, съгласно която, когато качеството, пакетирането или маркирането на продукта в момента на доставката им не отговарят на точно определените предписания, но не пречат продуктите да бъдат приети за предназначената им употреба, компетентните органи могат да прилагат намаления при изчисляването на сумата за плащане.
Член 5
1. За счетоводните цели на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ), и без да се засяга приложение VIII към Регламент (ЕО) № 884/2006 на Комисията (5), счетоводната стойност на продуктите, предоставени от интервенция по силата на настоящия регламент, е интервенционната цена, приложима на 1 октомври всяка година.
За държавите-членки, които не са приели еврото, счетоводната стойност на интервенционните продукти се конвертира в национална валута по обменния курс, приложим на 1 октомври.
2. В случаите на прехвърляне на интервенционни продукти от една държава-членка в друга, доставящата държава-членка регистрира доставения продукт като нулево вписване в счетоводните сметки, а получаващата държава-членка го регистрира като постъпление в месеца на изпращане, използвайки цената, изчислена съгласно параграф 1.
Член 6
С оглед разпределянето на хранителните продукти за най-нуждаещите се лица и извършването на проверки благотворителните организации, които директно се грижат за бенефициерите, се считат за крайни получатели при това разпределение, ако те са единствените, които действително реализират разпределението на хранителните продукти. Като разпределени се смятат и хранителните продукти, които, на местно равнище и без каквато и да е друга интервенция, се доставят директно на бенефициерите под формата на пакети с храни или подходящи ястия, в зависимост от обстоятелствата, ежедневно или седмично.
Член 7
1. При надлежно обосновано заявление до компетентния орган във всяка държава-членка на благотворителните организации, определени да разпределят продуктите, се възстановяват разходите по транспорта на територията на държавата-членка между складовете за съхранение на благотворителните организации и местата за разпределение на бенефициерите.
2. Административните разходи, възникнали по повод на доставките, предвидени в настоящия регламент, при надлежно обосновано заявление до компетентните органи във всяка държава-членка, се възстановяват на благотворителните организации в размер до 1 % от стойността на продуктите, предоставени на организациите, и се изчисляват в съответствие с член 5, параграф 1.
3. Разходите, посочени в параграфи 1 и 2, се възстановяват на държавите-членки в границите на финансовите ресурси, налични за изпълнението на плана във всяка държава-членка.
Разходите, посочени в параграфи 1 и 2, не подлежат на заплащане под формата на продукти.
Член 8
1. Когато продуктите, включени в плана, не са налични за интервенция в държавата-членка, където тези продукти са необходими, Комисията разрешава, в съответствие с процедурата, посочена в член 195, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, прехвърлянето на въпросния продукт от държава-членка, в която той е наличен в интервенционните складове до държавата-членка, където той ще бъде използван за изпълнение на плана.
Държавата-членка, получаваща продукта, публикува или организира публикуването на покана за участие в търг, за да определи най-изгодните условия за доставка. Разходите по транспорта в рамките на Съюза са част от офертата, изразена в парична стойност и не могат да бъдат изплащани в продукти. Член 4, параграф 7 от настоящия регламент се прилага в рамките на тази покана за участие в търг.
2. Разходите по транспорта в рамките на Съюза се поемат от Съюза и се изплащат на държавата-членка. Заявката за реимбурсиране трябва да включва всички необходими документи, и най-вече тези, отнасящи се до осъществения транспорт. Разходът се покрива от отпуснатите суми, посочени в член 2, параграф 3, буква б). В случаите когато отпуснатите суми са били разпределени изцяло, съгласно член 7, параграф 3, се осигурява допълнително финансиране от Съюза за покриване разходите за транспорт в рамките на Съюза.
3. В поканата за участие в търг се посочва възможността даден оператор да подаде оферта за предлагане на пазара на Съюза на селскостопанските продукти или хранителни стоки, които трябва да бъдат доставени, както и за вземането на продуктите от интервенционната агенция-доставчик без прехвърляне в подалата молба държава-членка. При тези обстоятелства на лицето, спечелило договора за доставка, не се изплащат разходите за транспорт в рамките на Съюза.
Държавата-членка получател предава на държавата-членка доставчик името на лицето, с което е сключен договорът за доставка.
4. Преди изнасянето на стоките изпълнителят на договора за доставка внася гаранция, равна на интервенционната цена за закупуване, приложима на датата, определена за вземане на продуктите, плюс 10 %.
Гаранцията се внася съобразно дял III от Регламент (ЕИО) № 2220/85.
За целите на дял V от същия регламент главно изискване е реализирането на операцията по доставката в получаващата държава-членка.
Доказателството за прехвърлянето на продуктите се състои в представяне на документ за приемане, издаден от получаващата интервенционна агенция.
5. В случаите на прехвърляне получаващата държава-членка информира доставящата държава-членка за идентичността на лицето, с което е сключен договор за извършване на операцията.
Интервенционната агенция на доставящата продуктите държава-членка ги поставя на разположение на лицето, с което е сключен договор за извършване на доставката или на негов надлежно упълномощен представител, при представяне на нареждане за изтегляне (bon d’enlèvement), издадено от интервенционната агенция на получаващата държава-членка.
Компетентните органи предприемат мерки за застраховането на стоките при подходящи условия.
Декларацията за изпращане, издадена от интервенционната агенция на доставящата държава-членка, включва едно от вписванията, посочени в приложение I.
Интервенционната агенция на доставящата държава-членка уведомява във възможно най-кратък срок съответния компетентен орган на получаващата държава-членка за датата, когато трябва да приключи операцията по изтеглянето.
Разходите за транспорт в рамките на Съюза се заплащат от държавата-членка, получаваща съответните продукти, като заплащането е за действително приетите количества.
6. Изчисляването на евентуални загуби се осчетоводява съгласно разпоредбите на приложение X, буква в) от Регламент (ЕО) № 884/2006.
Член 9
Молбите за плащания се предават на компетентните органи на всяка държава-членка в срок от четири месеца след завършването на въпросната операция. Прави се намаление от 20 % в случаите на молби, подадени след изтичането на този срок, освен в случаите на непреодолима сила. Молби, подадени повече от десет месеца след извършването на операцията, са недопустими.
Компетентните органи извършват плащането до два месеца след получаване на молбата за плащане.
Въпреки това, в случай на съществени пропуски в придружителните документи, течението на посочения във втора алинея срок може да бъде спряно чрез писмено уведомяване на оператора или на организацията, изпълняваща разпределянето на продуктите. Течението на срока се подновява от датата на получаване на поисканите документи, които следва да бъдат представени в срок от тридесет календарни дни. Ако документите не бъдат представени в посочения срок, се прилага намалението, определено в първата алинея.
С изключение на случаите на непреодолима сила и като се отчита възможността за временно спиране на течението на срока, предвидена в трета алинея, неспазването на посочения във втора алинея срок от два месеца води до намаляване на сумата за възстановяване на държавата-членка в съответствие с член 9 от Регламент (ЕО) № 883/2006 на Комисията (6).
Член 10
1. Държавите-членки предприемат всички необходими мерки, за да гарантират, че:
а)
интервенционните продукти и, когато е подходящо, отпуснатите суми за мобилизиране на хранителните продукти на пазара, са предоставени за употреба и служат на целите, определени в член 27, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) № 1234/2007;
б)
с изключение на доставяните на бенефициерите в насипно състояние стоки, всички останали стоки следва да имат на опаковката си ясно видим надпис „Помощ от ЕС“, придружен от изображение на знамето на Европейския съюз, в съответствие с указанията, дадени в приложение II;
в)
благотворителните организации, определени за прилагането на практика на мерките, съхраняват всички счетоводни документи и съответните доказателства и позволяват на компетентните органи достъп до тях, за да извършват всякакви проверки, които те считат че са необходими;
г)
поканите за участие в търг трябва да бъдат в съответствие с членове 3 и 4 и доставките трябва да се изпълняват в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент; по-специално държавите-членки определят санкциите, приложими в случай че продуктите не са били изтеглени в периода, определен в член 3, параграф 2.
2. Проверките от страна на компетентните органи следва да бъдат извършвани от момента на приемането на продуктите на изхода на интервенционните складове или - ако случаят е такъв - от момента на набавяне на продуктите от пазара по реда на член 2, параграф 3, буква а), подточки iii) и iv), или по реда на член 4, параграф 1, буква в), през времетраенето на всички етапи на изпълнението на плана и на всички равнища на разпределителната верига. Проверките следва да се извършват през целия период на изпълнение на плана, на всички етапи, включително и на местно равнище.
Проверките обхващат най-малко 5 % от количествата по всеки тип продукт, посочени в член 2, параграф 3, буква а), подточка ii). Тази степен на проверка се прилага на всеки етап от процеса на изпълнението на плана, с изключение на етапа на действителното разпределение за най-нуждаещите се лица, като се държи сметка и за критериите на риска.
Целта на проверката е да се проверят операциите при влизането и излизането на продуктите, както и предаването на продуктите между последователните интервениращи лица. Проверките включват също така сравняване на запасите, както е показано в счетоводните сметки, с действителните запаси на продуктите, избрани да бъдат инспектирани.
3. Държавите-членки предприемат всички необходими мерки, за да осигурят правилното изпълнение на плана, да предотвратят и да санкционират нередностите. За тази цел те могат, по-специално, да отстраняват временно оператори от участие в тръжни процедури или организации, определени да изпълняват разпределението на плановете, в зависимост от характера и сериозността на установените неизпълнения на разпоредбите или нередности.
Член 11
Не по-късно от 30 юни всяка година държавите-членки изпращат на Комисията доклад за изпълнението на програмата на своята територия през предходната година. Докладът включва:
а)
количествата различни продукти, изтеглени от интервенционни складове;
б)
видовете, количествата и стойността на продуктите, разпределени сред бенефициерите, като непреработените стоки, преработените стоки и стоките, добити посредством заместване, се описват отделно със съответните коефициенти за преработка;
в)
разходите за транспорт и прехвърляне;
г)
административните разходи;
д)
броя бенефициери през годината.
Докладът определя точно мерките за контрол, които са били приложени, за да се гарантира, че стоките са постигнали определената си цел и са достигнали до крайните получатели. Този доклад трябва да посочва по-специално типа и броя на извършените проверки, получените резултати, както и всички случаи, когато са били налагани санкциите, посочени в член 10, параграф 3. Докладът трябва да бъде считан като решаващ фактор, който трябва да се вземе под внимание когато се съставят следващите планове.
Член 12
Настоящият регламент се прилага, без да се засягат разпоредбите на Регламент (ЕO) № 1130/2009 на Комисията (7).
Член 13
Регламент (ЕИО) № 3149/92 се отменя.
Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение IV.
Член 14
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 14 септември 2010 година.
KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr 807/2010,
14. september 2010,
millega kehtestatakse Euroopa Liidus enim puudustkannatavatele isikutele sekkumisvarudest pärit toiduainete tarnimise üksikasjalikud eeskirjad
(kodifitseeritud tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 22. oktoobri 2007. aasta määrust (EÜ) nr 1234/2007, millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid (ühise turukorralduse ühtne määrus), (1) eriti selle artikli 43 punkte g ja h koosmõjus sama määruse artikliga 4,
ning arvestades järgmist:
(1)
Komisjoni 29. oktoobri 1992. aasta määrust (EMÜ) nr 3149/92, millega kehtestatakse ühenduses enim puudustkannatavatele isikutele sekkumisvarudest pärit toiduainete tarnimise üksikasjalikud eeskirjad (2) on korduvalt oluliselt muudetud (3). Selguse ja otstarbekuse huvides tuleks kõnealune määrus kodifitseerida.
(2)
Liikmesriikidelt saadud informatsiooni alusel komisjoni poolt koostatud sekkumisvarudest pärit toodete aastajaotusplaani koostamise kord ja eeskiri peaksid olema lihtsad, samuti tuleks kohandada ajakava, võttes arvesse saajate suhtes kehtivaid jaotusnõudeid ja riikliku sekkumisvaru finantsjuhtimise vajadust.
(3)
Et tagada aktsioonist osavõtvates liikmesriikides määruse ühtne kohaldamine, on asjakohane täpsustada mõistete „abisaaja” või „lõplik saaja” kasutamine. Et kergendada juhtimist ja aastaplaani täitmise kontrolli, on ette nähtud, et pädevate riigiasutuste määratud heategevusorganisatsioone loetakse lõplikeks saajateks juhul, kui need tagavad teataval kujul toiduainete tõhusa jaotamise kohalikul tasandil, kus elavad enim puudustkannatavad isikud.
(4)
Euroopa Liidus enim puudustkannatavatele isikutele tarnitavate põllumajandustoodete ja toiduainete hulgas on tavaliselt töödeldud või pakendatud tooteid, mis on pärit Euroopa Liidu sekkumisladudest kõrvaldatud toodete hulgast. Taotletud eesmärgi võib saavutada ka Euroopa Liidu turul kaubeldavate toodetega samasse tooteliiki kuuluvaid põllumajandustooteid ja toiduaineid tarnides. Sel juhul tasutakse tarnimise eest sekkumisladudest kõrvaldatud toodete üleandmisega.
(5)
Lahendamaks olukordi, kus teatavad põhisaadused aastaplaani vastuvõtmise või rakendamise ajal sekkumisvarudes ajutiselt puuduvad, sätestatakse määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklis 27, et asjaomaseid tooteid võib varuda Euroopa Liidu turult, kuid üksnes tingimustel, mis ei ole vastuolus sekkumisvarudest tarnimise põhimõtetega. Tuleks kehtestada sellise varumise eeskirjad.
(6)
Selleks et järgida põhimõtet, mille kohaselt eelistatakse toodete varumisel Euroopa Liidus enim puudustkannatavatele isikutele tarnimiseks sekkumisvarusid, tuleks plaani vastuvõtmise ajal tagada olemasolevate riiklike sekkumisvarude optimaalne jagamine kavas osalevate liikmesriikide vahel ning kooskõlastada Euroopa Liidu mõnes liikmesriigis nõutava toote puudumisest tingitud Euroopa Liidu sisesed ümberpaigutamistoimingud. Määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 27 kohaldamisel tuleks samuti kehtestada koguse alammäär, millest väiksemate koguste puhul ei tohiks majanduslikel põhjustel Euroopa Liidu sisest ümberpaigutamist kohaldada.
(7)
Kava kaalutletud haldamise tagamiseks ja Euroopa Liidu aastaplaani rakendamise korraldamiseks on plaani vastuvõtmisel vaja esiteks määrata kindlaks tooted, mille ajutine puudumine õigustab sama toote või samasse kategooriasse kuuluva toote varumist turult, ja teiseks kehtestada liikmesriikidele sel eesmärgil võimaldatav rahaeraldis. Eespool nimetatud eesmärkide täitmiseks tuleks raha eraldamisel võtta arvesse liikmesriikide esitatud taotlusi aastaplaani osas, sekkumisvarudes puuduvate toodete koguseid ja eelmistel eelarveaastatel tehtud eraldisi ning nende kasutamise tõhusust.
(8)
Sekkumisvarude kasutamise eelistamiseks tuleks sätestada, et sekkumisvarudest võetavate toodete tarned tuleb eraldada enne, kui alustatakse sama kategooria toodete varumist Euroopa Liidu turult.
(9)
Eri tarneviiside kasutamiseks tuleb luua parimad tingimused ning täpsustada, et kõikidele Euroopa Liidu ettevõtetele võrdsete võimaluste tagamiseks tuleb avaldada pakkumismenetluse teadaanded.
(10)
Tuleks selgesõnaliselt sätestada, et need pakkumismenetluse teadaanded peavad sisaldama kõiki vajalikke tingimusi varude tarnimise kohta, ning ette näha varude eest makstavate summade kohandamine sätestatud nõuetele vastavuse alusel.
(11)
Iga-aastase kava raames sekkumisvarudest kõrvaldatud tooteid võib tarnida töötlemata või töödelduna toiduainete tootmiseks või kõrvaldada Euroopa Liidu turult varutud toiduainete või nende tootmise eest maksmisena. Viimase tarneliigi puhul tuleb täpsustada sekkumisvarudes saadaval olevad tooted, mida on võimalik kõrvaldada teravilja-, riisi- ja piimatoodete tootmise eest maksmisena.
(12)
Heategevusorganisatsioonide taotlustele vastamiseks ja tarnitavate toiduainete valiku laiendamiseks tuleks täpsustada, et sekkumisvarudest pärit tooteid võib lisada teistele toodetele toiduainete valmistamisel.
(13)
Heategevusorganisatsioonide tarvis tuleb toodete transpordikulude ja vajaduse korral ka halduskulude eest tasumise tingimused määrata kindlaks olemasolevate võimaluste piires. Samuti tuleks sätestada sekkumisladudest kõrvaldatud toodete väärtuse kirjendamine Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) aruannetes, nii nagu ka eeskirjad, mida tuleb järgida sekkumisvarude ühest liikmesriigist teise ümberladustamisel.
(14)
Veokulud tuleb hüvitada nõuetekohaselt põhjendatud tegelike kulude alusel, mis on kindlaks tehtud pakkumismenetluse raames. Täpsustada tuleks siiski, et heategevusorganisatsiooni hoidlate ja lõpliku jaotuskoha vahelise veo kulud hüvitatakse tõendavate dokumentide alusel.
(15)
Olemasolevate vahendite parema kasutamise tagamiseks tuleks määrata kindlaks, et toodete veoga seotud kulutuste eest ei tohi mingil juhul tasuda toodetega.
(16)
Aastaplaani täitmise raames on asjakohane täpsustada kõige sobivamad kontrollitüübid, eelkõige pädevate asutuste poolt läbiviidavate kontrollide määr. Plaanitäitmise aastaaruanne peab sisaldama andmeid, mis võimaldavad hinnata kontrollide tulemusi ja tegevusplaani täideviimist.
(17)
Käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas põllumajandusturgude ühise korralduse komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
1. Liikmesriigid, kes soovivad määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklis 27 sätestatud meetmeid kohaldada Euroopa Liidus enim puudustkannatavate isikute huvides, informeerivad sellest komisjoni igal aastal hiljemalt 1. veebruariks enne käesoleva määruse artiklis 2 osutatud aastaplaani rakendamisperioodi.
2. Liikmesriigid teatavad komisjonile hiljemalt 31. maiks järgmised andmed:
a)
iga tootetüübi kogused (tonnides), mida nende territooriumil asjaomasel aastal on plaani rakendamiseks vaja;
b)
saajatele toodete jaotamise vorm;
c)
saajate abikõlblikkuskriteeriumid;
d)
tasumäärad, mida võib saajate suhtes kehtestada vastavalt määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 27 lõike 1 teise lõigu punktile b.
3. Käesolevas määruses kasutatud mõiste „enim puudustkannatavate isikud” tähistab füüsilisi isikuid, üksikisikuid ja perekondi või nendest isikutest moodustunud gruppe, kelle sotsiaalne ja rahaline sõltuvusolukord vastab pädevate ametiasutuste poolt vastu võetud sätete põhjal kindlaks määratud või tuvastatud abikõlblikkuskriteeriumidele või heategevusorganisatsioonide vastavatele kriteeriumidele, mida pädevad ametiasutused heaks kiidavad.
Artikkel 2
1. Komisjon võtab enne iga aasta 1. oktoobrit vastu enim puudustkannatavatele isikutele toiduainete tarnimise aastaplaani (edaspidi nimetatud „plaan”), mis jagatakse asjaomaste liikmesriikide vahel. Komisjon võtab liikmesriikide vahel vahendite jagamisel arvesse enim puudustkannatavate isikute arvu kõige täpsemaid hinnanguid asjaomastes liikmesriikides. Eelkõige artiklis 11 sätestatud aruannete põhjal võtab komisjon arvesse ka seda, kuidas eelmistel eelarveaastatel on ümberpaigutamistoiminguid läbi viidud ja vahendeid kasutatud.
2. Komisjon konsulteerib enne plaani koostamist suuremate organisatsioonidega, kes on kursis Euroopa Liidus enim puudustkannatavate inimeste probleemidega.
3. Kõnealuses plaanis määratakse eelkõige kindlaks:
a)
iga liikmesriigi kohta, kus meedet kohaldatakse:
i)
plaani omapoolse osa läbiviimiseks saadaolevate rahaliste vahendite ülemmäär;
ii)
makse- või sekkumisasutuste (edaspidi „sekkumisasutus”) valduses olevatest varudest võetavate tooteliikide kogused;
iii)
Euroopa Liidu turult toote ostmiseks antav toetus iga toote kohta, kui asjaomane toode puudub plaani vastuvõtmise ajal ajutiselt sekkumisasutuste varudes.
See toetus määratakse kindlaks iga toote kohta, võttes arvesse esiteks liikmesriigi poolt vastavalt artikli 1 lõikele 2 esitatud teatises märgitud kogust, teiseks sekkumisvarudes puuduvaid koguseid ja kolmandaks eelmiste eelarveaastate jooksul taotletud ja eraldatud tootekoguseid ning nende tegelikku kasutust.
See toetus väljendatakse eurodes, kasutades sekkumisvarudes puuduvate toodete jaoks vastavalt artikli 5 lõikele 1 kindlaksmääratud arvestuslikku väärtust;
iv)
vajaduse korral toetus selleks, et osta Euroopa Liidu turult ühte või mitut toodet, mis ei ole kättesaadavad liikmesriigis, kus neid vaja on, juhul kui kõnealuses liikmesriigis plaani läbiviimiseks vajalik Euroopa Liidu sisene ümberpaigutamine hõlmaks iga puuduva toote puhul kuni 60 tonni suurust kogust.
See toetus väljendatakse eurodes, kasutades vastavalt artikli 5 lõikele 1 asjaomaste toodete jaoks kindlaksmääratud arvestuslikku väärtust;
b)
assigneeringud, mis on vajalikud sekkumisasutuse valduses olevate toodete Euroopa Liidu sisese ümberpaigutamise kulude katmiseks muus liikmesriigis, kui see, kus toodet vaja on.
4. Komisjon avaldab kõnealuse plaani võimalikult kiiresti.
Artikkel 3
1. Plaanitäitmise periood kestab 1. oktoobrist kuni järgmise aasta 31. detsembrini.
2. Toodete sekkumisvarudest väljavõtmine kestab 1. oktoobrist kuni järgmise aasta 31. augustini korrapäraselt ja vastavalt plaani täitmise vajadustele.
70 % artikli 2 lõike 3 punkti a alapunktis ii viidatud kogusest tuleb laost välja võtta enne plaani täitmise aasta 1. juulit. Kõnealust nõuet ei kohaldata siiski kuni 500 tonni suuruste eraldiste puhul. Kõik kogused, mida ei ole plaani täitmise aasta 30. septembriks sekkumisvarudest välja võetud, ei kuulu enam sellele liikmesriigile, kellele need loovutati vastava plaani alusel.
Või ja rasvavaba piimapulbri puhul tuleb 70 % toodetest sekkumisvarudest välja võtta enne plaani täitmise aasta 1. veebruari. Kõnealust nõuet ei kohaldata siiski kuni 500 tonni suuruste eraldiste puhul.
Esimeses, teises ja kolmandas lõigus ette nähtud tähtaegade ületamise korral ei kanna sekkumistoodete ladustamise kulusid enam Euroopa Liit. Seda sätet ei kohaldata toodete puhul, mida ei võetud sekkumisvarudest ära enne plaani rakendusaasta 30. septembrit.
Väljavõtmisele kuuluvad tooted tuleb sekkumisvarudest välja võtta 60 päeva jooksul alates kuupäevast, mil edukas pakkuja, kellele tarne anti, lepingule alla kirjutas, või ületoomiste korral 60 päeva jooksul alates tarnijast liikmesriigi pädeva asutuse teavitamisest.
3. Toodete puhul, mis tuleb varuda turult artikli 2 lõike 3 punkti a alapunktide iii ja iv alusel, peavad maksed ettevõtjal tarnida tulevate toodete eest lõppema enne plaani rakendusaasta 1. septembrit.
4. Plaani täitmise perioodil teatavad liikmesriigid komisjonile viivitamata võimalikest muutustest, mis võivad tekkida plaani täitmises nende territooriumil nende käsutusse antud piiratud rahaliste vahenditega. See teadaanne peab sisaldama kogu vajalikku teavet. Kui põhjendatud muudatused puudutavad 5 % või rohkemat neist kogustest või väärtusest, mis on toote kohta esitatud Euroopa Liidu plaanis, vaadatakse plaan uuesti läbi.
5. Liikmesriigid teatavad komisjonile viivitamatult võimalikust kulutuste vähenemisest plaani täitmisel. Komisjon võib vabasid vahendeid eraldada teistele liikmesriikidele vastavalt nende taotlustele ja lähtudes nende käsutusse antud toodete efektiivsest kasutamisest ning eelnevate majandusaastate jooksul tehtud eraldistest.
Artikkel 4
1. Plaani rakendamine hõlmab:
a)
sekkumisvarudest kõrvaldatud toodete tarnimist;
b)
Euroopa Liidu turult artikli 2 lõike 3 punkti a alapunkti iii ja iv kohaldamisel varutud toodete tarnimist;
c)
töödeldud põllumajandustoodete või toiduainete tarnimist, mis on olemas või mida võib saada turult, tasudes nende eest sekkumisvarudest pärit sama liiki toodetega.
2. Lõike 1 punktis b osutatud turult varutud tooted peavad kuuluma samasse tooterühma kui sekkumisvarudes ajutiselt puuduv toode.
Kui sekkumisvarudes puudub riis, võib komisjon siiski lubada võtta sekkumisvarudest teravilja, et tasuda turult varutud riisi ja riisitoodete tarnimise eest.
Ka siis, kui sekkumisvarudes puudub teravili, võib komisjon lubada võtta sekkumisvarudest riisi, et tasuda turult varutud teravilja ja teraviljatoodete tarnimise eest.
Konkreetset toodet võib turult varuda üksnes juhul, kui on eraldatud kõik artikli 2 lõike 3 punkti a alapunkti ii kohaldamise eesmärgil sekkumisvarudest tarnimiseks kõrvaldatavad samasse rühma kuuluva toote kogused, sealhulgas artikli 8 kohaldamisel ümberpaigutatavad kogused. Pädev riigiasutus teatab komisjonile toodete turult varumise alustamisest.
3. Kui tarnimine hõlmab sekkumisvarudest kõrvaldatud tooteid, kuulutab pädev riigiasutus kõige soodsamate tarnetingimuste kindlakstegemiseks välja pakkumismenetluse või korraldab selle väljakuulutamise. Pakkumismenetluse teadaandes määratakse täpselt kindlaks tarnitava toote laad ja omadused. Tarnitav toode on kas toode, mis on sekkumisvarudest kõrvaldatud töötlemata kujul või pärast pakendamist ja/või töötlemist, või toode, mis on varutud turult sekkumisvarudest kõrvaldamise teel, makstes tarnimise eest.
Pakkumismenetlus hõlmab:
a)
sekkumisvarudest pärit toodete töötlemis- ja/või pakendamiskulusid või
b)
töödeldud või vajaduse korral pakendatud põllumajandustoodete või toiduainete koguseid, mille eest tasutakse selliste sekkumisvarudest pärit toodetega, millest ülalnimetatud tooteid võib saada, või
c)
töödeldud põllumajandustoodete või toiduainete koguseid, mis on olemas või mida võib saada turult, tasudes nende eest sekkumisvarudest pärit toodetega; nende toiduainete koostises peab olema aine, mis kuulub samasse tooteliiki kui tasumiseks tarnitav sekkumistoode.
Teise lõigu punktis c osutatud juhul, kui tarne käsitleb teravilja või teraviljatooteid, täpsustatakse pakkumismenetluse teadaandes, milline sekkumisasutuse valduses olev teravili kõrvaldatakse. Kui tarne käsitleb piimatooteid, täpsustatakse pakkumismenetluse teadaandes, kas sekkumisasutuse varudest tuleb kõrvaldada või või piimapulber, sõltuvalt sellest, mis varud sekkumisasutuse valduses on.
Teise lõigu punktis c käsitletud juhul ning kui tarnimisega hõlmatakse ülevõetud sekkumisvarude vahetuseks riisi või riisitooteid, täpsustatakse pakkumiskutses, et kõrvaldatav toode on pärit sekkumisasutuse valduses olevast teraviljast. Kui tarnimisega hõlmatakse ülevõetud riisi sekkumisvarude vahetuseks teravilja või teraviljatooteid, täpsustatakse pakkumiskutses, et kõrvaldatav toode on pärit sekkumisasutuse valduses olevast riisist.
Kui tarnimine hõlmab toote töötlemist ja/või pakendamist, osutatakse pakkumismenetluse teadaandes eduka pakkuja kohustusele esitada sekkumisasutusele vastavalt komisjoni määruse (EMÜ) nr 2220/85 (4) III jaotisele tagatis summas, mis on võrdne toote ülevõtmiseks määratud päeval kohaldatava sekkumishinnaga, millele on liidetud 10 % kõnealusest hinnast. Kõnealuse määruse V jaotise kohaldamisel on esmanõudeks toote tarnimine ettenähtud sihtkohta. Kui tarne toimub pärast käesoleva määruse artikli 3 lõikes 1 täpsustatud rakendusperioodi lõppu, on kinnipeetav tagatis 15 % tagatisega hõlmatud summast. Lisaks peetakse tagatise allesjäänud summast kinni 2 % iga viivitatud päeva eest. Käesolevat lõiku ei kohaldata juhul, kui sekkumisvarudest kõrvaldatud toode tehakse tarnijale kättesaadavaks kui tasu sooritatud tarne eest.
4. Kui tarnimine hõlmab Euroopa Liidu turult varutavaid põllumajandussaadusi ja -tooteid või toitu, kuulutab pädev riigiasutus kõige soodsamate tarnetingimuste kindlakstegemiseks välja pakkumismenetluse. Pakkumismenetluse teadaandes määratakse täpselt kindlaks varutava toote või toidu laad ja omadused, pakendi ja märgistamise üksikasjad ning muud tarnimisega seotud kohustused. Tarneleping sõlmitakse pakkujaga, kes valitakse välja tingimusel, et ta esitab tagatise, mis vastab 110 % tema pakkumise summast ja mis on koostatud sekkumisasutuse nimel, vastavalt komisjoni määruse (EMÜ) nr 2220/85 III jaotisele.
Pakkumismenetlus hõlmab kõiki tarnekulusid ja selle eesmärgiks on saada pakkumisi, mis vastavalt olukorrale hõlmavad:
a)
pakkumismenetluse teadaandes kindlaksmääratud summa eest turult varutava põllumajandussaaduse või toiduaine maksimumkogust või
b)
pakkumismenetluse teadaandes kindlaksmääratud koguse turult varumiseks vajalikku summat.
5. Tooted, mis on pärit sekkumisvarudest või varutud turult artikli 2 lõike 3 punkti a alapuktide iii ja iv või käesoleva artikli lõike 1 esimese lõigu punki c alusel, võidakse kaasata või lisada teistesse turult varutud toodetesse, et valmistada toiduaineid, mis tuleb tarnida plaani rakendamiseks.
6. Veokulud määratakse kindlaks pakkumismenetluse teadaandes.
Liikmesriigid võivad täpsustada, et tarne peab hõlmama ka toodete vedu heategevusorganisatsiooni hoidlatesse. Sellisel juhul on pakkumismenetluse teadaandes vedu käsitlev erisäte ja vedu moodustab esitatud pakkumises eraldi kirje.
Vedu käsitlevates pakkumistes märgitakse rahaline väärtus.
Veokulusid ei või mingil juhul tasuda toodetes.
7. Pakkumismenetlusega tagatakse võrdsed võimalused kõikidele Euroopa Liidu ettevõtjatele. Selleks avaldatakse pakkumismenetluse teadaanded ametlikes haldusväljaannetes ning tehakse need huvitatud ettevõtjate taotluse korral kättesaadavaks täielikul kujul.
8. Pakkumismenetluse teadaanded peavad sisaldama vajalikke tingimusi tarnimise, eelkõige toodete kvaliteedi, pakkimise ja märgistamise kohta. Pakkumismenetluse teadaanded peavad sisaldama ka tingimust selle kohta, et kui märgitud toodete kvaliteet, pakend või märgistus ei vasta tarnimiseks määratud ajal täpselt nõuetele, kuid see ei välista kauba vastuvõtmist ettenähtud kasutuseks, võib pädev asutus vähendada makstavat summat.
Artikkel 5
1. Olenemata komisjoni määruse (EÜ) nr 884/2006 (5) VIII lisast on käesoleva määruse alusel sekkumisvarudest saadud toodete arvestuslikuks väärtuseks Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) raamatupidamises iga majandusaasta 1. oktoobril kehtiv sekkumishind.
Liikmesriikides, kus eurot ei ole kasutusele võetud, arvestatakse sekkumishinna arvestuslik väärtus ümber riigi vääringusse, kasutades 1. oktoobril kohaldatavat vahetuskurssi.
2. Sekkumistoodete ühest liikmesriigist teise üleviimisel kirjendab tarnija liikmesriik tarnitud toote arvestusülekande väärtuseks nulli ja sihtliikmesriik kirjendab need tarnekuu sissetulekuna, võttes aluseks lõike 1 kohased hinnad.
Artikkel 6
Enim puudustkannatavatele isikutele toiduainete jagamise ja kontrollide teostamise puhul loetakse abisaajate eest hoolitsevaid ja nendega otseühenduses olevaid heategevusorganisatsioone lõplikeks saajateks, kui nad on tegelikud toiduainete jaotajad. Jaotatuks loetakse toiduained, mis on kohalikul tasandil ja muude vahendajateta toimetatud vastavalt vajadusele kas iga päev või kord nädalas otse abisaaja kätte.
Artikkel 7
1. Igas liikmesriigis pädevale asutusele esitatud nõuetekohaselt põhjendatud taotluse korral hüvitatakse toodete jaotamiseks määratud heategevusorganisatsioonile liikmesriigi territooriumil heategevusorganisatsiooni hoidlatest jaotuskohta vedamise kulud.
2. Nõuetekohaselt põhjendatud taotluse esitamisel vastava liikmesriigi pädevale asutusele hüvitatakse heategevusorganisatsioonile käesoleva määrusega sätestatud tarnete halduskulud kuni 1 % ulatuses neile antud toodete väärtusest, mis on arvutatud artikli 5 lõike 1 alusel.
3. Lõigetes 1 ja 2 nimetatud kulutused makstakse liikmesriikidele tagasi igas liikmesriigis plaani rakendamiseks saadaolevate rahaliste vahendite piires.
Lõigetes 1 ja 2 nimetatud kulutuste eest ei tohi tasuda toodetega.
Artikkel 8
1. Kui kavaga hõlmatud tooted ei ole sekkumise raames kättesaadavad liikmesriigis, kus selliseid tooteid vajatakse, lubab komisjon määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 195 lõikes 2 viidatud korras tarnida kõnealuse toote kava rakendamiseks sellesse liikmesriiki liikmesriigist, kus see toode on sekkumisvarudes.
Toote saaja liikmesriik kuulutab välja või laseb välja kuulutada pakkumismenetluse kõige soodsamate tarnimistingimuste kindlakstegemiseks. Euroopa Liidu sisese veo kulude kohta esitatakse rahalises väärtuses pakkumine ja neid kulusid ei tohi tasuda toodetes. Kõnealuses pakkumismenetluses kohaldatakse käesoleva määruse artikli 4 lõiget 7.
2. Euroopa Liidu sisese veo kulud kannab Euroopa Liit ja need makstakse liikmesriigile tagasi. Selleks on tasaarvestustaotlusele lisatud kõik vajalikud tõendavad dokumendid, eriti teostatud veo kohta. Väljaminekud tasaarvestatakse artikli 2 lõike 3 punktis b nimetatud eelarveassigneeringutega. Kui kõik assigneeringud on ammendatud, rahastab Euroopa Liit kõik Euroopa Liidu sisese veo lisakulud vastavalt artikli 7 lõikele 3.
3. Pakkumismenetluse teadaandes märgitakse ära ettevõtja võimalus teha pakkumine, mis käsitleb tarnitavate põllumajandussaaduste ja -toodete ning toiduainete turustamist Euroopa Liidus ning tarnivalt sekkumisasutuselt toodete ülevõtmist ilma nende viimist taotluse esitanud liikmesriiki. Sel juhul ei maksta tarnelepingu sõlmijale mingeid Euroopa Liidu sisese veoga seotud kulusid.
Taotluse esitanud liikmesriik teatab tarnivale liikmesriigile toodete lepingujärgse tarnija nime.
4. Enne kauba äraviimist esitab tarnet sooritav lepingupool tagatise, mis võrdub toodete ülevõtmiskuupäevaks kinnitatud päeval kehtiva sekkumishinnaga, millele lisandub 10 %.
Tagatis esitatakse vastavalt määruse (EMÜ) nr 2220/85 III jaotisele.
Kõnealuse määruse V jaotise kohaldamisel on esmanõudeks tarne lõpetamine sihtliikmesriigis.
Sihtkoha sekkumisasutuse poolt väljastatud toodete vastuvõtudokument kehtib tõendina toodete tarnimise kohta.
5. Kauba üleandmise korral teatab sihtliikmesriik tarnivale liikmesriigile toodete lepingujärgse tarnija nime.
Tooteid tarniva liikmesriigi sekkumisasutus annab need sihtliikmesriigi sekkumisasutuse koostatud väljaviimisekorralduse esitamise korral tarnija või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja käsutusse.
Pädev asutus tagab, et kaup on nõuetekohaselt kindlustatud.
Tarnijast liikmesriigi sekkumisasutuse väljastatud lähetusteatisel peab olema üks I lisas esitatud kannetest.
Tarniva liikmesriigi sekkumisasutus teatab sihtliikmesriigi pädevale asutusele nii kiiresti kui võimalik väljavõtmistoimingu tähtpäeva.
Euroopa Liidu sisesed transpordikulud kannab tegelikult kõrvaldatud koguste puhul asjaomaste toodete sihtliikmesriik.
6. Võimalikud kahjud kajastatakse raamatupidamisarvestuses vastavalt määruse (EÜ) nr 884/2006 X lisa punktile c.
Artikkel 9
Maksetaotlused esitatakse iga liikmesriigi pädevale asutusele nelja kuu jooksul pärast kõnealuse toimingu sooritamist. Ettenähtud tähtajast hiljem esitatud taotlusi vähendatakse 20 %, välja arvatud vääramatu jõu korral. Taotlusi, mis esitatakse rohkem kui kümme kuud pärast toimingu sooritamist, ei võeta vastu.
Pädevad asutused teevad makse kahe kuu jooksul pärast maksetaotluse saamist.
Teises lõigus ette nähtud tähtaeg võidakse siiski peatada kirjaliku teatega ettevõtjale või toodete jaotamiseks määratud organisatsioonile tõendavates dokumentides esinevate oluliste puuduste korral. Tähtaega hakatakse arvestama kuupäevast, mil saadi kätte taotletud dokumendid, mis tuleb edastada 30 kalendripäeva jooksul. Kui dokumente ei edastata selle tähtaja jooksul, kohaldatakse esimeses lõigus täpsustatud vähendamist.
Välja arvatud vääramatu jõu juhtumi korral ja võttes arvesse kolmandas lõigus ette nähtud peatamise võimalust, annab teises lõigus ette nähtud kahekuulise tähtaja mittejärgimine alust liikmesriigile mõeldud hüvitise vähendamiseks vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 883/2006 artiklile 9 (6).
Artikkel 10
1. Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed tagamaks, et:
a)
toiduaineteturu varustamiseks mõeldud sekkumistooteid või toetusi kasutatakse määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 27 lõigetes 1 ja 2 ettenähtud viisil ja eesmärgil;
b)
toodetel, mida ei tarnita saajatele pakkimata kujul, on pakendil selgelt nähtav märge „EL abi”, millele on lisatud Euroopa Liidu lipp vastavalt II lisas toodud juhistele;
c)
meetmete rakendamiseks määratud heategevusorganisatsioonid säilitavad kõik raamatupidamisandmed ja asjakohased tõendid ning võimaldavad pädevatele ametiasutustele andmetele ligipääsu vajalike kontrollide teostamiseks;
d)
pakkumiskutsed vastavad artiklite 3 ja 4 sätetele ning tarnimine teostatakse käesoleva määruse kohaselt; kui tooted ei ole artikli 3 lõikes 2 sätestatud perioodil välja võetud, rakendavad liikmesriigid kohaldatavaid karistusi.
2. Pädevate asutuste kontrolle viiakse läbi toodete kõrvaldamise põhjal sekkumisvarude väljapääsu juures või vajaduse korral kohe toodete artikli 2 lõike 3 punkti a alapunktide iii ja iv või artikli 4 lõike 1 punkti c alusel turult varumise korral igas plaani rakendamise etapis ja igal jaotusahela tasandil. Kontrolle teostatakse kogu plaani rakendusperioodi jooksul igas etapis, kaasa arvatud kohalik tasand.
Kontrollitakse vähemalt 5 % iga artikli 2 lõike 3 punkti a alapunktis ii viidatud tootetüübi kogusest. Seda kontrollimäära kohaldatakse kõigis plaanitäitmise staadiumides, välja arvatud enim puudustkannatavatele toodete tegeliku jagamise staadiumis, võttes arvesse riskikriteeriume.
Eesmärk on kontrollida nii toodete saabumist ja väljumist kui ka toodete üleandmist vahendajate vahel. Kontrollimisel võrreldakse ka kontrollimiseks valitud toote raamatupidamises arvel olevat kogust tegelike varudega.
3. Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed plaani korrapäraseks täitmiseks, eeskirjade rikkumise vältimiseks ja rikkumise eest karistamiseks. Selleks võivad nad eelkõige peatada ettevõtjate osalemise pakkumiskutsete menetlustes või jaotamiseks määratud organisatsioonide osalemise plaanides sõltuvalt kohustuste täitmatajätmise või mittenõuetekohase täitmise laadist ja tõsidusest.
Artikkel 11
Liikmesriigid saadavad igal aastal hiljemalt 30. juuniks komisjonile aruande eelmisel aastal nende territooriumil rakendatud plaani kohta. Kõnealune arenguaruanne sisaldab järgmist:
a)
sekkumisvarudest kõrvaldatud toodete kogused;
b)
saajatele jaotatud toodete laad, kogus ja väärtus töötlemata toodete, töödeldud toodete ja asendamise teel saadud toodete kaupa ning töötluskoefitsiendid;
c)
veo- ja üleandmiskulud;
d)
halduskulud;
e)
saajate arv vastaval majandusaastal.
Aruandes nimetatakse kauba kasutusotstarbe järgimise ja lõplike abisaajateni jõudmise tagamiseks kohaldatud kontrollimeetmed. Aruandes nimetatakse teostatud kontrollide tüüp ja arv, saadud tulemused ning artikli 10 lõikes 3 ettenähtud sanktsioonide kohaldamise juhud. Aruanne on edasiste plaanide koostamisel määravaks lähtepunktiks.
Artikkel 12
Käesoleva määruse sätteid kohaldatakse, ilma et see piiraks komisjoni määruse (EÜ) nr 1130/2009 (7) sätete kohaldamist.
Artikkel 13
Määrus (EMÜ) nr 3149/92 tunnistatakse kehtetuks.
Viiteid kehtetuks tunnistatud määrusele käsitatakse viidetena käesolevale määrusele kooskõlas IV lisas esitatud vastavustabeliga.
Artikkel 14
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 14. september 2010