РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1138/2011 НА СЪВЕТА
от 8 ноември 2011 година
за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои мастни алкохоли и техните смеси с произход от Индия, Индонезия и Малайзия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1) („основният регламент“), и по-специално член 9 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия („Комисията“), представено след консултация с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
А. ПРОЦЕДУРА
1. Временни мерки
(1)
С Регламент (ЕС) № 446/2011 (2) (наричан по-долу „регламентът за временните мерки“) Комисията наложи временно антидъмпингово мито върху вноса на някои мастни алкохоли и техните смеси („FOH“) с произход от Индия, Индонезия и Малайзия („засегнатите държави“).
(2)
Процедурата започна с известие за откриване на антидъмпингова процедура, публикувано на 13 август 2010 г. (3), въз основа на жалба, подадена на 30 юни 2010 г. от двама производители от Съюза - дружеството Cognis GmbH (Cognis) и дружеството Sasol Olefins & Surfactants GmbH (Sasol) (наричани по-долу двете заедно „жалбоподателите“). Тези две дружества съставляват съществен дял, в конкретния случай над 25 %, от общото производство в Съюза на продукта, предмет на разследването.
(3)
Както е посочено в съображение 9 от регламента за временните мерки, разследването на дъмпинга и вредата обхвана периода от 1 юли 2009 г. до 30 юни 2010 г. („разследваният период“ или „РП“). Проучването на тенденциите, които са от значение за оценката на вредата, обхвана периода от 1 януари 2007 г. до края на РП („разглежданият период“).
2. Последваща процедура
(4)
След оповестяването на основните факти и съображения, на базата на които беше взето решението за налагане на временни антидъмпингови мерки („оповестяване на временните мерки“), няколко заинтересовани страни представиха в писмен вид своите становища по временните констатации. На заинтересованите страни, които изявиха такова желание, беше предоставена възможността да бъдат изслушани.
(5)
Комисията продължи да търси и проверява цялата информация, която смяташе за необходима за изготвянето на своите окончателни констатации.
(6)
Впоследствие всички страни бяха информирани за основните факти и съображения, стоящи в основата на намерението да се препоръча налагането на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои мастни алкохоли и техните смеси с произход от Индия, Индонезия и Малайзия и окончателното събиране на обезпечените чрез временно мито суми („оповестяване на окончателните мерки“). На страните бе даден срок, в който те да могат да представят своите коментари по оповестяването на окончателните мерки.
(7)
Представените от заинтересованите страни устни и писмени коментари бяха разгледани и по целесъобразност взети под внимание.
Б. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
1. Разглеждан продукт
(8)
Разглежданият продукт, в съответствие с посоченото в съображения 10 и 11 от регламента за временните мерки, е наситени мастни алкохоли с дължина на въглеродната верига от C8, C10, C12, C14, C16 или C18 (не се включват разклонените изомери), включително наситените мастни алкохоли с една дължина на въглеродната верига (наричани също наситени мастни алкохоли с еднакъв брой на въглеродните атоми), смесите, съдържащи предимно комбинация от въглеродни вериги с дължина C6-C8, C6-C10, C8-C10, C10-C12 (обикновено категоризирани като C8-C10), смесите, съдържащи предимно комбинация от въглеродни вериги с дължина C12-C14, C12-C16, C12-C18, C14-C16 (обикновено категоризирани като C12-C14), и смесите, съдържащи предимно комбинация от въглеродни вериги с дължина C16-C18, с произход от Индия, Индонезия и Малайзия, които понастоящем попадат в кодове по КН ex 2905 16 85, 2905 17 00, ex 2905 19 00 и ex 3823 70 00.
(9)
След налагането на временните мерки, някои страни изразиха недоволство във връзка с двусмислеността на определението на разглеждания продукт. Те заявиха, че според известието за откриване на процедурата в продуктовия обхват са включени единствено линейните FOH, като по този начин са изключени FOH, съдържащи разклонени изомери, или разклонени FOH. Други страни заявиха, че няма смисъл да се изключват FOH, съдържащи разклонени изомери, получени чрез оксопроцес, защото те имат същата употреба и се конкурират с линейните FOH на пазара.
(10)
Беше установено, че всички видове FOH, предмет на настоящото разследване, както е описано в съображение 8, независимо от възможните различия в използваните за тяхното производство суровини или разновидности на производствения процес, притежават едни и същи или много сходни основни физически, химични и технически характеристики и се използват за едни и същи цели. Възможните разновидности на разглеждания продукт не променят с нищо основното му определение, неговите характеристики или възприемането му от различните страни.
(11)
На горното основание временното решение за изключването на FOH, съдържащи разклонени изомери, от обхвата на продукта, упоменато в известието за откриване на процедурата, и за изключването на производството на разклонени FOH от тези дружества от определението за производство на Съюза (включително онези дружества, които произвеждат FOH чрез оксопроцес) следва да остане в сила. Поради липсата на други коментари по отношение на разглеждания продукт, съображения 10 и 11 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2. Сходен продукт
(12)
Следва да се припомни, че в съображение 13 от регламента за временните мерки беше направено временното заключение, че линейните FOH и разклонените FOH не са сходни продукти, поради което данните, с които разполагат производителите на FOH, изработени от разклонени изомери, следва да бъдат изключени от анализа на вредите.
(13)
При липсата на други коментари относно сходния продукт, съображения 12 и 13 от регламента за временните мерки се потвърждават.
В. ДЪМПИНГ
1. Индия
1.1. Нормална стойност
(14)
При липсата на коментари относно определянето на нормалната стойност, временните констатации в съображения 14-18 от регламента за временните мерки се потвърждават.
1.2. Експортна цена
(15)
При липсата на коментари относно определянето на експортната цена, временните констатации в съображение 19 от регламента за временните мерки се потвърждават.
1.3. Сравнение
(16)
След оповестяването на временните и на окончателните мерки и двамата индийски производители износители подновиха искането си продажбите, извършени от тях на единия от първоначалните жалбоподатели в Съюза по време на РП, да не се вземат предвид при изчисляване на дъмпинговия марж (вж. съображение 22 от регламента за временните мерки). Дружествата мотивираха искането си с обстоятелството, че в член 9.1 от Антидъмпинговото споразумение на СТО се предвижда размерът на митото, което следва да се наложи, да бъде по-малък или равен на дъмпинговия марж. Индийските производители износители се позоваха и на член 2.4 от Антидъмпинговото споразумение на СТО, съгласно който следва да се направи обективно сравнение между експортната цена и нормалната стойност. На тази основа те заявиха, че жалбоподателят е договорил с тях закупуването на много големи количества на много ниски цени в момента, в който той е подготвял жалбата, и че от това следва, че цените по тези сделки не са били определени коректно и по тази причина тези сделки не следва да се включват в изчисленията на дъмпинга.
(17)
Преди всичко следва да се отбележи, че фактът, че Антидъмпинговото споразумение на СТО позволява налагането на мито под пълния размер на дъмпинговия марж не поражда задължение за налагането на мито в такъв размер. Член 9, параграф 4 от основния регламент установява само задължение за ограничаване на антидъмпинговото мито до равнище, което е достатъчно за отстраняване на вредата. Нещо повече, липсват доказателства за това, че цените не са били свободно договорени между страните. Проверка на всички покупки, направени от въпросния жалбоподател, също показа, че цените, договаряни от двамата индийски производители износители, са в съответствие с цените, договорени от въпросния жалбоподател при покупки на съпоставими продукти от други доставчици. Освен това беше установено, че жалбоподателят е внасял разглеждания продукт от индийските производители износители в продължение на няколко години, а не само по време на РП. Нещо повече, един от производителите износители заяви в устно изслушване, председателствано от служителя по изслушванията, че фактурираните от него цени на името на въпросния жалбоподател са били структурно по-ниски от фактурираните на името на други клиенти. В заключение, няма доказателства, че цените не са били определени по справедлив начин само поради това, че продажбите са били направени на жалбоподател, и се потвърждава, че твърдението се отхвърля.
(18)
След оповестяването на временните и на окончателните мерки и двамата индийски производители износители подновиха искането си за корекция с цел вземане под внимание на конвертирането в друга валута в съответствие с член 2, параграф 10, буква й) от основния регламент, изтъквайки, че от ноември 2009 г. е налице трайно поскъпване на индийската рупия (INR) спрямо еврото (EUR), което е възможно да попречи на правилното изчисление на дъмпинга (вж. съображение 23 от регламента за временните мерки). И двамата производители износители потвърдиха, че техните продажни цени през втората половина на РП са били по-високи от тези през първата половина на РП, но заявиха, че тази тенденция се дължи изключително на увеличение на разходите за суровини и на общото подобрение на пазарните условия след края на икономическата криза и не отразява поскъпването на индийската рупия спрямо еврото. Освен това дружествата заявиха, че дори да са били в състояние да коригират редовно и на кратки интервали своите цени, никога не биха могли точно да предвидят промените в обменните курсове за бъдещ период.
(19)
Разследването показа, че въпреки постепенното поскъпване на индийската рупия спрямо еврото през втората половина на РП, цените, на които всеки индийски производител износител е извършвал продажби на основните продукти на няколко основни клиенти, всъщност са се променяли ежемесечно, по-специално през втората половина на РП. Поради това няма индикация за това, че цените на продажбите за Съюза не са могли да бъдат променяни в същото време, за да отразят и промените във валутните обменни курсове в рамките на 60 дни, както е предвидено в член 2, параграф 10, буква й) от основния регламент и член 2.4.1 от Антидъмпинговото споразумение на СТО. Тъй като в някои случаи цените често са били променяни, всяка промяна в обменните курсове също е можела да бъде отразена. Освен това, това показва, че пазарът на FOH като цяло е отворен за приемане на честите промени на цените. Поради това, дори в случаите когато цените са били променяни по-рядко, няма доказателства, че това не е било поради направения от страните търговски избор. Фактът, че цените могат бързо да бъдат приспособявани, за да отразят променените пазарни условия (в конкретния случай се твърди, че последните се дължат на промени във валутните обменни курсове), е дал на индийските производители износители възможността да вземат предвид тези промени в своите продажни цени, при желание от тяхна страна, което очевидно е било направено в редица случаи. С оглед на гореизложеното, корекция за валутното конвертиране не се приема и искането се отхвърля.
(20)
След оповестяването на временните мерки един производител износител от Индия заяви, че корекция като тази, отчитаща разликите в косвените данъци, предвидена в член 2, параграф 10, буква б) от основния регламент и направена по отношение на определени видове продукти, също така би трябвало да бъде направена и по отношение на продукти и смеси с дължина на веригата C12 и C14, тъй като платеното мито върху суровините, вложени при производството на тези продукти, се възстановява при износ на продукта. По време на разследването обаче не бе предоставена никаква информация, която да може да бъде проверена на място и да доказва, че впоследствие тези мита действително са били възстановявани. След оповестяването на окончателните мерки дружеството заяви, че неговите коментари не са били правилно разбрани и че всички суровини, използвани за производството на продукти и смеси с дължина на веригата C12 и C14, са били внесени безмитно. Тъй като се налага заплащането на косвен данък, ако тези суровини впоследствие бъдат включени в продукти, продавани на вътрешния пазар, дружеството заяви, че е необходимо да бъде направена корекция на нормалната стойност за тези специфични видове продукти. Представените по време на проверката доказателства обаче сочат, че специфичните суровини, които са необходими за производството на продуктовите видове с дължина на веригата C12 и C14 и които са били внесени безмитно по време на РП, са били достатъчни за производството само на сравнително малка част от продажбите на дружеството за износ на този продукт по време на РП. Затова е сигурно, че най-малко две трети от изнесения продукт с дължина на веригата C12 и C14 са били произведени чрез използване на суровини, за които са били платени вносни мита. Тъй като дружеството така и не представи никакви доказателства, които да сочат, че някоя от тези безмитно внесени суровини е била използвана за продажби за износ в Съюза, а не за продажби за износ в трети държави, горното твърдение се отхвърля.
(21)
При липсата на други коментари по отношение на сравнението, изложеното в съображения 20-23 от регламента за временните мерки се потвърждава.
1.4. Дъмпингов марж
(22)
При липсата на коментари относно изчислението на дъмпинговия марж, изложеното в съображения 24-26 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(23)
Размерът на окончателно определения дъмпинг в процентно изражение от нетната цена CIF франко границата на Съюза, преди облагане с мито, е, както следва:
Дружество
Окончателен дъмпингов марж
Godrej Industries Limited
9,3 %
VVF Limited
4,8 %
Всички други дружества
9,3 %
2. Индонезия
2.1. Нормална стойност
(24)
След оповестяването на временните и на окончателните мерки един индонезийски производител износител заяви, че при определянето на рентабилността на сделките, търговските, общите и административните разходи (ТОА разходите) не е трябвало да бъдат разпределени между отделните сделки въз основа на оборота и че това е довело до констатацията за нерентабилност на редица сделки. Твърдението бе разгледано, но беше счетено за по-подходящо ТОА разходите да бъдат разпределени между отделните сделки въз основа на оборота, предвид естеството на тези разходи, а именно предвид обстоятелството, че те са по-тясно свързани със стойността, отколкото с обема. Следва да се отбележи, че общият размер на ТОА разходите, свързани с всеки вид продукт, остава същият, независимо от това кой от двата метода се използва за разпределянето на ТОА разходите в рамките на индивидуалните сделки. Накрая, сделките, по отношение на които производителят износител оспори резултатите от оценката за рентабилността, бяха преразгледани и отново се потвърди заключението, че сделките са били нерентабилни. Поради това горното искане се отхвърля.
(25)
Същият индонезийски производител износител заяви също така, че при определянето на нивото на печалбата, използвано при конструиране на нормалната стойност, следва да не се изключва печалбата от продажби, за които е установено, че не са били извършени при обичайни търговски условия на ниво вид на продукта, тъй като повече от 80 % от общият обем на продажбите на вътрешния пазар са донесли печалба. По отношение на това твърдение следва да се припомни, че определянето на това кои продажби са били извършени при обичайни търговски условия, става по видове продукти, както е обяснено в съображения 29-32 от регламента за временните мерки, тъй като това е най-подходящият начин продажните цени да съответстват точно на свързаните с тях производствени разходи. Освен това член 2, параграф 6 от основния регламент не изключва разделянето на продукта, предмет на разследването, на видове продукти, когато това е целесъобразно. Поради това продажбите, за които не е установено, че са били извършени при обичайни търговски условия, са изключени на ниво вид продукт при изчисляването на печалбата, която се взема под внимание при конструирането на нормалната стойност. Поради това горното искане се отхвърля.
(26)
Същият индонезийски производител износител заяви също така, че при конструирането на нормалната стойност за някои видове продукти, не е било направено приспадане във връзка с извършени корекции с цел привеждане на нормалните стойности обратно до равнище франко завода. Искането беше прието, а изчислението - съответно изменено.
(27)
При липсата на други коментари, отнасящи се до определянето на нормалната стойност, временните констатации в съображения 27-33 от регламента за временните мерки, коригирани, както е посочено в съображение 26 от настоящия регламент, с настоящото се потвърждават.
2.2. Експортна цена
(28)
След оповестяването на временните мерки един индонезийски производител износител заяви, че не е приведен нито един аргумент цената за свързаното с него дружество вносител в Съюза да бъде счетена за ненадеждна, и за конструирането на експортната цена, по отношение на такива продажби, в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент. В това отношение следва да се отбележи, че трансферните цени между свързани лица не се считат за надеждни, тъй като те биха могли да бъдат изкуствено определени на различни нива в зависимост от това кое би било по-изгодно за съответните свързани дружества. Поради тази причина конструирането на експортната цена в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент, с използване на разумен марж на печалбата, независимо от действителната печалба в резултат на трансферните цени, предотвратява нарушаващите търговията последици, които могат да възникнат от трансферните цени. Поради това горното искане се отхвърля.
(29)
По отношение на експортните продажби за Съюза чрез свързани вносители, намиращи се в Съюза, след оповестяването на временните мерки и двамата индонезийски износители заявиха, че маржът на печалбата, използван при конструиране на експортната цена в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент, е бил неподходящ. И двамата изтъкнаха, че данните за печалбата, използвани на етапа на формулиране на временните констатации, са се отнасяли само до един оказал частично съдействие вносител и не са били проверени, поради което не са били надеждни. По тази причина те предложиха да се използва печалба в размер на 5 %, както това е направено при други разследвания. Предвид ниското ниво на съдействие от страна на независими вносители при настоящото разследване, горният аргумент се приема и беше приложено ниво на печалбата от 5 %, което е в съответствие с нивата на печалба, използвани при предходни разследвания в същия сектор.
(30)
При липсата на други коментари по отношение на сравнението, изложеното в съображения 34-36 от регламента за временните мерки, коригирано както е посочено в съображение 29 от настоящия регламент, се потвърждава.
2.3. Сравнение
(31)
След оповестяването на временните мерки и двамата индонезийски износители отбелязаха, че не е трябвало да се прави никаква корекция за разлики в комисионите в съответствие с член 2, параграф 10, буква и), що се отнася до продажбите, извършени чрез съответните свързани търговци в трета държава. И двете дружества изтъкнаха, че техните производствени дружества в Индонезия и съответните свързани търговци в Сингапур представляват единен стопански субект и че търговците в третата държава действат като експортен отдел на свързаните с тях индонезийски дружества. И в двата случая обаче вътрешните продажби, а също и някои експортни продажби за трети държави, са фактурирани непосредствено от производителя в Индонезия, а търговците в Сингапур получават специфична комисиона. По отношение на едно от индонезийските дружества комисионата е упомената в договор, обхващащ само експортни продажби. Освен това търговците в третата държава продават и продукти, произведени от други производители, в един от случаите - също от несвързани производители. Поради това и двамата свързани търговци в Сингапур явно изпълняват функции, които са сходни с тези на представител, работещ на базата на комисиона. Поради това горното искане се отхвърля.
(32)
След оповестяването на окончателните мерки индонезийското правителство и един индонезийски производител износител повториха твърдението за единен стопански субект, посочен в предходното съображение. Те изтъкнаха, че по дело Matsushitа/Съвета (4) Съдът е постановил, че фактът, че производителят изпълнява определени функции по продажби, не означава, че дружество-производител и търговско дружество не могат да представляват единен стопански субект. Освен това те също така заявиха, че продажбите на трети държави, които се извършват от износителя директно, без участието на търговеца в Сингапур, представляват само малък процент от продажбите за износ и че в решението по делото Interpipe (5) Първоинстанционният съд е постановил, че малкият обем на осъществените от производителя преки продажби не подкрепя твърдението, че не е имало единен стопански субект. На последно място, те изтъкнаха, че по делото Canon/Съвета (6) фактът, че филиал за продажби също така е действал като дистрибутор на продукти на други дружества, не променя констатацията за единен стопански субект.
(33)
Макар че по делото Matsushitа /Съвета Съдът е постановил, че институциите в този случай са можели да заключат, че даден производител, заедно с едно или повече дистрибуторски дружества, които той контролира, представлява стопански субект, макар той самият да изпълнява определени функции по продажби, от това не следва непременно, че е налице задължение даден производител и свързаните с него дружества за продажби да се разглеждат като единен стопански субект. Освен това, за разлика от индонезийския производител износител, самият производител по делото Matsushitа /Съвета не е правил преки продажби. На второ място, в решението по делото Interpipe фактът, че осъществените от производителя износител преки продажби са представлявали само ограничен процент от общия обем на продажбите в Съюза, е бил само един от аспектите, анализирани от Първоинстанционния съд. По-важното е, че Съдът подчерта факта, че тези преки продажби са били извършени на новите държави-членки само в течение на един преходен период. Обратно, в настоящия случай наличните данни указват, че преките продажби на производителя на определени трети държави не са временни, а - поне по принцип - са структурни, т.е. постоянни. Освен това за всеки от засегнатите производители тези продажби представляват значителен процент от неговите продажби на вътрешния пазар. На последно място, по делото Canon/Съвета продажбите на филиала за продажби на производителя износител на вътрешния пазар са включвали и други продукти, които са се продавали само под различно наименование на марката, но въпреки това всички са били произведени от самия производител износител. Поради това горното твърдение отново се отхвърля.
(34)
Едно индонезийско дружество освен това заяви, че дори да не бъде възприето виждането за единен стопански субект, Комисията е наложила „двоен марж“ чрез приспадане от експортната цена за независими клиенти в Съюза както на печалбата за свързания вносител в Съюза, така и на комисионата за свързания търговец в третата държава. И двете обаче са били взети предвид за различни цели и са били приспаднати поотделно. Както е обяснено в съображение 28, при експортни продажби чрез свързани вносители в Съюза, експортната цена е конструирана в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент въз основа на цената, на която внесените продукти са били препродадени за първи път на независим купувач. В тези случаи е необходима корекция, която да отчете начислената печалба, с цел да се определи надеждна експортна цена на ниво границата на Съюза. Обратно на това, комисионата за свързания търговец в третата държава е приспадната в съответствие с член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент. Поради това горното твърдение се отхвърля.
(35)
Освен това дружеството заяви, че в случай че експортната цена трябва да се коригира, за да се вземе под внимание комисионата на свързания търговец в третата държава в съответствие с член 2, параграф 10, буква и), следва да се направи идентична корекция по отношение на нормалната стойност, тъй като този търговец е координирал също така продажби на вътрешния пазар. Писменият договор между търговеца и производителя в Индонезия обаче обхваща само експортни продажби. Освен това продажбите на вътрешния пазар са фактурирани от дружеството в Индонезия. Поради това горното искане се отхвърля.
(36)
По отношение на корекцията в съответствие с член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент се счита за целесъобразно да се използва разумен марж на печалбата, независимо от действителната печалба в резултат на трансферни цени, за да се предотвратят нарушаващите търговията последици, които могат да възникнат от трансферните цени. Поради това действителните маржове на печалбата на търговците в третата държава, които бяха използвани на етапа на формулиране на временните констатации, бяха заменени с печалба в размер на 5 %, която се счита за разумна печалба при дейностите, извършвани от търговски дружества в химическия сектор, както беше направено в предишните случаи. (7)
(37)
Друго индонезийско дружество заяви, че Комисията е приспаднала на два пъти разходите за комисиони, свързани с продажбите, осъществени чрез негов свързан вносител в Съюза. Дружеството изтъкна, че корекция както за сметка на ТОА разходите на свързания вносител, така и за сметка на разходите за комисиони като пряк разход по реализацията, е направена при конструиране на експортната цена в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент. Тъй като разходите за комисиони вече са включени в ТОА разходите, това е довело до двойно приспадане на разходите за комисиони. Бе констатирано, че това твърдение е основателно и изчислението беше съответно изменено.
(38)
Едно дружество отново настоя за корекция поради разлики във физичните характеристики с аргумента, че то изнася за Съюза продукта, предмет на разследването, както в течно, така и в твърдо състояние, докато на вътрешния пазар го продава само в твърдо състояние, и че цените на продукта, предмет на разследването, в течно състояние са по-ниски, отколкото цените на същия продукт в твърдо състояние (вж. съображение 39 от регламента за временните мерки). В подкрепа на това твърдение дружеството представи копие от две фактури за продажби на други експортни пазари. Тези доказателства обаче не можаха да бъдат проверени на този късен етап от процедурата, нито беше възможно да се установи приложимостта на изтъкнатата разлика спрямо всички случаи, в които съществуваха споменатите по-горе разлики във физичните характеристики. Поради това горното искане се отхвърля.
(39)
След оповестяването на временните мерки един индонезийски износител заяви, че лихвеният процент, използван в регламента за временните мерки за изчисляване на кредитните разходи на свързания с него вносител в Съюза, е непропорционален и предложи да бъде използван лихвен процент, основаващ се на данните за РП, публикувани от Deutsche Bundesbank. Тъй като лихвеният процент, използван в регламента за временните мерки за изчисляване на кредитните разходи на това дружество, е основан на информация, предоставена от други страни, поради което отразява тяхното конкретно финансово състояние, а не непременно това на въпросния свързан вносител, искането беше прието и беше извършена съответна промяна в изчислението.
(40)
При липсата на други коментари относно сравнението, временните констатации в съображения 37-40 от регламента за временните мерки - коригирани както е обяснено в съображения 36, 37 и 39 от настоящия регламент - се потвърждават.
2.4. Дъмпингов марж
(41)
При липсата на други коментари относно изчислението на дъмпинговия марж, изложеното в съображения 41 и 42 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(42)
Размерът на окончателно определения дъмпинг в процентно изражение от нетната цена CIF франко границата на Съюза, преди облагане с мито, е, както следва:
Дружество
Временен дъмпингов марж
P.T. Ecogreen Oleochemicals
7,3 %
P.T. Musim Mas
5,4 %
Всички други дружества
7,3 %
3. Малайзия
3.1. Нормална стойност
(43)
След оповестяването на временните мерки един от малайзийските производители износители заяви, че оценката на рентабилността в рамките на оценяването при обичайни търговски условия (вж. съображение 46 от регламента за временните мерки) не е трябвало да се основава на среднопретеглените годишни производствени разходи, а че, предвид всекидневните колебания в цените на основните суровини, за тази цел следва да се използва индивидуалният размер на разходите за всяка сделка на вътрешния пазар. По отношение на това твърдение следва да се подчертае, че последователна практика на Комисията е да използва среднопретеглените производствени разходи като показател при оценката на рентабилността. Този формат е следван от дружеството в неговия отговор на изпратения въпросник и залегна в основата на извършената проверка на място, при която отчетените от дружеството данни бяха сверени с неговите счетоводни отчети. Искането за прилагане на подход, основаващ се на производствените разходи за отделните сделки, който представлява значително отклонение от обичайната практика на Комисията, беше предявено за първи път в коментарите на дружеството по документа с временните мерки, поради което съответните данни не можаха да бъдат проверени на място. Следва също да се отбележи, че разходните ведомости за отделните сделки, представени от дружеството в подкрепа на неговите твърдения, до голяма степен се основават на разчетни данни, поради което не предоставят по-точни и представителни разходни данни в сравнение с първоначално предоставените от дружеството и проверени на място. Накрая, следва да се отбележи, че структурата на представената нова разходна ведомост не позволява сверка с онази част от управленските отчети, която беше проверена на място. Поради това горното твърдение се отхвърля.
(44)
Малайзийският износител без продажби на вътрешния пазар (вж. съображение 51 от регламента за временните мерки) заяви, че използваният при изчисляване на нормалната стойност размер на ТОА разходите и на печалбата не следва да се основава на среднопретеглената стойност на действителните суми, определени за другите двама производители износители, продаващи сходния продукт на малайзийския пазар. Дружеството заяви, че тези данни не са представителни, тъй като дружеството използва различни методи на производство, включващи различни основни суровини. По отношение на това твърдение следва да се припомни, че при изчисляването на нормалната стойност са използвани собствените производствени разходи на дружеството. Само сумите за ТОА разходите се основаваха на данните, получени от другите двама малайзийски производители износители. Що се отнася до размера на печалбата, същият беше определен, както е обяснено в съображение 45 от настоящия регламент. На второ място, дружеството не успя да обясни предполагаемото въздействие на използвания метод на производство върху ТОА разходите. Освен това следва да се отбележи, че само ограничена част от производството на дружеството се основава на метод на производство, за който се твърди, че е различен, докато съществена част от производството се произвежда със същия производствен процес и с използване на същите основни суровини, както в случая с другите двама малайзийски производители. Поради това беше направено заключението, че дружеството не успя да докаже, че използваните данни не са представителни, и твърдението в тази връзка се отхвърля.
(45)
Същият малайзийски износител освен това заяви, че ако Комисията все пак използва данните от другите двама износители за установяване на ТОА разходите, тези данни следва да се основават на среднопретеглените стойности, свързани с всички сделки на вътрешния пазар на тези производители износители, а не само с печелившите сделки. По принцип това искане беше прието. Така, по отношение на ТОА разходите е потвърдено, че при конструирането на нормалната стойност са използвани среднопретеглените ТОА разходи за всички сделки на вътрешния пазар на двамата малайзийски производители износители. Данните, използвани при това изчисление, бяха проверени по време на посещения за проверка в съответните малайзийски дружества. Що се отнася до определянето на печалбата, следва да се отбележи, че не беше възможно да се определи конкретен размер на печалбата въз основа на сумите, изразходвани и реализирани от другите двама производители износители. Подобен начин на изчисление действително води до обща сума с отрицателен знак. Поради това не беше възможно на тази основа да бъдат установени данни за печалба. Във връзка с това се отхвърля твърдението на малайзийския износител, че при конструирането на нормалната стойност като сума на печалбата може да се използва отрицателна сума. В действителност понятието за печалба по необходимост предполага съществуването на положителна сума. Разгледан беше също така въпросът дали сумата на печалбата може да бъде установена въз основа на рентабилните продажби на производителя износител в Малайзия, но този подход беше отхвърлен, тъй като би бил в противоречие с направените от СТО констатации по случая с вноса на памучно спално бельо от Индия (8). Поради това, в съответствие с член 2, параграф 6, буква в) от основния регламент изчисляването на печалбата трябва да се основава на всеки друг обоснован метод, а при липсата на всякакви други налични данни дългосрочната процентна ставка на търговската лихва в Малайзия бе преценена като най-подходяща основа за установяване на печалбата. Този метод беше счетен за умерен, обоснован и най-подходящ по смисъла на член 2, параграф 6, буква в) от основния регламент. Следва да се отбележи, че така установеният марж на печалбата не превишава печалбата, реализирана от други производители износители от продажбите на продукти от същата обща категория на вътрешния пазар на страната на произход.
(46)
При липсата на други коментари, отнасящи се до определянето на нормалната стойност, временните констатации в съображения 44-51 от регламента за временните мерки, с изключение на изменението, обяснено в съображение 45 от настоящия регламент, се потвърждават.
3.2. Експортна цена
(47)
Що се отнася до експортните продажби за Съюза чрез свързани вносители, установени в Съюза, след оповестяването на временните мерки двамата индонезийски износители заявиха, че маржът на печалбата, използван за конструиране на експортната цена в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент, е неподходящ. Едното от дружествата представи в подкрепа на твърденията си данни за рентабилността през РП на някои от европейските си несвързани търговци. В това отношение следва да се отбележи, че тези данни не могат да бъдат считани за представителни, тъй като търговската дейност на въпросните стопански субекти обхваща широк набор от химически продукти, а в единия от случаите търговецът е и производител. Поради това те са отхвърлени като надежден критерий. Второто дружество заяви, че свързаният с него вносител в Съюза не би следвало да се третира като дистрибутор, а като свързан представител, поради което корекцията на ТОА разходите и на печалбата при конструирането на експортната цена не следва да превишава процента на обичайната комисиона, предоставяна на независимите търговски представители в този сектор. Дружеството представи своите споразумения с независимите представители като база за сравнение. Твърдението беше доразвито след оповестяването на окончателните мерки с аргумента, че в случая с волфрамовите електроди (9) печалбата на един свързан вносител е била счетена за надеждна и е била приета при конструирането на експортната цена. В отговор на това твърдение следва да се отбележи, че в член 2, параграф 9 от основния регламент не се предвижда различно третиране на свързаните вносители, за които се твърди, че действат като дистрибутори, от една страна, и на вносителите, за които се твърди, че действат като представители, от друга.
Член 2, параграф 9 изисква корекции, за да се вземат под внимание всички разходи, направени между вноса и препродажбата, както и получените печалби. Освен това следва да се отбележи, че разследването показа, че свързаното дружество се намира в Съюза. То обслужва, inter alia, клиентските поръчки и фактурирането на разглеждания продукт, произвеждан от свързания с него износител, а също така отговаря за изпълнението на формалностите по митническото оформяне на територията на Съюза. Следва да се отбележи, че обстоятелството, че определени дейности се извършват от свързания износител преди вноса, не означава, че експортната цена не може да бъде конструирана на основата на цената на препродажбата на първия независим клиент с необходимите корекции в съответствие с член 2, параграф 9. Различията във функциите, изтъкнато от дружеството, в сравнение с други свързани вносители обикновено намират отражение в ТОА разходите, когато Комисията е използвала действителни данни на дружеството. Поради това горното твърдение не може да бъде прието. Освен това следва да се отбележи, че в случая с посочените по-горе волфрамови електроди свързаният вносител е бил допълнително интегриран в произвеждания от свързаната група продукт надолу по веригата и също така е упражнявал и други дейности, освен тези на търговско дружество. Поради това, по отношение на такава сложна структура, беше установено, че печалбата на независимите вносители не е достатъчно представителна. Ситуацията в този случай не е съпоставима с положението на въпросния малайзийски свързан вносител, който изпълнява само търговски функции. При все това, поради причините, обяснени в съображение 29, въпросният марж на печалбата е коригиран на 5 %. При липсата на други коментари, отнасящи се до определянето на експортната цена, временните констатации в съображения 52-54 от регламента за временните мерки, изменени, както е обяснено по-горе, се потвърждават.
3.3. Сравнение
(48)
След оповестяването на временните мерки един малайзийски износител повтори твърдението си (вж. също съображение 57 от регламента за временните мерки), че свързаният с него вносител в Съюза всъщност е експортен отдел на производителя и че ако бъдат направени пълни корекции по отношение на ТОА разходите и размера на печалбата, в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент, това би довело до прекомерни приспадания при определяне на експортната цена франко завода. Дружеството заяви, че като алтернативна мярка подобна корекция следва да бъде направена при изчисляване на нормалната стойност. Твърдението беше отново подновено в коментара, представен след оповестяването на окончателните мерки. Не бе представен обаче нов аргумент, който да доведе до промяна на заключенията в това отношение. По-специално следва да се припомни, че свързаното дружество е издавало фактури на клиенти в Съюза и че е получавало плащания от клиенти в Съюза. Следва също така да се отбележи, че извършваните от свързаното дружество продажби са включвали надценка. Също така финансовите отчети на свързаното дружество показаха, че то е покривало обичайните ТОА разходи, понасяни между вноса и препродажбата. Поради това свързаното дружество действително осъществява типичните функции на вносител. Накрая, следва да се отбележи, че производителят от Малайзия също така е извършвал преки продажби на независими клиенти в Съюза и други държави. По последния въпрос дружеството се позова на решението по делото Interpipe с аргументи, подобни на приведените от индонезийските производители износители. Поради причините, вече разяснени в съображение 33 от настоящия регламент, обстоятелствата в този случай са различни от обстоятелствата, обсъждани в решението Interpipe. Освен това твърдението на малайзийския износител, че независимите продажби на дружеството са били договорени от свързания с него вносител в Съюза, действащ в качеството на отдел по експортните продажби на малайзийското дружество, противоречи на обяснението, дадено по време на посещението за проверка, когато вместо това беше подчертана ключовата роля, която е изиграло дружеството майка в Япония в този контекст. Посочените по-горе констатации доведоха до заключението, че корекцията по отношение на ТОА и печалбата следва да се запази и не е оправдана подобна корекция при изчисляването на нормалната стойност.
(49)
Същото дружеството заяви още, че при повторното конструиране на експортната цена двукратно са били приспаднати някои разходи по реализацията на свързания с него вносител. Изчисленията бяха проверени и съответно коригирани, тъй като твърдението бе счетено за обосновано.
(50)
Един от малайзийските износители заяви, че сравнението между нормалната стойност и експортната цена не следва да се основава на видовете продукти, идентифицирани с контролен номер на продукта (КНП), а на данните, предоставени от продуктовите кодове на самите дружества. Според това дружество използваните в хода на разследването КНП не отразявали достатъчно подробно специфичните особености на производствения процес и различията в разходите и цените. В подкрепа на това твърдение дружеството се позовава на някои свои продукти, които са произведени чрез използване на различни производствени процеси и различни основни суровини, което е довело до по-високи разходи за единица продукция. Следва да се отбележи, че това твърдение не беше повдигнато нито на предварителния етап от разследването, нито по време на проверката на място. Освен това използването на собствените продуктови кодове на дружеството при изчисляването не би разрешило проблема с различните методи на производство, тъй като едни и същи производствени кодове на дружеството са били използвани и за продукти, произведени чрез различни производствени процеси. Поради това горното искане се отхвърля.
(51)
При липсата на коментари, отнасящи се до сравнението, временните констатации в съображения 55-58 от регламента за временните мерки, изменени както е обяснено в съображение 49 от настоящия регламент, се потвърждават.
3.4. Дъмпингов марж
(52)
След оповестяването на временните мерки един малайзийски производител, който не е изнасял за Съюза, направи коментар на съображение 60 от регламента за временните мерки, твърдейки за съществуването и на други производители на разглеждания продукт в Малайзия. В това отношение следва да се отбележи, че съществуването на допълнителен производител в Малайзия, който не осъществява износ за Съюза, не променя заключението по отношение на нивото на сътрудничество в Малайзия, тъй като не бе представено доказателство, че разследваните дружества не са отчитали целия износ на разглеждания продукт за Съюза през РП. Освен това същият малайзийски производител разкритикува факта, че производители като него, които не са изнасяли за Съюза през РП, ще бъдат обект на остатъчна ставка на митото. В това отношение трябва да се отбележи, че дружествата, които не са изнасяли за Съюза по време на РП, не могат да имат индивидуална ставка на митото. Въпреки това веднага след като тези дружества започнат да изнасят, или встъпят в неотменимо задължение да продават на Съюза, те могат да кандидатстват за преразглеждане за новоизносители в съответствие с член 11, параграф 4 от основния регламент, което може да доведе до индивидуален марж на митото, ако са изпълнени условията, определени в посочения член.
(53)
Един от малайзийските производители заяви, че CIF стойността, използвана като основа за изчислението на процента на дъмпинговия марж, не следва да се основава на цената, декларирана пред митницата, а следва да се изчисли, изхождайки от препродажната цена с приспаднати от нея всички разходи след вноса в Съюза. Тъй като цената CIF е била използвана за основа на декларациите за митническата стойност на границите на Съюза и видимо не е била невярно декларирана, същата цена трябва да се използва и за основа при изчисляването на процента на дъмпинговия марж. Дружеството заяви, че съществува разлика във времето между свързаните доставки от Малайзия и митническото освобождаване за целите на препродажбите в Съюза. Въпреки това, дори фактурите за митническо освобождаване да са издадени на по-късен етап, на цени, които следват FIFO метода на фондовата оценка, именно трансферната цена, а не цената на препродажбата, служи като основа за изчисляване на митническата стойност. Поради това горното твърдение се отхвърля.
(54)
При липсата на други коментари относно изчислението на дъмпинговия марж, изложеното в съображения 59 и 60 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(55)
Размерът на окончателно определения дъмпинг в процентно изражение от нетната цена CIF франко границата на Съюза, преди облагане с мито, е, както следва:
Дружество
Окончателен дъмпингов марж
KL-Kepong Oleomas Sdn. Bhd.
3,3 %
Emery Oleochemicals (M) Sdn. Bhd.
5,3 %
Fatty Chemicals Malaysia Sdn. Bhd.
5,7 %
Всички други дружества
5,7 %
Г. ВРЕДА
1. Предварителни бележки
(56)
След публикуването на регламента за временните мерки бе установено, че е необходимо да бъдат направени незначителни корекции на данните за потреблението поради техническа грешка. Това доведе до незначителни промени в обема на продажбите, пазарния дял на промишлеността на Съюза и пазарния дял на засегнатите държави. Тези корекции обаче нямат съществено въздействие върху тенденциите и заключенията, направени по отношение на потреблението, обема на продажбите, пазарния дял на промишлеността на Съюза и пазарния дял на засегнатите държави на пазара на Съюза през разглеждания период.
2. Производство на Съюза и промишленост на Съюза
(57)
Както е споменато в съображение 62 от регламента за временните мерки, бе установено, че сходният продукт е бил произведен от двамата жалбоподатели и от дребни производители в Съюза. Както е посочено в съображения 11 и 12 от настоящия регламент, производителите на FOH, съдържащи разклонени изомери, бяха изключени от определението за производство на FOH в Съюза. Въпреки фактическото положение, обяснено в съображение 58 от настоящия регламент, определението за промишлеността на Съюза, дадено в съображения 62 и 63 от регламента за временните мерки, се потвърждава.
(58)
Единият от двамата жалбоподатели е бил погълнат от дружество, което участва в настоящата процедура като потребител. Този жалбоподател зае неутрална позиция след публикуването на регламента за временните мерки.
(59)
Във връзка с това някои страни поставиха под въпрос степента на подкрепа или поддръжка, с които се ползва разследването, заявявайки, че подкрепата за разследването трябва да се запази по време на цялото разследване.
(60)
Анализът на това твърдение показа, че другият жалбоподател представлява над 40 % от общото производство на Съюза, което означава, че повече от 25 % от общото производство на Съюза и 100 % от производителите на FOH в Съюза изразяват своята подкрепа за жалбата или несъгласието си с нея. Следователно изискуемите по член 5, параграф 4 от основния регламент прагови стойности в размер на 25 % и 50 % са спазени изцяло и наличието на поддръжка може да бъде потвърдено.
(61)
Някои от страните заявиха, че след като и двамата жалбоподатели са внасяли разглеждания продукт по време на РП, те не трябва да бъдат разглеждани като част от производството на Съюза. Проверката показа обаче, че количеството продукт, внесено от тези дружества от засегнатите държави, в процентно изражение е било несъществено в сравнение със собственото им производство на сходния продукт. Освен това този внос е имал преди всичко временен характер. Поради това може да бъде потвърдено, че основната дейност на тези дружества се заключава в производството и продажбите на сходния продукт. Поради това съображения 62 и 63 от регламента за временните мерки се потвърждават.
3. Потребление в Съюза
(62)
При липсата на коментари за потреблението в Съюза, съображения 64-66 от регламента за временните мерки се потвърждават.
4. Внос в Съюза от засегнатите държави и подбиване на цените
4.1. Кумулиране
(63)
Редица страни възразиха срещу извършената в регламента за временните мерки кумулативна оценка за трите засегнати държави. Според тях не са изпълнени условията за кумулиране, изложени в член 3, параграф 4 от основния регламент. По-конкретно, те твърдят, че установеното подбиване с отрицателен знак при една от държавите изключва възможността за кумулация. Освен това те изтъкнаха, че по време на разглеждания период и при трите държави износителки тенденциите по отношение на обема на продажбите са се различавали и че достъпът до суровини и суровините, използвани в трите държави износителки, също са били различни. И на последно място, беше отбелязано, че експортните продажби от една от засегнатите държави са били движени от свързани дружества. По тяхно мнение са съществували различни условия за конкуренция между засегнатите държави на пазара на Съюза. Член 3, параграф 4 от основния регламент гласи, че когато вносът на определен продукт от повече от една държава е едновременно предмет на антидъмпингово разследване, въздействието на такъв внос се оценява кумулативно, само ако се установи, че: а) дъмпинговият марж, определен спрямо вноса от всяка държава, е по-висок от маржa de minimis, както е определен в член 9, параграф 3 от посочения регламент, и обемът на този внос от всяка държава не е несъществен; и б) кумулативна оценка на ефекта от вноса е допустима от гледна точка на условията за конкуренция между внесените продукти и условията на конкуренция между внесените продукти и сходния с тях продукт с произход от Съюза.
а)
Както е обяснено в точка 4.3.2 от регламента за временните мерки, обемът на дъмпинговия внос от всяка държава не е несъществен и наличието на дъмпингов внос е останало значително по време на разглеждания период.
б)
Беше установено, че условията за конкуренция и ценоопределянето в засегнатите държави са подобни, що се отнася до внесените продукти и сходния продукт, по-специално по време на РП. Както е обяснено в съображение 127 от регламента за временните мерки, нивата на отстраняване на вредата, установени за засегнатите държави, бяха значително над прага de minimis от 2 %. Оттук следва, че подбиването на цените не отразява точно ситуацията, която би настъпила на пазар, характеризиращ се с реална конкуренция при цените. Освен това каналите за продажба и ценовите тенденции при всяка от засегнатите държави бяха подложени на анализ и беше установено, че са сходни, както е показано в таблицата по-долу. Цените на вноса от разглежданите държави следват низходяща тенденция и бяха особено ниски по време на РП, в сравнение със средните цени на промишлеността на Съюза.
Реализиран внос по данни на Евростат (със съответна корекция, така че да бъде обхванат единствено разглежданият продукт)
2007 г.
2008 г.
2009 г.
РП
Средна цена в EUR/тон (Малайзия)
911
944
799
857
Индекс: 2007 г. = 100
100
104
88
94
Годишно изменение (в %)
3,6
-15,4
7,3
Средна цена в EUR/тон (Индонезия)
996
1 169
899
912
Индекс: 2007 г. = 100
100
117
90
92
Годишно изменение (в %)
17,3
-23,1
1,4
Средна цена в EUR/тон (Индия)
997
1 141
897
915
Индекс: 2007 г. = 100
100
114
90
92
Годишно изменение (в %)
14,4
-21,4
2,1
(64)
Вследствие на това изложеното в съображения 67-70 от регламента за временните мерки се потвърждава.
4.2. Обем, цена и пазарен дял на дъмпинговия внос от засегнатите държави
(65)
При липсата на коментари относно обема, цената и пазарния дял на дъмпинговия внос от засегнатите държави, изложеното в съображения 71-73 от регламента за временните мерки се потвърждава.
4.3. Подбиване на цените
(66)
Някои страни заявиха, че съществуват разлики в цените на суровините между FOH, произведени от естествени масла и мазнини, и FOH, произведени от синтетични източници като сурово или минерално масло, и че е трябвало да бъде въведен допълнителен критерий, свързан с контролния номер на продукта (КНП), за да се вземат под внимание разликите в производствените разходи, произтичащи от различните производствени процеси. КНП обаче се определят въз основа на индивидуалните характеристики на всяка подкатегория позиции, която попада в обхвата на определението на разглеждания продукт, а не въз основа на цената на всяка от тези позиции. Освен това беше установено, че няма съществена разлика по отношение на основните характеристики на FOH, произведени от естествени масла и мазнини, и FOH, произведени от сурови или минерални масла, нито разликата в производствените разходи е такава, че да оправдае евентуална диференциация от гледна точка на КНП. Поради това твърдението се отхвърля.
(67)
Някои страни заявиха, че конкретните данни, използвани за отразяване на разходите, последващи вноса, възлизащи на около 3 % от цената на вноса, използвани за установяване нивото на подбиване на цените от засегнатите държави, са неясни и не изглежда да са подходящи за конкретния случай. От проверената по време на разследването информация стана ясно обаче, че страните вносителки, в лицето на вносители и потребители, е трябвало да заплатят последващите разходи след вноса на продукта в посочения размер, за да бъде пуснат разглежданият продукт в свободно обращение на пазара на Съюза. Освен това страните не представиха никакви доказателства, които да сочат, че разходите след вноса не са били правилно установени в конкретния случай. Поради това горното твърдение бе отхвърлено. Методиката, използвана за изчисляване на подбиването на цените и описана в съображения 74 и 75 от регламента за временните мерки, се потвърждава.
5. Икономическо състояние на промишлеността на Съюза
5.1. Предварителни бележки
(68)
Въпреки споменатата в съображение 58 промяна в собствеността, бе прието, че данните, предоставени от оттеглилия се жалбоподател и проверени в помещенията на същия, не следва да бъдат автоматично изключени от анализа на вредата, тъй като неговото производство продължава да бъде част от производството на Съюза.
(69)
Някои страни заявиха, че някои данни, предоставени от промишлеността на Съюза, в частност по отношение на закупени от тях количества от разглеждания продукт с произход от Индия, Малайзия и Индонезия, следва да бъдат изключени от анализа на вредата и изчислението на маржа на вредата, тъй като всякаква претендирана вреда, свързана с тяхното закупуване, била самопричинена. Въпреки това, както е посочено в съображение 63 от регламента за временните мерки, те са били закупени главно поради временното затваряне на един от производствените обекти на един производител. Освен това тези покупки са незначителни в сравнение с общия обем на производството на жалбоподателите. Поради това не са съществували никакви наложителни причини за изключване на осъществените от посочените производители покупки от анализа на вредата или от изчислението на нивото на отстраняване на вредата.
(70)
Предварителните бележки, споменати в съображение 76 от регламента за временните мерки, се потвърждават.
5.2. Производство, производствен капацитет и използване на капацитета, обем на продажбите и пазарен дял
(71)
При липсата на коментари относно производството, производствения капацитет, използването на капацитета, обема на продажбите и пазарния дял на промишлеността на Съюза, съображения 77-81 от регламента за временните мерки се потвърждават.
5.3. Средни цени за единица продукция на промишлеността на Съюза
(72)
След публикуването на регламента за временните мерки бе установено, че поради техническа грешка трябва да се направят корекции на средните цени за единица продукция на промишлеността на Съюза. Таблицата по-долу показва, след извършената корекция, тенденцията в цената за единица продукция на промишлеността на Съюза по време на разглеждания период.
Цена за единица продукция, продажби на несвързани клиенти в Съюза
2007 г.
2008 г.
2009 г.
РП
Индекс: 2007 = 100
100
123
102
96
Годишно изменение (в %)
22,6 %
-16,9 %
-5,3 %
Източник: отговори на въпросника
(73)
Обратно на това, което е посочено в съображение 84 от регламента за временните мерки, цените на промишлеността на Съюза са намалели с 4 % по време на разглеждания период. Спадът е значителен от 2008 до 2009 година и е последван от допълнителен спад по време на РП. През този период продажните цени са намалели общо с 22 %. Горната промяна с нищо не променя извода за икономическото състояние на промишлеността на Съюза; при липсата на коментари по отношение на средните цени за единица продукция на промишлеността на Съюза, съображения 82 и 83 от регламента за временните мерки се потвърждават.
5.4. Складови наличности; заетост, заплати и производителност; рентабилност, парични потоци, инвестиции, възвръщаемост на инвестициите и способност за привличане на капитали, растеж, размер на действителния дъмпингов марж
(74)
Някои страни заявиха, че не е било възможно промишлеността на Съюза да е понесла вреда, тъй като дружествата, които са част от промишлеността на Съюза, са вертикално интегрирани и са внасяли разглеждания продукт от трети държави. Поради това те са могли да използват внасяния продукт за своето производство надолу по веригата и да продават своята нерентабилна продукция.
(75)
Следва да се отбележи, че в някои антидъмпингови разследвания производителите от рода на производителите на стомана и производителите на химични продукти, включени в определението за промишленост на Съюза в тези случаи, имат дейност надолу по веригата и че част от производството им на разглеждания продукт е предназначено за собствено потребление. Въпреки това в подобна ситуация разследването за евентуално наличие на съществена вреда за промишлеността на Съюза засяга изключително производството и продажбите на разглеждания продукт. В конкретния случай съществена вреда е установена в сектора на разглеждания продукт, както е обяснено в съображения 77-93 от регламента за временните мерки. Страните не представиха никакво доказателство, което да покаже, че констатациите в тези съображения не са верни и че промишлеността на Съюза не е понесла съществена вреда по време на РП. Поради това горното твърдение се отхвърля.
(76)
Някои страни заявиха, че затварянето на някои производствени мощности на жалбоподателите дават лъжлива картина за понесената от тях, по техни собствени твърдения, вина. Те изтъкват аргумента, че други производители в Съюза са с принос за капацитета, с който разполага Съюзът, и че капацитетът на промишлеността на Съюза е нараснал благодарение на инвестициите в нови мощности. Това едва ли свидетелства за промишленост, на която е била нанесена вреда. Други страни заявиха, че намаляването на инвестиции не е синоним на вреда, а означава преместване на производството извън Съюза.
(77)
Разследването установи в съображение 78 от регламента за временните мерки, че производственият капацитет на промишлеността на Съюза се е увеличил с 9 % през 2008 г., но след това отново е намалял с 10 % по време на РП. Това развитие е резултат на решения, взети с цел да се отговори на конкуренцията от страна на засегнатите страни, като последвалите случаи на временно затваряне също се дължат на натиска, упражняван от дъмпинговия внос. По отношение на инвестициите, в съображение 89 от регламента за временните мерки беше установено, че инвестициите от страна на промишлеността на Съюза на територията на Съюза са намалели с 35 % през разглеждания период. Това е единият от няколкото фактори за вредата, които позволиха в съображения 92 и 93 от регламента за временните мерки да се направи заключението, че промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда по време на РП.
(78)
При липсата на други коментари относно стоковите наличности, заетостта, заплатите и производителността, рентабилността, паричните потоци, инвестициите, възвръщаемостта на инвестициите и способността за привличане на капитали, растежа и размера на действителния дъмпингов марж, съображения 85-91 от регламента за временните мерки се потвърждават.
5.5. Развитие след РП
(79)
Някои страни изтъкнаха липсата на доказателства за съществена вреда, причинена на промишлеността на Съюза, и че обстоятелството, че единият от първоначалните двама жалбоподатели е оттеглил своята подкрепа за разследването, свидетелства за това, че не ѝ е била причинена вреда. Изтъкнато беше също така, че показателите за вреда, що се отнася до другия жалбоподател, не сочат картина за вреда.
(80)
Следва да се отбележи, че въпросното дружество не се противопостави на разследването, но зае неутрална позиция. Поради това, както е обяснено в съображение 57, все пак бе сметнато за целесъобразно двамата производители от Съюза да се разглеждат като част от производството на Съюза.
(81)
Беше изказано твърдението, че е отбелязан забележим ръст на цените в периода след РП и че тези ценови тенденции през посочения период веднага ще доведат до печалба за жалбоподателите, които сами обявиха по-добри резултати в публичните си изявления за периода 2010-2011 година.
(82)
Някои страни наблегнаха на факта, че е било наблюдавано значително подобрение в състоянието на промишлеността на Съюза в периода след РП, като същевременно изтъкнаха, че някои дружества планират изграждането на нови съоръжения в Съюза. Също така бе заявено, че предвид неотдавнашното увеличение на цените на вноса, следва да се преустанови действието на мерките или те да бъдат наложени под формата на минимална цена при внос.
(83)
Събитията, настъпили след РП, като правило не следва да се взимат под внимание при антидъмпингово разследване. Освен това не бяха представени доказателства, които да сочат, че споменатите събития, настъпили след РП, имат явен, безспорен и траен характер. Всяко преустановяване на окончателните мерки следва да се разглежда с оглед настъпилото развитие след РП, което ще трябва да бъде с дълготраен характер.
(84)
По отношение на разясненото в съображения 123-126 въвеждане на минимална цена при внос, приема се, че обстоятелствата не са такива, че да оправдаят подобна мярка. Поради това всички изложени по-горе твърдения се отхвърлят.
6. Заключение относно вредата
(85)
Разследването потвърди, че повечето показатели за вреда, отнасящи се до промишлеността на Съюза, регистрират низходяща тенденция по време на разглеждания период. Въз основа на гореизложеното, направеното в съображения 92 и 93 от регламента за временните мерки заключение, че промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда по време на РП, се потвърждава.
Д. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
1. Въздействие на дъмпинговия внос
(86)
Една от страните отбеляза, че анализът в съображение 108 от регламента за временните мерки е опорочен, тъй като изглежда свързва евентуалното наличие на общ и непрекъснат спад в потреблението с увеличението на вноса, докато според същата страна вносът от засегнатите държави се е развивал успоредно с потреблението.
(87)
В действителност следва да се поясни, че както е посочено в съображения 64-66 от регламента за временните мерки, общото потребление се е увеличило с 2 % през разглеждания период. Това увеличение на потреблението обаче не е пречка да бъде наблюдавано значително общо увеличение на обема и пазарния дял на дъмпинговия внос на ниски цени от засегнатите страни през разглеждания период (вж. съображение 96 от регламента за временните мерки), докато размерът на пазара е останал почти непроменен, а промишлеността на Съюза е загубила значителен пазарен дял, по-специално между 2009 г. и РП.
(88)
Някои страни изложиха аргумента, че тенденциите при вноса от засегнатите държави нямат връзка с влошаването на икономическото състояние на промишлеността на Съюза, по-специално обема на продажбите, стойностите на продажбите и рентабилността. Те твърдят, че рентабилността на промишлеността на Съюза е отбелязала подобрение в периода на увеличение на вноса през 2008 г., а впоследствие е намаляла значително по време, когато вносът е останал стабилен.
(89)
Противно на горното твърдение, разследването разкри наличието на обща взаимозависимост между дъмпинговия внос на ниски цени и вредата, понесена от промишлеността на Съюза през целия разглеждан период (вж. съображения 95-98 от регламента за временните мерки). Разследването също така показа, че промишлеността на Съюза не е могла да се възстанови през разглеждания период поради увеличеното присъствие на дъмпингов внос на ниски цени на пазара на Съюза. Поради това горното твърдение следва да се отхвърли.
(90)
Също така беше заявено, че са съществували различия в тенденциите при вноса в зависимост от вида алкохоли, произвеждани от някои производители износители, и че по тази причина следва да се направи отделен анализ на вредата по отношение на тези алкохоли. Различните видове, включени в продуктовия обхват, обаче имат същите основни характеристики. Разследването не открои никаква съществена разлика между FOH, произведени от различни суровини. Поради това няма причина, която да налага в конкретния случай да се пристъпи към изготвянето на отделен анализ на тенденциите по видове алкохоли.
(91)
Също така беше изтъкнато, че отговорността за вредата не би могла да се припише на Индия, защото нейният внос не се е увеличил през разглеждания период, по-специално когато покупките от жалбоподателите не се вземат под внимание. Беше установено обаче, че вносът от Индия е бил извършван на дъмпингови цени на пазара на Съюза и че маржът на вредата е доста над нивото de minimis от 2 %. Освен това, както е разяснено в съображения 63-65, са били изпълнени условията за кумулативна оценка по отношение на засегнатите държави. Поради това горното твърдение следва да се отхвърли.
(92)
Също така беше заявено, че отговорността за вредата не би могла да се припише на дружествата, чийто индивидуален марж на подбиване на цените е бил отрицателен, нито по същата тази причина - на вноса от Индонезия като цяло.
(93)
Както е обяснено в съображения 63-65, били са изпълнени всички условия за кумулативна оценка на разглеждания внос. Съответно въздействието на дъмпинговия внос на ниски цени на продукти с произход от засегнатите държави върху промишлеността на Съюза беше оценено съвместно за целите на анализа на вредата и на причината за нея. Освен това липсата на подбиване на цените не изключва наличието на съществена вреда, причинена на промишлеността на Съюза. В действителност, както е обяснено в съображения 124-127 от регламента за временните мерки, беше установено, че цената, фактурирана от промишлеността на Съюза, не е била достатъчна за покриването на всички производствени разходи и за постигането на разумната печалба, която тя би могла да постигне в отсъствието на дъмпингов внос по време на РП. Поради това горното твърдение се отхвърля.
(94)
При липсата на други коментари във връзка с въздействието на дъмпинговия внос, съображения 95-98 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2. Влияние на други фактори
(95)
Няколко страни изтъкнаха, че истинската причина за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, следва да се припише на финансовата криза, тъй като основната вреда, понесена от тази промишленост, е била причинена, когато вносът от засегнатите държави се е стабилизирал. Също така беше споменато, че влошаването на рентабилността на промишлеността на Съюза е било сходно с наблюдаваното при другите дружества, действащи в химическия сектор.
(96)
Кризата изигра определена роля за продуктивността на промишлеността на Съюза. Тенденциите при такива фактори за вредата, като например използването на капацитета и обемът на продажбите, показват, че състоянието на промишлеността на Съюза се e влошило още повече по време на кризата и донякъде се е подобрило с възстановяването на пазара. Разследването обаче показа, че подобрението далеч не е било достатъчно, за да позволи на промишлеността на Съюза да се възстанови и да възвърне обичайното си икономическо състояние от началото на разглеждания период. Освен това, както е посочено в съображение 89, 2008 година, която непосредствено предшества началото на финансовата криза, е била годината с най-голямо увеличение на дъмпинговия внос от засегнатите държави и най-рязък спад в обема на продажбите на промишлеността на Съюза. След тази година промишлеността на Съюза така и не се възстанови и дъмпинговият внос продължи солидно да присъства на пазара на Съюза. По тези причини е ясно, че независимо от другите фактори, дъмпинговият внос до голяма степен е допринесъл за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза през РП. Поради това горното твърдение се отхвърля.
(97)
Няколко страни също така заявиха, че действителната причина за вредата, за която се твърди, че е била причинена на промишлеността на Съюза, са били вносът от други трети държави, намаленото търсене, увеличените цени на суровините и липсата на удобен достъп до тези суровини, погрешни стратегически решения, взети от промишлеността на Съюза, конкурентният натиск на техния пазар надолу по веригата, спадът в производството на разглеждания продукт, предназначен за собствено потребление, промяната като цяло в пазарните условия и конкурентната ситуация на пазара на Съюза.
(98)
Струва си да се отбележи, че споменатите по-горе страни не успяха да обосноват твърденията си и да докажат, че фактори, различни от дъмпинговия внос на ниски цени от засегнатите държави, са нарушавали причинно-следствената връзка между вредата, понесена от промишлеността на Съюза, и дъмпинговия внос.
(99)
Няколко страни заявиха, че Комисията не е анализирала възможното въздействие на продажбите на разклонени FOH върху продажбите на разглеждания продукт, реализирани от промишлеността на Съюза, и по какъв начин то се е отразило на икономическото ѝ състояние. Разследването беше съсредоточено върху продукта, определен в съображения 8-12, и нито една от страните не предостави надеждни данни, които да дадат възможност за оценка на възможното отрицателно въздействие на разклонените FOH върху икономическото състояние на промишлеността на Съюза. Ето защо горното твърдение се отхвърля.
(100)
При липсата на каквито и да било коментари във връзка с влиянието на други фактори, съображения 99-106 от регламента за временните мерки се потвърждават.
3. Заключение относно причинно-следствената връзка
(101)
Разследването не открои наличието на други фактори, различни от дъмпинговия внос на ниски цени от засегнатите държави, които да нарушават причинно-следствената връзка между съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, и дъмпинговия внос.
(102)
При липсата на каквито и да било коментари по отношение на заключението за причинно-следствената връзка, съображения 107-110 от регламента за временните мерки се потвърждават.
Е. ИНТЕРЕС НА СЪЮЗА
1. Промишленост на Съюза
(103)
При липсата на каквито и да било коментари по отношение на интереса на промишлеността на Съюза, съображения 112 и 113 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2. Вносители
(104)
При липсата на коментари относно интереса на вносителите, съображения 115 и 116 от регламента за временните мерки се потвърждават.
3. Потребители
(105)
Следва да се припомни, че с цел да се оцени възможното въздействие на антидъмпинговите мерки върху потребителите от Съюза, разследването се съсредоточи основно върху обобщените данни, предоставени от пет големи потребителски дружества, посетени на предварителния етап.
(106)
На тази основа беше направена временната констатация, че делът на разходите за разглеждания продукт от общите производствени разходи на тази група е бил значителен и е варирал между 10 и 20 %, в зависимост от крайния продукт. Наличните данни обаче бяха преразгледани и въз основа на направените нови изчисления и корекция на някои данни беше установено, че този дял варира между 15 и 25 %. По подобен начин беше установено, че средният марж на печалбата за предприятията, използващи разглеждания продукт, е бил около 6 % при групата от петте посетени предприятия; новите изчисления показват по-висок среден марж на печалбата, който е около 7,5 %. Накрая, средният дял на предприятията, използващи разглеждания продукт, от всички предприятия също беше коригиран. Първоначално оценен на около 22 %, според последните изчисления той възлизаше на 25 %.
(107)
След публикуването на регламента за временните мерки редица потребители реагираха и направиха своите коментари във връзка с оповестяването на окончателните мерки. Те оспориха избора на петте потребителски дружества, споменати в съображение 118 от регламента за временните мерки, като заявиха, че данните, използвани за оценка на възможното въздействие на мерките върху потребителския сектор, не са били прозрачни и че страните, предоставили тези данни, не са били представителни, нито достатъчно на брой. Беше заявено, че при анализа следва да се вземат предвид данните, предоставени от всички потребители, оказали съдействие при разследването.
(108)
Както обаче е споменато в съображения 117 и 118 от регламента за временните мерки, докато оказалите съдействие 21 дружества представляват, взети заедно, около 25 % от общия размер на закупените от Съюза количества от разглеждания продукт по време на РП, петте дружества, използвани за оценка на интереса на потребителите, представляваха около 18 % от тези покупки, т.е. 72 % от количествата от разглеждания продукт, закупени от оказалите съдействие потребители. Освен че са представителни по отношение на закупените количества от разглеждания продукт, тези петима потребители също така представляваха много добро различните стопански сектори на преработвателната промишленост. Действително, петте посетени дружества са разнородна група, която включва не само производители първични потребители, т.е. производители на повърхностноактивни вещества, но и потребители на повърхностноактивни вещества, както и потребители надолу по веригата.
(109)
Независимо от това беше направен по-обширен анализ, при който беше взета предвид цялата информация, предоставена от оказалите съдействие потребители. По-специално беше извършена конкретна оценка на възможното въздействие на антидъмпингови мита върху производителите на повърхностноактивни вещества като отделна група, тъй като тази група евентуално би могла да бъде засегната в най-голяма степен от налагането на мерките. Отделен анализ беше направен за втора група потребители, съставена от всички други потребителски дружества, оказали съдействие при разследването.
(110)
Беше извършена оценка чрез метода на моделиране на възможното въздействие на средно мито от 5 % върху вноса на FOH, първо, върху всички оказали съдействие потребители, а след това и върху двете отделни групи. Резултатите от моделирането показаха, че крайното отражение на това средно мито върху общите производствени разходи на предприятията, използващи разглеждания продукт, би било в размер на около 0,09 % за всички потребители, докато въздействието на същото мито върху продукта в края на производствената верига, използваща разглеждания продукт, за групата на производителите на повърхностноактивни вещества ще бъде от около 0,05 %, а за втората група от дружества би било в размер на около 0,29 %.
(111)
Анализът показа също така, че производителите на повърхностноактивни вещества са реализирали по-ниски маржове на печалба в секторите, използващи продукта, предмет на разследването; тази група обаче е внесла от засегнатите държави едва около 2,6 % от общото количество от продукта, предмет на разследването, закупено по време на РП. Освен това, процентът на производителите на повърхностноактивни вещества, използващи FOH, в сравнение с общия им оборот е около 24 %. Ето защо, дори с прилагането на средно антидъмпингово мито от 5 %, крайното въздействие върху производствените разходи за продуктите, в т.ч. за разследвания продукт, е много ограничено и дори незначително от гледна точка на тяхната обща рентабилност.
(112)
При все това някои производители на повърхностноактивни вещества изтъкнаха, че антидъмпинговите мита ще им попречат свободно да закупуват своите суровини, което от своя страна ще се отрази неблагоприятно на нормалното функциониране на техния пазарен сегмент.
(113)
Както е посочено в съображение 120 от регламента за временните мерки, равнището на антидъмпинговите мита и възможното въздействие върху преработвателната индустрия и пазара надолу по веригата, не създават сериозни пречки пред вноса на разглеждания продукт. Разследването потвърди, че окончателните антидъмпингови мита не биха могли да доведат до нарушаване на нормалното функциониране на пазара надолу по веригата. В същото време не би следвало да бъде трудно за производителите на повърхностноактивни вещества да начислят това твърде слабо увеличение на разходите в крайната цена на техните продукти. Поради това твърденията, че антидъмпинговите мита ще доведат до нарушаване на нормалното функциониране на пазара надолу по веригата, се отхвърлят.
(114)
След оповестяването на окончателните констатации, някои потребители настоятелно заявиха, че производителите в Съюза са отказвали да доставят стоки за тях и че почти не са съществували алтернативи за доставки. Както е посочено в съображение 120 от регламента за временните мерки обаче, относително ниското ниво на предложените мерки не трябва да изключва възможността за внос на разглеждания продукт. Освен това производителите в Съюза не са произвеждали при използване на пълния си капацитет през разглеждания период. В допълнение, възможно е да се осъществява внос и от други трети държави, спрямо които няма наложени мерки, като по данни на Евростат за вноса на FOH от останалата част на света след РП този внос нараства, което свидетелства за това, че твърденият риск от липса на предлагане е необоснован. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
(115)
Някои сдружения на потребители, които не успяха да заявят себе си в срока, предвиден съгласно точка 5.3 от известието за откриване на антидъмпингова процедура, изказаха твърдението, че техните становища, особено по отношение на възможното въздействие на мерките върху малките и средните предприятия и специфични сектори, не са отразени оценката на интереса на Съюза. Следва обаче да се отбележи, че всички коментари, направени от тези сдружения, бяха взети предвид в настоящото разследване. Освен това, както е заявено в съображение 109, в оценката на интереса на Съюза е взета предвид цялата информация, предоставена от оказващите съдействие потребители. Поради това посоченото твърдение беше отхвърлено.
(116)
Няколко страни заявиха, че в случай на налагане на мерки срокът на действието им следва да се ограничи до период от максимум две години. Съгласно основния регламент при налагането на окончателна антидъмпингова мярка обичайният ѝ срок на действие е пет години. Тъй като никоя от страните не доказа, че период от две години ще бъде достатъчен, за да се неутрализира ефектът от причиняващия вреда дъмпинг, както се изисква в член 11, параграф 1 от основния регламент, изглежда няма основателна причина за отклонение от стандартния срок на действие на мерките. Поради това посоченото искане беше отхвърлено.
(117)
При липсата на други коментари относно интереса на потребителите, се потвърждава, че налагането на окончателни мерки върху вноса на разглеждания продукт не би било срещу интереса на Съюза; съответно съображения 117-121 от регламента за временните мерки се потвърждават.
4. Заключение относно интереса на Съюза
(118)
Въз основа на гореизложеното може да бъде потвърдено заключението, направено в съображение 122 от регламента за временните мерки. Не съществуват убедителни доводи срещу налагането на окончателни антидъмпингови мита върху вноса на FOH от засегнатите държави.
Ж. ОКОНЧАТЕЛНИ АНТИДЪМПИНГОВИ МЕРКИ
1. Степен на отстраняване на вредата
(119)
Следва да се припомни, че маржът на печалбата, използван за изчисляване на целевата печалба на предварителния етап, е бил в размер на 7,7 %. Жалбоподателите твърдят, че целева печалба от 15 % би била по-подходяща. В тази връзка следва да се отбележи, че те не успяха да представят поддаващи се на проверка доказателства в подкрепа на твърдението, че целевата печалба е била твърде ниска. Поради това се предлага да се потвърди временната целева печалба от 7,7 %, която се основава на маржа на печалбата, реализиран за целия алкохолен бизнес на единствения жалбоподател в последната рентабилна за него година преди нарастването на дъмпинговия внос на ниски цени.
(120)
Някои страни заявиха, че 7,7 % не са реалистични и са твърде високи като размер. Те предложиха да се използва по-малък марж на печалбата от порядъка на 3-5 % за определяне на нивото на отстраняване на вредата. Това твърдение обаче не бе подкрепено с никакви доказателства, които да покажат, че предложената печалба е била тази, която промишлеността на Съюза би могла да постигне при липса на дъмпингов внос на пазара на Съюза, и поради това бе отхвърлено.
(121)
Някои страни заявиха, че Комисията погрешно е определила нивото на отстраняване на вредата въз основа на маржа на подбиване на индикативните цени, вместо да използва маржа на подбиване на реалните цени. В конкретния случай бе счетено, че маржът на подбиване на реалните цени не е подходяща основа за определяне на степента на отстраняване на вредата за промишлеността на Съюза, тъй като той няма да отрази нивото на цените, което би могло да бъде постигнато в отсъствието на дъмпингов внос на пазара на Съюза. С оглед на гореизложеното въпросното твърдение беше отхвърлено.
(122)
На тази основа временните маржове на вредата, изразени като процент от цената CIF на границата на Съюза, преди обмитяване, както е посочено в съображение 127 от регламента за временните мерки, могат да бъдат потвърдени.
2. Окончателни мерки
2.1. Форма на окончателните мерки
(123)
Както е посочено в съображения 79-84, някои страни заявиха, inter alia, че действието на прилаганите към настоящия момент мерки следва да бъде преустановено, защото събитията след РП, свързани с увеличението на цената на разглеждания продукт на пазара на Съюза, са имали явен, безспорен и траен характер. Те също така изтъкнаха, че евентуалните окончателни мерки не трябва да бъдат под формата на адвалорно мито, а по-скоро да бъдат наложени под формата на минимална цена при внос.
(124)
Смята се обаче, че в този конкретен случай обстоятелствата не са такива, че да оправдават налагането на минимална цена при внос. Тази форма на мярката би могла лесно да се заобиколи, като се имат предвид естеството на разглеждания продукт и сложните корпоративни структури на въпросните износители.
(125)
Въпреки това се приема, че на пазара на въпросния продукт съществува определен ценови праг на чувствителност, поради което би било разумно въздействието на окончателните мерки върху потребителите от Съюза да бъде сведено до минимум в случай на възможни значителни увеличения на цените на разглеждания продукт. Ето защо се счита за целесъобразно формата на окончателните мерки да се промени от адвалорни на специфични мита.
(126)
Тази форма на мерките се очаква да ограничи до известна степен всяко възможно нежелано отрицателно въздействие върху потребителите в случай на значително и бързо увеличение на цените. Ако, от друга страна, цените се понижат, специфичните мита ще продължат да осигуряват достатъчна защита за производителите в Съюза. Специфичните мита се основават на CIF стойностите на износа за Съюза, осъществен през РП от оказалите съдействие дружества, конвертиран в EUR при използване на месечните обменни курсове, умножени по дъмпинговия марж или маржа на вредата, в зависимост от това кой от двата е по-нисък, в съответствие с правилото за по-ниското мито.
(127)
В това отношение двама производители износители заявиха, че вместо месечния следва да се използва средногодишният обменен курс. Въпреки това следва да се отбележи, че в съответствие със стандартната практика всяко конвертиране от една валута в друга в хода на антидъмпингови разследвания се прави при използване на месечните обменни курсове. Така беше и в случая с настоящото разследване. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
(128)
Жалбоподателят заяви, че при установяването на специфичните мита е следвало да се използват текущите цени на FOH, а не CIF стойностите по време на РП. Следва да се отбележи, че специфичните мита са установени на основата на изчисленията на дъмпинга и вредата за РП. Не бяха представени никакви основателни доводи за това, изчисляването на специфичните мита в конкретния случай да се основава на периода след РП. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
2.2. Налагане на окончателните мерки
(129)
След публикуването на временните мерки потенциален производител износител реагира на тях с твърдението, че ставката на остатъчното мито следва да бъде определена на нивото на най-високото наложено мито, а не на най-високия намерен дъмпингов марж за Индонезия. Остатъчното мито обаче се определя на нивото на остатъчния дъмпингов марж или на остатъчния марж на вредата чрез прилагане на правилото за по-ниското мито. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
(130)
С оглед на гореизложеното се счита, че в съответствие с член 9, параграф 4 от основния регламент следва да бъдат наложени окончателни антидъмпингови мерки върху вноса на разглеждания продукт на нивото на по-ниския от двата маржа (дъмпинговия марж и маржа на вредата) в съответствие с правилото за по-ниското мито.
(131)
Всички страни бяха информирани за основните факти и съображения, въз основа на които се предвиждаше да се препоръча налагането на окончателни антидъмпингови мита. На страните беше предоставена също така възможност в рамките на определен срок след оповестяването на окончателните мерки да направят своя коментар. Направените от тях коментари бяха надлежно разгледани и в случаите, в които беше обосновано, констатациите бяха съответно изменени.
(132)
Предложените окончателни антидъмпингови мита са, както следва:
Държава
Дружество
Окончателно специфично антидъмпингово мито (EUR на тон нето)
Индия
VVF Limited
46,98
Всички други дружества
86,99
Индонезия
P.T. Musim Mas
45,63
Всички други дружества
80,34
Малайзия
KL-Kepong Oleomas Sdn.Bhd.
35,19
Emery Oleochemicals (M) Sdn. Bhd.
61,01
Fatty Chemical Malaysia Sdn. Bhd
51,07
Всички други дружества
61,01
(133)
Посочените в настоящия регламент индивидуални антидъмпингови митнически ставки за дружествата се прилагат единствено и само за внос на разглеждания продукт, произведен от тези дружества, и съответно от споменатите конкретни правни субекти. Вносът на разглеждания продукт, произведен от което и да било друго дружество, което не е конкретно посочено в настоящия регламент със своето наименование и адрес, включително правни субекти, свързани с конкретно посочените, не може да се ползва от тези ставки и следва да се облага с митото, приложимо за „всички други дружества“.
(134)
Всяко искане за прилагане на тези индивидуални ставки на антидъмпинговото мито (напр. след промяна на наименованието на стопанския субект или след създаването на нови производствени или занимаващи се с продажби субекти) следва да се изпраща до Комисията (10) заедно с цялата значима информация, по-специално относно евентуална промяна в дейността на дружеството, свързана с производството, продажбите на вътрешния пазар и за износ, например във връзка с посочената промяна на наименованието или посочената промяна в производствените и занимаващите се с продажби субекти. Ако е целесъобразно, настоящият регламент следва да бъде съответно изменен чрез актуализация на списъка на дружествата, ползващи се с правото на индивидуални ставки на антидъмпинговото мито.
3. Гаранции
(135)
Един индийски, както и един малайзийски производител износител, заедно със своя свързан вносител, предложиха ценова гаранция в съответствие с член 8, параграф 1 от основния регламент. И двете предложения за гаранции съдържаха голям брой продуктови групи (определени от химическата спецификация), като всяка група е обвързана с различна минимална цена при внос, с ценови разлики между групите, достигащи до 25 % за малайзийския износител и до 100 % за индийския износител. Наред с това, цените варираха до 20 % в рамките на отделните групи, като по този начин пораждаха много висок риск от взаимно компенсиране. Също така беше отбелязано, че офертата на индийския износител не разрешаваше проблема с нестабилността на цените на разглеждания продукт. Установени бяха допълнителни рискове от взаимно компенсиране по отношение на малайзийския износител и свързания с него вносител в Съюза, който е ползвал като източник на разглеждания продукт не само малайзийския износител, но и други доставчици. И накрая, би било трудно за митническите власти да определят химическата спецификация на продукта без индивидуален анализ, което прави мониторинга твърде обременителен, ако не и практически неприложим. Поради това предложенията за гаранции бяха отхвърлени. След предложението за промяна на формата на мерките един производител износител промени своето предложение за гаранции, като предложи средна минимална цена при внос за всички продуктови групи и заяви, че така вече няма да съществува опасност от взаимно компенсиране. Другият производител износител просто потвърди предложението си. С оглед на броя на видовете продукти и на ценовата разлика между тях обаче евентуална минимална цена при внос би компрометирала напълно ефективността на мерките. Освен това структурата на дружествата, както и на техните предложения, очертани по-горе, продължава да представлява пречка за приемането на гаранции. Схемата на докладване и ценовият режим, предложени от единия износител, не отстраняват тези опасения и във всички случаи ще направят мониторинга твърде обременителен, ако не и практически неприложим. Следователно предложенията за гаранции не могат да бъдат приети.
4. Окончателно събиране на временните антидъмпингови мита
(136)
Предвид размера на установените дъмпингови маржове и от гледна точка на размера на причинената на промишлеността на Съюза вреда се счита за необходимо сумите, обезпечени чрез временното антидъмпингово мито, наложено с регламента за временните мерки, да бъдат окончателно събрани до размера на наложените с настоящия регламент окончателни мита. Когато окончателните мита са по-ниски от временните мита, сумите, обезпечени за временните мита, които превишават окончателните ставки на антидъмпинговите мита, следва да бъдат освободени,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Налага се окончателно антидъмпингово мито върху вноса на наситени мастни алкохоли с дължина на въглеродната верига от C8, C10, C12, C14, C16 или C18 (не се включват разклонените изомери), включително наситените мастни алкохоли с една дължина на въглеродната верига (наричани също наситени мастни алкохоли с еднакъв брой на въглеродните атоми), смесите, съдържащи предимно комбинация от въглеродни вериги с дължина C6-C8, C6-C10, C8-C10, C10-C12 (обикновено категоризирани като C8-C10), смесите, съдържащи предимно комбинация от въглеродни вериги с дължина C12-C14, C12-C16, C12-C18, C14-C16 (обикновено категоризирани като C12-C14), и смесите, съдържащи предимно комбинация от въглеродни вериги с дължина C16-C18, които понастоящем попадат в кодове по КН ex 2905 16 85, 2905 17 00, ex 2905 19 00 и ex 3823 70 00 (кодове по ТАРИК 2905168510, 2905190060, 3823700011 и 3823700091) и са с произход от Индия, Индонезия и Малайзия.
2. Ставката на окончателното антидъмпингово мито за продукта, описан в параграф 1 и произведен от посочените по-долу дружества, е в следния размер:
Държава
Дружество
Окончателно антидъмпингово мито (EUR на тон нето)
Допълнителен код по ТАРИК
Индия
VVF Ltd, Taloja, Maharashtra
46,98
B110
Всички други дружества
86,99
B999
Индонезия
P.T. Musim Mas, Tanjung Mulia, Medan, Sumatera Utara
45,63
B112
Всички други дружества
80,34
B999
Малайзия
KL-Kepong Oleomas Sdn Bhd., Pelabuhan Klang Selangor Darul Ehsan
35,19
B113
Emery Oleochemicals (M) Sdn. Bhd., Kuala Langat, Selangor
61,01
B114
Fatty Chemical Malaysia Sdn. Bhd. Prai, Penang
51,07
B117
Всички други дружества
61,01
B999
3. В случаите, в които стоките са били повредени преди влизането им в свободно обращение и поради това действително платената или подлежаща на плащане цена е пропорционално разпределена с цел определяне на митническата стойност в съответствие с член 145 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 г. за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (11), размерът на антидъмпинговото мито, изчислен върху сумите, определени по-горе, се намалява с процент, който съответства на пропорционалното разпределение на действително платената или подлежаща на плащане цена.
4. Прилагат се действащите митнически разпоредби, освен ако не е предвидено друго.
Член 2
Сумите, обезпечени чрез временните антидъмпингови мита в съответствие с Регламент (ЕС) № 446/2011, се събират окончателно. Обезпечените суми, които превишават сумите, съответстващи на ставките на окончателното антидъмпингово мито, се освобождават.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 8 ноември 2011 година.
NÕUKOGU RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 1138/2011,
8. november 2011,
millega kehtestatakse lõplik dumpinguvastane tollimaks teatavate Indiast, Indoneesiast ja Malaisiast pärinevate rasvalkoholide ja nende segude impordi suhtes ning nõutakse lõplikult sisse sellise impordi suhtes kehtestatud ajutine tollimaks
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 30. novembri 2009. aasta määrust (EÜ) nr 1225/2009 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed (1) (edaspidi „algmäärus”), eriti selle artiklit 9,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni (edaspidi „komisjon”) ettepanekut, mis on esitatud pärast konsulteerimist nõuandekomiteega,
ning arvestades järgmist:
A. MENETLUS
1. Ajutised meetmed
(1)
Komisjon on kehtestanud määrusega (EL) nr 446/2011 (2) (edaspidi „ajutine määrus”) teatavate Indiast, Indoneesiast ja Malaisiast (edaspidi „asjaomased riigid”) pärinevate rasvalkoholide ja nende segude impordi suhtes ajutise dumpinguvastase tollimaksu.
(2)
Menetlus algatati 13. augustil 2010 avaldatud algatamisteatega (3) kaebuse põhjal, mille esitasid 30. juunil 2010 kaks liidu tootjat Cognis GmbH ja Sasol Olefins & Surfactants GmbH, kellele koos viidates kasutatakse väljendit „kaebuse esitajad”. Kõnealuse kahe äriühingu toodang moodustab olulise osa, käesoleval juhul üle 25 %, uurimisaluse toote kogutoodangust liidus.
(3)
Nagu on sätestatud ajutise määruse põhjenduses 9, hõlmas dumpingut ja kahju tekitamist käsitlev uurimine ajavahemikku 1. juulist 2009 kuni 30. juunini 2010 (edaspidi „uurimisperiood”). Kahju hindamise seisukohalt oluliste suundumuste uurimine hõlmas ajavahemikku 1. jaanuarist 2007 kuni uurimisperioodi lõpuni (edaspidi „vaatlusalune periood”).
2. Järgnenud menetlus
(4)
Pärast selliste oluliste faktide ja kaalutluste teatavakstegemist, mille põhjal oli otsustatud kehtestada ajutised dumpinguvastased meetmed (edaspidi „esialgsete järelduste teatavakstegemine”), esitas mitu huvitatud isikut kirjaliku esildise, milles nad väljendasid oma seisukohti esialgsete järelduste kohta. Isikutele, kes seda soovisid, anti võimalus esitada oma seisukohad suuliselt.
(5)
Komisjon jätkas lõplike järelduste tegemiseks vajaliku teabe hankimist ja kontrollimist.
(6)
Seejärel teavitati kõiki huvitatud isikuid olulistest faktidest ja kaalutlustest, mille põhjal kavatseti soovitada lõpliku dumpinguvastase tollimaksu kehtestamist teatavate Indiast, Indoneesiast ja Malaisiast pärinevate rasvalkoholide ja nende segude impordi suhtes ja ajutise tollimaksuna tagatiseks antud summade lõplikku sissenõudmist („lõplike järelduste teatavakstegemine”). Kõigile huvitatud isikutele anti aega, et nad saaksid esitada lõplike järelduste teatavakstegemise kohta märkuseid.
(7)
Kõiki huvitatud isikute suulisi ja kirjalikke märkusi kaaluti ja neid võeti võimaluse korral arvesse.
B. VAATLUSALUNE TOODE JA SAMASUGUNE TOODE
1. Vaatlusalune toode
(8)
Vaatlusalune toode, mis on määratletud ka ajutise määruse põhjendustes 10 ja 11, on Indiast, Indoneesiast ja Malaisiast pärit küllastunud rasvalkoholid, mille süsinikuahela pikkus on C8, C10, C12, C14, C16 või C18 (välja arvatud hargahelaga isomeerid), sealhulgas individuaalsed küllastunud rasvalkoholid ja segud, mis sisaldavad peamiselt süsinikuahelaid pikkusega C6-C8, C6-C10, C8-C10, C10-C12 (mida üldiselt liigitatakse C8-C10 alla), ning segud, mis sisaldavad peamiselt süsinikuahelaid pikkusega C12-C14, C12-C16, C12-C18, C14-C16 (mida üldiselt liigitatakse C12-C14 alla), ning segud, mis sisaldavad peamiselt süsinikuahelaid pikkusega C16-C18, ja mida praegu liigitatakse CN-koodide ex 2905 16 85, 2905 17 00, ex 2905 19 00 ja ex 3823 70 00 alla.
(9)
Pärast ajutiste meetmete kehtestamist väitsid mõned huvitatud isikud, et vaatlusaluse toote definitsioon on mitmeti mõistetav. Need isikud väitsid, et algatamisteate kohaselt kuuluvad vaatlusaluste toodete hulka üksnes lineaarsed rasvalkoholid ja nende segud, seega jäävad rasvalkoholid, mis sisaldavad hargahelaga isomeere või mis on ise hargahelaga isomeerid, vaatlusaluse toote määratlusest välja. Teised huvitatud isikud väitsid, et okso-protsessiga saadud hargahelaga isomeere sisaldavate rasvalkoholide väljajätmisel ei ole mingit mõtet, sest nende kasutusala on sama ja nad konkureerivad turul lineaarsete rasvalkoholidega.
(10)
On kindlaks tehtud, et olenemata võimalikest erinevustest tootmises kasutatavas tooraines või tootmisprotsessis, on kõnealusesse uurimisse kaasatud igat tüüpi rasvalkoholid ja nende segud (mida on kirjeldatud põhjenduses 8) samasuguste või väga sarnaste füüsikaliste, keemiliste ja tehniliste omadustega ning neid kasutatakse samal otstarbel. Vaatlusaluse toote võimalikud erinevused ei muuda selle põhidefinitsiooni, selle omadusi ega erinevate isikute arusaama selle kohta.
(11)
Seega tuleks jätta kehtima esialgne otsus, mille kohaselt jäetakse hargahelaga isomeere sisaldavad rasvalkoholid algatamisteates esitatud tootevalikust välja, nagu on sätestatud algatamisteates, ning seega jäetakse ka seda tootvate äriühingute toodang liidu toodangu määratlusest välja (sealhulgas ka nende äriühingute toodang, kes toodavad rasvalkoholi okso-protsessi teel). Kuna vaatlusaluse toote kohta rohkem märkusi ei ole, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 10 ja 11.
2. Samasugune toode
(12)
Tuletatakse meelde, et ajutise määruse põhjenduses 13 oli algselt määratletud, et lineaarsed rasvalkoholid ja hargahelaga rasvalkoholid ei ole samasugused tooted, ja seega jäetakse andmed tootjate kohta, kes toodavad rasvalkoholi, mis koosneb hargahelaga isomeeridest, kahju analüüsist välja.
(13)
Kuna samasuguse toote kohta muid märkusi ei ole, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 12 ja 13.
C. DUMPING
1. India
1.1. Normaalväärtus
(14)
Kuna ühtki märkust normaalväärtuse kindlaksmääramise kohta ei ole esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendustes 14-18 esitatud esialgsed järeldused.
1.2. Ekspordihind
(15)
Kuna ühtki märkust ekspordihinna kindlaksmääramise kohta ei ole esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjenduses 19 esitatud esialgsed järeldused.
1.3. Võrdlus
(16)
Pärast esialgsete järelduste ning lõplike järelduste teatavakstegemist esitasid mõlemad India eksportivad tootjad uuesti väite, et nende puhul tuleks uurimisperioodi ajal ühele kaebuse esitajale liitu müüdud kaup dumpingumarginaali arvutamisel arvestamata jätta (vt ajutise määruse põhjendust 22). Kõnealused äriühingud põhjendasid oma väidet faktiga, et WTO dumpinguvastase lepingu artikli 9 lõikes 1 on sätestatud, et kehtestatava tollimaksu suurus peab olema sama suur kui dumpingumarginaal või alla selle. India eksportivad tootjad viitasid ka WTO dumpinguvastase lepingu artikli 2 lõikele 4, mille kohaselt tuleks ekspordihinda ja normaalväärtust õiglaselt võrrelda. Sellest lähtudes väitsid nad, et kaebuse esitaja ja nende vahel toimusid läbirääkimised väga suures mahus ja väga madala hinnaga toimuva ostu üle samal ajal, kui kaebuse esitaja valmistas ette kaebust, ning seega ei ole selle konkreetse tehingu hinnad õiglaselt kehtestatud ja selliseid tehinguid ei tohiks dumpingu arvutamisel arvesse võtta.
(17)
Esiteks tuleb märkida, et fakt, et WTO dumpinguvastases lepingus on sätestatud võimalus kehtestada tollimaks alla dumpingumarginaali taseme, ei tähenda veel kohustust seda teha. Algmääruse artikli 9 lõikes 4 kehtestatakse üksnes kohustus, et dumpinguvastane tollimaks tuleks kehtestada tasemel, millest piisab kahju kõrvaldamiseks. Lisaks puudusid tõendid selle kohta, et osapooled ei pidanud hinnaläbirääkimisi vabalt. Kõnealuse kaebuse esitaja kõigi ostude kontrollimisel selgus, et kahe India eksportiva tootjaga läbirääkimisel saavutatud hinnatase oli kooskõlas nende hindadega, mida kõnealune kaebuse esitaja oli teiste tarnijatega kokku leppinud võrreldavate toodete ostu puhul. Lisaks tehti kindlaks, et kaebuse esitaja importis India eksportivatelt tootjatelt vaatlusalust toodet juba aastaid ja mitte ainult uurimisperioodi jooksul. Samuti kinnitas üks eksportiv tootja ärakuulamise eest vastutava ametniku juuresolekul toimunud suulisel ärakuulamisel, et kõnealuse kaebuse esitaja jaoks kehtivad hinnad olid struktuurilt madalamad kui teiste klientide puhul kehtivad hinnad. Seega puuduvad tõendid selle kohta, et hindade kehtestamine ei olnud õiglane pelgalt asjaolu tõttu, et toodet müüdi kaebuse esitajale, ning väite tagasilükkamist kinnitatakse veel kord.
(18)
Pärast esialgsete järelduste ja lõplike järelduste teatavakstegemist esitasid mõlemad India eksportivad tootjad uuesti taotluse algmääruse artikli 2 lõike 10 punkti j kohaseks konverteerimiskursi kohandamiseks. Nad väitsid, et alates novembrist 2009 tugevnes India ruupia pidevalt euro suhtes ja sellel võinuks olla moonutav mõju dumpingu arvutustele (vt ajutise määruse põhjendust 23). Mõlemad eksportivad tootjad tunnistasid, et uurimisperioodi teisel poolel olid nende müügihinnad kõrgemad kui uurimisperioodi esimesel poolel kehtinud hinnad, samas nad väitsid, et see trend tulenes üksnes tooraine kulude üldisest kasvust ja majanduskriisi lõpuga seonduvatest turutingimuste üldisest paranemisest ning see ei peegelda India ruupia tugevnemist euro suhtes. Lisaks väitsid need äriühingud, et isegi kui nad oleksid suutnud regulaarselt ja iga natukese aja tagant oma hindu kohandada, ei oleks nad iialgi suutnud täpselt ette ennustada valuutakursi arenguid.
(19)
Uurimisel selgus, et kuigi India ruupia tugevnes uurimisperioodi teisel poolel pidevalt euro suhtes, muudeti kummagi India eksportiva tootja peamiste toodete müügihindu mitme põhikliendi puhul iga kuu, eelkõige just uurimisperioodi teisel poolel. Seega puuduvad tõendid, et liitu müüdavate toodete hindu ei oleks samal ajal saanud samuti muuta, et kajastada valuutakursside kõikumisi iga 60 päeva kaupa, nagu on ette nähtud algmääruse artikli 2 lõike 10 punktis j ja WTO dumpinguvastase lepingu artikli 2 lõike 4 punktis 1. Paljudel juhtudel muudeti hindu sageli ja mis tahes valuutakursside kõikumisi oleks saanud samuti kajastada. Lisaks näitas see, et rasvalkoholide turg on nii avatud, et sagedased hinnamuutused ei ole probleemiks. Seega isegi neil juhtudel, kui hindu nii sageli ei muudetud, puuduvad tõendid selle kohta, et seda ei tehtud huvitatud isikute ärihuvide tõttu. Asjaolu, et hindu saab muutunud turuolukorra (praegusel juhul väidetava valuutakursi muutumise) kajastamiseks kiiresti kohandada, on andnud India eksportivatele tootjatele võimaluse neid muutusi oma müügihindades kajastada, juhul kui nad oleksid seda teha tahtnud ja nagu nad mitmel juhul ilmselt ka tegid. Kõiki eespool nimetatud asjaolusid arvesse võttes ei ole valuutakursi kohandamise taotlus põhjendatud ja see lükatakse tagasi.
(20)
Pärast esialgsete järelduste teatavakstegemist väitis üks India eksportiv tootja, et algmääruse artikli 2 lõike 10 punktis b ette nähtud soodustus kaudsete maksude erinevuse korral, mis kehtestati teatavate tooteliikide puhul, tuleks kehtestada ka toodete ja segude puhul, mille hargahelate pikkused on C12 ja C14, sest nende toodete puhul kasutatava tooraine tollimaks tagastati toote ekspordi korral. Samas ei esitatud uurimise ajal teavet, mida oleks saanud kohapeal kontrollida ning mis oleks tõestanud, et see tollimaks tõepoolest hiljem tagastati. Pärast lõplike järelduste teatavakstegemist väitis see äriühing, et tema märkustest on valesti aru saadud ja et kogu tooraine, mida kasutati hargahelate pikkusega C12 ja C14 toodete ja segude valmistamiseks, imporditi tollimaksuvabalt. Kuna kaudseid makse on vaja maksta siis, kui toorainet kasutatakse hiljem nende toodete valmistamiseks, mida müüakse siseturul, siis taotleb äriühing nende konkreetsete tooteliikide puhul normaalväärtuse kohandamist. Samas näitab kontrollimise käigus saadud teave, et kõnealust toorainet, mida on vaja sellise tooteliigi valmistamiseks, mille hargahela pikkused on C12 ja C14 ning mida uurimisperioodi ajal imporditi tollimaksuvabalt, jätkus uurimisperioodil ainult teatava osa selle äriühingu poolt valmistatud vaatlusaluse toote ekspordimüügi tarbeks. Seega on kindel, et vähemalt kaks kolmandikku eksporditud toodetest, mille hargahela pikkused olid C12 ja C14, toodeti toorainest, mille eest oli makstud imporditollimaksu. Kuna äriühing ei esitanud tõendeid, mis oleksid näidanud, et mis tahes osa tollimaksuvabalt imporditud toorainest kasutati sellise toodangu valmistamiseks, mida müüakse ekspordiks liitu ja mitte kolmandatesse riikidesse, siis lükatakse see väide tagasi.
(21)
Kuna muid märkusi võrdluse kohta ei ole esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 20 ja 23.
1.4. Dumpingumarginaal
(22)
Kuna ühtki märkust dumpingumarginaali arvutamise kohta ei ole esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 24-26.
(23)
Lõplik dumpingumarginaal, väljendatuna protsendimäärana CIF-netohinnast liidu piiril enne tollimaksu sissenõudmist, on järgmine:
Äriühing
Lõplik dumpingumarginaal
Godrej Industries Limited
9,3 %
VVF Limited
4,8 %
Kõik teised äriühingud
9,3 %
2. Indoneesia
2.1. Normaalväärtus
(24)
Pärast esialgsete ja lõplike järelduste teatavakstegemist väitis üks Indoneesia eksportiv tootja, et tehingute kasumlikkuse kontrollimise käigus ei oleks pidanud jagama üksikute tehingute müügi-, üld- ja halduskulusid käibega ja et sedasi arvutades tuli välja, nagu oleks paljud tehingud jäänud kasumita. Seda väidet kontrolliti, kuid leiti, et müügi-, üld- ja halduskulude jaotus üksikute tehingute ja käibe põhjal on nende kulude iseloomu arvestades asjakohasem, kuna need kulud on pigem seotud väärtuse kui mahuga. Tuleb märkida, et iga tooteliigi kaupa jaotatud müügi-, üld- ja halduskulude kogusumma jääb samaks, olenemata sellest, millist kahest meetodist kõnealuste kulude jaotuse arvutamisel konkreetse tehingu puhul kasutati. Kokkuvõttes märgitakse, et tehingud, mille kasumlikkuse kontrolli tulemused eksportiv tootja kahtluse alla seadis, kontrolliti veel kord üle ja tehingute osutumine mittekasumlikuks leidis kinnitust. Seetõttu lükatakse kõnealune väide tagasi.
(25)
Sama Indoneesia eksportiv tootja väitis veel, et normaalväärtuse arvutamiseks kasutatava kasumitaseme kindlaksmääramisel ei tuleks välja jätta tooteliigi sellise müügi kasumit, mida ei peeta tavapärase kaubavahetuse käigus toimunuks, sest üle 80 % kodumaisel turul toimunud müügist oli kasumlik. Selle väite puhul tuletatakse meelde, et kui tahetakse kindlaks määrata, milline müük toimub tavapärase kaubavahetuse käigus, võetakse aluseks tooteliik (nagu on selgitatud ajutise määruse põhjendustes 29-32), sest see on kõige sobivam viis müügihindade ja tootmiskulude täpseks vastavusse viimiseks. Lisaks ei välista algmääruse artikli 2 lõige 6 uurimisaluse toote jaotamist tooteliikideks, kui see on asjakohane. Seega tuleks müük, mille puhul ei leitud, et see oleks toimunud tooteliigi tavapärase kaubavahetuse käigus, normaalväärtuse määramiseks kasutatava kasumi arvutamisest välja jätta. Seetõttu lükatakse kõnealune väide tagasi.
(26)
Sama Indoneesia eksportiv tootja väitis ka, et teatavate tooteliikide normaalväärtuse määramise juures ei ole selleks, et viia normaalväärtus tagasi tehasehinna tasemele, toetusi maha lahutatud. Selle väitega nõustuti ja arvutustes tehti vastavad muutused.
(27)
Kuna rohkem märkusi normaalväärtuse kindlaksmääramise kohta ei ole esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendustes 27-33 esitatud esialgsed järeldused, mida on parandatud käesoleva määruse põhjenduses 26 kohaselt.
2.2. Ekspordihind
(28)
Pärast esialgsete järelduste teatavakstegemist väitis üks Indoneesia eksportiv tootja, et jäeti põhjendamata, miks temaga seotud importiva liidu äriühingu jaoks kehtivaid hindu peeti ebausaldusväärseks ning miks sellise müügi ekspordihind kujundati algmääruse artikli 2 lõike 9 põhjal. Sellega seoses märgitakse, et seotud äriühingute vaheliste tehingute siirdehindu ei peeta usaldusväärseks põhjusel, et neid saab määrata kunstlikult erinevale tasemele, sõltuvalt sellest, mis on seotud äriühingule kasulikum. Algmääruse artikli 2 lõike 9 kohasel ekspordihinna kujundamisel kasutatakse kasumi põhjendatud marginaali, mis ei sõltu siirdehindade alusel saadavast tegelikust kasumist, just seetõttu, et vältida moonutusi, mis võinuks tekkida siirdehindadele toetumisest. Seetõttu lükatakse kõnealune väide tagasi.
(29)
Liidus paiknevate seotud importijate kaudu liitu toimuva eksportmüügi kohta väitsid mõlemad Indoneesia eksportivad tootjad pärast esialgsete järelduste teatavakstegemist, et algmääruse artikli 2 lõike 9 kohasel ekspordihinna kujundamisel kasutatud kasumi marginaal ei olnud asjakohane. Mõlemad äriühingud väitsid, et esialgses etapis kasutatud kasumi marginaal oli seotud ainult ühe osaliselt koostööd tegeva importijaga ning kuna seda kasumimarginaali ei kontrollitud, siis ei ole see usaldusväärne. Selle asemel soovitasid äriühingud kasutada 5-protsendilist kasumimarginaali, nagu muudegi uurimiste puhul. Kuna sõltumatute importijate koostöötase selles uurimises oli vähene, siis nõustuti selle väitega ja kohaldati 5-protsendilist kasumimarginaali, mis on kooskõlas samas sektoris varasemate uurimiste käigus kasutatud kasumitasemetega.
(30)
Kuna muid märkusi ekspordihinna kohta ei ole esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 34-36, mida kohandatakse käesoleva määruse põhjenduse 29 kohaselt.
2.3. Võrdlus
(31)
Pärast esialgsete järelduste teatavakstegemist osutasid mõlemad Indoneesia eksportivad tootjad sellele, et algmääruse artikli 2 lõike 10 punkti i kohaselt ei oleks pidanud erinevaid komisjonitasusid kohandama müügi puhul, mis toimus kolmandas riigis paiknevate seotud kaubandusettevõtete kaudu. Mõlemad äriühingud väitsid, et nende Indoneesias paiknevad tootmisettevõtted ja vastavad Singapuris paiknevad seotud kaubandusettevõtted moodustavad ühe majandusüksuse ja et kolmandas riigis paiknevad kaubandusettevõtted tegutsevad nendega seotud Indoneesia äriühingu ekspordiosakonnana. Mõlemal juhul esitatakse siiski nii omamaise müügi kui ka kolmandatesse riikidesse toimuva ekspordimüügi arved otse Indoneesias paiknevale tootjale, ning Singapuris paiknevad kaubandusettevõtted saavad teatava komisjonitasu. Ühe Indoneesia äriühingu puhul oli see komisjonitasu märgitud ainult ekspordimüügilepingutes. Need kolmandas riigis paiknevad kaubandusettevõtted müüvad ka teiste tootjate toodetud tooteid, ühel juhul ka sõltumatute tootjate tooteid. Mõlemad Singapuris paiknevad seotud kaubandusettevõtted täidavad seega funktsioone, mis sarnanevad komisjonitasu eest töötava agendi omadega. Seetõttu lükatakse kõnealune väide tagasi.
(32)
Pärast lõplike järelduste teatavakstegemist kordasid Indoneesia valitsus ja üks Indoneesia eksportiv tootja väidet eelmises põhjenduses nimetatud ühe majandusüksuse kohta. Nad väitsid, et kohtuasjas Matsushita vs. nõukogu (4) on kohus otsustanud, et asjaolu, et tootja tegeleb osaliselt ka müügiga, ei tähenda seda, et tootja äriühing ja kaubandusettevõte ei võiks moodustada ühte majandusüksust. Nad väitsid veel, et kolmandatesse riikidesse toimunud müük, mis toimus otse eksportija kaudu ilma Singapuris paikneva kaubandusettevõtte osaluseta, moodustab ainult väikese osa eksportmüügist, ja et kohtuotsuses Interpipe (5) on Esimese Astme Kohus otsustanud, et kui tootja müüb oma toodangut väikeses koguses, ei tähenda see veel, et tegemist ei ole ühe majandusüksusega. Lõpuks ütlesid nad, et kohtuasjas Canon vs. nõukogu (6) ei mõjutanud asjaolu, et müügiga tegelev tütarettevõte tegeles ka teiste äriühingute toodangu vahendajana, järeldust ühe majandusüksuse kohta.
(33)
Kuigi kohtuasjas Matsushita vs. nõukogu otsustas kohus, et institutsioonidel oli kõnealusel juhul õigus leida, et tootja koos ühe või mitme vahendusfirmaga, mida ta kontrollis, moodustas ühe majandusüksuse isegi juhul, kui ta müüs teatud osa toodangust ise, siis ei tähenda see ilmtingimata seda, et alati peab lugema tootja ja temaga seotud müügiettevõtte üheks majandusüksuseks. Lisaks ei müünud kohtuasjas Matsushita vs. nõukogu nimetatud tootja otse oma toodangut, nagu seda tegi Indoneesia eksportiv tootja. Teiseks, kohtuasjas Interpipe tehtud otsuses oli asjaolu, et eksportiva tootja otsemüük moodustas vaid väikese osa liitu suunatud eksportmüügi kogumahust, ainult üks Esimese Astme Kohtus analüüsitud tegur. Palju olulisem on asjaolu, et kohus rõhutas, et selline otsemüük toimus uutesse liikmesriikidesse ainult üleminekuperioodil. Vastupidiselt sellele näitavad olemasolevad tõendid praegusel juhul seda, et tootja poolt teatavatesse kolmandatesse riikidesse toimuv müük ei ole ajutine, vaid põhimõtteliselt struktuuriline, st püsiva iseloomuga. Lisaks moodustab selline müük iga asjaomase tootja puhul olulise osa kodumaisel turul toimuvast müügist. Lõpetuseks hõlmas kohtuasjas Canon vs. nõukogu eksportiva tootja müügiga tegeleva tütarettevõtte kaudu toimuv müük siseturul ka muid tooteid, mida müüdi küll erineva kaubamärgi all, kuid mida eksportiv tootja sellegipoolest ise tootis. Seega lükatakse kõnealune väide uuesti tagasi.
(34)
Üks Indoneesia äriühing väitis veel seda, et isegi kui ühe majandusüksuse kontseptsioon tagasi lükati, kehtestas komisjon nn topeltmarginaali, lahutades liidu sõltumatu kliendi puhul kehtivast ekspordihinnast nii liidu seotud importija kasumi kui ka kolmandas riigis paikneva seotud kaubandusettevõtte komisjonitasu. Märgitakse, et neid kahte asja võeti arvesse erinevatel eesmärkidel ja need arvestati maha eraldi. Nagu on selgitatud ka põhjenduses 28, arvutati ekspordihind juhul, kui eksportmüük toimus liidus paiknevate seotud importijate kaudu, vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 9 hinna põhjal, millega imporditud tooted esimest korda sõltumatule ostjale edasi müüdi. Et määrata kindlaks usaldusväärne ekspordihind liidu piiril, on neil juhtudel vaja saadud kasumit kohandada. Kolmandas riigis paikneva seotud kaubandusettevõtte komisjonitasu arvati aga maha algmääruse artikli 2 lõike 10 punkti i kohaselt. Seetõttu lükatakse kõnealune väide tagasi.
(35)
See äriühing väitis veel, et juhtudel, kus ekspordihinda oli vaja algmääruse artikli 2 lõike 10 punkti i kohaselt kohandada kolmandas riigis paikneva seotud kaubandusettevõtte komisjonitasu võrra, tuleks sama kohandamine teha normaalväärtuse osas, sest see kaubandusettevõte koordineeriks ka omamaist müüki. Ent kaubandusettevõtte ja Indoneesias paikneva tootja kirjalik leping katab üksnes eksportmüüki ning omamaise müügi arved on esitatud Indoneesia äriühingule. Seetõttu lükatakse kõnealune väide tagasi.
(36)
Algmääruse artikli 2 lõike 10 punkti i kohaste kohandustega seoses märgitakse, et vältimaks moonutusi, mis võivad tuleneda siirdehindade kasutamisest, peetakse põhjendatud kasumimarginaali kasutamist asjakohaseks, olenemata sellest, mis on siirdehindade põhjal arvutatav tegelik kasum. Kolmandas riigis paiknevate seotud kaubandusettevõtete tegelik, esialgses uurimise etapis kasutatud kasumimarginaal asendati seepärast 5-protsendilise kasumimarginaaliga, mida peetakse põhjendatud kasumimarginaaliks keemiasektoris tegutsevate kaubandusettevõtjate puhul ja mida on kasutatud ka varasematel juhtudel (7).
(37)
Teine Indoneesia äriühing väitis, et komisjon arvutas liidus paikneva seotud importija kaudu toimuva müügi komisjonitasud maha kahekordselt. Äriühing väitis, et algmääruse artikli 2 lõike 9 kohasel ekspordihinna kujundamisel tehti kohandused nii seotud importija müügi-, üld- ja halduskulude osas kui ka otsemüügi kulude komisjonitasudeks kulunud summade osas. Kuna müügi-, üld- ja halduskuludes on komisjonitasud juba sees, oli tulemuseks see, et komisjonitasud arvestati maha kaks korda. See väide leiti olevat põhjendatud ja arvutused tehti vastavalt ümber.
(38)
Üks äriühing taotles veel kord kohandamist toote füüsikaliste omaduste erinevuste tõttu põhjendusega, et ta ekspordib vaatlusalust toodet liitu nii vedelas olekus kui ka tahkel kujul, samal ajal kui ta müüb seda siseturul ainult tahkel kujul ning kõnealuse toote puhul on vedelas olekus toote hinnad madalamad kui tahkel tootel (vt ajutise määruse põhjendust 39). Selle taotluse toetuseks esitas äriühing muudele eksporditurgudele suunatud kahe müügiarve koopiad. Neid tõendeid ei saanud aga menetluse nii hilises järgus kontrollida, samuti ei olnud võimalik tõendada, et näidatud erinevused olid kohaldatavad kõigil juhtudel, kus oli tegemist eespool nimetatud füüsikaliste omaduste erinevustega. Seetõttu lükatakse kõnealune taotlus tagasi.
(39)
Pärast esialgsete järelduste teatavakstegemist väitis üks Indoneesia eksportija, et ajutises määruses temaga seotud liidus paikneva importija laenukulude arvutamisel kasutatud intressimäärad olid ebaproportsionaalsed, ning ta soovitas kasutada intressimäärasid, mis põhineksid uurimisperioodil Deutsche Bundesbank’i avaldatud näitajatel. Kuna ajutises määruses selle äriühingu laenukulude arvutamiseks kasutud intressimäär põhines muude huvitatud isikute esitatud teabel ja kajastas seega nende finantsolukorda, mis ei ole tingimata kohaldatav kõnealuse seotud importija puhul, siis nõustuti selle väitega ja arvutused tehti vastavalt ümber.
(40)
Kuna võrdluse kohta muid märkusi ei ole esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendustes 37-40 esitatud esialgsed järeldused, mida kohandatakse käesoleva määruse põhjenduste 36, 37 ja 39 kohaselt.
2.4. Dumpingumarginaal
(41)
Kuna dumpingumarginaali arvutamise kohta ühtegi muud märkust ei ole esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 41 ja 42.
(42)
Lõplik dumpingumarginaal, väljendatuna protsendimäärana CIF-netohinnast liidu piiril enne tollimaksu sissenõudmist, on järgmine:
Äriühing
Ajutine dumpingumarginaal
P.T. Ecogreen Oleochemicals
7,3 %
P.T. Musim Mas
5,4 %
Kõik teised äriühingud
7,3 %
3. Malaisia
3.1. Normaalväärtus
(43)
Pärast esialgsete järelduste teatavakstegemist väitis üks Malaisia eksportiv tootja, et tavapärase kaubandustegevuse hindamise käigus tehtud kasumlikkuse kontrollimine (vt ajutise määruse põhjendust 46) ei oleks pidanud põhinema ühe aasta tootmiskulude kaalutud keskmisel, vaid et arvestades peamise tooraine igapäevaseid hinnakõikumisi, oleks pidanud kasutatama iga omamaise tehingu kulusid eraldi. Selle väitega seoses tuleks rõhutada, et komisjon on tavapäraselt kasutanud kasumlikkuse kontrollimisel võrdlusalusena tootmiskulude kaalutud keskmist. Seda formaati järgis ka äriühing oma vastustes küsimustikule ja see võeti aluseks kohapealse kontrollkäigu ajal, mil äriühingu esitatud andmeid võrreldi äriühingu raamatupidamise omadega. Väite, et tuleks kasutada tehingupõhist tootmiskulude arvestust (mis kujutaks endast olulist kõrvalekallet komisjoni tavapärasest praktikast), esitas äriühing esmakordselt esialgsete järelduste teatavakstegemise kohta tehtud märkustes ning seega ei saanud vastavaid näitajaid kohapeal kontrollida. Veel tuleks märkida, et äriühingu väite toetuseks esitatud üksiktehingute kulude tabel põhineb suuresti hinnangulistel kuludel ja seega ei saa selles esitatud andmeid kulude kohta pidada täpsemaks ja representatiivsemaks kui algseid äriühingu esitatud ja kohapeal kontrollitud andmeid. Kokkuvõttes tuleks märkida, et esitatud uue kulutabeli struktuur ei võimalda võrrelda seal esitatud andmeid kohapeal kontrollitud tegevusaruande vastava osaga. Seetõttu lükatakse kõnealune väide tagasi.
(44)
Üks Malaisia eksportija, kellel ei toimunud uurimisperioodil omamaist müüki (vt ajutise määruse põhjendust 51), väitis, et normaalväärtuse arvutamisel kasutatavad müügi-, üld- ja halduskulude ja kasumi summad ei peaks põhinema kahe teise Malaisia turul samasugust toodet müüva eksportiva tootja puhul kindlaks tehtud tegelike summade kaalutud keskmisel. See äriühing väitis, et need näitajad ei ole representatiivsed, sest äriühing kasutab teistsuguseid tootmismeetodeid, samuti erinevat põhitoorainet. Selle väitega seoses tuleks meelde tuletada, et normaalväärtuse arvutamisel kasutati äriühingu enda tootmiskulusid. Ainult müügi-, üld- ja halduskulude summade aluseks võeti kahe teise Malaisia eksportiva tootja esitatud andmed. Kasumisumma arvutati nii, nagu on selgitatud käesoleva määruse põhjenduses 45. Teiseks ei suutnud äriühing põhjendada tootmismeetodi väidetavat mõju müügi-, üld- ja halduskuludele. Märgitakse veel, et ainult teatud osa äriühingu tootmistegevusest toimub väidetavalt teise tootmismeetodi alusel, samal ajal kui suurem osa toodangust valmistatakse sama tootmisprotsessi baasil ja samasugusest põhitoorainest nagu kahe teise Malaisia eksportiva tootja puhul. Seega tehakse järeldus, et äriühing ei suutnud tõendada, et kasutatud näitajad ei olnud representatiivsed, ning seega lükatakse sellega seonduv väide tagasi.
(45)
Sama Malaisia eksportija väitis veel, et kui komisjon sellegipoolest kavatseb müügi-, üld- ja halduskulude määramiseks kasutada kahe teise äriühingu andmeid, peaks need andmed põhinema kaalutud keskmistel näitajatel, mis peegeldavad kahe teise Malaisia eksportiva tootja kõiki omamaiseid tehinguid ja mitte üksnes kasumlikke tehinguid. Põhimõtteliselt nõustuti selle väitega. Seega kinnitatakse, et mis puutub müügi-, üld- ja halduskuludesse, siis normaalväärtuse määramisel kasutatigi nende kahe Malaisia eksportiva tootja kõikide omamaiste tehingute keskmisi müügi-, üld- ja halduskulusid. Arvutamiseks kasutatud näitajaid kontrolliti vastavates Malaisia äriühingutes kohapeal. Mis puutub kasumi määramisse, siis tuleks märkida, et nende kahe teise eksportiva tootja kulude ja müügitulude põhjal ei olnud võimalik kasumi summat määrata. Tõepoolest on sellise arvestuse tulemus üldjuhul kahjusumma. Seega ei saanud niimoodi kasumit määrata. Sellega seoses märgitakse, et Malaisia eksportija väide, et normaalväärtuse arvutamisel oleks võinud kasumimarginaalina kasutada negatiivset summat, lükatakse tagasi. Kasumi kontseptsioon eeldab tõepoolest positiivsete summade olemasolu. Veel kaaluti seda, kas kasumi summat võiks määrata Malaisia eksportiva tootja kasumliku müügi alusel, kuid sellisest lähenemisest loobuti, sest see oleks olnud vastuolus WTO järeldustega Indiast pärit puuvillase voodipesu impordi kohta (8). Kooskõlas algmääruse artikli 2 lõike 6 punktiga c tuleb seega tugineda kasumi arvutamisel mis tahes muule põhjendatud meetodile ja kuna puuduvad muud andmed, siis peeti kasumi määramisel kõige sobivamaks näitajaks Malaisias kehtivat pikaajalist turuintressimäära. Seda meetodit peeti konservatiivseks, mõistlikuks ja kõige sobivamaks algmääruse artikli 2 lõike 6 punkti c tähenduses. Märgitakse, et selliselt määratud kasumimarginaal ei ületa kasumit, mida teised eksportivad tootjad saavad tavaliselt sama üldkategooria toodete müümisel päritoluriigi siseturul.
(46)
Kuna rohkem märkusi normaalväärtuse kindlaksmääramise kohta ei ole esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendustes 44-51 esitatud järeldused, mida parandatakse käesoleva määruse põhjenduse 45 kohaselt.
3.2. Ekspordihind
(47)
Liidus paiknevate seotud importijate kaudu liitu toimuva eksportmüügi kohta väitsid kaks Malaisia eksportivat tootjat pärast esialgsete järelduste teatavakstegemist, et algmääruse artikli 2 lõike 9 kohasel ekspordihinna kujundamisel kasutatud kasumimarginaal ei olnud asjakohane. Üks neist äriühingutest esitas väite kinnituseks oma mõnede sõltumatute Euroopa kaubandusettevõtete uurimisperioodi aegsed kasumlikkuse näitajad. Sellega seoses tuleks märkida, et neid näitajaid ei saa pidada representatiivseteks, sest need kaubandusettevõtted viitasid väga mitmesuguste keemiatoodetega kauplemisele ning ühel juhul on kaubandusettevõte ise ka tootja. Seega ei peeta neid näitajaid usaldusväärseks võrdlusaluseks. Teine äriühing märkis, et tema liidus paiknevat seotud importijat ei saa käsitada turustajana, vaid teda tuleb pidada seotud müügiagendiks ning seega ei tohiks ekspordihinna kujundamisel tehtavad kohandused müügi-, üld- ja halduskulude ning kasumi osas ületada komisjonitasu protsenti, mis tavaliselt kehtib kaubandussektori sõltumatu müügiagendi jaoks. Äriühing esitas võrdlusalusena sõltumatute agentidega sõlmitud lepingud.Pärast lõplike järelduste teatavakstegemist esitati väite toetuseks argument, et volframelektroodide juhtumi (9) korral peeti seotud importija kasumit usaldusväärseks ja seda võeti ekspordihinna kujundamisel arvesse. Vastuseks sellele väitele tuleks märkida, et algmääruse artikli 2 lõikes 9 ei ole ette nähtud erinevat kohtlemist importijatele, kes väidetavalt tegutsevad turustajatena, ja neile, kes väidetavalt tegutsevad müügiagentidena.
Artikli 2 lõikes 9 nähakse ette, et kohandada tuleb kõiki kulusid, mis on tekkinud importimise ja edasimüügi ning kasumi saamise vahelisel ajal. Veel tuleb märkida, et uurimine näitas, et seotud äriühing paikneb liidus. Muu hulgas tegeleb see äriühing seotud eksportija toodetud vaatlusaluse toote klienditellimuste ja arvetega, samuti vastutab ta liidus tolliformaalsuste täitmise eest. Asjaolu, et seotud eksportija teatavad tegevused on toimunud enne importimist, ei tähenda, et ekspordihinda ei võiks arvutada esimesele sõltumatule kliendile kehtiva edasimüügihinna alusel, kui on tehtud artikli 2 lõike 9 kohased vajalikud kohandused. Äriühingu väidetavad funktsioonilised erinevused võrreldes teiste seotud importijatega peegelduvad tavaliselt müügi-, üld- ja halduskuludes, mille puhul komisjon kasutas äriühingu tegelikke andmeid. Seetõttu ei saa kõnealuse väitega nõustuda. Lisaks tuleks märkida, et eespool nimetatud volframelektroodide juhtumi puhul lisati seotud importija imporditud toode ka seotud kontserni poolt toodetavasse järgmise etapi tootesse ja seega oli ta tegevusala laiem kui kaubandusettevõtte oma. Seega leiti sellise keerulise struktuuri puhul, et sõltumatu importija kasum ei ole piisavalt representatiivne. Selles juhtumis kirjeldatud olukord ei ole võrreldav kõnealuse Malaisia seotud importija olukorraga, kes tegeleb üksnes kaubavahetusega. Sellegipoolest kohandatakse põhjustel, mida on selgitatud põhjenduses 29, kõnealust kasumimarginaali 5 protsendile. Kuna rohkem märkusi ekspordihinna kindlaksmääramise kohta ei ole esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendustes 52-54 esitatud esialgsed järeldused, mida muudetakse eespool kirjeldatu kohaselt.
3.3. Võrdlus
(48)
Pärast esialgsete järelduste teatavakstegemist kordas üks Malaisia eksportija oma väidet (vt ka ajutise määruse põhjendust 57), et temaga seotud liidus paiknev importija on tegelikult tootja ekspordiosakond ja et tehasest hankimise tasandil kehtestatud ekspordihinna määramisel tehtaks ülemääraseid mahaarvamisi, kui vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 9 kohandataks müügi-, üld- ja halduskulusid ning kasumit täies ulatuses. Äriühing väitis, et samad kohandused tuleks teha ka normaalväärtuse arvutamise puhul. Väide esitati veel kord pärast lõplike järelduste teatavakstegemist. Samas ei esitatud ühtegi uut argumenti, mille tõttu tuleks neid järeldusi muuta. Eelkõige tuletatakse meelde, et seotud äriühing väljastas arved liidu klientidele ning et liidu klientide maksed läksid seotud äriühingule. Lisaks tuleb märkida, et seotud äriühingu müügis kajastus kasumimarginaal. Ka seotud äriühingu finantsaruandlus näitas, et importimise ja edasimüügi vahel kantud müügi-, üld- ja halduskulud olid tavapärases suuruses. Seega toimib seotud äriühing tõesti tüüpilise importijana. Kokkuvõttes tuleks märkida, et Malaisia tootja müüs samuti oma toodangut otse liidu ning muude riikide sõltumatutele klientidele. Viimati nimetatud küsimusega seoses viitas äriühing kohtuasjale Interpipe ja esitas Indoneesia eksportivate tootjate argumentidega sarnased argumendid. Põhjustel, mida on selgitatud käesoleva määruse põhjenduses 33, on käesoleva juhtumi asjaolud erinevad kohtuasja Interpipe puhul arutlusel olnutest. Lisaks on Malaisia eksportija väide, et äriühingu sõltumatu müügi üle pidas läbirääkimisi liidus paiknev seotud importija, kes tegeleb Malaisia äriühingu eksportmüügiosakonna ülesannetes, vastuolus selgitustega, mis esitati kohapealse kontrollkäigu ajal, mil selles kontekstis toodi välja eelkõige Jaapanis tegutsev emafirma. Eespool esitatu põhjal on jõutud järeldusele, et müügi-, üld- ja halduskulude ja kasumi kohandused tuleks jätta kehtima, ning et samalaadsete kohanduste kasutamine normaalväärtuse arvutamisel ei ole põhjendatud.
(49)
Sama äriühing märkis ka, et ekspordihinna tuletamisel on teatavad müügikulud tema seotud importija kuludest kaks korda maha arvatud. Arvutusi kontrolliti ning kuna kõnealune väide osutus õigeks, siis kohandati arvutusi vastavalt.
(50)
Üks Malaisia eksportijatest väitis, et normaalväärtuse ja ekspordihinna võrdlus ei peaks põhinema tooteliigil, mis on määratud toote kontrollnumbriga, vaid äriühingu enda tootekoodil. Äriühingu väitel ei hõlma uurimisel kasutatud toote kontrollnumbrid piisavalt üksikasjalikku teavet tootmisprotsessi ning kulude ja hindade erinevuste kohta. Väite kinnituseks osutas äriühing mõnedele oma toodetele, mille tootmiseks kasutati erinevat tootmisprotsessi ja erinevat põhitoorainet, mille tõttu olid ka kulud ühe tootmisühiku kohta kõrgemad. Tuleks märkida, et seda väidet ei esitatud ei uurimise algetapis ega ka kohapealse kontrollkäigu ajal. Lisaks ei lahendaks äriühingu oma tootekoodi kasutamine arvutustes erinevate tootmismeetoditega seonduvat probleemi, sest ühesuguseid äriühingu tootekoode kasutati erinevate tootmisprotsesside käigus valmistatud toodete puhul. Seetõttu lükatakse kõnealune väide tagasi.
(51)
Kuna rohkem märkusi võrdluse kohta ei ole esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendustes 55-58 esitatud esialgsed järeldused, mida muudetakse käesoleva määruse põhjenduse 49 kohaselt.
3.4. Dumpingumarginaal
(52)
Pärast esialgsete järelduste teatavakstegemist teatas endast üks Malaisia tootja, kes ei ekspordi liitu, ning väitis ajutise määruse põhjendusega 60 seoses, et Malaisias on veel vaatlusaluse toote tootjaid. Sellega seoses märgitakse, et kui ka on teisi Malaisia tootjaid, kes ei ekspordi liitu, siis ei muuda see Malaisia koostöötaseme kohta tehtud järeldusi, sest ei esitatud mingeid tõendeid, et uurimise all olnud äriühingud ei esinda kogu uurimisperioodil toimunud vaatlusaluse toote eksporti liitu. Lisaks kritiseeris seesama Malaisia tootja fakti, et tootjate puhul nagu tema, kes ei eksportinud uurimisperioodil liitu, hakkab kehtima jääktollimaksumäär. Sellega seoses tuleb märkida, et äriühingute puhul, kes ei ole uurimisperioodil liitu eksportinud, ei saa kehtestada individuaalset tollimaksumäära. Niipea aga, kui need äriühingud eksportimist alustavad või võtavad tühistamatu lepinguga kohustuse müüa oma toodangut liitu, võivad nad taotleda algmääruse artikli 11 lõike 4 kohast läbivaatamist uue eksportijaga seoses ning kui kõnealuses artiklis sätestatud tingimused on täidetud, võidakse tema suhtes kehtestada individuaalne dumpingumarginaal.
(53)
Üks Malaisia tootjatest väitis, et dumpingumarginaali protsendimäära arvutamise alusena kasutatud CIF-väärtus ei peaks põhinema tollis deklareeritud hindadel, vaid et see tuleks arvutada edasimüügihinna alusel, millest on maha arvatud kõik importimisele järgnenud (liidus tekkinud) kulud. Kuid kuna liidu piiril oli tolliväärtuse deklaratsioonides aluseks just CIF-hind ja tundub, et see ei olnud valesti deklareeritud, siis tuleb sama hinda kasutada dumpingumarginaali protsendimäära arvutamisel. Äriühing väitis, et Malaisiast lähetatud tarnete ja liidus edasimüügi otstarbel täidetud tollideklaratsioonide vahele jääb teatav ajalünk. Märgitakse, et isegi kui tollivormistuse arved koostatakse hiljem hindade põhjal, mis järgivad FIFO varude hindamismeetodit, on sellegipoolest tegemist ülekandehinnaga ja mitte jaemüügihinnaga, mis on aluseks tolliväärtuse arvutamisel. Seetõttu lükatakse kõnealune väide tagasi.
(54)
Kuna dumpingumarginaali arvutamise kohta rohkem märkusi ei ole esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 59 ja 60.
(55)
Lõplik dumpingumarginaal, väljendatuna protsendimäärana CIF-netohinnast liidu piiril enne tollimaksu sissenõudmist, on järgmine:
Äriühing
Lõplik dumpingumarginaal
KL-Kepong Oleomas Sdn. Bhd.
3,3 %
Emery Oleochemicals (M) Sdn. Bhd.
5,3 %
Fatty Chemicals Malaysia Sdn. Bhd.
5,7 %
Kõik teised äriühingud
5,7 %
D. KAHJU
1. Sissejuhatavad märkused
(56)
Pärast ajutise määruse avaldamist leiti, et tarbimist käsitlevates näitajates oli tehnilise vea tõttu vaja teha väikesed parandused. Seega muudeti veidi müügimahtu ning liidu tootmisharu turuosa ja asjaomaste riikide turuosa käsitlevaid näitajaid. Need parandused ei mõjuta aga oluliselt vaatlusalusel perioodil liidu turul valitsenud suundumusi tarbimise, müügimahu, liidu tootmisharu turuosa ja asjaomaste riikide turuosa osas, samuti selles suhtes tehtud järeldusi.
2. Liidu toodang ja liidu tootmisharu
(57)
Nagu on öeldud ajutise määruse põhjenduses 62, leiti, et liidus tootis samasugust toodet kaks kaebuse esitajat ja mõned väiketootjad. Nagu on öeldud käesoleva määruse põhjendustes 11 ja 12, jäetakse hargahelaga isomeere sisaldavaid rasvalkohole ja nende segusid tootvate äriühingute toodang liidu vastava toodangu määratlusest välja. Hoolimata käesoleva määruse põhjenduses 58 selgitatud asjaolust kinnitatakse ajutise määruse põhjendustes 62 ja 63 esitatud liidu tootmisharu määratlus.
(58)
Kahest kaebuse esitanud äriühingust võttis ühe äriühingu üle äriühing, kes osaleb praeguses menetluses kasutajana. See kaebuse esitanud äriühing jäi ajutise määruse avaldamise järgselt neutraalsele seisukohale.
(59)
Mõned huvitatud isikud seadsid kahtluse alla uurimise toetamise taseme või uurimisel võetud seisukohad, väites, et uurimise toetamine peab olema ühesugune kogu uurimise ajal.
(60)
Selle väite analüüsimisel selgus, et kaebuse esitaja positsiooni säilitanud äriühingu toodang moodustab üle 40 % liidu kogutoodangust, seega rohkem kui 25 % liidu kogutoodangust, ja esindab 100 % rasvalkohole ja nende segusid tootvaid liidu tootjaid, kes kas toetasid kaebust või avaldasid sellele oma vastuseisu. Seega on algmääruse artikli 5 lõikes 4 sätestatud 25 % ja 50 % piirmäärad täidetud ning seisukohad võib kinnitada.
(61)
Mõned huvitatud isikud väitsid, et kuna uurimisperioodil importisid vaatlusalust toodet mõlemad kaebuse esitajad, siis ei tuleks neid lugeda liidu tootmisharu osaks. Tehti kindlaks, et nende äriühingute poolt asjaomastest riikidest imporditud vaatlusaluse toote protsent ei olnud suur, kui võrrelda seda nende poolt samasuguse toote tootmise protsendiga. Lisaks oli importimine pigem ajutine tegevus. Seega võib kinnitada, et nende äriühingute peamine tegevus oli samasuguse toote tootmine ja müük. Seega kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 62 ja 63.
3. Liidu tarbimine
(62)
Kuna liidu tarbimise kohta märkusi ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 64-66.
4. Asjaomastest riikidest pärit import liitu ja hinna allalöömine
4.1. Kumulatsioon
(63)
Mitu huvitatud isikut olid selle vastu, et ajutises määruses oli kolme asjaomase riigi puhul kasutatud kumulatiivset hindamist. Nende arvates ei olnud algmääruse artikli 3 lõikes 4 sätestatud tingimused kumulatiivseks hindamiseks täidetud. Eelkõige väitsid nad, et ühe riigi puhul kindlaks tehtud negatiivne hindade allalöömine välistab kumulatsiooni. Lisaks kinnitasid nad, et nende kolme eksportiva riigi puhul olid müügimahu suundumused vaatlusalusel perioodil erinevad ning et tooraine kättesaadavus ja kasutatud tooraine olid neis eksportivates riikides samuti erinevad. Lõpetuseks märgiti, et ühest asjaomasest riigist pärit eksportmüük toimus seotud äriühingu kaudu. Nende huvitatud isikute arvates olid asjaomaste riikide konkurentsitingimused liidu turul erinevad. Algmääruse artikli 3 lõikes 4 on sätestatud, et kui dumpinguvastast uurimist kohaldatakse samal ajal toote impordi suhtes, mis pärineb rohkem kui ühest riigist, hinnatakse sellise impordi mõju kumulatiivselt ainult sel juhul, kui on kindlaks tehtud, et a) igast riigist pärineva impordi puhul kindlaksmääratud dumpingumarginaal on suurem kõnealuse määruse artikli 9 lõikes 3 määratletud miinimumtasemest ning et igast kõnesolevast riigist pärit impordi maht ei ole tähtsusetu, ning b) impordi mõju kumulatiivne hindamine on importtoodete vahelise konkurentsi tingimusi ning importtoodete ja samasuguste liidu toodete vahelise konkurentsi tingimusi arvesse võttes asjakohane.
a)
Nagu on selgitatud ajutise määruse punktis 4.3.2, ei olnud ühestki asjaomasest riigist pärit dumpinguhinnaga impordi maht tähtsusetu, ja dumpinguhinnaga impordi osa oli oluline kogu vaatlusaluse perioodi jooksul.
b)
Tehti kindlaks, et konkurentsi tingimused ja asjaomastest riikidest pärit toodete hinnad olid imporditud toodete ja samasuguse toote puhul sarnased, seda eelkõige uurimisperioodi ajal. Nagu on selgitatud ajutise määruse põhjenduses 127, ületavad nende riikide puhul kehtestatud kahju kõrvaldamise tasemed märkimisväärselt minimaalset 2 % piirmäära. Seega ei peegelda hindade allalöömine olukorda, mis iseloomustaks turgu, kus valitseb tõhus hinnakonkurents. Lisaks analüüsiti iga asjaomase riigi puhul müügikanaleid ja hinnasuundumisi ja leiti, et need on sarnased, nagu näitab alljärgnev tabel. Asjaomaste riikide impordihinnad osutasid langustendentsile ja olid uurimisperioodil võrreldes liidu tootmisharu keskmiste hindadega eriti madalad.
Eurostati andmed impordi kohta (kohandatud ja hõlmavad üksnes vaatlusalust toodet)
2007
2008
2009
Uurimisperiood
Keskmine hind (eurodes tonni kohta) Malaisias
911
944
799
857
Indeks: 2007 = 100
100
104
88
94
Δ % aastas
3,6
-15,4
7,3
Keskmine hind (eurodes tonni kohta) Indoneesias
996
1 169
899
912
Indeks: 2007 = 100
100
117
90
92
Δ % aastas
17,3
-23,1
1,4
Keskmine hind (eurodes tonni kohta) Indias
997
1 141
897
915
Indeks: 2007 = 100
100
114
90
92
Δ % aastas
14,4
-21,4
2,1
(64)
Seega kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 67-70.
4.2. Asjaomastest riikidest pärit dumpinguhinnaga impordi maht, hind ja turuosa
(65)
Kuna asjaomastest riikidest pärit dumpinguhinnaga impordi mahu, hinna ja turuosa kohta märkusi ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 71-73.
4.3. Hindade allalöömine
(66)
Huvitatud isikud väitsid, et rasvalkoholide ja nende segude tooraine hinnad on erinevad olenevalt sellest, kas neid toodetakse looduslikest õlidest ja rasvadest või sünteetilistest lähteainetest, nagu näiteks toornafta ja mineraalõli, ja et tuleks kasutusele võtta täiendav kriteerium, mis käsitleb toote kontrollnumbrit, et saaks arvesse võtta erinevatest tootmisprotsessidest tulenevaid tootmiskulude erinevusi. Märgitakse, et toote kontrollnumbrid on kehtestatud iga vaatlusaluse toote määratluse alla kuuluva tooteliigi alakategooria konkreetsete omaduste põhjal ja mitte iga tooteliigi hinna põhjal. Lisaks on kindlaks tehtud, et rasvalkoholide ja nende segude põhiomadused ei ole vaatamata sellele, kas neid toodetakse looduslikest õlidest ja rasvadest või toornaftast ja mineraalõlist, väga erinevad, samuti ei ole tootmiskulude erinevus sedavõrd suur, et õigustaks toodetele erinevate kontrollnumbrite määramist. Seega lükatakse kõnealune väide tagasi.
(67)
Teatud huvitatud isikud väitsid, et impordijärgsete kulude kajastamiseks kasutatud näitajad (need kulud moodustavad umbes 3 % impordihinnast), mida kasutati hindade allalöömise taseme kindlaksmääramiseks asjaomaste riikide puhul, olid ebatäpsed ega tundunud antud juhul asjakohasena. Märgitakse siiski, et uurimise käigus kontrollitud teave näitas, et importivad pooled, näiteks importijad ja kasutajad, pidid maksma sellise summa impordijärgseteks kuludeks, et lasta vaatlusalune toode liidu turul vabasse ringlusse. Lisaks ei esitanud huvitatud isikud mingeid tõendeid, mis osutaksid sellele, et impordijärgsed kulud ei ole antud juhul korrektselt määratud. Seega seda väidet ei arvestatud. Kinnitatakse ajutise määruse põhjendustes 74 ja 75 kirjeldatud hindade allalöömise arvutamisel kasutatud metoodika.
5. Liidu tootmisharu majanduslik olukord
5.1. Sissejuhatavad märkused
(68)
Hoolimata põhjenduses 58 nimetatud omandisuhte muutumisest, leitakse, et kaebuse esitaja (kes küll võttis kaebuse tagasi) esitatud andmeid ja tema valdustes kontrollitud andmeid ei peaks automaatselt kahju analüüsist välja jätma, sest selle äriühingu toodang moodustab jätkuvalt osa liidu toodangust.
(69)
Mõned huvitatud isikud väitsid, et mõned liidu tootmisharu esitatud andmed, eelkõige just teatavate Indiast, Indoneesiast ja Malaisiast pärit vaatlusaluse toote ostutehinguid käsitlevad andmed, tuleks kahju analüüsist ja kahjumarginaali arvutamisest välja jätta, sest mis tahes väidetav kahju nende ostutehingutega seoses oleks enda poolt põhjustatud kahju. Kuid nagu on märgitud ajutise määruse põhjenduses 63, tulenesid need ostutehingud peamiselt ühele tootjale kuuluva tootmisüksuse ajutisest sulgemisest. Samuti ei olnud nende ostutehingute maht oluline kaebuse esitaja kogutoodangu mahuga võrreldes. Seega puudusid kaalukad põhjused kõnealuste tootjate ostutehingute väljajätmiseks kahju analüüsist ja kahjumarginaali taseme arvutamisest.
(70)
Kinnitatakse ajutise määruse põhjenduses 76 esitatud sissejuhatavad märkused.
5.2. Tootmine, tootmisvõimsus ja tootmisvõimsuse rakendamine, müük ja turuosa
(71)
Kuna liidu tootmisharu tootmise, tootmisvõimsuse ja tootmisvõimsuse rakendamise, samuti müügi ja turuosa kohta märkusi ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 77-81.
5.3. Liidu tootmisharu keskmine ühikuhind
(72)
Pärast ajutise määruse avaldamist leiti, et liidu tootmisharu keskmist ühikuhinda käsitlevates näitajates oli tehnilise vea tõttu vaja teha väikesed parandused. Alljärgnevas tabelis on esitatud liidu tootmisharu keskmist ühikuhinda kajastavad korrigeeritud suundumused vaatlusalusel perioodil.
Ühiku hind, müük sõltumatutele klientidele liidus
2007
2008
2009
Uurimisperiood
Indeks: 2007 = 100
100
123
102
96
Δ % aastas
22,6 %
-16,9 %
-5,3 %
Allikas: küsimustiku vastused.
(73)
Vastupidiselt ajutise määruse põhjenduses 84 öeldule vähenesid liidu tootmisharu hinnad vaatlusalusel perioodil 4 %. Hinnalangus oli suur aastatel 2008 ja 2009 ning hinnad langesid edasi ka uurimisperioodil. Müügihinnad vähenesid sel ajal 22 %. Tehtud muudatus ei mõjuta liidu tootmisharu olukorra kohta esitatud järeldust ning kuna liidu tootmisharu keskmise ühikuhinna kohta märkusi ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 82 ja 83.
5.4. Varud, tööhõive, töötasud ja tootlikkus, kasumlikkus, rahavood, investeeringud, investeeringutasuvus ja kapitali kaasamise võime, kasv, tegeliku dumpingumarginaali suurus
(74)
Mõned huvitatud isikud väitsid, et see ei ole võimalik, et liidu tootmisharu on kahju kannatanud, sest liidu tootmisharu osa moodustavad äriühingud on vertikaalselt integreeritud ja nad importisid vaatlusalust toodet kolmandatest riikidest. Seepärast oleksid nad võinud kasutada imporditud toodet toomisahela järgmise etapi toodete tootmises ja müüa sellist toodangut, mis ei ole kasumlik.
(75)
Tuleks märkida, et teatavates dumpinguvastastes uurimistes on mõned tootjad, näiteks terase- ja keemiatoodete tootjad, kes on kuulunud neil juhtudel liidu tootmisharu määratluse alla, tootnud ka toomisahela järgmise etapi toodangut ja et teatud osa nende vaatlusaluse toote toodangust on olnud suunatud enda tarbeks. Sellisel juhul uuritakse liidu tootmisharule tekitatud võimalikku kahju üksnes vaatlusaluse toote toodangu ja müügi baasil. Kuid praegusel juhul on vaatlusaluse tootega kauplemisel oluline kahju kindlaks tehtud, nagu on selgitatud ka ajutise määruse põhjendustes 77-93. Huvitatud isikud ei esitanud tõendeid, mis oleksid näidanud, et neis põhjendustes esitatud järeldused ei ole korrektsed ja et liidu tootmisharule ei ole tekitatud uurimisperioodil olulist kahju. Seetõttu lükatakse see väide tagasi.
(76)
Mõned huvitatud isikud väitsid, et kaebuse esitajate teatavate tootmisüksuste sulgemine jättis eksitava mulje, nagu oleksid nad kannatanud kahju. Nad väitsid, et liidus on teisi tootjaid, kes aitasid liidus tootmisvõimsust suurendada ja et liidu tootmisharu tootmisvõimsus suurenes uutesse tehastesse investeerimisest. See ei ole omane kahjukannatanud tootmisharule. Teised huvitatud isikud väitsid, et investeeringute vähenemine ei tähenda veel kahju, vaid viitab tootmise paigutamisele liidust väljapoole.
(77)
Ajutise määruse põhjenduses 78 kirjeldatud uurimine näitas, et liidu tootmisharu tootmisvõimsus suurenes 2008. aastal 9 %, kuid langes seejärel uurimisperioodil 10 %. See oli selliste otsuste tulemus, mis võeti asjaomastest riikidest pärit konkurentsi tõttu, ja sellele järgnevad ajutised sulgemised oli samuti tingitud dumpinguhinnaga impordi survest. Mis puutub investeeringutesse, siis ajutise määruse põhjenduses 89 on selgitatud, et liidu tootmisharu liitu tehtavad investeeringud vähenesid vaatlusalusel perioodil 35 %. See on üks paljudest kahjunäitajatest, mille põhjal sai ajutise määruse põhjendustes 92 ja 93 esitada järelduse, et liidu tootmisharu kandis uurimisperioodil olulist kahju.
(78)
Kuna varude, tööhõive, töötasude ja tootlikkuse, kasumlikkuse, rahavoogude, investeeringutasuvuse ja kapitali kaasamise võime, kasvu ja tegeliku dumpingumarginaali suuruse kohta rohkem märkusi ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 85-91.
5.5. Olukorra muutumine pärast uurimisperioodi
(79)
Mõned huvitatud isikud väitsid, et puuduvad tõendid selle kohta, et liidu tootmisharu on olulist kahju kannatanud, ning et asjaolu, et üks kahest kaebuse esitajast võttis oma toetuse uurimisele tagasi, näitab, et ta ei kannatanud kahju. Väideti ka, et teise kaebuse esitaja kahjunäitajad ei näita, et tegemist oleks kahjuga.
(80)
Märgitakse, et kõnealune äriühing ei olnud uurimise vastu, vaid et ta võttis uurimise suhtes neutraalse seisukoha. Seepärast (nagu on selgitatud põhjenduses 57) leiti olevat asjakohane säilitada mõlemad liidu tootjad liidu tootmisharu osana.
(81)
Väideti, et uurimisperioodile järgneval perioodil tõusid hinnad märgatavalt ja et neid hinnasuundumusi sel perioodil tuleb otseselt tõlgendada kaebuse esitajate kasumina, kuna 2010. ja 2011. aasta avalikes aruannetes andsid nad teada parematest majandustulemustest.
(82)
Mõned huvitatud isikud kinnitasid veel kord, et liidu tootmisharu olukord paranes uurimisperioodile järgneval perioodil märgatavalt, ning nad viitasid sellele, et mõned äriühingud kavatsesid ehitada liitu uusi tehaseid. Väideti ka, et hiljutise impordihinna suurenemise tõttu tuleks meetmete kohaldamine lõpetada või kehtestada meetmed minimaalse impordihinna kujul.
(83)
Pärast uurimisperioodi toimunud sündmusi tavaliselt dumpinguvastases uurimises ei arvestata. Lisaks ei esitatud mingeid tõendeid, mis laseksid oletada, et pärast uurimisperioodi toimunud arengud oleksid ilmsed, vaieldamatud ja püsivad. Alati, kui kaalutakse lõplike meetmete peatamist, tuleks seda teha uurimisperioodile järgnevate püsivate arengute taustal.
(84)
Mis puutub minimaalse impordihinna kehtestamisse, nagu on selgitatud ka põhjendustes 123-126, siis leitakse, et seda õigustavad asjaolud puuduvad. Seetõttu lükati kõik need väited tagasi.
6. Järeldus kahju kohta
(85)
Uurimine kinnitas, et enamik liidu tootmisharuga seonduvad kahjunäitajaid olid vaatlusalusel perioodil langustrendis. Eelnevat arvesse võttes kinnitatakse ajutise määruse põhjendustes 92 ja 93 tehtud järeldus, et liidu tootmisharu kandis uurimisperioodil olulist kahju.
E. PÕHJUSLIK SEOS
1. Dumpinguhinnaga impordi mõju
(86)
Üks huvitatud isik täheldas, et ajutise määruse põhjenduses 108 esitatud analüüs on ekslik, sest tundub, nagu seotaks üldine ja pidev tarbimise vähenemine impordi suurenemisega, kusjuures selle isiku väidete kohaselt oli asjaomastest riikidest pärit impordi areng kooskõlas tarbimise arenguga.
(87)
Tuleb tõepoolest selgitada ja nagu ka ajutise määruse põhjendustes 64-66 on öeldud, suurenes üldine tarbimine vaatlusalusel perioodil 2 % võrra. See ei muuda aga ebaoluliseks asjaolu, et vaatlusalusel perioodil suurenesid oluliselt asjaomastest riikidest pärit madala, dumpinguhinnaga impordi üldine maht ja turuosa (vt ajutise määruse põhjendust 96), kusjuures turu suurus püsis peaaegu muutumatuna, kuid liidu tootmisharu kaotas olulise osa oma turust, seda eelkõige just 2009. aasta ja uurimisperioodi vahelisel ajal.
(88)
Mõned huvitatud isikud esitasid väite, et asjaomastest riikidest pärit impordi suundumused ei ole seotud liidu tootmisharu majandusliku olukorra halvenemisega, eelkõige just müügimahu, müügihindade ja kasumlikkuse osas. Nad väitsid, et liidu tootmisharu kasumlikkus paranes pärast impordi suurenemist 2008. aastal ja et kasumlikkus vähenes oluliselt siis, kui import püsis stabiilsena.
(89)
Vastupidiselt eelnenud väitele selgus uurimise käigus, et madala, dumpinguhinnaga impordi ja liidu tootmisharu kantud kahju vahel oli kogu vaatlusaluse perioodi vältel üldine seos (vt ajutise määruse põhjendusi 95-98). Uurimine näitas veel, et liidu tootmisharu ei suutnud vaatlusaluse perioodi jooksul taastuda, sest liidu turule imporditi järjest enam madala, dumpinguhinnaga tooteid. Seetõttu tuleks kõnealune väide tagasi lükata.
(90)
Väideti ka, et impordi suundumused olid mõnede eksportivate tootjate toodetava alkoholi tüübi kaupa erinevad ja et seetõttu oleks nende alkoholitüüpide puhul pidanud tegema eraldi kahju analüüsi. Need erinevad alkoholitüübid, mis kuulusid tootevalikusse, olid ühesuguste põhiomadustega. Uurimise käigus ei ilmnenud olulisi erinevusi erinevatest toorainetest toodetud rasvalkoholide ja nende segude vahel. Seega ei ole mingit põhjust viia läbi kahju trendide eraldi analüüse alkoholi tüübi kaupa.
(91)
Väideti veel, et Indiat ei saa kahju tekitamises süüdistada, sest Indiast pärit import vaatlusalusel perioodil ei suurenenud, eelkõige kui jätta arvestamata kaebuse esitaja sooritatud ostud. Siiski leiti, et Indiast pärit import liidu turule toimus dumpinguhindadega ja et kahjumarginaal oli kaugelt üle 2 % miinimumtaseme. Tuleb arvestada ka seda, et asjaomaste riikide puhul olid täidetud kumulatiivse hindamise tingimused, nagu on selgitatud põhjendustes 63-65. Seega tuleks kõnealune väide tagasi lükata.
(92)
Väideti ka, et kahju tekitamises ei osalenud äriühingud, kelle individuaalne hindade allalöömise marginaal oli negatiivne, või et sel põhjusel ei tekitanud kahju kogu Indoneesiast pärit import.
(93)
Nagu ka põhjendustes 63-65 kirjeldatud, olid asjaomaste riikide puhul täidetud kumulatiivse hindamise tingimused. Seega hinnati mõju, mida asjaomastest riikidest pärit madal, dumpinguhinnaga import liidu tootmisharule avaldas, kahju analüüsi raames ja kahju põhjusena kõiki neid riike arvesse võttes. Märgitakse veel, et kui ka hindu alla ei löödud, ei välista see veel liidu tootmisharule olulise kahju tekitamist. Nagu ajutise määruse põhjendustes 124-127 kirjeldatud, leiti tõepoolest, et liidu tootmisharu müügihinnast ei piisanud kõigi tootmiskulude katmiseks ja asjakohase kasumimarginaali saamiseks, mida oleks võinud saada juhul, kui uurimisperioodil ei oleks toimunud dumpinguhinnaga importi. Seega lükatakse kõnealune väide tagasi.
(94)
Kuna dumpinguhinnaga impordi mõju kohta rohkem märkusi ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 95-98.
2. Muude tegurite mõju
(95)
Mitu huvitatud isikut väitis, et tegelikult kannatas liidu tootmisharu kahju finantskriisi tagajärjel, sest tootmisharu põhilised raskused ilmnesid siis, kui import asjaomastest riikidest stabiliseerus. Lisati, et liidu tootmisharu kasumlikkuse häired olid sarnased keemiasektoris tegutsevate muude äriühingute puhul täheldatud häiretega.
(96)
Kriisil oli teatud mõju liidu tootmisharu tulemuslikkusele. Kahjunäitajate, näiteks tootmisvõimsuse rakendusaste ja müügimahu suundumused näitavad, et liidu tootmisharu olukord halvenes kriisi ajal ja paranes mõningal määral turu taastumisel. Uurimine näitas siiski, et see paranemine ei võimaldanud liidu tootmisharul taastuda ning et liidu tootmisharu majanduslik olukord oli kaugel sellest seisust, mis valitses enne vaatlusaluse perioodi algust. Lisaks sellele kasvas 2008. aastal, st aasta enne finantskriisi algust, asjaomastest riikidest pärit dumpinguhinnaga import kõige rohkem ning liidu tootmisharu müügimaht vähenes kõige järsemalt, nagu märgitud põhjenduses 89. Pärast 2008. aastat liidu tootmisharu ei taastunud ja dumpinguhinnaga impordi osakaal liidu turul oli endiselt suur. Selletõttu on selge, et olenemata muudest teguritest, mõjutas dumpinguhinnaga import suuresti liidu tootmisharule uurimisperioodil osaks saanud olulise kahju teket. Seega lükatakse kõnealune väide tagasi.
(97)
Mitu huvitatud isikut väitis veel, et tegelikult kannatas liidu tootmisharu väidetavalt kahju muudest kolmandatest riikidest pärit impordi, nõudluse vähenemise, toorainehindade tõusu ning raske ligipääsu tõttu neile toorainetele, siis veel liidu tootmisharu valede strateegiliste otsuste, järgtööstuse konkurentsisurve ja selle tõttu, et vaatlusaluse toote tootmine enda tarbeks vähenes, turu üldtingimused muutusid ja liidu turu konkurentsiolukord muutus.
(98)
Siinkohal tasub märkida, et eespool nimetatud huvitatud isikud ei suutnud oma väiteid põhjendada ega näidata, et need muud tegurid peale asjaomastest riikidest pärit dumpinguhinnaga impordi oleksid liidu tootmisharu kantud kahju ja dumpinguhinnaga impordi vahelise põhjusliku seose kõrvaldanud.
(99)
Mõned huvitatud isikud väitsid, et komisjon jättis analüüsimata hargahelaga rasvalkoholide ja nende segude müügi mõju liidu tootmisharu valmistatud vaatlusaluse toote müügile ning selle, kuidas see mõjutas liidu tootmisharu olukorda. Uurimisel keskenduti tootele, mille määratlus on esitatud põhjendustes 8-12, ja ükski huvitatud isik ei esitanud usaldusväärseid andmeid, mille alusel oleks saanud hinnata hargahelaga rasvalkoholide ja nende segude võimalikku negatiivset mõju liidu tootmisharu majanduslikule olukorrale. Seetõttu lükatakse kõnealune väide tagasi.
(100)
Kuna muude tegurite mõju kohta rohkem märkusi ei ole, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 99-106.
3. Järeldus põhjusliku seose kohta
(101)
Uurimisel ei osutatud asjaolule, et oli ka muid tegureid peale asjaomastest riikidest pärit madala, dumpinguhinnaga impordi, mis oleksid kõrvaldanud põhjusliku seose liidu tootmisharu kantud olulise kahju ja dumpinguhinnaga impordi vahel.
(102)
Kuna põhjusliku seose kohta tehtud järelduste kohta märkusi ei esitatud, kinnitatakse käesolevaga ajutise määruse põhjendused 107-110.
F. LIIDU HUVID
1. Liidu tootmisharu
(103)
Kuna liidu tootmisharu huvide kohta märkusi ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 112 ja 113.
2. Importijad
(104)
Kuna liidu importijate huvide kohta märkusi ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 115 ja 116.
3. Kasutajad
(105)
Tuletatakse meelde, et hindamaks dumpinguvastaste meetmete võimalikku mõju liidu kasutajatele, keskenduti uurimisel peamiselt esialgse uurimise käigus külastatud viie suurema äriühingu (kasutajad) esitatud kokkuvõtlikele andmetele.
(106)
Kontrollitud teabe põhjal selgus esialgu, et vaatlusaluse toote kulude osa moodustas seda liiki toodete tootmise kogukuludest märkimisväärse osa, jäädes 10 % ja 20 % vahele olenevalt lõpptootest. Olemasolevad andmed vaadati siiski üle ning uute arvutuste põhjal ja mõnede näitajate puhul tehtud paranduste tulemusena selgus, et kulud jäid 15 % ja 25 % vahele. Nende viie külastatud äriühingu puhul oli vaatlusaluse toote kasutamisel põhineva äritegevusega seotud keskmine kasumimarginaal esialgu ligi 6 %, uute arvutuste põhjal oli keskmine kasumimarginaal kõrgem, st umbes 7,5 %. Samuti korrigeeriti vaatlusaluse toote osakaalu nende äriühingute kogu tegevuse osas. Esialgu leiti, et see on umbes 22 %, kuid uute arvutuste põhjal määrati selleks protsendiks 25 %.
(107)
Pärast ajutise määruse avaldamist reageerisid paljud kasutajad ja esitasid lõplike järelduste kohta märkusi. Nad vaidlustasid ajutise määruse põhjenduses 118 nimetatud viie äriühingu väljavalimise, väites, et kasutajate tootmisharu puhul ei olnud kõnealuste meetmete võimaliku mõju hindamiseks kasutatud andmed läbipaistavad, andmete aluseks ei oldud võetud esinduslikke äriühinguid ja et neid äriühinguid oli liiga vähe. Väideti, et analüüsi käigus oleks pidanud arvesse võtma kõigi uurimise käigus koostööd teinud kasutajate andmeid.
(108)
Ent nagu ka ajutise määruse põhjendustes 117 ja 118 öeldud, moodustasid 21 koostööd teinud äriühingu ostud uurimisperioodil liidu äriühingute tehtud vaatlusaluse toote ostudest umbes 25 % ning kasutajate huvide hindamiseks kasutatud viie äriühingu ostud moodustasid sellest 18 % ja koostööd teinud kasutajate vaatlusaluse toote ostud moodustasid 72 %. Lisaks asjaolule, et nende viie kasutaja vaatlusaluse toote ostumaht oli esinduslik, esindasid need kasutajad ka piisavalt hästi kasutajate tootmisharu erinevate majandusharude seisukohast. Tõepoolest, need viis äriühingut, keda külastati, moodustavad heterogeense rühma, kuhu kuuluvad mitte ainult vaatlusaluse toote esmakasutajana tootjad, st pindaktiivsete ainete tootjad, vaid ka pindaktiivseid aineid kasutavad tootjad ja muud tootmisahela teise järgu tootjad.
(109)
Sellegipoolest tehti põhjalik analüüs, mille käigus võeti arvesse kogu koostööd tegevate kasutajate esitatud teavet. Dumpinguvastaste meetmete võimalikku mõju hinnati eraldi pindaktiivsete ainete tootjate puhul, sest need tootjad moodustavad eraldi rühma, keda meetmete kehtestamine võiks kõige otsesemalt mõjutada. Lisaks hinnati eraldi kasutajate rühma, kuhu kuuluvad kõik teised vaatlusalust toodet kasutavad äriühingud, kes tegid uurimise käigus koostööd.
(110)
Kõigi koostööd tegevate kasutajate puhul ning seejärel eraldi nende kahe rühma puhul hinnati simulatiivselt, milline võiks olla meetmete mõju, kui rasvalkoholide ja nende segude puhul kehtivaks tollimaksumääraks oleks keskmiselt 5 %. Simulatiivse hindamise tulemused näitasid, et sellise keskmise tollimaksumäära lõplik mõju nende äriühingute tootmiskuludele, kes kasutavad vaatlusalust toodet, oleks umbes 0,09 % kõigi kasutajate korral, ning sama tollimaksumäära mõju vaatlusalust toodet kasutavate tootmisahela teise järgu tootjate, st pindaktiivsete ainete tootjate tootmiskuludele oleks umbes 0,05 % ja teise äriühingute rühma puhul 0,29 %.
(111)
Analüüs näitas veel, et pindaktiivsete ainete tootjate kasumimarginaal oli madalam sektorites, kus kasutati uurimisalust toodet. Samas importis see äriühingute rühm asjaomastest riikidest uurimisperioodil ainult 2,6 % oma uurimisaluse toote ostudest. Lisaks moodustab pindaktiivsete ainete tootjate puhul selline tootmine, kus kasutatakse rasvalkohole ja nende segusid, nende kogukäibest umbes 24 %. Seega, isegi kui kohaldataks 5 % keskmist tollimaksumäära, oleks lõplik mõju tootmiskuludele, sealhulgas uurimisaluse toote tootmiskuludele, väga väike ja tootmise üldise kasumlikkuse seisukohast isegi tähtsusetu.
(112)
Mõned pindaktiivsete ainete tootjad siiski väitsid, et dumpinguvastaste tollimaksude kehtestamisel nad toorainet enam vabalt osta ei saaks, ja see põhjustaks häireid nende turusegmendis.
(113)
Nagu ka ajutise määruse põhjenduses 120 kinnitatud, ei takistaks dumpinguvastaste tollimaksude tase ning nendest tulenev võimalik mõju kasutajate tootmisharule ja tootmisahela teise etapi turgudele vaatlusaluse toote importi olulisel määral. Uurimine kinnitas, et lõplikud dumpinguvastased tollimaksud ei põhjusta häireid tootmisahela teise etapi turgudel. Samas ei tohiks sellise kulude väikese tõusu lisamine toodangu lõpphinnale pindaktiivsete ainete tootjate jaoks probleeme tekitada. Seega lükatakse tagasi väide, nagu tekitaks dumpinguvastased tollimaksud häireid tootmisahela teise etapi turgude jaoks.
(114)
Pärast lõplike järelduste teatavakstegemist väitsid mõned kasutajad jätkuvalt seda, et liidu tootjad on keeldunud neile oma kaupu tarnimast ja et tarnekanalite osas on vähe võimalusi. Siiski ei tohiks kavandatavate meetmete suhteliselt madal tase vaatlusaluse toote impordivõimalusi halvendada, nagu kinnitatud ka ajutise määruse põhjenduses 120. Lisaks ei tootnud liidu tootjad sel perioodil täismahus. Lisaks sellele saab importida ka muudest kolmandatest riikidest, kelle suhtes meetmed ei kehti, ning Eurostati andmed pärast uurimisperioodi toimunud rasvalkoholide ja nende segude impordi kohta mujalt maailmast näitavad, et selline import kasvab, mis osutab sellele, et väidetav tarnete vähesuse oht on põhjendamatu. Seetõttu lükati kõnealune väide tagasi.
(115)
Mõned kasutajate ühendused, kellel ei õnnestunud endast teada anda algatamisteate punktis 5.3 ette nähtud tähtajaks, väitsid, et nende seisukohti, eelkõige meetmete võimaliku mõju kohta väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjatele ja konkreetsetele sektoritele, ei ole liidu huvide hindamise juures arvesse võetud. Tuleks siiski märkida, et selles uurimises on arvesse võetud nende ühenduste esitatud kõiki märkusi. Nagu ka põhjenduses 109 märgitud, on liidu huvide hindamisel arvesse võetud kõigi koostööd tegevate kasutajate esitatud teavet. Seetõttu lükati kõnealune väide tagasi.
(116)
Mitu huvitatud isikut märkis, et meetmete kestus, juhul kui need kehtestatakse, peaks piirduma ajavahemikuga, mis ei kesta kauem kui kaks aastat. Algmääruse kohaselt kehtestatakse lõplikud dumpinguvastased meetmed tavaliselt viieks aastaks. Kuna ükski huvitatud isik ei esitanud tõendeid selle kohta, et kahe aasta pikkune periood on piisav, et avaldada vastutoimet kahju tekitavale dumpingule, nagu on nõutud algmääruse artikli 11 lõikes 1, siis ei ole alust meetmete kestuse tavapärast pikkust muuta. Seetõttu lükati kõnealune väide tagasi.
(117)
Kuna kasutajate huvide kohta rohkem märkusi ei esitatud, järeldatakse, et vaatlusaluse toote impordi suhtes lõplike meetmete kehtestamine ei ole liidu huvidega vastuolus, ning kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 117-121.
4. Järeldus liidu huvide kohta
(118)
Tuginedes eespool esitatule, võib kinnitada ajutise määruse põhjenduses 122 tehtud järelduse. Puuduvad kaalukad põhjused, mis õigustaksid lõplike dumpinguvastaste tollimaksude kehtestamata jätmist asjaomastest riikidest pärit rasvalkoholide ja nende segude suhtes.
G. LÕPLIKUD DUMPINGUVASTASED MEETMED
1. Kahju kõrvaldamist võimaldav tase
(119)
Tuletatakse meelde, et esialgse uurimise käigus kasutati sihtkasumi arvutamiseks kasumimarginaali tasemel 7,7 %. Kaebuse esitajad on väitnud, et kasumimarginaal tasemel 15 % oleks asjakohasem. Sellega seoses tuleks märkida, et neil ei õnnestunud oma väite põhjenduseks, mille kohaselt olevat kasumimarginaal liiga madal, kontrollitavaid tõendeid esitada. Seega tehakse ettepanek kinnitada taotletav kasumimarginaal tasemel 7,7 %, võttes aluseks kasumimarginaali, mis vastab ühe kaebuse esitaja poolt alkoholiäris viimasel kasumlikul aastal (st enne madala, dumpinguhinnaga impordi järsku suurenemist) saadud kasumimarginaalile.
(120)
Mõned huvitatud isikud väitsid, et 7,7 % ei ole realistlik, vaid liiga kõrge kasumimarginaal. Nad soovitasid kasutada kahju kõrvaldamist võimaldava taseme määramiseks madalamat kasumimarginaali (3-5 %). Selle väite põhjenduseks ei esitatud aga ühtegi tõendit, mis oleksid näidanud, et kavandatav kasum oleks selline, mida liidu tootmisharu saavutanuks, kui liidu turul puudunuks dumpinguhinnaga import, ning seega lükati see väide tagasi.
(121)
Teatud huvitatud isikud väitsid, et komisjon kehtestas kahju kõrvaldamist võimaldava taseme ekslikult turuhinnast madalama hinnaga müügimäära põhjal, kusjuures kasutama oleks pidanud hinna allalöömise marginaali. Käesoleval juhul aga ei peetud hinna allalöömise marginaali liidu tootmisharu kahju kõrvaldamist võimaldava taseme kindlaksmääramiseks sobivaks, sest see ei peegeldaks hinnataset, mis oleks võinud liidu turul kehtida madala, dumpinguhinnaga impordi puudumisel. Seetõttu lükati kõnealune väide tagasi.
(122)
Seega võib kinnitada esialgsed kahjumarginaalid (väljendatuna protsendina CIF-hinnast liidu piiril enne tollimaksu tasumist), mis on esitatud ajutise määruse põhjenduses 127.
2. Lõplikud meetmed
2.1. Lõplike meetmete vorm
(123)
Nagu on märgitud põhjendustes 79-84, väitsid mõned huvitatud isikud muu hulgas seda, et praeguste meetmete kohaldamine tuleks lõpetada, sest uurimisperioodi järgne vaatlusaluse toote hinna tõus liidu turul oli ilmne, vaieldamatu ja püsiv. Nad väitsid ka, et lõplikke meetmeid ei tohiks kehtestada väärtuselise tollimaksuna, vaid pigem minimaalse impordihinna kujul.
(124)
Leitakse siiski, et sel konkreetsel juhul ei ole asjaolud sellised, mis õigustaksid minimaalse impordihinna kehtestamist. Sellisel kujul kehtestatud meetmetest oleks vaatlusaluse toote omadusi ja kõnealuste eksportijate keerulist korporatiivset struktuuri silmas pidades lihtne kõrvale hoida.
(125)
Siiski tunnistatakse, et asjaomase toote turg on teataval määral hinnatundlik ja seega oleks mõistlik hoida lõplike meetmete mõju liidu kasutajate jaoks võimalikult väiksena, juhuks kui vaatlusaluse toote hind peaks märgatavalt tõusma. Seega peetakse asjakohaseks muuta lõplike meetmete vormi ja asendada väärtuselised tollimaksud koguseliste tollimaksudega.
(126)
Sellises vormis meetmed peaksid teataval määral ära hoidma mis tahes neist tuleneva negatiivse mõju kasutajate jaoks juhul, kui hinnad märkimisväärselt ja kiiresti tõuseksid. Kui aga hinnad, vastupidi, langeksid, aitaksid koguselised tollimaksud tagada liidu tootjate piisava kaitse. Kõnealuste koguseliste tollimaksude aluseks võetakse uurimisperioodil koostööd teinud äriühingute liitu eksporditud toodete CIF-väärtused, mis on igakuise vahetuskursi alusel konverteeritud eurodeks ning korrutatud madalama dumpingumarginaali ja kahjumarginaaliga (vastavalt madalama tollimaksu reeglile).
(127)
Sellega seoses väitis üks eksportiv tootja, et igakuise vahetuskursi asemel tuleks kasutada keskmist aastast vahetuskurssi. Märgitakse siiski, et tavapärase praktika kohaselt konverteeritakse dumpinguvastaste uurimiste käigus valuutat igakuise vahetuskursi alusel. Nii oli see ka käesolevas uurimises. Seega lükati kõnealune väide tagasi.
(128)
Kaebuse esitaja väitis, et koguselise tollimaksu kehtestamise korral oleks tulnud kasutada praegu kehtivat rasvalkoholide ja nende segude hinda, mitte aga uurimisperioodi ajal kehtinud CIF väärtust. Tuleks märkida, et koguseline tollimaks kehtestati uurimisperioodi kohta tehtud dumpingu- ja kahjuarvutuste alusel. Põhjendatud argumente, miks käesoleval juhul tuleks koguselise tollimaksu arvutuste aluseks võtta uurimisperioodile järgnev periood, ei ole esitatud. Seega lükati kõnealune väide tagasi.
2.2. Lõplike meetmete kehtestamine
(129)
Pärast ajutiste meetmete teatavaks tegemist andis endast teada üks potentsiaalne eksportiv tootja ja väitis, et jääktollimaksu määrad tuleks kehtestada kõrgeima tollimaksumäära tasemel ja mitte Indoneesia puhul kindlaks tehtud kõrgeima dumpingumarginaali tasemel. Jääktollimaksu määr tuleb siiski kehtestada jääktollimaksu või kahju jääkmarginaali tasemel ning seejuures tuleb kohaldada madalama tollimaksu reeglit. Seega lükati kõnealune väide tagasi.
(130)
Eelöeldut silmas pidades leiti, et kooskõlas algmääruse artikli 9 lõikega 4 tuleks vastavalt madalama tollimaksu reeglile kehtestada vaatlusaluse toote impordi suhtes lõplikud dumpinguvastased meetmed tasemel, mis vastaks madalamale dumpingu- ja kahjumarginaali määrale.
(131)
Kõikidele huvitatud isikutele on teatatud peamistest asjaoludest ja kaalutlustest, mille põhjal kavatseti soovitada lõplike dumpinguvastaste tollimaksude kehtestamist. Kõikidele huvitatud isikutele määrati tähtaeg, mille jooksul nad said lõplike järelduste kohta arvamust avaldada. Huvitatud isikute esitatud märkused on nõuetekohaselt läbi vaadatud ning vajaduse korral on järeldusi vastavalt muudetud.
(132)
Dumpinguvastase tollimaksu kavandatud määrad on järgmised:
Riik
Äriühing
Lõplik koguseline dumpinguvastane tollimaks (eurot tonni kohta)
India
VVF Limited
46,98
Kõik teised äriühingud
86,99
Indoneesia
P.T. Musim Mas
45,63
Kõik teised äriühingud
80,34
Malaisia
KL-Kepong Oleomas Sdn. Bhd.
35,19
Emery Oleochemicals (M) Sdn. Bhd.
61,01
Fatty Chemical Malaysia Sdn. Bhd.
51,07
Kõik teised äriühingud
61,01
(133)
Käesolevas määruses sätestatud individuaalseid dumpinguvastaseid tollimaksumäärasid kohaldatakse üksnes kõnealuste äriühingute ja seega nimetatud konkreetsete juriidiliste isikute toodetud vaatlusaluse toote impordi suhtes. Sellise vaatlusaluse toote impordi suhtes, mille tootjaks on mõni muu äriühing, kelle nime ega aadressi ei ole käesolevas määruses konkreetselt nimetatud, sealhulgas nimetatud äriühingutega seotud isikud, ei tohi kõnealuseid määrasid kohaldada ning neile peaks kehtima „kõikide teiste äriühingute” suhtes kohaldatav tollimaksumäär.
(134)
Kõik taotlused individuaalsete dumpinguvastaste tollimaksumäärade rakendamiseks (nt pärast juriidilise isiku nime muutmist või pärast uute tootmise või müügiga tegelevate üksuste loomist) tuleb viivitamata esitada komisjonile (10) koos kogu asjaomase teabega, eelkõige kui tegemist on muudatustega äriühingu tootmistegevuses, kodumaises ja eksportmüügis seoses näiteks nime muutmisega või uue tootmis- või müügiüksuse rajamisega. Vajaduse korral tuleks seejärel muuta käesolevat määrust, ajakohastades nende äriühingute loetelu, kelle suhtes kohaldatakse individuaalseid tollimaksumäärasid.
3. Kohustused
(135)
Üks India eksportiv tootja ja üks Malaisia eksportiv tootja koos seotud importijaga pakkusid hinnakohustuse võtmist vastavalt algmääruse artikli 8 lõikele 1. Mõlemad pakutud hinnakohustused hõlmasid paljusid tooteliike (mille kindlaksmääramisel oli kasutatud keemilisi spetsifikatsioone), iga tooteliigi jaoks nähti ette erinev minimaalne impordihind, kusjuures need erinevused ulatusid Malaisia eksportija puhul 25 protsendini ja India eksportija puhul 100 protsendini. Tooteliigisisesed hinnaerinevused ulatusid 20 protsendini, seega oleks ristkompenseerimise oht vägagi suur. Märgiti ka, et India eksportija pakkumises ei oldud arvestatud vaatlusaluse toote hindade volatiilsusega. Malaisia eksportija ja temaga seotud liidu importijaga seoses tehti kindlaks teinegi ristkompenseerimise oht, sest asjaomane liidu importija ei tarninud vaatlusalust toodet üksnes Malaisia eksportijalt, vaid ka teistelt tarnijatelt. Lõpetuseks tuleb lisada, et ilma spetsiaalse analüüsita oleks tolliasutustel keeruline toote keemilist spetsifikatsiooni kindlaks teha, seega oleks kontrollimise korraldamine väga töömahukas, kui mitte teostamatu. Seetõttu lükati hinnakohustusega seotud pakkumised tagasi. Pärast seda, kui esitati ettepanek meetmete vormi muutmise kohta, muutis üks eksportiv tootja oma pakutud kohustust ja soovis, et kõigi tooteliikide puhul kehtestataks minimaalse impordihinna keskmisel põhinev hind, ning see eksportiv tootja väitis veel, et ristkompenseerimise ohtu enam ei ole. Teine eksportiv tootja lihtsalt kordas oma pakkumist. Kuna aga tooteliike on palju ja nende hindade vahel on siiski erinevused, võiks minimaalse impordihinna kehtestamine meetmete tõhususe ohtu seada. Lisaks on selle kohustuse aktsepteerimisel takistuseks äriühingute ja nende pakkumiste struktuur, nagu eespool juba rõhutati. Ühe eksportija soovituses nimetatud aruandlus ja hinnarežiim ei aita neid probleeme lahendada ning kontrollimine oleks igal juhul väga töömahukas, kui mitte teostamatu. Seega ei saa hinnakohustuse pakkumisi heaks kiita.
4. Ajutiste dumpinguvastaste tollimaksude lõplik sissenõudmine
(136)
Arvestades tuvastatud dumpingumarginaalide suurusjärku ja liidu tootmisharule tekitatud kahju taset, leitakse, et ajutise määrusega kehtestatud ajutise dumpinguvastase tollimaksuna tagatiseks antud summad tuleks lõplikult sisse nõuda käesoleva määrusega lõplikult kehtestatud tollimaksumäära ulatuses. Kui lõplikud tollimaksud on ajutistest tollimaksudest madalamad, tuleks vabastada ajutiselt tagatiseks antud summad, mis ületavad lõplike dumpinguvastaste tollimaksude määra,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
1. Käesolevaga kehtestatakse lõplik dumpinguvastane tollimaks Indiast, Indoneesiast ja Malaisiast pärit küllastunud rasvalkoholide suhtes, mille süsinikuahela pikkus on C8, C10, C12, C14, C16 või C18 (välja arvatud hargahelaga isomeerid), sealhulgas individuaalsed küllastunud rasvalkoholid ja segud, mis sisaldavad peamiselt süsinikuahelaid pikkusega C6-C8, C6-C10, C8-C10, C10-C12 (mida üldiselt liigitatakse C8-C10 alla), ning segud, mis sisaldavad peamiselt süsinikuahelaid pikkusega C12-C14, C12-C16, C12-C18, C14- C16 (mida üldiselt liigitatakse C12-C14 alla), ning segud, mis sisaldavad peamiselt süsinikuahelaid pikkusega C16-C18, ja mida praegu liigitatakse CN-koodide ex 2905 16 85, 2905 17 00, ex 2905 19 00 ja ex 3823 70 00 alla (TARICi koodid 2905168510, 2905190060, 3823700011 ja 3823700091).
2. Allpool loetletud äriühingute toodetud ja lõikes 1 kirjeldatud toote suhtes kohaldatav lõplik dumpinguvastane tollimaks on järgmine:
Riik
Äriühing
Lõplik dumpinguvastane tollimaks (eurot tonni kohta)
TARICi lisakood
India
VVF Ltd, Taloja, Maharashtra
46,98
B110
Kõik teised äriühingud
86,99
B999
Indoneesia
P.T. Musim Mas, Tanjung Mulia, Medan, Sumatera Utara
45,63
B112
Kõik teised äriühingud
80,34
B999
Malaisia
KL-Kepong Oleomas Sdn. Bhd., Pelabuhan Klang, Selangor Darul Ehsan
35,19
B113
Emery Oleochemicals (M) Sdn. Bhd., Kuala Langat, Selangor
61,01
B114
Fatty Chemical Malaysia Sdn. Bhd. Prai, Penang
51,07
B117
Kõik teised äriühingud
61,01
B999
3. Juhul, kui kaupu on enne vabasse ringlusse lubamist kahjustatud ning seetõttu tuleb korrigeerida tegelikku või maksmisele kuuluvat hinda tolliväärtuse määramiseks vastavalt komisjoni 2. juuli 1993. aasta määruse (EMÜ) nr 2454/93 (millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik) (11) artiklile 145, vähendatakse eespool sätestatud summade alusel arvestatud dumpinguvastase tollimaksu summat protsendi võrra, mis vastab tegeliku või väljamaksmisele kuuluva hinna korrigeerimisele.
4. Kui ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse kehtivaid tollimaksusätteid.
Artikkel 2
Määruse (EL) nr 446/2011 kohaselt ajutise dumpinguvastase tollimaksuna tagatiseks antud summad nõutakse lõplikult sisse. Tagatiseks antud summad, mis ületavad lõpliku dumpinguvastase tollimaksu määra, vabastatakse.
Artikkel 3
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 8. november 2011