РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 22 ноември 2010 година
за предоставяне на разрешение на Германия, Италия и Австрия да въведат специална мярка за дерогация от член 193 от Директива 2006/112/ЕО и за изменение на Решение 2007/250/ЕО за удължаване на срока на действие на разрешението, предоставено на Обединеното кралство
(2010/710/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г. относно общата система на данъка върху добавената стойност (1), и по-специално член 395, параграф 1 от нея,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
С писма, регистрирани в генералния секретариат на Комисията на 3 август 2007 г., 23 декември 2009 г. и 17 февруари 2010 г., съответно Италия, Германия и Австрия поискаха разрешение да въведат специална мярка за дерогация от член 193 от Директива 2006/112/ЕО по отношение на лицето - платец на данъка върху добавената стойност (наричан по-долу „ДДС“). С писмо, регистрирано в генералния секретариат на Комисията на 10 февруари 2010 г., Обединеното кралство поиска удължаване на срока на действие на разрешението, предоставено с Решение 2007/250/ЕО на Съвета от 16 април 2007 г., с което се разрешава на Обединеното кралство да въведе специална мярка за дерогация от член 193 от Директива 2006/112/ЕО относно общата система за данъка върху добавената стойност (2).
(2)
С писмо от 11 януари 2010 г. Комисията информира останалите държави-членки за отправеното от Германия искане и с писмо от 9 март 2010 г. - за исканията, отправени от Италия, Австрия и Обединеното кралство. Комисията уведоми Германия с писмо от 12 януари 2010 г., а Италия, Австрия и Обединеното кралство - с писма от 11 март 2010 г., че разполага с пълната информация, която смята за необходима за разглеждане на искането.
(3)
Съгласно член 193 от Директива 2006/112/ЕО лице - платец на ДДС, е данъчнозадълженото лице, което доставя стоките. Целта на дерогациите, поискани от Германия, Италия и Австрия, е отговорността за плащане на данъка да бъде прехвърлена върху данъчнозадълженото лице, на което се доставят стоките, но само при определени условия и само във връзка с определени продукти, а именно мобилни телефони и устройства с интегрални схеми.
(4)
Значителен брой търговци на определени продукти, по-специално на мобилни телефони и устройства с интегрални схеми, не плащат ДДС на данъчните органи, след като са продали продуктите си. Техните клиенти обаче имат право на приспадане на данъка, тъй като разполагат с редовна фактура. В най-драстичните случаи на незаконно избягване на данъчно облагане едни и същи стоки се препродават неколкократно по схемата „верижна измама“, без да се плаща ДДС на данъчните органи. В такива случаи, като се определя получателят на стоките за лице - платец на ДДС, с дерогацията се премахва възможността за използване на тази форма на незаконно избягване на данъчно облагане. Тя не засяга размера на дължимия ДДС.
(5)
С цел да гарантират ефективното действие на дерогацията и да не позволят изместването на незаконното избягване на данъчно облагане към други продукти или към търговията на дребно, Германия, Италия и Австрия следва да въведат подходящи изисквания за контрол и отчетност. Комисията следва да бъде информирана за приетите конкретни мерки за наблюдение на действието на дерогацията.
(6)
Мярката е пропорционална на преследваните цели, тъй като не е предназначена за общо приложение, а само за определени групи от продукти с повишена степен на риск от незаконно избягване на данъчно облагане, по отношение на които мащабът на незаконното избягване на данъчно облагане е довел до значително намаляване на данъчните постъпления. Освен това използването на механизма за обратно начисляване предполага по-малък риск от изместване на измамите към търговията на дребно с въпросните продукти, тъй като мобилните телефони обикновено се доставят от големи телефонни дружества и мярката е приложима за интегрални схеми преди интегрирането им в продукти, предназначени за крайния потребител.
(7)
Разрешението е по принцип краткосрочно, тъй като не може да се установи със сигурност, че мярката ще постигне целите си, а въздействието ѝ върху начина на функциониране на системата на ДДС в държавите-членки, които я прилагат, и в останалите държави-членки, не може да бъде оценено предварително.
(8)
На Обединеното кралство следва да се разреши да продължи да прилага действащата специална мярка до датата на изтичане на срока на разрешението, предоставено на Германия, Италия и Австрия.
(9)
Дерогацията няма отрицателно въздействие върху собствените ресурси на Съюза, формирани от ДДС,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Чрез дерогация от член 193 от Директива 2006/112/ЕО на Германия се разрешава да определи за лице - платец на ДДС, данъчнозадълженото лице, на което се доставят следните стоки:
а)
мобилни телефони, които са устройства, изработени или приспособени за употреба във връзка с лицензирана мрежа и работещи на определени честоти, независимо дали имат или нямат друга употреба;
б)
устройства с интегрални схеми, като микропроцесори и централни процесори, преди интегрирането им в продукти, предназначени за крайния потребител.
2. Дерогацията се прилага по отношение на доставките на стоки, при които облагаемата сума е равна на или е по-голяма от 5 000 EUR.
Член 2
Чрез дерогация от член 193 от Директива 2006/112/ЕО на Италия се разрешава да определи за лице - платец на ДДС, данъчнозадълженото лице, на което се доставят следните стоки:
а)
мобилни телефони, които са устройства, изработени или приспособени за употреба във връзка с лицензирана мрежа и работещи на определени честоти, независимо дали имат или нямат друга употреба;
б)
устройства с интегрални схеми, като микропроцесори и централни процесори, преди интегрирането им в продукти, предназначени за крайния потребител;
Член 3
1. Чрез дерогация от член 193 от Директива 2006/112/ЕО на Австрия се разрешава да определи за лице - платец на ДДС, данъчнозадълженото лице, на което се доставят следните стоки:
а)
мобилни телефони, които са устройства, изработени или приспособени за употреба във връзка с лицензирана мрежа и работещи на определени честоти, независимо дали имат или нямат друга употреба;
б)
устройства с интегрални схеми, като микропроцесори и централни процесори, преди интегрирането им в продукти, предназначени за крайния потребител.
2. Дерогацията се прилага по отношение на доставките на стоки, при които облагаемата сума е равна на или е по-голяма от 5 000 EUR.
Член 4
Дерогацията, предвидена в членове 1, 2 и 3, се предоставя, при условие че Германия, Италия и Австрия въведат подходящи и ефективни изисквания за контрол и отчетност на данъчнозадължените лица, доставящи стоките, за които се отнася прилагането на обратното начисляване на ДДС съгласно настоящото решение.
Член 5
Член 4 от Решение 2007/250/ЕО се заменя със следното:
„Член 4
Срокът на действие на настоящото решение изтича в дена на влизане в сила на правилата на Съюза, които позволяват на всички държави-членки да приемат такива мерки за дерогация от член 193 от Директива 2006/112/ЕО, но най-късно на 31 декември 2013 г.“
Член 6
Настоящото решение поражда действие в деня на нотифицирането му.
Срокът на действие на настоящото решение изтича в деня на влизане в сила на правилата на Съюза, които позволяват на всички държави-членки да приемат такива мерки за дерогация от член 193 от Директива 2006/112/ЕО, но най-късно на 31 декември 2013 г.
Член 7
Адресати на настоящото решение са Федерална република Германия, Италианската република, Република Австрия и Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия.
Съставено в Брюксел на 22 ноември 2010 година.
NÕUKOGU RAKENDUSOTSUS,
22. november 2010,
millega lubatakse Saksamaal, Itaalial ja Austrial kehtestada erimeede, millega tehakse erand direktiivi 2006/112/EÜ artiklist 193 ja muudetakse otsust 2007/250/EÜ, et pikendada Ühendkuningriigile antud loa kestust
(2010/710/EL)
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, (1) eriti selle artikli 395 lõiget 1,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
ning arvestades järgmist:
(1)
Itaalia, Saksamaa ja Austria taotlesid komisjoni peasekretariaadis vastavalt 3. augustil 2007, 23. detsembril 2009 ja 17. veebruaril 2010 registreeritud kirjadega luba kehtestada seoses käibemaksu tasumise eest vastutava isikuga erimeede, millega tehakse erand direktiivi 2006/112/EÜ artiklist 193. Ühendkuningriik taotles komisjoni peasekretariaadis 10. veebruaril 2010 registreeritud kirjaga, et pikendataks luba, mis anti talle nõukogu 16. aprilli 2007. aasta otsusega 2007/250/EÜ, millega lubatakse Ühendkuningriigil kehtestada erimeede, mis kaldub kõrvale direktiivi 2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi) artiklist 193 (2).
(2)
Komisjon teatas teistele liikmesriikidele 11. jaanuari 2010. aasta kirjaga Saksamaa taotlusest ning 9. märtsi 2010. aasta kirjaga Itaalia, Austria ja Ühendkuningriigi taotlustest. Komisjon teatas 12. jaanuari 2010. aasta kirjaga Saksamaale ning 11. märtsi 2010. aasta kirjadega Itaaliale, Austriale ja Ühendkuningriigile, et tal on taotluste hindamiseks olemas kogu vajalik teave.
(3)
Direktiivi 2006/112/EÜ artikli 193 kohaselt vastutab käibemaksu tasumise eest kaupu tarniv maksukohustuslane. Saksamaa, Itaalia ja Austria taotletava erandi eesmärk on muuta maksu tasumise eest vastutavaks maksukohustuslane, kellele kaupu tarnitakse, kuid üksnes teatavatel tingimustel ning üksnes teatavate toodete, eelkõige mobiiltelefonide ja integraallülitusseadmete puhul.
(4)
Märkimisväärne hulk teatud toodetega, eelkõige mobiiltelefonide ja integraallülitusseadmetega kauplejatest hoiab maksudest kõrvale, jättes pärast toote müümist käibemaksu maksuhaldurile tasumata. Nende klientidel on aga kehtiva arve esitamise korral õigus maksu maha arvata. Kõige raskemate maksudest kõrvalehoidumise juhtumite puhul tarnitakse samu kaupu nn karusselliskeemi kasutades mitu korda ilma maksuhaldurile käibemaksu tasumata. Erandiga kõrvaldataks võimalus maksudest sellisel viisil kõrvale hoiduda, kuna käibemaksu tasumise eest vastutavaks määratakse kõnealustel juhtudel kauba saaja. Samas ei mõjutaks see tasumisele kuuluva käibemaksu summat.
(5)
Et tagada erandi tõhus toimimine ja vältida maksudest kõrvalehoidumise nihkumist muude toodete või jaemüügi valdkonda, peaksid Saksamaa, Itaalia ja Austria kehtestama asjakohase kontrolli- ja aruandluskohustuse. Komisjonile tuleks teatada erandi toimimise jälgimiseks vastu võetud erimeetmetest.
(6)
Meede on proportsionaalne seatud eesmärkidega, kuna seda ei ole kavas kohaldada üldiselt, vaid ainult selliste konkreetsete tooterühmade suhtes, mille puhul maksudest kõrvalehoidumise risk on eriti suur ja mille puhul on maksudest kõrvalehoidumise tõttu saamata jäänud oluline maksutulu. Lisaks on pöördmaksustamise puhul väiksem oht, et pettus kandub kõnealuste toodete jaemüüki, kuna mobiiltelefone tarnivad üldiselt suured telefoniettevõtted ning meedet kohaldatakse integraallülitusseadmete suhtes enne nende paigaldamist lõpptarbijale suunatud toodetesse.
(7)
Põhimõtteliselt tuleks luba anda ainult lühikeseks ajavahemikuks, kuna meetme eesmärkide täitmist ei ole võimalik kindlalt tagada ning meetme mõju seda kohaldavate liikmesriikide või ülejäänud liikmesriikide käibemaksusüsteemile ei ole võimalik etteulatuvalt hinnata.
(8)
Ühendkuningriigile tuleks anda luba jätkata juba võetud erimeetme kohaldamist kuni Saksamaale, Itaaliale ja Austriale antud lubade aegumiskuupäevani.
(9)
Erandil ei ole negatiivset mõju käibemaksust laekuvatele liidu omavahenditele,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
1. Erandina direktiivi 2006/112/EÜ artiklist 193 antakse Saksamaale luba määrata käibemaksu tasumise eest vastutavaks maksukohustuslane, kellele tarnitakse järgmisi kaupu:
a)
mobiiltelefonid - valmistatud või kohandatud töötamiseks litsentsitud võrkudes ja kindlaksmääratud sagedustel, sõltumata sellest, kas neil on mõni muu kasutusala;
b)
integraallülitusseadmed, näiteks mikroprotsessorid ja keskprotsessorid enne lõpptarbijale suunatud tootega liitmist.
2. Erandit kohaldatakse kaubatarnete suhtes, mille maksustatav väärtus on vähemalt 5 000 eurot.
Artikkel 2
Erandina direktiivi 2006/112/EÜ artiklist 193 antakse Itaaliale luba määrata käibemaksu tasumise eest vastutavaks maksukohustuslane, kellele tarnitakse järgmisi kaupu:
a)
mobiiltelefonid - valmistatud või kohandatud töötamiseks litsentsitud võrkudes ja kindlaksmääratud sagedustel, sõltumata sellest, kas neil on mõni muu kasutusala;
b)
integraallülitusseadmed, näiteks mikroprotsessorid ja keskprotsessorid enne lõpptarbijale suunatud tootega liitmist.
Artikkel 3
1. Erandina direktiivi 2006/112/EÜ artiklist 193 antakse Austriale luba määrata käibemaksu tasumise eest vastutavaks maksukohustuslane, kellele tarnitakse järgmisi kaupu:
a)
mobiiltelefonid - valmistatud või kohandatud töötamiseks litsentsitud võrkudes ja kindlaksmääratud sagedustel, sõltumata sellest, kas neil on mõni muu kasutusala;
b)
integraallülitusseadmed, näiteks mikroprotsessorid ja keskprotsessorid enne lõpptarbijale suunatud tootega liitmist.
2. Erandit kohaldatakse kaubatarnete suhtes, mille maksustatav väärtus on vähemalt 5 000 eurot.
Artikkel 4
Artiklites 1, 2 ja 3 sätestatud erandiga kehtestavad Saksamaa, Itaalia ja Austria asjakohase ning tõhusa kontrolli- ja aruandluskohustuse seoses selliste maksukohustuslastega, kes tarnivad kaupu, mille suhtes kohaldatakse käesoleva otsusega kehtestatud pöördmaksustamise korda.
Artikkel 5
Otsuse 2007/250/EÜ artikkel 4 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 4
Käesolev otsus kaotab kehtivuse kuupäeval, mil jõustub liidu eeskiri, millega lubatakse kõigil liikmesriikidel vastu võtta selliseid direktiivi 2006/112/EÜ artiklist 193 kõrvale kalduvaid meetmeid, kuid mitte hiljem kui 31. detsembril 2013.”.
Artikkel 6
Käesolev otsus jõustub selle teatavakstegemise päeval.
Käesolev otsus kaotab kehtivuse kuupäeval, mil jõustub liidu eeskiri, millega lubatakse kõigil liikmesriikidel vastu võtta selliseid direktiivi 2006/112/EÜ artiklist 193 kõrvale kalduvaid meetmeid, kuid mitte hiljem kui 31. detsembril 2013.
Artikkel 7
Käesolev otsus on adresseeritud Saksamaa Liitvabariigile, Itaalia Vabariigile, Austria Vabariigile ning Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigile.
Brüssel, 22. november 2010