РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 456/2012 НА КОМИСИЯТА
от 30 май 2012 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1266/2007 относно правилата за прилагане на Директива 2000/75/ЕО на Съвета по отношение на контрола, наблюдението, надзора и ограниченията за движението на някои животни от видовете, възприемчиви към болестта син език
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2000/75/ЕО на Съвета от 20 ноември 2000 г. за определяне на условията за борба и ликвидиране на болестта син език (1), и по-специално член 9, параграф 1, буква в), членове 11 и 12 и член 19, трета алинея от нея,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 1266/2007 на Комисията (2) се определят правила за контрола, наблюдението, надзора и ограниченията за движението на животни към и от зоните с ограничен достъп във връзка с болестта син език. С него се определят и условията за изключение от забраната за напускане на зоните, приложима за придвижването на възприемчиви към болестта животни и за пренасянето на тяхната сперма, яйцеклетки и ембриони, предвидено в Директива 2000/75/ЕО, включително и правилата за използване на ваксини против болестта син език.
(2)
Според настоящите правила, определени в Директива 2000/75/ЕО, използването на ваксини против болестта син език не е разрешено извън защитените зони. С Директива 2012/5/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 14 март 2012 г. за изменение на Директива 2000/75/ЕО на Съвета по отношение на ваксинацията против болестта син език (3) се правят по-гъвкави правилата за ваксинация, определени в Директива 2000/75/ЕО, за да се разреши ваксинацията с инактивирани ваксини против болестта син език и извън районите, за които са наложени ограничения за движение. Вследствие на това Регламент (ЕО) № 1266/2007 следва да бъде изменен. Освен това са необходими и изменения за опростяване на процеса на наблюдение и надзор, както и за съобразяване на установените в Регламент (ЕО) № 1266/2007 процедури с последните научни становища.
(3)
С цел да се събира и анализира епидемиологична информация за болестта син език в Регламент (ЕО) № 1266/2007 е предвидено държавите членки да подават в системата BlueTongue NETwork application (система BT-Net) информация за болестта син език, събирана в хода на прилагането на програмите за наблюдение и надзор.
(4)
Досегашният опит обаче показа, че има достатъчно налична информация във връзка с други задължения в Съюза за уведомление и сигнализиране на болести. Следователно вече не е необходимо да има задължение за обмен на информация чрез системата BT-Net.
(5)
С Регламент (ЕО) № 1266/2007, изменен с Регламент (ЕО) № 123/2009 на Комисията (4), се въвежда възможността при определени условия държавите членки да определят „район с по-нисък риск“, за да се улесни превантивната ваксинация в части от територията им, в които няма разпространение на вируса. Вследствие на влизането в сила на Директива 2012/5/ЕС, според която ваксинацията срещу болестта син език може да се прави извън зоните с ограничен достъп, разпоредбите за определянето на „райони с по-нисък риск“ вече не са необходими.
(6)
В съответствие с член 6, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1266/2007 държава членка може да реши да премахне епидемиологично значим географски район от зона с ограничен достъп, като докаже липса на болестта в съответния район след изтичането на две години, през които е липсвало разпространение на вируса на болестта син език, доказано посредством наблюдение.
(7)
Частите от зоните с ограничен достъп обаче, където в продължение на поне една година, включително пълен сезон на активност на вектора, наблюдението и надзорът са показали, че няма разпространение на вируса на болестта син език от конкретен серотип или серотипове, са изложени на риск от повторно въвеждане на болестта посредством въвеждането на заразени животни от други части на същата зона с ограничен достъп, в които вирусът на болестта син език все още се разпространява. В тези ситуации - с цел да се осигури безопасно преминаване към статус на липса на болестта при благоприятни епидемиологични условия - на държавите членки следва да се разреши да определят „райони с липса на болестта с временен статус“, при условие че се извършва наблюдение и надзор за установяване на липсата на разпространение на вируса.
(8)
В съответствие с научното становище на групата по въпросите на здравето на животните и хуманното отношение към тях към Европейския орган за безопасност на храните относно риска от предаване на болестта син език при придвижване на животни, прието на 11 септември 2008 г. (5), съществува теоретичната възможност заразени насекоми да бъдат пренесени заедно с животните. Този риск може да се овладее, като превозното средство се почиства и третира с инсектициди или репеленти преди животните да бъдат натоварени или когато животните се придвижват през райони, за които се знае, че са с нисък риск, или че придвижването се извършва в период, характеризиращ се с нисък риск. С цел да се ограничи нежеланото въздействие на тези вещества върху околната среда и да се избегнат евентуални проблеми по отношение на периодите на изчакване и евентуално наличие на остатъчни вещества в животните, третирането им с разрешени инсектициди или репеленти не следва да продължи да се изисква, тъй като това третиране осигурява ограничена допълнителна сигурност.
(9)
С Регламент (ЕО) № 1266/2007, изменен с Регламент за изпълнение (ЕС) № 648/2011 (6), се разрешава за преходен период държавите членки по местоназначение, в които въвеждането при определени условия на животни, които нямат имунитет, може да представлява риск за здравето на животните, да изискат движението на такива животни да подлежи на някои допълнителни условия. Тъй като в настоящия регламент са определени правилата относно критериите за защитените от вектори помещения, тази преходна разпоредба вече не е необходима.
(10)
Поради различните степени на разпространение на вируса, условията на околната среда и различните стратегии за ваксинация в държавите членки е възможно епидемиологичните ситуации по отношение на болестта син език да се различават значително в различните райони на Съюза. Практиката е показала, че могат да бъдат успешно изпълнени различни стратегии за наблюдение, с които да се постигне желаният резултат. Следователно минималните хармонизирани изисквания относно програмите за наблюдение и надзор на болестта син език, определени в приложение I към Регламент (ЕО) № 1266/2007, следва да бъдат опростени, за да се позволи повече гъвкавост на държавите членки при изготвянето на националните им програми за наблюдение и надзор, като се отчете научното становище на групата по въпросите на здравето на животните и хуманното отношение към тях към ЕОБХ относно наблюдението и надзора на болестта син език (7).
(11)
Въз основа на гореспоменатото научно становище минималният размер на пробата, с който се откриват 5 % случаи на болестта с 95 % надеждност сред популация от възприемчиви към болестта син език видове, следва да е достатъчен за наблюдение с цел да се докаже липсата на разпространение на вируса за период от две години в епидемиологично значим географски район.
(12)
Да се държат възприемчивите към болестта син език животни в защитени от вектори помещения за определен период е важно изискване при някои условия за прилагане на изключението от забраната за напускане на зоната, посочени в приложение III към Регламент (ЕО) № 1266/2007. Практиката е показала, че е трудно държавите членки да определят съответните критерии за създаването на защитени от вектори помещения при движението с цел търговия с животни от възприемчивите към болестта син език видове, като например едрия рогат добитък, овцете и козите.
(13)
С цел да се повиши резултатността от защитените от вектори помещения и да се съдейства на държавите членки при изпълнението на въпросната мярка за контрол следва да се установи набор от критерии. Въпросните критерии следва да се основават на опита на държавите членки и на разпоредбите в Ръководството за сухоземни животни на Световната организация за здравеопазване на животните (OIE). С цел хармонизиране на терминологията с тази на OIE терминът „vector proof establishment“, който в момента се използва в Регламент (ЕО) № 1266/2007, следва да се промени на „vector protected establishment“ (на български „защитено от вектори помещение“).
(14)
С оглед на последните научни данни, според които има вероятност за предаване на вируса на болестта син език през плацентата, по-конкретно по отношение на вируса на син език от серотип 8, в Регламент (ЕО) № 1266/2007, изменен с Регламент (ЕО) № 384/2008 (8), бяха въведени предпазни мерки за предотвратяване на евентуално разпространение на болестта син език от бременни животни или някои новородени животни.
(15)
Според научното становище на групата по въпросите на здравето на животните и хуманното отношение към тях към ЕОБХ относно серотип 8 на вируса на болестта син език (9) съществуват научни сведения за възможността за предаване през плацентата на серотип 8 на вируса на болестта син език, който бе въведен в Съюза през 2006 г. Няма данни обаче за предаване през плацентата на други серотипове на вируса на болестта син език в засегнати райони, където не са използвани модифицирани живи ваксини. Предвид заключенията в посоченото становище предпазната мярка по отношение на движението на бременните животни следва да се прилага само за зони, които са с ограничен достъп по отношение на серотип 8 на вируса на болестта син език.
(16)
Поради това Регламент (ЕО) № 1266/2007 следва да бъде съответно изменен.
(17)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 1266/2007 се изменя, както следва:
1)
Член 4 се заменя със следното:
„Член 4
Програми за наблюдение и надзор над болестта син език
Държавите членки са длъжни да изпълняват програми за наблюдение и надзор в съответствие с минималните изисквания, предвидени в приложение I.“
2)
Член 5 се заличава.
3)
В член 6 параграф 2 се заменя със следното:
„2. Преди да се вземе решение за премахване на определен епидемиологично значим географски район от зона с ограничен достъп, държавите членки предоставят на Комисията аргументирана информация, доказваща липсата на разпространение на вируса на болестта син език в този район в продължение на период от две години, включващ два пълни сезона на активност на вектора, след изпълнението на програмата за наблюдение и надзор над болестта син език в съответствие с точка 3 от приложение I.“
4)
В член 7 параграф 2а се заменя със следното:
„2а. Държавите членки могат да определят граници на епидемиологично значим географски район в зона с ограничен достъп като „район с липса на болестта с временен статус“, при условие че за период от една година, включващ един пълен сезон на вектора, при наблюдението и надзора в съответствие с точка 3 от приложение I е доказана липсата на разпространение на вируса на болестта син език в тази част на зоната с ограничен достъп за конкретния серотип на болестта син език или за комбинация от серотипове.
Когато дадена държава членка възнамерява да определи граници на зона с ограничен достъп или на част от зона с ограничен достъп като „район с липса на болестта с временен статус“, тя уведомява Комисията за намерението си. Това уведомление се придружава от информацията, упомената в точка 3 от приложение I.
Комисията информира държавите членки посредством Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните за списъка на „районите с липса на болестта с временен статус“.
Движението на животни в рамките на една и съща зона с ограничен достъп от район, където се разпространява един и същи вирусен серотип или серотипове на болестта син език, към част от същата зона с ограничен достъп, обозначена като „район с липса на болестта с временен статус“, може да бъде разрешено само ако:
а)
животните отговарят на условията, определени в приложение III; или
б)
животните отговарят на условията на останалите подходящи гаранции за тяхното здраве, основаващи се на положителен резултат от оценка на риска на мерките срещу разпространението на вируса на болестта син език и за защита срещу атаките на вектори на този вирус, изисквани от компетентния орган на мястото на произход на животните и одобрени от компетентния орган на мястото на местоназначение на животните, преди началото на тяхното придвижване; или
в)
животните са предназначени за незабавно клане.“
5)
В член 8, параграф 5 третата алинея се заменя със следното:
„Информацията относно определените кланици се предоставя на останалите държави членки и се прави общественодостъпна.“
6)
Член 9 се заменя със следното:
„Член 9
Допълнителни условия за транзитния превоз на животни
1. Транзитният превоз на животни се разрешава от компетентния орган, при условие че:
а)
превозните средства, в които се превозват животните, се третират с позволени инсектициди и/или репеленти след адекватното им почистване и дезинфекция на мястото на натоварването на животните. Третирането във всички случаи трябва да се извърши преди напускането или влизането в зоната с ограничен достъп;
б)
когато по време на транзитното преминаване през зона с ограничен достъп е предвидено време за почивка от повече от един ден в пункт за контрол, животните трябва да бъдат защитени от атаки на вектори в защитени от вектори помещения в съответствие с критериите, определени в приложение II.
2. Параграф 1 не се прилага, ако транзитното преминаване се осъществява:
а)
изключително от и през епидемиологично значими географски райони на зоната с ограничен достъп през сезонния период на отсъствие на вектори на вируса, определен в съответствие с приложение V; или
б)
от и през части на зоната с ограничен достъп, определени като „район с липса на болестта с временен статус“ в съответствие с член 7, параграф 2а.
3. За животните, посочени в параграф 1 от настоящия член, се добавя следният допълнителен текст към съответните здравни сертификати, предвидени в директиви 64/432/ЕИО, 91/68/ЕИО и 92/65/ЕИО или в Решение 93/444/ЕИО: „Третиране с инсектицид/репелент … (име на продукта) на … (дата) в … (час) в съответствие с член 9 от Регламент (ЕО) № 1266/2007“.“
7)
Член 9а се заличава.
8)
Приложения I, II, III и V се изменят в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на петия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 30 май 2012 година.
KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 456/2012,
30. mai 2012,
millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1266/2007 nõukogu direktiivi 2000/75/EÜ rakenduseeskirjade kohta seoses lammaste katarraalse palaviku tõrje, järelevalve, seire ja teatavate vastuvõtlikku liiki kuuluvate loomade liikumispiirangutega
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 20. novembri 2000. aasta direktiivi 2000/75/EÜ, millega kehtestatakse erisätted lammaste katarraalse palaviku tõrjeks ja likvideerimiseks, (1) eriti selle artikli 9 lõike 1 punkti c, artikleid 11 ja 12 ning artikli 19 kolmandat lõiku,
ning arvestades järgmist:
(1)
Komisjoni määruses (EÜ) nr 1266/2007 (2) on sätestatud lammaste katarraalse palavikuga seotud tõrje-, järelevalve- ja seire-eeskirjad ning loomade veo piirangud kitsendustega tsoonides ja sealt välja. Samuti on seal kindlaks määratud tingimused, mille alusel tehakse direktiiviga 2000/75/EÜ ette nähtud väljaviimiskeelu suhtes erandeid vastuvõtlike loomade ja nende sperma, munarakkude ja embrüote veo puhul, sealhulgas lammaste katarraalse palaviku vastaste vaktsiinide kasutamise eeskirjad.
(2)
Praegu kehtivate eeskirjade kohaselt, mis on sätestatud direktiivis 2000/75/EÜ, ei ole lubatud väljaspool kaitstud alasid lammaste katarraalse palaviku vastaseid vaktsiine kasutada. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. märtsi 2012. aasta direktiiviga 2012/5/EL, millega muudetakse nõukogu direktiivi 2000/75/EÜ lammaste katarraalse palaviku vastase vaktsineerimise osas, (3) on direktiivis 2000/75/EÜ sätestatud vaktsineerimise eeskirjad muudetud paindlikumaks, et lammaste katarraalse palaviku vastaseid inaktiveeritud vaktsiine saaks kasutada vaktsineerimisel ka väljaspool neid alasid, mille suhtes kehtivad loomade veo piirangud. Seega tuleks määrust (EÜ) nr 1266/2007 muuta. Lisaks on vaja teha muudatusi, et lihtsustada järelevalve- ja seireprotsesse ning kohandada määruses (EÜ) nr 1266/2007 kehtestatud eeskirju uusimate teaduslike seisukohtade kohaselt.
(3)
Lammaste katarraalset palavikku käsitleva epidemioloogilise teabe kogumise ja analüüsimise jaoks on määruses (EÜ) nr 1266/2007 ette nähtud, et liikmesriigid peavad edastama lammaste katarraalse palaviku seire ja järelevalve programmide rakendamise raames kogutud andmed lammaste katarraalse palaviku kohta rakenduse BlueTongue NETwork (edaspidi „süsteem BT-Net”) kaudu.
(4)
Kuid kogemused näitavad, et muude olemasolevate liidus kehtivate teavitamis- ja aruandluskohustuste raames on teave piisavalt kättesaadav. Seega ei ole enam vaja kohustust, mille alusel tuleb teavet vahetada süsteemi BT-Net kaudu.
(5)
Määruses (EÜ) nr 1266/2007, nagu seda on muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 123/2009, (4) on antud liikmesriikidele võimalus piiritleda teatud tingimustel „väiksema riskiga piirkonnad”, et liikmesriigi territooriumi osades, kus viirus ei levi, oleks lihtsam ennetavaid vaktsineerimisi teha. Direktiivi 2012/5/EL (millega lubatakse lammaste katarraalse palaviku vastu vaktsineerida ka väljaspool kitsendustega tsoone) jõustumise tulemusena ei ole enam vaja sätteid „väiksema riskiga piirkondade” piiritlemise kohta.
(6)
Määruse (EÜ) nr 1266/2007 artikli 6 lõike 2 kohaselt võib liikmesriik otsustada, et eemaldab epidemioloogiliselt asjakohase geograafilise piirkonna kitsendustega tsoonist ja kuulutab asjaomase piirkonna haigusevabaks piirkonnaks, kui järelevalvega on tõendatud, et selles piirkonnas ei ole viirust kahe aasta jooksul esinenud.
(7)
Ent kitsendustega tsooni neis osades, kus vähemalt aasta jooksul (sealhulgas vektori ühe aktiivsusperioodi jooksul) on seire- ja järelevalvetulemused näidanud, et lammaste katarraalse palaviku viiruse eriomane serotüüp või eriomased serotüübid ei ole seal levinud, valitseb oht, et haigus võib seal uuesti levima hakata, kui sama kitsendustega tsooni teistest osadest (kus esineb lammaste katarraalset palavikku) tuuakse sisse nakkusohuga loomi. Taolistes olukordades ja selleks et tagada soodsate epidemioloogiliste tingimuste korral ohutu üleminek haigusvaba piirkonna staatuse omandamisele, tuleks liikmesriikidel lubada piiritleda „ajutiselt haigusvaba ala” juhul, kui tõendamaks viiruse leviku puudumist on võetud seire- ja järelevalvemeetmeid.
(8)
EFSA loomatervishoiu ja loomade heaolu teaduskomisjoni 11. septembril 2008 vastu võetud teadusliku arvamuse „Risk of Bluetongue Transmission in Animal Transit” („Lammaste katarraalse palaviku ülekandumise oht loomade transiidi korral”) (5) kohaselt on olemas teoreetiline võimalus, et loomade transportimisel tuuakse nakkust kandvad sääsed nendega kaasa. Selle ohu võib kõrvaldada, kui sõidukeid puhastataks ja töödeldaks insektitsiidiga või tõrjevahendiga kas enne loomade peale- või mahalaadimist või siis, kui loomi veetakse läbi ala, kus oht on teadaolevalt väike, või siis ajal, mil oht on teadaolevalt väike Et piirata nende ainete ebasoovitavat mõju keskkonnale ja vältida võimalikke probleeme, näiteks seoses ooteperioodidega ja jääkide võimaliku kandumisega loomadele, ei tuleks enam nõuda loomade töötlemist heakskiidetud insektitsiidi või tõrjevahendiga, sest sellise töötlemise tulemusena suureneb ohutus vaid piiratud ulatuses.
(9)
Määruses (EÜ) nr 1266/2007, nagu seda on muudetud rakendusmäärusega (EL) nr 648/2011, (6) on üleminekuperioodi jooksul neil sihtliikmesriikidel, kuhu mitteimmuunsete loomade toomine teatud tingimuste korral võiks ohustada loomade tervist, lubatud nõuda selliste loomade veol teatud täiendavate tingimuste täitmist. Kuna käesolevas määruses on sätestatud vektorite eest kaitstud rajatiste kriteeriumid, ei ole kõnealune üleminekusäte enam vajalik.
(10)
Kuna viiruse leviku tasemed, keskkonnatingimused ja vaktsineerimisstrateegiad on liikmesriigiti erinevad, siis võib lammaste katarraalse palavikuga seonduv epidemioloogiline olukord olla liidu eri piirkondades vägagi erinev. Kogemused on näidanud, et soovitud eesmärkide saavutamiseks võib edukalt rakendada erinevaid seirestrateegiaid. Võttes arvesse EFSA loomatervishoiu ja loomade heaolu teaduskomisjoni teaduslikku arvamust lammaste katarraalse palaviku järelevalve ja seire kohta, (7) tuleks seega määruse (EÜ) nr 1266/2007 I lisas sätestatud järelevalve ja seire suhtes kehtivaid ühtlustatud miinimumnõuded lihtsustada, et liikmesriigid saaksid oma riiklikke järelevalve- ja seireprogramme paindlikumalt koostada.
(11)
Kõnealuse teadusliku arvamuse kohaselt peaks seire seisukohast piisama valimi minimaalsest suurusest, et avastada 95 % usaldusväärsusega viiruse 5 % levimus vastuvõtlike liikide populatsiooni hulgas ja tõendada, et viirus ei ole epidemioloogiliselt asjakohases geograafilises piirkonnas kahe aasta jooksul levinud.
(12)
See, et lammaste katarraalse palaviku kahtlusega loomi hoitakse teatud kindla aja jooksul vektorikindlates rajatistes, on üks oluline nõue, kui soovitakse vastata teatud tingimustele, mille alusel võib teha erandi väljaviimiskeelu suhtes, nagu on sätestatud määruse (EÜ) nr 1266/2007 III lisas. Kogemused on näidanud, et liikmesriikidel on raske kehtestada õigeid kriteeriume vektorikindla rajatise kasutuselevõtuks vastuvõtlikku liiki kuuluvate loomade, näiteks veiste, lammaste ja kitsedega kauplemisel toimuvate tavapäraste vedude korral.
(13)
Vektorikindlate rajatiste tõhususe suurendamiseks ja selleks, et aidata liikmesriike tõrjemeetmete rakendamisel, tuleks kehtestada kriteeriumid. Need kriteeriumid peaksid põhinema liikmesriikide kogemustel ja Maailma Loomatervishoiu Organisatsiooni (OIE) maismaaloomade tervishoiu eeskirjadel. Et viia määruses (EÜ) nr 1266/2007 kasutatud terminoloogia vastavusse OIE terminoloogiaga, asendatakse mõiste „vektorikindel rajatis” mõistega „vektorite eest kaitstud rajatis”.
(14)
Uute teaduslike andmete põhjal, milles kinnitatakse, et lammaste katarraalse palaviku viirus, eriti serotüüp 8 viirus, võib tõenäoliselt kanduda üle platsenta kaudu, võeti määrusega (EÜ) nr 1266/2007, nagu seda on muudetud määrusega (EÜ) nr 384/2008, (8) kasutusele ettevaatusabinõud lammaste katarraalse palaviku võimaliku leviku takistamiseks tiinete loomade või teatavate vastsündinud loomade puhul.
(15)
Vastavalt EFSA loomatervishoiu ja loomade heaolu teaduskomisjoni teaduslikule arvamusele lammaste katarraalse palaviku serotüüp 8 viiruse kohta (9) on teaduslikult tõestatud, et lammaste katarraalse palaviku serotüüp 8 viirus, mis toodi liitu sisse 2006. aastal, võib kanduda üle platsenta kaudu. Lammaste katarraalse palaviku muude serotüüpide ülekandumist platsenta kaudu ei ole siiski täheldatud neis nakkuspiirkondades, kus ei ole kasutatud nõrgestatud elusvaktsiine. Kõnealuse teadusliku arvamuse järelduste põhjal tuleks tiinete loomade veo suhtes rakendada ettevaatusabinõusid üksnes neis tsoonides, kus kehtivad kitsendused seoses lammaste katarraalse palaviku serotüüp 8 viirusega.
(16)
Seepärast tuleks määrust (EÜ) nr 1266/2007 vastavalt muuta.
(17)
Käesoleva määrusega ette nähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Määrust (EÜ) nr 1266/2007 muudetakse järgmiselt.
1)
Artikkel 4 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 4
Lammaste katarraalse palaviku järelevalve ja seire programmid
Liikmesriigid rakendavad lammaste katarraalse palaviku järelevalve ja seire programme vastavalt I lisas sätestatud miinimumnõuetele.”
2)
Artikkel 5 jäetakse välja.
3)
Artikli 6 lõige 2 asendatakse järgmisega:
„2. Enne kui otsustatakse epidemioloogiliselt asjakohane geograafiline piirkond kitsendustega tsoonist eemaldada, esitavad liikmesriigid komisjonile põhjendatud andmed, mis tõendavad, et selles piirkonnas ei ole pärast I lisa punkti 3 kohase lammaste katarraalse palaviku järelevalve- ja seireprogrammi rakendamist lammaste katarraalse palaviku viirust kahe aasta, sealhulgas vektori kahe täispika aktiivsusperioodi jooksul esinenud.”
4)
Artikli 7 lõige 2a asendatakse järgmisega:
„2a. Liikmesriigid võivad piiritleda kitsendustega tsoonis paikneva epidemioloogiliselt asjakohase geograafilise piirkonna „ajutise haigusvaba piirkonnana” eeldusel, et ühe aasta, sealhulgas vektori ühe täispika aktiivsusperioodi jooksul on I lisa punkti 3 kohaselt toimunud järelevalve ja seire tõendanud, et kitsendustega tsooni selles osas ei ole lammaste katarraalse palaviku viirust esinenud kas siis viiruse teatud konkreetse serotüübi või serotüüpide kombinatsioonide osas.
Liikmesriik, kellel on kavas piiritleda kitsendustega tsoon või kitsendustega tsooni osa „ajutise haigusvaba piirkonnana”, teatab oma kavatsusest komisjonile. Liikmesriik lisab teatele I lisa punktis 3 osutatud teabe.
Komisjon teavitab liikmesriike „ajutiste haigusvabade piirkondade” nimekirjast toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee raames.
Loomade vedu sama kitsendustega tsooni piires piirkonnast, kus levib/levivad lammaste katarraalse palaviku viiruse sama/samad serotüüp/serotüübid, sama kitsendustega tsooni ossa, mis on piiritletud kui „ajutine haigusvaba piirkond”, võib lubada ainult juhul, kui
a)
loomad vastavad III lisas sätestatud tingimustele või
b)
loomad vastavad mis tahes muudele asjakohastele loomatervishoiualastele garantiidele, mis põhinevad lammaste katarraalse palaviku viiruse levikut takistavate ja vektorite rünnaku eest kaitsvate meetmete riskihindamise positiivsel tulemusel, mida nõuab päritolukoha pädev asutus ja mille kiidab heaks sihtkoha pädev asutus enne selliste loomade vedamist, või
c)
loomad viiakse otse tapamajja.”
5)
Artikli 8 lõike 5 kolmas lõik asendatakse järgmisega:
„Teave määratud tapamajade kohta tehakse teistele liikmesriikidele ja avalikkusele kättesaadavaks.”
6)
Artikkel 9 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 9
Loomade läbiveo lisatingimused
1. Pädev asutus lubab loomade läbivedu järgmistel tingimustel:
a)
pärast laadimiskoha nõuetekohast puhastamist ja desinfitseerimist töödeldakse loomade vedamise vahendeid heakskiidetud insektitsiidide ja/või tõrjevahenditega. Selline töötlemine peab toimuma iga kord enne kitsendustega tsoonist väljumist või tsooni sisenemist;
b)
kui kitsendustega tsoonist läbisõitmisel on ette nähtud pikem kui ühepäevane puhkeaeg kontrollpunktis, kaitstakse loomi vektorite rünnaku eest II lisas sätestatud tingimustele vastavas vektorite eest kaitstud rajatises.
2. Käesoleva artikli lõiget 1 ei kohaldata, kui transiit toimub
a)
üksnes kitsendustega tsooni epidemioloogiliselt asjakohasest geograafilisest piirkonnast või läbi selle kooskõlas V lisaga määratletud hooajalise vektoritest vaba perioodi vältel või
b)
nendest kitsendustega tsooni osadest, mis on kooskõlas artikli 7 lõikega 2a piiritletud kui „ajutised haigusvabad piirkonnad”, või läbi nende osade.
3. Käesoleva artikli lõikes 1 viidatud loomade puhul lisatakse direktiivides 64/432/EMÜ, 91/68/EMÜ ja 92/65/EMÜ sätestatud või otsuses 93/444/EMÜ viidatud asjakohastele veterinaarsertifikaatidele järgmine sõnastus: „Töötlemine insektitsiidiga/tõrjevahendiga … (toote nimi) … (kuupäev) kooskõlas määruse (EÜ) nr 1266/2007 artikliga 9.” ”
7)
Artikkel 9a jäetakse välja.
8)
I, II, III ja V lisa muudetakse vastavalt käesoleva määruse lisale.
Artikkel 2
Käesolev määrus jõustub viiendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 30. mai 2012