РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 26 юли 2010 година
за определяне на организацията и функционирането на Европейската служба за външна дейност
(2010/427/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 27, параграф 3 от него,
като взе предвид предложението на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност („върховния представител“),
като взе предвид становището на Европейския парламент,
като взе предвид одобрението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
Целта на настоящото решение е да се определят организацията и функционирането на Европейската служба за външна дейност („ЕСВД“) - функционално независим орган на Съюза под ръководството на върховния представител, създаден съгласно член 27, параграф 3 от Договора за Европейския съюз („ДЕС“), изменен с Договора от Лисабон. Настоящото решение, и по-специално позоваването на „върховния представител“, ще се тълкува в съответствие с различните му функции съгласно член 18 ДЕС.
(2)
В съответствие с член 21, параграф 3, втора алинея ДЕС Съюзът ще следи за съгласуваността между различните области на външната си дейност, както и между тези области и другите си политики. Съветът и Комисията, подпомагани от върховния представител, ще осигуряват тази съгласуваност и ще си сътрудничат за тази цел.
(3)
ЕСВД ще подпомага върховния представител, който също така е заместник-председател на Комисията и председател на Съвета по външни работи, при изпълнението на неговите функции по провеждане на общата външна политика и политика на сигурност на Съюза („ОВППС“) и осигуряване на съгласуваност на външната дейност на Съюза, както е посочено по-конкретно в членове 18 и 27 ДЕС. ЕСВД ще подкрепя върховния представител в неговото качество на председател на Съвета по външни работи, без да се засягат обичайните задачи на генералния секретариат на Съвета. ЕСВД ще подкрепя върховния представител и в неговото качество на заместник-председател на Комисията за изпълнение на задълженията му в рамките на Комисията, свързани с отговорностите, които са ѝ предоставени в областта на външните отношения, и с координирането на другите аспекти на външната дейност на Съюза, без да се засягат обичайните задачи на службите на Комисията.
(4)
В своя принос към програмите на Съюза за външно сътрудничество ЕСВД следва да се стреми да осигури, че програмите изпълняват целите на външната дейност, както е посочено в член 21 ДЕС, по-специално в параграф 2, буква г) от него, и че зачитат целите на политиката за развитие на Съюза в съответствие с член 208 от Договора за функционирането на Европейския съюз („ДФЕС“). Във връзка с това ЕСВД следва също така да насърчава изпълнението на целите на Европейския консенсус за развитие (1) и на Европейския консенсус относно хуманитарната помощ (2).
(5)
В съответствие с Договора от Лисабон за изпълнението на неговите разпоредби ЕСВД трябва да започне да функционира възможно най-бързо след влизането в сила на посочения договор.
(6)
Европейският парламент ще участва пълноценно във външната дейност на Съюза, включително като осъществява функции по политически контрол, както е предвидено в член 14, параграф 1 ДЕС, и по законодателни и бюджетни въпроси, както е установено в Договорите. Освен това, в съответствие с член 36 ДЕС, върховният представител ще се консултира редовно с Европейския парламент по главните аспекти и основните решения в областта на ОВППС и ще гарантира, че възгледите на Европейския парламент надлежно са взети предвид. ЕСВД ще подпомага върховния представител по тези въпроси. Следва да се предвидят специални разпоредби за достъпа на членове на Европейския парламент до класифицирани документи и информация в областта на ОВППС. До приемането на такива разпоредби се прилагат съществуващите разпоредби съгласно Междуинституционалното споразумение от20 ноември 2002 г. между Европейския парламент и Съвета относно достъпа на Европейския парламент до чувствителна информация на Съвета в областта на политика за сигурност и отбрана (3).
(7)
Върховният представител или негов представител следва да упражнява правомощията, предвидени в съответните актове за създаването на Европейската агенция по отбрана (4), Сателитния център на Европейския съюз (5), Европейския институт за изследване на сигурността (6) и Европейския колеж по сигурност и отбрана (7). ЕСВД следва да предоставя на тези образувания подкрепата, която понастоящем им предоставя генералният секретариат на Съвета.
(8)
Следва да се приемат разпоредби относно персонала на ЕСВД и неговото набиране, когато такива разпоредби са необходими за определянето на организацията и функционирането на ЕСВД. Успоредно с това, в съответствие с член 336 ДФЕС, следва да се направят необходимите изменения на Правилника за длъжностните лица на Европейските общности („Правилник за длъжностните лица“) и на Условията за работа на другите служители на Общностите (8) („Условията за работа“), без да се засяга член 298 ДФЕС. По въпроси, свързани с нейния персонал, ЕСВД следва да се третира като институция по смисъла на Правилника за длъжностните лица и Условията за работа. Върховният представител ще бъде органът по назначаване както на длъжностните лица, за които се прилага Правилникът за длъжностните лица, така и на служителите, за които се прилагат Условията за работа. Броят на длъжностните лица и на другите служители на ЕСВД ще се определя всяка година като част от бюджетната процедура и ще се отразява в щатното разписание.
(9)
При изпълнение на задълженията си и в поведението си персоналът на ЕСВД следва да се ръководи единствено от интереса на Съюза.
(10)
Набирането на персонал следва да се основава на заслуги, като осигурява адекватно географско равновесие и равновесие между половете. Персоналът на ЕСВД следва да включва значимо присъствие на граждани от всички държави-членки. Предвиденият за 2013 г. преглед следва да обхваща и този въпрос, включително, ако е подходящо, предложения за допълнителни конкретни мерки за коригиране на евентуалните неравновесия.
(11)
В съответствие с член 27, параграф 3 ДЕС ЕСВД ще включва длъжностни лица от генералния секретариат на Съвета и от Комисията, както и персонал от дипломатическите служби на държавите-членки. За тази цел съответните отдели и функции в генералния секретариат на Съвета и в Комисията ще се прехвърлят към ЕСВД заедно с длъжностните лица и срочно наетите служители, заемащи длъжност в тези отдели или изпълняващи такива функции. Преди 1 юли 2013 г. ЕСВД ще назначава предимно длъжностни лица от генералния секретариат на Съвета и от Комисията, както и персонал от дипломатическите служби на държавите-членки. След тази дата всички длъжностни лица и други служители на Европейския съюз следва да могат да се кандидатират за свободните позиции в ЕСВД.
(12)
В отделни случаи ЕСВД може да прибягва до използването на специализирани командировани национални експерти („КНЕ“), които ще бъдат под ръководството на върховния представител. КНЕ, които заемат длъжност в ЕСВД, няма да бъдат причислявани към квотата от една трета от целия персонал на ЕСДВ на ниво администратори („AD“), която персоналът от държавите-членки следва да представлява, когато ЕСДВ ще е достигнала пълния си капацитет. Прехвърлянето им в хода на създаване на ЕСВД няма да става автоматично и ще зависи от съгласието на органите на държавите-членки на произход. До датата на изтичане на договора на КНЕ, прехвърлен в ЕСВД съгласно член 7, съответната длъжност ще се изменя в длъжност на срочно нает служител, когато изпълняваната от КНЕ функция отговаря на функция, обикновено изпълнявана от персонал на ниво AD, при положение че необходимата длъжност е налична съгласно щатното разпределение.
(13)
Комисията и ЕСВД ще договорят подробните условия, свързани с даването на указания от Комисията на делегациите. Те следва да предвиждат по-специално, че когато Комисията дава указания на делегациите, тя едновременно с това представя копие от тях на ръководителя на делегацията и на централната администрация на ЕСВД.
(14)
Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (9) („Финансовия регламент“), следва да бъде изменен с оглед включването на ЕСВД в член 1 от него, с отделен раздел в бюджета на Съюза. Както и при другите институции, в съответствие с приложимите правила, част от годишния доклад на Сметната палата ще бъде също така посветен и на ЕСВД, а ЕСВД ще предоставя отговор на тези доклади. ЕСВД ще подлежи на процедурите относно освобождаването от отговорност, както е предвидено в член 319 ДФЕС и в членове 145-147 от Финансовия регламент. Върховният представител ще осигурява на Европейския парламент цялата необходима подкрепа за упражняване на правомощието на Европейския парламент като орган по освобождаването от отговорност. Изпълнението на оперативния бюджет ще бъде отговорност на Комисията в съответствие с член 317 ДФЕС. Решенията, които имат финансови последици, ще отчитат по-специално отговорностите, установени в дял IV от Финансовия регламент, особено членове 64-68 от него по отношение на отговорността на финансовите участници и член 75 от него по отношение на разходните операции.
(15)
Създаването на ЕСВД следва да се ръководи от принципа на ефективност от гледна точка на разходите и да се стреми към бюджетен неутралитет. За тази цел ще трябва да се използват преходни разпоредби и постепенно изграждане на капацитет. Следва да се избягва излишното дублиране на задачи, функции и ресурси с други структури. Следва да се използват всички възможности за оптимизиране.
Освен това ще бъдат необходими редица допълнителни длъжности за временно наети служители от държавите-членки, които ще следва да се финансират в рамките на действащата многогодишна финансова рамка.
(16)
Следва да се установят правила, обхващащи дейностите на ЕСВД и нейния персонал по отношение на сигурността, защитата на класифицираната информация и прозрачността.
(17)
Напомня се, че Протоколът за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз ще се прилага за ЕСВД, нейните длъжностни лица и служители, за които ще се прилага или Правилникът за длъжностните лица, или Условията за работа.
(18)
Европейският съюз и Европейската общност за атомна енергия продължават да използват единна институционална рамка. Ето защо е от съществено значение да се осигури съгласуваност във външните отношения на двете и да се позволи на делегациите на Съюза да поемат представителството на Европейската общност за атомна енергия в трети държави и международни организации.
(19)
До средата на 2013 г. върховният представител следва на направи преглед на организацията и функционирането на ЕСВД, при необходимост придружен от предложения за преразглеждане на настоящото решение. Подобно преразглеждане следва да бъде прието не по-късно от началото на 2014 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Естество и приложно поле
1. С настоящото решение се определят организацията и функционирането на Европейската служба за външна дейност („ЕСВД“).
2. ЕСВД, чиято централа е в Брюксел, е функционално независим орган на Европейския съюз, отделен от генералния секретариат на Съвета и от Комисията, с необходимата правоспособност, за да изпълнява задачите си и да постига целите си.
3. ЕСВД се намира под ръководството на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност („върховен представител“).
4. ЕСВД се състои от централна администрация и от делегациите на Съюза в трети държави и международни организации.
Член 2
Задачи
1. ЕСВД подпомага върховния представител при изпълнението на неговите функции, както е посочено по-конкретно в членове 18 и 27 ДЕС:
-
при изпълнението на неговите функции по провеждане на общата външна политика и политика на сигурност на Европейския съюз („ОВППС“), включително общата политика за сигурност и отбрана (ОПСО), да допринесе с предложенията си за разработването на тази политика, която той изпълнява съгласно възложения му от Съвета мандат, и да осигурява съгласуваност на външната дейност на Съюза,
-
в неговото качество на председател на Съвета по външни работи, без да се засягат обичайните задачи на генералния секретариат на Съвета,
-
в неговото качество на заместник-председател на Комисията за изпълнение в рамките на Комисията на отговорностите, които са ѝ предоставени в областта на външните отношения и за координиране на другите аспекти на външната дейност на Съюза, без да се засягат обичайните задачи на службите на Комисията.
2. ЕСВД подпомага председателя на Европейския съвет, председателя на Комисията и Комисията при упражняването на съответните им функции в областта на външните отношения.
Член 3
Сътрудничество
1. ЕСВД подпомага и сътрудничи с дипломатическите служби на държавите-членки, както и с генералния секретариат на Съвета и службите на Комисията, за да осигури съгласуваност както между различните области на външната дейност на Съюза, така и между тези области и другите политики на Съюза.
2. При упражняване на съответните им функции ЕСВД и службите на Комисията провеждат взаимни консултации по всички въпроси, свързани с външната дейност на Съюза, с изключение на въпросите, обхванати от ОПСО. ЕСВД участва в подготвителната работа и в процедурите, свързани с подготвянето от Комисията на актове в тази област.
Настоящият параграф се изпълнява в съответствие с дял V, глава I ДЕС и член 205 ДФЕС.
3. ЕСВД може да установява договорености на равнище служби със съответните служби на генералния секретариат на Съвета, на Комисията или други звена или междуинституционални органи на Съюза.
4. ЕСВД оказва необходимата подкрепа и сътрудничество на другите институции и органи на Съюза, по-специално на Европейския парламент. ЕСВД може също да получава подкрепа и сътрудничество от тези институции и органи, включително агенции, когато е подходящо. Вътрешният одитор на ЕСВД ще сътрудничи с вътрешния одитор на Комисията с цел да се осигури съгласувана политика на одит, по-специално по отношение на отговорността на Комисията за оперативните разходи. Освен това ЕСВД си сътрудничи с Европейската служба за борба с измамите („OLAF“) в съответствие с Регламент (ЕО) № 1073/1999 (10). По-специално ЕСВД приема без забавяне изискваното съгласно посочения регламент решение относно реда и условията за вътрешни разследвания. Както е предвидено в посочения регламент, както държавите-членки, в съответствие с националните си разпоредби, така и институциите оказват необходимата помощ на служителите на OLAF за улесняване изпълнението на техните задачи.
Член 4
Централна администрация на ЕСДВ
1. ЕСВД се управлява от изпълнителен генерален секретар, който ще работи под ръководството на върховния представител. Изпълнителният генерален секретар предприема всички необходими мерки за осигуряване на безпрепятственото функциониране на ЕСВД, включително нейното административно и бюджетно управление. Изпълнителният генерален секретар осигурява ефективна координация между всички отдели в централната администрация, както и с делегациите на Съюза.
2. Изпълнителният генерален секретар се подпомага от двама заместник генерални секретари.
3. Централната администрация на ЕСВД е организирана в генерални дирекции.
а)
По-специално тя включва:
-
няколко генерални дирекции, които се състоят от отдели по географски признак, обхващащи всички държави и региони в света, както и многостранни и тематични отдели. Тези отдели осъществяват координация, когато е необходимо, с генералния секретариат на Съвета и със съответните служби на Комисията,
-
генерална дирекция по въпроси, свързани с администрацията, набирането на персонал, бюджета, сигурността и комуникационната и информационна система, която генерална дирекция работи в рамките на ЕСВД и се управлява от изпълнителния генерален секретар. В съответствие с обичайните правила за набиране на персонал върховният представител назначава генерален директор по въпросите, свързани с бюджета и администрацията, който работи под ръководството на върховния представител. Генералният директор отговаря пред върховния представител за административното и вътрешното бюджетно управление на ЕСВД. Той спазва бюджетните редове и административните правила, които са приложими в частта на раздел III от бюджета на Съюза, който попада в раздел 5 от многогодишната финансова рамка,
-
дирекцията за управление и планиране при кризи, способностите за планиране и провеждане на граждански операции, военния персонал на Европейския съюз и Ситуационния център на Европейския съюз, които се намират под прякото ръководство и отговорност на върховния представител и които го подпомагат в задачите му по провеждане на ОВППС на Съюза в съответствие с разпоредбите на Договора, при зачитане на другите области на компетентност на Съюза, в съответствие с член 40 ДЕС.
Зачитат се спецификите на тези структури, както и особеностите на техните функции, наемането и статута на персонала.
Осигурява се пълна координация между всички структури на ЕСВД.
б)
Централната администрация на ЕСВД включва също така:
-
отдел за планиране на стратегическата политика,
-
правен отдел под административното ръководство на изпълнителния генерален секретар, който работи в тясно сътрудничество с правните служби на Съвета и на Комисията,
-
отдели за междуинституционални отношения, информация и публична дипломация, вътрешен одит и проверки, както и за защита на личните данни.
4. Върховният представител определя председателите на подготвителните органи на Съвета, които се председателстват от представител на върховния представител, включително председателя на Комитета по политика и сигурност, в съответствие с подробните правила, уредени в приложение II към Решение 2009/908/ЕС на Съвета от 1 декември 2009 г. за установяване на мерките за прилагане на Решението на Европейския съвет относно председателството на Съвета и относно председателството на подготвителните органи на Съвета (11).
5. Върховният представител и ЕСВД се подпомагат, когато е необходимо, от генералния секретариат на Съвета и съответните отдели на Комисията. За тази цел ЕСВД, генералният секретариат на Съвета и съответните отдели на Комисията могат да установяват договорености на равнище служби.
Член 5
Делегации на Съюза
1. Решението за откриване или закриване на делегация се приема от върховния представител в съгласие със Съвета и Комисията.
2. Всяка делегация на Съюза се намира под ръководството на ръководителя на делегацията.
Всички членове на персонала на делегацията, независимо от техния статут, и всички дейности на делегацията се намират под ръководството на ръководителя на делегацията. Той отговаря пред върховния представител за цялостното управление на дейността на делегацията и за осигуряването на координация на всички дейности на Съюза.
Персоналът на делегациите включва персонала на ЕСВД и, когато е подходящо във връзка с изпълнението на бюджета на Съюза и на тези от политиките на Съюза, които не попадат в областта на компетентност на ЕСВД, персонала на Комисията.
3. Ръководителят на делегацията получава указания от върховния представител и ЕСВД и носи отговорност за тяхното изпълнение.
В областите, в които Комисията упражнява правомощията, предоставени ѝ по силата на Договорите, тя може, в съответствие с член 221, параграф 2 ДФЕС, също да дава указания на делегациите, които се изпълняват под цялостната отговорност на ръководителя на делегацията.
4. Ръководителят на делегацията усвоява оперативните бюджетни кредити във връзка с проекти на Съюза в съответната трета държава, в която са вторично делегирани от Комисията, в съответствие с Финансовия регламент.
5. Функционирането на всяка делегация се оценява периодично от изпълнителния генерален секретар на ЕСВД; оценката включва финансов и административен одит. За тази цел изпълнителният генерален секретар на ЕСВД може да поиска подпомагане от съответните отдели на Комисията. В допълнение към вътрешните мерки на ЕСВД OLAF упражнява правомощията си, по-конкретно като прилага мерки за борба с измамите в съответствие с Регламент (ЕО) № 1073/1999.
6. Върховният представител влиза в необходимите договорености със съответната приемаща страна, международна организация или трета държава. По-специално върховният представител предприема необходимите мерки, за да се гарантира, че приемащите държави предоставят на делегациите на Съюза, на техния персонал и тяхната собственост привилегии и имунитети, съответстващи на посочените във Виенската конвенция за дипломатическите отношения от 18 април 1961 г.
7. В контактите си с международните организации или третите държави, към които са акредитирани, делегациите на Съюза разполагат с капацитет да отговорят на нуждите на други институции на Съюза, по-специално Европейския парламент.
8. Ръководителят на делегацията има правото да представлява Съюза в държавата, в която е акредитирана делегацията, по-специално при сключване на договори или като страна в съдебно производство.
9. Делегациите на Съюза работят в тясно сътрудничество и обменят информация с дипломатическите служби на държавите-членки.
10. По искане на държавите-членки и в съответствие с член 35, трета алинея ДЕС делегациите на Съюза подпомагат държавите-членки в дипломатическите им отношения и в ролята им за предоставяне на консулска защита на гражданите на Съюза в трети държави, без това да има отражение върху ресурсите.
Член 6
Персонал
1. Настоящият член, с изключение на параграф 3, се прилага, без да се засягат Правилникът за длъжностните лица на Европейските общности („Правилникът за длъжностните лица“) и Условията за работа на другите служители на Общностите („Условията за работа“), включително измененията на тези правила, в съответствие с член 336 ДФЕС, с оглед на тяхното адаптиране към потребностите на ЕСВД.
2. ЕСВД се състои от длъжностни лица и други служители на Европейския съюз, включително служители от дипломатическите служби на държавите-членки, назначени като срочно наети служители.
Правилникът за длъжностните лица и Условията за работа се прилагат към този персонал.
3. Ако е необходимо, в конкретни случаи ЕСВД може да използва ограничен брой специализирани командировани национални експерти („КНЕ“).
Върховният представител приема правила, съответстващи на установените в Решение 2003/479/ЕО на Съвета от 16 юни 2003 г. относно правилата, приложими за националните експерти и военния персонал, командирован в генералния секретариат на Съвета (12), съгласно които КНЕ са на разположение на ЕСВД с цел предоставяне на специализиран експертен опит.
4. При изпълнение на задълженията си и в поведението си членовете на персонала на ЕСВД се ръководят единствено от интересите на Съюза. Без да се засягат член 2, параграф 1, трето тире, член 2, параграф 2 и член 5, параграф 3, те не търсят, нито приемат указания от никое правителство, орган, организация или лице извън ЕСВД и от никоя служба или лице, с изключение на върховния представител. В съответствие с член 11, втора алинея от Правилника за длъжностните лица персоналът на ЕСВД не приема заплащане от какъвто и да било вид от други източници, различни от ЕСВД.
5. Правомощията, предоставени на назначаващия орган съгласно Правилника за длъжностните лица и на органа, оправомощен да сключва договори съгласно Условията за работа, се поверяват на върховния представител, който може да ги делегира в рамките на ЕСВД.
6. Набирането на персонал в ЕСВД се основава на заслуги, като същевременно осигурява адекватно географско равновесие и равновесие между половете. Персоналът на ЕСВД включва значимо присъствие на граждани от всички държави-членки. Прегледът, предвиден в член 13, параграф 3, обхваща също така, по целесъобразност, предложения за допълнителни конкретни мерки за коригиране на възможни неравновесия.
7. Длъжностните лица на Съюза и срочно наетите служители от дипломатическите служби на държавите-членки имат еднакви права и задължения и се третират еднакво, по-специално по отношение на допустимостта им да заемат всички длъжности при равностойни условия. Не се прави разграничение между срочно наетите служители от националните дипломатически служби и длъжностните лица на Съюза по отношение на разпределянето на задълженията във всички области на дейностите и политиките, изпълнявани от ЕСВД. В съответствие с разпоредбите на Финансовия регламент държавите-членки подпомагат Съюза в изпълнението на финансовите задължения на срочно наети служители на ЕСВД, идващи от дипломатическите служби на държавите-членки, произтичащи от отговорностите по член 66 от Финансовия регламент.
8. Върховният представител установява процедури за подбор на персонала на ЕСВД, които се организират при прозрачност въз основа на заслуги, с цел да се осигурят услугите на персонал с най-високо ниво на компетентност, ефикасност и почтеност, като същевременно се осигури адекватно географско равновесие и равновесие между половете, както и значимо присъствие на граждани на всички държави-членки в ЕСВД. Представители на държавите-членки, генералният секретариат на Съвета и Комисията участват в процедурата за набиране на персонал за свободни длъжности в ЕСВД.
9. Когато ЕСВД достигне пълния си капацитет, персоналът от държавите-членки, посочен в параграф 2, първа алинея, следва да представлява най-малко една трета от целия персонал на ЕСВД на ниво AD. По същия начин безсрочно наетите длъжностни лица на Съюза следва да представляват поне 60 % от целия персонал на ЕСВД на ниво AD, включително служители от дипломатическите служби на държавите-членки, които са станали безсрочно наети длъжностни лица на Съюза, в съответствие с разпоредбите на Правилника за длъжностните лица. Всяка година върховният представител представя на Европейския парламент и на Съвета доклад относно заемането на длъжности в ЕСВД.
10. Върховният представител определя правилата относно мобилността, за да се гарантира, че персоналът на ЕСВД може да се възползва от висока степен на мобилност. По отношение на персонала, посочен в член 4, параграф 3, буква а), трето тире, се прилагат конкретни и подробни правила. По принцип целият персонал на ЕСВД периодично е на служба в делегациите на Съюза. Върховният представител създава правила за тази цел.
11. В съответствие с приложимите разпоредби на националното си право всяка държава-членка предоставя на своите длъжностни лица, които са станали срочно наети служители в ЕСВД, гаранция за незабавно възстановяване на предишната им длъжност в края на службата им в ЕСВД. В съответствие с разпоредбите на член 50б от Условията за работа прослуженото време не надхвърля осем години, освен ако не е удължено за максималния срок от две години при извънредни обстоятелства и в интерес на службата.
Длъжностните лица на Съюза на служба в ЕСВД имат право да кандидатстват за длъжности в институцията, която първоначално ги е наела, при същите условия, както и вътрешните кандидати.
12. Предприемат се мерки за предоставяне на персонала на ЕСВД на необходимото общо обучение, което се основава по-специално на съществуващите практики и структури на национално равнище и на равнище Съюз. Върховният представител предприема подходящи мерки за тази цел в срок една година след влизането в сила на настоящото решение.
Член 7
Преходни разпоредби относно персонала
1. Съответните отдели и функции в генералния секретариат на Съвета и в Комисията, изброени в приложението, се прехвърлят към ЕСВД. Длъжностните лица и срочно наетите служители, заемащи длъжност в отделите или изпълняващи функциите, които са посочени в приложението, се прехвърлят към ЕСВД. Това се прилага mutatis mutandis за договорно наетите и местни служители, назначени в тези отдели и за тези функции. КНЕ в тези отдели или на тези функции също се прехвърлят към ЕСВД със съгласието на органите на държавата-членка на произход.
Тези прехвърляния пораждат действие на 1 януари 2011 г.
В съответствие с Правилника за длъжностните лица при прехвърлянето към ЕСВД върховният представител назначава всяко длъжностно лице на длъжност в неговата функционална група, която отговаря на степента на длъжностното лице.
2. Процедурите за набиране на персонал за длъжности, прехвърлени към ЕСВД, които са в ход към датата на влизане в сила на настоящото решение, остават в сила: те продължават и приключват под ръководството на върховния представител в съответствие със съответните обявления за свободни длъжности и приложимите правила на Правилника за длъжностните лица и Условията за работа.
Член 8
Бюджет
1. Функцията на разпоредител с бюджетни кредити за раздела относно ЕСВД от общия бюджет на Европейския съюз се делегира в съответствие с член 59 от Финансовия регламент. Върховният представител приема вътрешните правила за управлението на административните бюджетни редове. Оперативните разходи остават в раздела на бюджета относно Комисията.
2. ЕСВД упражнява своите правомощия в съответствие с Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейския съюз, в рамките на отпуснатите ѝ бюджетни кредити.
3. При съставянето на предварителен разчет на административните разходи на ЕСВД върховният представител ще провежда консултации съответно с комисаря, който отговаря за политиката на развитие, и комисаря, който отговаря за политиката за съседство, по отношение на техните отговорности.
4. В съответствие с член 314, параграф 1 ДФЕС ЕСВД съставя предварителен разчет на разходите си за следващата финансова година. Комисията консолидира тези разчети в проектобюджет, който може да съдържа различаващи се прогнози. Комисията може да внася изменения в проектобюджета съгласно предвиденото в член 314, параграф 2 ДФЕС.
5. С оглед да осигури бюджетна прозрачност в областта на външната дейност на Съюза Комисията предава на бюджетния орган, заедно с проекта на общия бюджет на Европейския съюз, работен документ, който изчерпателно представя всички разходи, свързани с външната дейност на Съюза.
6. ЕСВД се подчинява на процедурите относно освобождаването от отговорност, предвидени в член 319 ДФЕС и в членове 145-147 от Финансовия регламент. В този контекст ЕСВД сътрудничи пълноценно с институциите, които участват в процедурата по освобождаване от отговорност, и осигурява, ако е подходящо, необходимата допълнителна информация, включително като присъства на заседанията на съответните органи.
Член 9
Инструменти и изготвяне на програми в областта на външната дейност
1. Комисията отговаря за управлението на програмите на Съюза за външно сътрудничество, без да се засягат съответните роли на Комисията и на ЕСВД в изготвянето на програми, както е посочено в следващите параграфи.
2. Върховният представител осигурява цялостната политическа координация на външната дейност на Съюза, като гарантира единството, последователността и ефективността на външната дейност на Съюза, по-специално чрез инструментите за външна помощ:
-
Инструмента за сътрудничество за развитие (13),
-
Европейския фонд за развитие (14),
-
Европейския инструмент за демокрация и права на човека (15),
-
Европейския инструмент за съседство и партньорство (16),
-
Инструмента за сътрудничество с индустриализираните държави (17),
-
Инструмента за сътрудничество в областта на ядрената безопасност (18),
-
Инструмента за стабилност по отношение на помощта, предвидена в член 4 от Регламент (ЕО) № 1717/2006 (19).
3. По-специално ЕСВД допринася за програмния и управленческия цикъл за инструментите, посочени в параграф 2, въз основа на целите на политиката, уредени в тези инструменти. ЕСВД носи отговорност за изготвянето на следните решения на Комисията във връзка със стратегическите многогодишни мерки в рамките на програмния цикъл:
i)
отпуснати средства по държави, за да се определи общият финансов пакет за всеки регион, в зависимост от примерната разбивка в рамките на многогодишната финансова рамка. Във всеки регион част от финансирането ще бъде запазено за регионални програми;
ii)
стратегически документи по държави и региони;
iii)
национални и регионални индикативни програми.
В съответствие с член 3 през целия цикъл на изготвяне на програми, планиране и изпълнение на инструментите, посочени в параграф 2, върховният представител и ЕСВД работят съвместно със съответните членове и служби на Комисията, без да се засяга член 1, параграф 3. Всички предложения за решения ще бъдат изготвяни при следване на процедурите на Комисията и ще бъдат представяни на Комисията за приемане.
4. По отношение на Европейския фонд за развитие и Инструмента за сътрудничество за развитие всички предложения, включително предложенията за промени в основните регламенти и програмни документи, посочени в параграф 3, се изготвят съвместно от съответните служби в ЕСВД и в Комисията под отговорността на комисаря, отговарящ за политиката на развитие, след което се представят съвместно с върховния представител за приемане от Комисията.
Тематичните програми, различни от Европейския инструмент за демокрация и права на човека, Инструмента за сътрудничество в областта на ядрената безопасност и частта от Инструмента за стабилност, посочена в параграф 2, седмо тире, се изготвят от съответната служба на Комисията под ръководството на комисаря, който отговаря за политиката за развитие, и се представят на Колежа на Комисарите със съгласието на върховния представител и другите съответни комисари.
5. По отношение на Европейския инструмент за съседство и партньорство всички предложения, включително предложенията за промени в основните регламенти и програмните документи, посочени в параграф 3, се изготвят съвместно от съответните служби в ЕСВД и в Комисията под отговорността на комисаря, отговарящ за политиката за съседство, след което се представят съвместно с върховния представител за приемане от Комисията.
6. Дейностите, предприемани в рамките на: бюджета на ОВППС; Инструмента за стабилност, различни от частта, посочена в параграф 2, седмо тире; Инструмента за сътрудничество с индустриализираните държави; дейността по информация и публична дипломация, както и мисиите за наблюдение на избори, са под отговорността на върховния представител/ЕСВД. Комисията носи отговорност за тяхното финансово изпълнение под ръководството на върховния представител в качеството му на заместник-председател на Комисията. Отделът на Комисията, отговарящ за това изпълнение, се помещава в сграда заедно с ЕСВД.
Член 10
Сигурност
1. Върховният представител, след като се консултира с комитета, посочен в част II, раздел I, точка 3 от приложението към Решение 2001/264/ЕО на Съвета от 19 март 2001 г. за приемане на разпоредбите относно сигурността на Съвета (20), взема решения относно правилата за сигурност за ЕСВД и предприема всички подходящи мерки, за да се гарантира, че ЕСВД управлява ефективно рисковете по отношение на своя персонал, материални активи и информация и изпълнява своите задължения, свързани със задължението за полагане на грижи и отговорностите в тази връзка. Тези правила се прилагат за целия персонал на ЕСВД и за целия персонал на делегациите на Съюза, независимо от техния административен статут или произход.
2. До приемане на решението, посочено в параграф 1:
-
по отношение на защитата на класифицирана информация ЕСВД прилага мерките за сигурност, уредени в приложението към Решение 2001/264/ЕО,
-
по отношение на други аспекти на сигурността ЕСВД прилага разпоредбите относно сигурността на Комисията, уредени в съответното приложение към Процедурния правилник на Комисията (21).
3. ЕСВД разполага с отдел, отговарящ за въпросите, свързани със сигурността, който се подпомага от съответните служби на държавите-членки.
4. Върховният представител предприема всички необходими мерки за изпълнение на правилата за сигурност в ЕСВД, по-специално по отношение на защитата на класифицираната информация и мерките, които да се предприемат при неспазване на правилата за сигурност от персонала на ЕСВД. За тази цел ЕСВД се консултира със службата за сигурност на генералния секретариат на Съвета, със съответните служби на Комисията и със съответните служби на държавите-членки.
Член 11
Достъп до документи, архиви и защита на данни
1. ЕСВД прилага правилата, установени в Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 г. относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (22). Върховният представител определя правилата за изпълнение за ЕСВД.
2. Изпълнителният генерален секретар на ЕСВД организира архивите на службата. Съответните архиви на отделите, прехвърлени от генералния секретариат на Съвета и от Комисията, се прехвърлят към ЕСВД.
3. ЕСВД защитава физическите лица по отношение на обработката на техните лични данни в съответствие с правилата, установени в Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (23). Върховният представител определя правилата за прилагане по отношение на ЕСВД.
Член 12
Недвижима собственост
1. Генералният секретариат на Съвета и съответните служби на Комисията предприемат всички необходими мерки с цел прехвърлянията, посочени в член 7, да могат да бъдат придружени от прехвърляне на сгради на Съвета и Комисията, необходими за функционирането на ЕСВД.
2. Условията, при които недвижимата собственост се предоставя на централната администрация на ЕСВД и на делегациите на Съюза, се определят съвместно от върховния представител и генералния секретариат на Съвета и Комисията, по целесъобразност.
Член 13
Заключителни и общи разпоредби
1. Върховният представител, Съветът, Комисията и държавите-членки отговарят за изпълнението на настоящото решение и предприемат всички необходими мерки за това.
2. Върховният представител представя на Европейския парламент, Съвета и Комисията доклад относно функционирането на ЕСВД до края на 2011 г. Този доклад по-специално обхваща изпълнението на член 5, параграфи 3 и 10 и член 9.
3. До средата на 2013 г. върховният представител прави преглед на организацията и функционирането на ЕСВД, който обхваща inter alia изпълнението на член 6, параграфи 6, 8 и 11. При необходимост този преглед се придружава от подходящи предложения за преразглеждане на настоящото решение. В този случай Съветът, в съответствие с член 27, параграф 3 ДЕС и предвид прегледа, преразглежда настоящото решение до началото на 2014 г.
4. Настоящото решение влиза в сила на датата на приемането му. Разпоредбите относно финансовото управление и набирането на персонал пораждат действие след приемане на необходимите изменения на Правилника за длъжностните лица, Условията за работа и Финансовия регламент, както и коригиращия бюджет. За осигуряване на плавен преход върховният представител, генералният секретариат на Съвета и Комисията влизат в необходимите договорености и започват консултации с държавите-членки.
5. В срок един месец след влизането в сила на настоящото решение върховният представител представя на Комисията предварителен разчет на приходите и разходите на ЕСВД, включително щатно разписание, с цел Комисията да представи проект за коригиращ бюджет.
6. Настоящото решение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 26 юли 2010 година.
NÕUKOGU OTSUS,
26. juuli 2010,
millega määratakse kindlaks Euroopa välisteenistuse korraldus ja toimimine
(2010/427/EL)
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu lepingut, eriti selle artikli 27 lõiget 3,
võttes arvesse liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja (edaspidi „kõrge esindaja”) ettepanekut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni nõusolekut
ning arvestades järgmist:
(1)
Käesoleva otsuse eesmärk on määrata kindlaks Euroopa välisteenistuse - kõrgele esindajale alluva funktsionaalselt sõltumatu liidu organi, mis on loodud Lissaboni lepinguga muudetud Euroopa Liidu lepingu (ELi leping) artikli 27 lõike 3 kohaselt - korraldus ja toimimine. Käesolevat otsust ja eelkõige mõistet „kõrge esindaja” tõlgendatakse vastavalt tema erinevatele ülesannetele ELi lepingu artikli 18 kohaselt.
(2)
ELi lepingu artikli 21 lõike 3 teise lõigu kohaselt tagab liit kooskõla oma välistegevuse eri valdkondade vahel ning nende ja muude poliitikavaldkondade vahel. Nõukogu ja komisjon, keda abistab kõrge esindaja, tagavad selle kooskõla ja teevad selleks koostööd.
(3)
Euroopa välisteenistus toetab kõrget esindajat, kes on ühtlasi komisjoni asepresident ja välisasjade nõukogu eesistuja, tema volituste täitmisel juhtida liidu ühist välis- ja julgeolekupoliitikat (ÜVJP) ning tagada liidu välistegevuse järjepidevus, nagu on sätestatud eelkõige ELi lepingu artiklites 18 ja 27. Euroopa välisteenistus toetab kõrget esindajat välisasjade nõukogu eesistuja ülesannete täitmisel, ilma et see mõjutaks nõukogu peasekretariaadi tavapäraseid ülesandeid. Euroopa välisteenistus toetab samuti kõrget esindajat komisjoni asepresidendi ülesannete täitmisel komisjoni pädevuses olevate välissuhete korraldamise ja liidu välistegevuse muude aspektide koordineerimise alal, ilma et see mõjutaks komisjoni talituste tavapäraseid ülesandeid.
(4)
Liidu väliskoostööprogrammidesse panustamisel peaks Euroopa välisteenistus püüdma tagada, et need programmid täidavad välistegevuse eesmärke ELi lepingu artikli 21 ja eriti selle lõike 2 punkti d kohaselt ning et nad järgivad liidu arengupoliitika eesmärke kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artikliga 208. Sellega seoses peaks Euroopa välisteenistus edendama ka Euroopa arengukonsensuse (1) ja humanitaarabi valdkonna Euroopa konsensuse (2) eesmärkide täitmist.
(5)
Lissaboni lepingust tulenevalt peab Euroopa välisteenistus olema tegevusvalmis võimalikult kiiresti pärast nimetatud lepingu jõustumist, et rakendada selle sätteid.
(6)
Euroopa Parlament täidab täiel määral oma rolli liidu välistegevuses, sealhulgas ELi lepingu artikli 14 lõikes 1 sätestatud poliitilise kontrolli funktsiooni ning samuti aluslepingutes ettenähtud seadusandja ja eelarve kinnitaja ülesandeid. Lisaks konsulteerib kõrge esindaja ELi lepingu artikli 36 kohaselt regulaarselt Euroopa Parlamendiga ühise välis- ja julgeolekupoliitika põhiaspektide ja -valikute suhtes ning tagab, et Euroopa Parlamendi arvamusi võetakse asjakohaselt arvesse. Euroopa välisteenistus abistab selles tegevuses kõrget esindajat. Tuleks kehtestada erikord seoses Euroopa Parlamendi liikmete juurepääsuga ühise välis- ja julgeolekupoliitika valdkonna salastatud dokumentidele ja teabele. Sellise korra vastuvõtmiseni kohaldatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu vahel 20. novembril 2002. aastal sõlmitud institutsioonidevahelise kokkuleppe (mis käsitleb Euroopa Parlamendi juurdepääsu nõukogu tundlikule teabele julgeoleku- ja kaitsepoliitika valdkonnas) (3) kehtivaid sätteid.
(7)
Kõrgel esindajal või tema esindajal peaksid Euroopa Kaitseagentuuri, (4) Euroopa Liidu Satelliidikeskuse, (5) Euroopa Liidu Julgeoleku-uuringute Instituudi (6) ning Euroopa Julgeoleku- ja Kaitsekolledži (7) suhtes olema nende vastavates asutamisaktides sätestatud kohustused. Euroopa välisteenistus peaks osutama kõnealustele üksustele abi, mida praegu osutab nõukogu peasekretariaat.
(8)
Vastu tuleks võtta sätted Euroopa välisteenistuse töötajate ja nende töölevõtmise kohta, kui sellised sätted on välisteenistuse korralduse ja toimimise kindlaksmääramiseks vajalikud. Samaaegselt tuleks teha kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 336 vajalikud muudatused Euroopa ühenduste ametnike personalieeskirjades (edaspidi „personalieeskirjad”) ning Euroopa ühenduste muude teenistujate teenistustingimustes (8) (edaspidi „muude teenistujate teenistustingimused”), ilma et see mõjutaks ELi toimimise lepingu artikli 298 kohaldamist. Euroopa välisteenistuse töötajaid puudutavates küsimustes tuleks Euroopa välisteenistust pidada institutsiooniks personalieeskirjade ja muude teenistujate teenistustingimuste tähenduses. Kõrge esindaja on ametisse nimetav ametiisik nii personalieeskirjadega hõlmatud ametnike kui ka nende teenistujate puhul, kelle suhtes kohaldatakse muude teenistujate teenistustingimusi. Euroopa välisteenistuse ametnike ja teenistujate arv otsustakse igal aastal eelarvemenetluse käigus ja see esitatakse ametikohtade loetelus.
(9)
Euroopa välisteenistuse töötajad peaksid täitma oma kohustusi ja tegutsema ainult liidu huve silmas pidades.
(10)
Töölevõtmisel tuleks tugineda kandidaatide saavutustele, tagades samal ajal kohase geograafilise ja soolise tasakaalu. Euroopa välisteenistuse isikkoosseisus peaksid olema märkimisväärselt esindatud kõigi liikmesriikide kodanikud. 2013. aastaks ette nähtud läbivaatamine peaks samuti seda küsimust käsitlema, hõlmates sealhulgas vajaduse korral ettepanekuid täiendavateks erimeetmeteks võimaliku ebavõrdsuse vähendamise eesmärgil.
(11)
ELi lepingu artikli 27 lõike 3 kohaselt koosneb Euroopa välisteenistus nõukogu peasekretariaadi ja komisjoni ametnikest ning liikmesriikide diplomaatilistest teenistustest lähetatud töötajatest. Seetõttu viiakse nõukogu peasekretariaadi ja komisjoni asjaomased talitused ja ülesanded ning samuti sellistes talitustes töötavad või selliseid ülesandeid täitvad ametnikud ja ajutised teenistujad üle Euroopa välisteenistusse. Enne 1. juulit 2013 võtab Euroopa välisteenistus tööle ainult nõukogu peasekretariaadi ja komisjoni ametnikke ning liikmesriikide diplomaatilistest teenistustest lähetatud töötajaid. Pärast seda kuupäeva peaksid kõik teised Euroopa Liidu ametnikud ja liidu muud teenistujad saama võimaluse kandideerida Euroopa välisteenistuse vabadele töökohtadele.
(12)
Euroopa välisteenistus võib erijuhtudel kasutada spetsialiseerunud lähetatud riiklikke eksperte, kes alluvad kõrgele esindajale. Euroopa välisteenistusse lähetatud riiklikud eksperdid ei lähe arvesse osana ühest kolmandikust Euroopa välisteenistuse administraatori (AD) tasandi töötajate koguarvust, mille peaksid moodustama liikmesriikidest pärit töötajad Euroopa välisteenistuse täiskoosseisuni jõudmisel. Lähetatud riiklike ekspertide üleviimine Euroopa välisteenistuse asutamisjärgus ei ole automaatne ja seda tehakse nende päritoluliikmesriigi asutuste nõusolekul. Artikli 7 kohaselt Euroopa välisteenistusse üleviidud lähetatud riikliku eksperdi lepingu lõppemise kuupäeval ja juhul, kui lähetatud riikliku eksperdi täidetavad ülesanded vastavad üldjuhul AD-tasandi ametnike täidetavatele ülesannetele, muudetakse asjaomane funktsioon ajutise teenistuja ametikohaks, tingimusel et vajalik ametikoht on ette nähtud ametikohtade loetelus.
(13)
Komisjon ja Euroopa välisteenistus lepivad kokku komisjoni poolt delegatsioonidele juhiste andmise üksikasjalikus korras. See kord peaks eelkõige ette nägema, et kui komisjon annab delegatsioonidele juhised, antakse juhiste koopia samal ajal ka delegatsiooni juhile ja Euroopa välisteenistuse keskasutusele.
(14)
Nõukogu 25. juuni 2002. aasta määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 (mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust) (9) (edaspidi „finantsmäärus”) tuleks muuta, et lisada selle artiklisse 1 Euroopa välisteenistus liidu eelarves eraldi osa omava institutsioonina. Vastavalt kohaldatavatele eeskirjadele ja sarnaselt teiste institutsioonidega pühendatakse üks osa kontrollikoja aastaaruandest ka Euroopa välisteenistusele ning välisteenistus vastab sellistele aruannetele. Euroopa välisteenistuse suhtes kohaldatakse eelarve täitmise heakskiitmise menetlust, mis on sätestatud ELi toimimise lepingu artiklis 319 ja finantsmääruse artiklites 145-147. Kõrge esindaja pakub Euroopa Parlamendile kogu vajalikku tuge, et Euroopa Parlament saaks kasutada oma õigust eelarve täitmisele heakskiitu andva institutsioonina. Vastavalt ELi toimimise lepingu artiklile 317 vastutab tegevuseelarve täitmise eest komisjon. Finantsmõju omavad otsused vastavad eelkõige finantsmääruse IV jaotises sätestatud kohustustele, eelkõige selle artiklitele 64-68 seoses finantsjuhtimises osalejate vastutusega ning artiklile 75 seoses kulutoimingutega.
(15)
Euroopa välisteenistuse loomisel tuleks juhinduda kulutõhususe põhimõttest, mille eesmärk on eelarve neutraalsuse saavutamine. Selleks tuleb kasutada üleminekukorda ja suutlikkuse järkjärgulist suurendamist. Vältida tuleks muude struktuuriüksuste ülesannete, funktsioonide ja ressursside tarbetut dubleerimist. Kasutada tuleks kõiki ratsionaliseerimisvõimalusi.
Lisaks on liikmesriikide ajutistele töötajatele vaja luua ka hulk täiendavaid ametikohti, mida tuleb rahastada kehtiva mitmeaastase finantsraamistiku raames.
(16)
Kehtestada tuleks eeskirjad, mis reguleerivad Euroopa välisteenistuse ja selle töötajate tegevust julgeoleku, salastatud teabe kaitse ja läbipaistvuse osas.
(17)
Tuletatakse meelde, et Euroopa Liidu privileegide ja immuniteetide protokolli kohaldatakse Euroopa välisteenistuse, selle ametnike ja muude teenistujate suhtes, kes kuuluvad kas personalieeskirjade või muude teenistujate teenistustingimuste kohaldamisalasse.
(18)
Euroopa Liidul ja Euroopa Aatomienergiaühendusel on jätkuvalt ühtne institutsiooniline raamistik. Seetõttu on ülimalt oluline tagada mõlema välissuhete vaheline kooskõla ning võimaldada liidu delegatsioonidel esindada Euroopa Aatomienergiaühendust kolmandates riikides ja rahvusvahelistes organisatsioonides.
(19)
Kõrge esindaja peaks hiljemalt 2013. aasta keskpaigaks läbi vaatama Euroopa välisteenistuse korralduse ja toimimise ning tegema vajaduse korral ettepanekud käesoleva otsuse muutmiseks. Otsuse muudetud versioon tuleks vastu võtta hiljemalt 2014. aasta alguses,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Olemus ja kohaldamisala
1. Käesoleva otsusega määratakse kindlaks Euroopa välisteenistuse korraldus ja toimimine.
2. Euroopa välisteenistus, mille peakorter asub Brüsselis, on nõukogu peasekretariaadist ja komisjonist eraldi seisev Euroopa Liidu funktsionaalselt sõltumatu organ, millel on oma ülesannete täitmiseks ja eesmärkide saavutamiseks vajalik õigusvõime.
3. Euroopa välisteenistus allub liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrgele esindajale (edaspidi „kõrge esindaja”).
4. Euroopa välisteenistus koosneb keskasutusest ning kolmandatesse riikidesse ja rahvusvahelistesse organisatsioonidesse lähetatud liidu delegatsioonidest.
Artikkel 2
Ülesanded
1. Euroopa välisteenistus toetab kõrget esindajat tema eelkõige ELi lepingu artiklites 18 ja 27 sätestatud volituste täitmisel:
-
tema volituste täitmisel juhtida Euroopa Liidu ühist välis- ja julgeolekupoliitikat, sealhulgas ühist julgeoleku- ja kaitsepoliitikat, aidates tema ettepanekute kohaselt kaasa selle poliitika arendamisele, mida ta teostab nõukogu antud volituste kohaselt, ning tagades liidu välistegevuse järjepidevuse;
-
välisasjade nõukogu eesistuja ülesannete täitmisel, ilma et see mõjutaks nõukogu peasekretariaadi tavapäraseid ülesandeid;
-
komisjoni asepresidendi ülesannete täitmisel komisjoni pädevuses olevate välissuhete korraldamise ja liidu välistegevuse muude aspektide koordineerimise alal, ilma et see mõjutaks komisjoni talituste tavapäraseid ülesandeid.
2. Euroopa välisteenistus abistab Euroopa Ülemkogu eesistujat, komisjoni presidenti ja komisjoni nende ülesannete täitmisel välissuhete valdkonnas.
Artikkel 3
Koostöö
1. Euroopa välisteenistus toetab liikmesriikide diplomaatilisi teenistusi, nõukogu peasekretariaati ja komisjoni talitusi ning teeb nendega koostööd, et tagada kooskõla liidu välistegevuse eri valdkondade vahel ning nende ja muude poliitikavaldkondade vahel.
2. Euroopa välisteenistus ja komisjoni talitused konsulteerivad oma ülesannete täitmisel üksteisega kõikides liidu välistegevusega seotud küsimustes, välja arvatud ühise julgeoleku- ja kaitsepoliitikaga hõlmatud küsimustes. Euroopa välisteenistus osaleb komisjoni poolt kõnealuses valdkonnas ettevalmistatavate aktide ettevalmistustöös ja -menetlustes.
Käesolevat lõiget rakendatakse ELi lepingu V jaotise 1. peatüki ja ELi toimimise lepingu artikli 205 kohaselt.
3. Euroopa välisteenistus võib sõlmida teenistuste tasandil kokkuleppeid nõukogu peasekretariaadi, komisjoni asjaomaste talituste või liidu muude ametite või institutsioonidevaheliste organitega.
4. Euroopa välisteenistus osutab asjakohast toetust liidu muudele institutsioonidele ja organitele, eelkõige Euroopa Parlamendile, ja teeb nendega koostööd. Kõnealuste institutsioonide ja organite (sealhulgas vajaduse korral ametite) toetus ning nendega tehtav koostöö võib olla kasulik ka Euroopa välisteenistusele. Euroopa välisteenistuse siseaudiitor teeb koostööd komisjoni siseaudiitoriga, et tagada ühtne auditeerimispoliitika, pöörates erilist tähelepanu komisjoni vastutusele tegevuskulude eest. Lisaks teeb Euroopa välisteenistus vastavalt määrusele (EÜ) nr 1073/1999 (10) koostööd Euroopa Pettusevastase Ametiga (OLAF). Eelkõige võtab Euroopa välisteenistus viivitamata vastu kõnealuse määrusega nõutava otsuse sisejuurdluste toimetamise tingimuste kohta. Nagu kõnealuses määruses sätestatud, osutavad liikmesriigid kooskõlas oma siseriiklike õigusnormidega ja institutsioonid OLAFi töötajatele nende ülesannete täitmiseks vajalikku abi.
Artikkel 4
Euroopa välisteenistuse keskasutus
1. Euroopa välisteenistust juhib tegevpeasekretär, kes tegutseb kõrge esindaja alluvuses. Tegevpeasekretär võtab kõik vajalikud meetmed, et tagada Euroopa välisteenistuse tõrgeteta toimimine, sealhulgas selle halduskorraldus ja eelarve haldamine. Tegevpeasekretär tagab tegevuse tõhusa koordineerimise keskasutuse kõigi osakondade vahel ning liidu delegatsioonidega.
2. Tegevpeasekretäri abistavad kaks asepeasekretäri.
3. Euroopa välisteenistuse keskasutus koosneb peadirektoraatidest.
a)
Keskasutusse kuuluvad eelkõige:
-
peadirektoraadid, mis koosnevad geograafilistest osakondadest, millega hõlmatakse maailma kõiki riike ja piirkondi, ning mitmepoolsetest ja temaatilistest osakondadest. Vajaduse korral koordineerivad kõnealused osakonnad oma tegevust nõukogu peasekretariaadiga ja komisjoni asjaomaste talitustega;
-
Euroopa välisteenistuse raames tegutsev tegevpeasekretäri hallatav peadirektoraat, mis tegeleb haldus-, personali-, eelarve-, julgeoleku-, side- ja infosüsteemiküsimustega. Kõrge esindaja nimetab kooskõlas tavapäraste töölevõtmise eeskirjadega ametisse eelarve ja haldusküsimuste eest vastutava peadirektori, kes töötab kõrge esindaja alluvuses. Kõnealune peadirektor vastutab kõrge esindaja ees Euroopa välisteenistuse halduskorralduse ja teenistusesisese eelarvehalduse eest. Peadirektor järgib samu eelarveridasid ja halduseeskirju, mida kohaldatakse liidu eelarve III jao selles osas, mis kuulub mitmeaastase finantsraamistiku 5. rubriiki;
-
kriisiohjamise ja planeerimise direktoraat, tsiviiloperatsioonide planeerimise ja läbiviimise teenistus, Euroopa Liidu sõjaline staap ja Euroopa Liidu vaatluskeskus, mis kuuluvad kõrge esindaja otsesesse alluvusse ja vastutusalasse ning abistavad teda liidu ühise välis- ja julgeolekupoliitika juhtimisel vastavalt aluslepingu sätetele, austades samal ajal vastavalt ELi lepingu artiklile 40 liidu teisi pädevusi.
Arvesse võetakse nimetatud struktuuriüksuste ning nende ülesannete, töötajate töölevõtmise ja töötajate staatuse eripära.
Euroopa välisteenistuse kõigi struktuuriüksuste vahel tagatakse täielik koordineerimine.
b)
Euroopa välisteenistuse keskasutusse kuuluvad samuti:
-
poliitika strateegilise planeerimise osakond;
-
tegevpeasekretäri haldusalluvuses asuv õigusosakond, mis teeb tihedat koostööd nõukogu ja komisjoni õigustalitustega;
-
osakonnad, mis tegelevad institutsioonidevaheliste suhete, teavitamise ja avaliku diplomaatia, siseauditi ja kontrollimise ning isikuandmete kaitsega.
4. Kõrge esindaja nimetab vastavalt nõukogu 1. detsembri 2009. aasta otsuse 2009/908/EL (millega kehtestatakse rakendusmeetmed Euroopa Ülemkogu otsusele nõukogu eesistumise teostamise kohta) (11) II lisas sätestatud üksikasjalikule korrale eesistujad nendele nõukogu ettevalmistavatele organitele, mille eesistujaks on kõrge esindaja esindaja, sealhulgas ka poliitika- ja julgeolekukomitee eesistuja.
5. Kõrget esindajat ja Euroopa välisteenistust abistavad vajaduse korral nõukogu peasekretariaat ja komisjoni asjaomased talitused. Euroopa välisteenistus, nõukogu peasekretariaat ja komisjoni asjaomased talitused võivad sel eesmärgil sõlmida teenistuste tasandil kokkuleppeid.
Artikkel 5
Liidu delegatsioonid
1. Delegatsiooni avamise või sulgemise otsuse võtab vastu kõrge esindaja, tehes seda kokkuleppel nõukogu ja komisjoniga.
2. Liidu delegatsioon allub delegatsiooni juhile.
Delegatsiooni kõik töötajad, olenemata staatusest, alluvad delegatsiooni juhile, kes juhib delegatsiooni kogu tegevust. Delegatsiooni juhil on kõrge esindaja ees aruandekohustus seoses delegatsiooni töö üldise juhtimise ja liidu kõigi meetmete koordineerimise tagamisega.
Delegatsiooni töötajateks on Euroopa välisteenistuse töötajad ning komisjoni töötajad, kui see on asjakohane, et täita liidu eelarvet ja viia ellu liidu poliitikaid, mis ei kuulu Euroopa välisteenistuse pädevusse.
3. Delegatsiooni juht saab kõrgelt esindajalt ja Euroopa välisteenistuselt juhiseid ning vastutab nende täitmise eest.
Valdkondades, kus komisjon kasutab talle aluslepingutega antud volitusi, võib ka komisjon kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 221 lõikega 2 anda delegatsioonidele juhiseid, mida täidetakse delegatsiooni juhi üldisel vastutusel.
4. Delegatsiooni juht haldab kooskõlas finantsmäärusega tegevuskulusid, mis seonduvad komisjoni poolt edasi delegeeritud, asjaomases kolmandas riigis läbiviidavate liidu projektidega.
5. Euroopa välisteenistuse tegevpeasekretär hindab korrapäraselt iga delegatsiooni tegevust; hindamine hõlmab finants- ja haldusauditite teostamist. Euroopa välisteenistuse tegevpeasekretär võib sel eesmärgil taotleda komisjoni asjaomaste talituste abi. Lisaks Euroopa välisteenistuse siseselt võetavatele meetmetele täidab OLAF oma volitusi, eelkõige võttes vastavalt määrusele (EÜ) nr 1073/1999 pettusevastaseid meetmeid.
6. Kõrge esindaja sõlmib vajalikud kokkulepped vastuvõtjariigi, rahvusvahelise organisatsiooni või asjaomase kolmanda riigiga. Eelkõige võtab kõrge esindaja vajalikke meetmeid, tagamaks et vastuvõtjariigid kohaldavad liidu delegatsioonide, nende töötajate ja vara suhtes privileege ja immuniteete, mis on samaväärsed nendega, millele on osutatud 18. aprilli 1961. aasta diplomaatiliste suhete Viini konventsioonis.
7. Liidu delegatsioonidel on suutlikkus täita teiste liidu institutsioonide, eelkõige Euroopa Parlamendi vajadusi, kasutades selleks oma kontakte rahvusvaheliste organisatsioonide ja kolmandate riikidega, mille juurde delegatsioonid on akrediteeritud.
8. Delegatsiooni juhil on volitused esindada liitu riigis, mille juurde delegatsioon on akrediteeritud, eelkõige sõlmida lepinguid ning olla kohtus hagejaks või kostjaks.
9. Liidu delegatsioonid teevad tihedat koostööd ja jagavad teavet liikmesriikide diplomaatiliste teenistustega.
10. Liidu delegatsioonid osutavad kooskõlas ELi lepingu artikli 35 kolmanda lõiguga ja liikmesriikide vastava taotluse korral liikmesriikidele abi diplomaatiliste suhete korraldamisel ja kolmandates riikides liidu kodanikele konsulaarkaitse tagamisel, kulutamata selleks täiendavaid ressursse.
Artikkel 6
Töötajad
1. Kohaldatakse käesolevat artiklit, välja arvatud lõiget 3, ilma et see mõjutaks Euroopa ühenduste ametnike personalieeskirju (edaspidi „personalieeskirjad”) ja Euroopa ühenduste muude teenistujate teenistustingimusi (edaspidi „muude teenistujate teenistustingimused”), sealhulgas kõnealustes eeskirjades vastavalt ELi toimimise lepingu artiklile 336 tehtud muudatusi nende kohandamiseks Euroopa välisteenistuse vajadustega.
2. Euroopa välisteenistuses töötavad Euroopa Liidu ametnikud ja muud teenistujad, sealhulgas liikmesriikide diplomaatiliste teenistuste töötajad, kes on tööle võetud ajutiste teenistujatena.
Euroopa välisteenistuse töötajate suhtes kohaldatakse personalieeskirju ja muude teenistujate teenistustingimusi.
3. Vajaduse korral võib Euroopa välisteenistus erandjuhtudel kasutada piiratud arvul spetsialiseerunud lähetatud riiklikke eksperte.
Kõrge esindaja võtab vastu eeskirjad, mis on samaväärsed nendega, mis on sätestatud nõukogu 16. juuni 2003. aasta otsuses 2003/479/EÜ (mis käsitleb nõukogu peasekretariaati lähetatud ekspertide ja sõjaväelaste suhtes kohaldatavaid eeskirju), (12) mille kohaselt antakse lähetatud riiklikud eksperdid Euroopa välisteenistuse käsutusse, et viimane saaks kasutada ekspertide eriteadmisi.
4. Euroopa välisteenistuse töötajad täidavad oma kohustusi ja tegutsevad ainult liidu huve silmas pidades. Ilma et see piiraks artikli 2 lõike 1 kolmanda taande, artikli 2 lõike 2 ja artikli 5 lõike 3 kohaldamist, ei küsi Euroopa välisteenistuse töötajad ega võta vastu juhiseid üheltki Euroopa välisteenistuse väliselt valitsuselt, asutuselt, organisatsioonilt või isikult ega üheltki organilt või isikult peale kõrge esindaja. Vastavalt personalieeskirjade artikli 11 teisele lõigule ei võta Euroopa välisteenistuse töötajad vastu mingit tasu üheltki Euroopa välisteenistuse väliselt allikalt.
5. Kõrgel esindajal on personalieeskirjadega ametisse nimetavale ametiisikule ja muude teenistujate teenistustingimustega lepinguid sõlmivale ametiisikule antud volitused ning ta võib neid volitusi Euroopa välisteenistuse siseselt delegeerida.
6. Euroopa välisteenistusse töölevõtmisel tuginetakse kandidaatide saavutustele, tagades samal ajal kohase geograafilise ja soolise tasakaalu. Euroopa välisteenistuse isikkoosseisus peaksid olema märkimisväärselt esindatud kõigi liikmesriikide kodanikud. Seda küsimust käsitleb ka artikli 13 lõikes 3 ette nähtud läbivaatamine, hõlmates sealhulgas vajaduse korral ettepanekuid täiendavateks erimeetmeteks võimaliku ebavõrdsuse vähendamise eesmärgil.
7. Euroopa Liidu ametnikel ja liikmesriikide diplomaatilistest teenistustest pärit ajutistel teenistujatel on samad õigused ja kohustused ning neid koheldakse võrdselt, eelkõige seoses nende õigusega asuda mis tahes ametikohale võrdsetel tingimustel. Euroopa Liidu ametnike ja liikmesriikide diplomaatilistest teenistustest pärit ajutiste teenistujate vahel ei tehta vahet ülesannete jagamisel, mis seonduvad Euroopa välisteenistuse kõigi tegevusvaldkondade ja elluviidavate poliitikatega. Vastavalt finantsmääruse sätetele toetavad liikmesriigid liitu nende rahaliste kohustuste täitmise tagamisel, mis tulenevad liikmesriikide diplomaatilistest teenistustest pärit Euroopa välisteenistuse ajutiste teenistujate vastutusest finantsmääruse artikli 66 kohaselt.
8. Kõrge esindaja kehtestab korra Euroopa välisteenistuse töötajate valimiseks, mis viiakse läbi saavutustel põhineva läbipaistva menetluse alusel, eesmärgiga võtta tööle võimalikult pädevad, tõhusad ja ausad töötajad, tagades samal ajal kohase geograafilise ja soolise tasakaalu ning kõikide liikmesriikide kodanike märkimisväärse esindatuse Euroopa välisteenistuses. Euroopa välisteenistuse vabade ametikohtade täitmiseks läbiviidavas töölevõtmise menetluses osalevad liikmesriikide, nõukogu peasekretariaadi ja komisjoni esindajad.
9. Euroopa välisteenistuse täiskoosseisuni jõudmisel peaksid lõike 2 esimeses lõigus osutatud liikmesriikidest pärit töötajad moodustama vähemalt ühe kolmandiku Euroopa välisteenistuse AD-tasandi töötajate koguarvust. Samamoodi peaksid liidu püsiametnikud, sealhulgas liikmesriikide diplomaatilistest teenistustest pärit töötajad, kes on saanud personalieeskirjade sätete kohaselt liidu püsiametnikeks, moodustama vähemalt 60 % Euroopa välisteenistuse AD-tasandi töötajate koguarvust. Kõrge esindaja esitab igal aastal Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande Euroopa välisteenistuse ametikohtade täitmise kohta.
10. Kõrge esindaja kehtestab töötajate liikuvuse eeskirjad, tagamaks Euroopa välisteenistuse töötajate suure liikuvuse. Artikli 4 lõike 3 punkti a kolmandas taandes osutatud töötajate suhtes kohaldatakse üksikasjalikku erikorda. Põhimõtteliselt peaksid kõik Euroopa välisteenistuse töötajad korrapäraselt töötama liidu delegatsioonides. Kõrge esindaja kehtestab sellekohased eeskirjad.
11. Liikmesriigid annavad oma siseriiklike õigusaktide kohaldatavate sätete kohaselt tagatise oma ametnikele, kellest on saanud Euroopa välisteenistuse ajutised teenistujad, et pärast nende teenistusaja lõppemist Euroopa välisteenistuses ennistatakse nad kohe tööle. Kõnealune teenistusaeg ei tohi vastavalt muude teenistujate teenistustingimuste artikli 50b sätetele ületada kaheksat aastat, välja arvatud juhul, kui seda pikendatakse erandlikel asjaoludel ja teenistuse huvides kuni kahe aasta võrra.
Euroopa välisteenistuses töötavatel liidu ametnikel on õigus kandideerida oma päritoluinstitutsiooni ametikohale samadel tingimustel kõnealuses institutsioonis töötavate taotlejatega.
12. Võetakse meetmeid, et võimaldada Euroopa välisteenistuse töötajatele nõuetekohast ühtset koolitust, tuginedes eelkõige olemasolevatele riigisisestele ning liidu tavadele ja struktuuridele. Kõrge esindaja võtab sel eesmärgil asjakohaseid meetmeid ühe aasta jooksul pärast käesoleva otsuse jõustumist.
Artikkel 7
Töötajaid puudutavad üleminekusätted
1. Lisas loetletud nõukogu peasekretariaadi ja komisjoni asjaomased talitused ja ülesanded viiakse üle Euroopa välisteenistusse. Lisas loetletud talitustes töötavad või ülesandeid täitvad ametnikud ja ajutised teenistujad viiakse üle Euroopa välisteenistusse. See hõlmab mutatis mutandis sellistes talitustes töötavaid või ülesandeid täitvaid lepingulisi ja kohalikke töötajaid. Kõnealustes talitustes töötavad või ülesandeid täitvad lähetatud riiklikud eksperdid viiakse lähetava liikmesriigi asutuste nõusolekul samuti üle Euroopa välisteenistuse alluvusse.
Kõnealune üleviimine jõustub 1. jaanuaril 2011.
Nende üleviimisel Euroopa välisteenistusse määrab kõrge esindaja vastavalt personalieeskirjadele iga ametniku tema tegevusüksuse ametikohale, mis vastab kõnealuse ametniku palgaastmele.
2. Euroopa välisteenistusse üleviidavate ametikohtade osas käesoleva otsuse jõustumise kuupäeval käimasolevad töötajate töölevõtmise menetlused jäävad kehtima: kõnealuseid menetlusi jätkatakse ja need viiakse lõpule kõrge esindaja järelevalve all ning kooskõlas asjaomaste töökuulutuste ning personalieeskirjade ja muude teenistujate teenistustingimuste kohaldatavate eeskirjadega.
Artikkel 8
Eelarve
1. Euroopa Liidu üldeelarve Euroopa välisteenistust käsitleva osa eelarvevahendite käsutaja ülesanded delegeeritakse vastavalt finantsmääruse artiklile 59. Kõrge esindaja kehtestab sise-eeskirjad halduskulude eelarveridade haldamiseks. Tegevuskulud jäävad komisjoni eelarveossa.
2. Euroopa välisteenistus teostab oma volitusi kooskõlas Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatava finantsmäärusega talle eraldatud assigneeringute piires.
3. Euroopa välisteenistuse halduskulude kalkulatsiooni koostamisel konsulteerib kõrge esindaja arengupoliitika eest vastutava voliniku ja naabruspoliitika eest vastutava volinikuga nende vastutusalasse kuuluvates küsimustes.
4. Vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 314 lõikele 1 koostab Euroopa välisteenistus oma järgmise eelarveaasta kulude kalkulatsiooni. Komisjon koondab need kalkulatsioonid eelarveprojekti, mis võib sisaldada erinevaid kalkulatsioone. Komisjon võib eelarveprojekti muuta, nagu on sätestatud ELi toimimise lepingu artikli 314 lõikes 2.
5. Eelarve läbipaistvuse tagamiseks liidu välistegevuse valdkonnas edastab komisjon eelarvepädevale institutsioonile koos Euroopa Liidu üldeelarve projektiga töödokumendi, milles esitatakse tervikuna kõik liidu välistegevusega seotud kulud.
6. Euroopa välisteenistuse suhtes kohaldatakse eelarve täitmise heakskiitmise menetlust, mis on sätestatud ELi toimimise lepingu artiklis 319 ja finantsmääruse artiklites 145-147. Euroopa välisteenistus teeb sellega seoses täielikku koostööd heakskiidu andmise menetluses osalevate institutsioonidega ning annab vajaduse korral täiendavat teavet, sealhulgas osaleb asjakohaste organite koosolekutel.
Artikkel 9
Välistegevuse vahendid ja programmitöö
1. Liidu väliskoostööprogrammide haldamine kuulub komisjoni vastutusalasse, ilma et see mõjutaks komisjoni ja Euroopa välisteenistuse vastavaid ülesandeid programmitöös, nagu on sätestatud järgnevates lõigetes.
2. Kõrge esindaja tagab liidu välistegevuse üldise poliitilise koordineerimise, tagades selle ühtsuse, järjepidevuse ja tõhususe eelkõige järgmiste välisabi rahastamisvahendite abil:
-
arengukoostöö rahastamisvahend (13),
-
Euroopa Arengufond (14),
-
demokraatia ja inimõiguste Euroopa rahastamisvahend (15),
-
Euroopa naabruspoliitika ja partnerlusinstrument (16),
-
tööstusriikidega tehtava koostöö rahastamisvahend (17),
-
tuumaohutusalase koostöö rahastamisvahend (18),
-
stabiliseerimisvahend seoses abiga, mis on ette nähtud määruse (EÜ) nr 1717/2006 (19) artikliga 4.
3. Eelkõige panustab Euroopa välisteenistus lõikes 2 osutatud rahastamisvahendite programmide koostamise ja haldamise tsüklisse, võttes aluseks neis sätestatud poliitilised eesmärgid. Euroopa välisteenistus vastutab programmide koostamise tsükli strateegilisi ja mitmeaastaseid aspekte käsitlevate järgmiste komisjoni otsuste ettevalmistamise eest:
i)
riikide eraldised, mille abil määratakse kindlaks iga piirkonna rahastamispakett tulenevalt mitmeaastases finantsraamistikus sätestatud esialgsest summade jaotusest. Iga piirkonna puhul reserveeritakse osa rahastamisest piirkondlike kavade läbiviimiseks;
ii)
riiklikud ja piirkondlikud strateegiadokumendid;
iii)
riiklikud ja piirkondlikud sihtprogrammid.
Kooskõlas artikliga 3 teevad kõrge esindaja ja Euroopa välisteenistus lõikes 2 osutatud rahastamisvahendite kogu programmide koostamise, kavandamise ja rakendamise tsükli jooksul koostööd komisjoni asjaomaste liikmete ja talitustega, ilma et see piiraks artikli 1 lõike 3 kohaldamist. Kõik otsuste ettepanekud valmistatakse ette komisjoni menetlusi järgides ja esitatakse komisjonile vastuvõtmiseks.
4. Euroopa Arengufondi ja arengukoostöö rahastamisvahendi osas valmistavad Euroopa välisteenistuse ja komisjoni asjaomased talitused kõik ettepanekud ette ühiselt, sealhulgas ka ettepanekud alusaktide ja lõikes 3 osutatud programmitöö dokumentide muutmiseks, tehes seda arengupoliitika eest vastutava voliniku vastutusel, misjärel ettepanek esitatakse ühiselt kõrge esindajaga komisjonile vastuvõtmiseks.
Temaatilised programmid (välja arvatud demokraatia ja inimõiguste Euroopa rahastamisvahendi, tuumaohutusalase koostöö rahastamisvahendi ning stabiliseerimisvahendi selle osa, millele on osutatud lõike 2 seitsmendas taandes) valmistab ette vastav komisjoni talitus arengupoliitika eest vastutava voliniku juhendamisel ja need esitatakse volinike kolleegiumile kõrge esindaja ja muude asjaomaste volinike nõusolekul.
5. Euroopa naabruspoliitika ja partnerlusinstrumendi osas valmistavad Euroopa välisteenistuse ja komisjoni asjaomased talitused kõik ettepanekud ette ühiselt, sealhulgas ka ettepanekud alusaktide ja lõikes 3 osutatud programmitöö dokumentide muutmiseks, tehes seda naabruspoliitika eest vastutava voliniku vastutusel, misjärel ettepanek esitatakse ühiselt kõrge esindajaga komisjonile vastuvõtmiseks.
6. Ühise välis- ja julgeolekupoliitika eelarve, stabiliseerimisvahendi (välja arvatud lõike 2 seitsmendas taandes osutatud osa), tööstusriikidega tehtava koostöö rahastamisvahendi, teavitamise ja avaliku diplomaatia ning valimiste vaatlusmissioonide raames toimuva tegevuse eest vastutab kõrge esindaja / Euroopa välisteenistus. Komisjon vastutab sellise tegevuse rahastamise eest kõrge esindaja kui komisjoni asepresidendi alluvuses. Rahastamise eest vastutav komisjoni talitus paikneb Euroopa välisteenistusega samas asukohas.
Artikkel 10
Julgeolek
1. Pärast konsulteerimist nõukogu 19. märtsi 2001. aasta otsuse 2001/264/EÜ (millega võetakse vastu nõukogu julgeolekueeskirjad) (20) lisa II osa I jaos osutatud komiteega teeb kõrge esindaja otsuse Euroopa välisteenistuse julgeolekueeskirjade kohta ning võtab kõik asjakohased meetmed tagamaks, et Euroopa välisteenistus haldab tõhusalt tema töötajate, füüsilise vara ja teabega seotud riske ning täidab sellega seoses oma vastutuskohustust ja kohustusi. Kõnealused eeskirjad kehtivad kõigi Euroopa välisteenistuse töötajate ning kõigi liidu delegatsioonide töötajate suhtes, olenemata nende haldusseisundist või päritolust.
2. Kuni lõikes 1 osutatud otsuse tegemiseni:
-
kohaldab Euroopa välisteenistus salastatud teabe kaitse osas otsuse 2001/264/EÜ lisas sätestatud julgeolekumeetmeid;
-
kohaldab Euroopa välisteenistus muude julgeolekuküsimuste osas komisjoni kodukorra (21) asjaomases lisas sätestatud turvasätteid.
3. Euroopa välisteenistusel on osakond, mis vastutab julgeolekuküsimuste eest ja mida abistavad liikmesriikide asjaomased teenistused.
4. Kõrge esindaja võtab kõik vajalikud meetmed Euroopa välisteenistuse julgeolekueeskirjade rakendamiseks, eelkõige seoses salastatud teabe kaitsega ning meetmetega, mis tuleb võtta juhul, kui Euroopa välisteenistuse töötajad ei täida julgeolekueeskirju. Sel eesmärgil küsib Euroopa välisteenistus nõu nõukogu peasekretariaadi julgeolekubüroolt ning komisjoni ja liikmesriikide asjaomastelt teenistustelt.
Artikkel 11
Juurdepääs dokumentidele ja arhiividele ning andmekaitse
1. Euroopa välisteenistus kohaldab eeskirju, mis on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2001. aasta määruses (EÜ) nr 1049/2001 (üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele) (22). Kõrge esindaja teeb otsuse Euroopa välisteenistuse vastavate rakenduseeskirjade kohta.
2. Euroopa välisteenistuse tegevpeasekretär haldab teenistuse arhiivi. Nõukogu peasekretariaadist ja komisjonist välisteenistusse üle viidud talituste asjaomased arhiivid viiakse üle Euroopa välisteenistuse arhiivi.
3. Euroopa välisteenistus kaitseb füüsilisi isikuid seoses nende isikuandmete töötlemisega vastavalt eeskirjadele, mis on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2000. aasta määruses (EÜ) nr 45/2001 (üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ühenduse institutsioonides ja asutustes ning selliste andmete vaba liikumise kohta) (23). Kõrge esindaja teeb otsuse Euroopa välisteenistuse vastavate rakenduseeskirjade kohta.
Artikkel 12
Kinnisvara
1. Nõukogu peasekretariaat ja komisjoni asjakohased talitused võtavad kõik vajalikud meetmed, et artiklis 7 osutatud üleviimisega saaks kaasneda Euroopa välisteenistuse toimimiseks vajalike nõukogu ja komisjoni hoonete üleandmine.
2. Kõrge esindaja ning vastavalt nõukogu peasekretariaat ja komisjon otsustavad ühiselt Euroopa välisteenistuse keskasutusele ja liidu delegatsioonidele kinnisvara üleandmise tingimused.
Artikkel 13
Üldised ja lõppsätted
1. Kõrge esindaja, nõukogu, komisjon ja liikmesriigid vastutavad käesoleva otsuse rakendamise eest ning võtavad sel eesmärgil kõik vajalikud meetmed.
2. Kõrge esindaja esitab Euroopa Parlamendile, nõukogule ja komisjonile aruande Euroopa välisteenistuse toimimise kohta hiljemalt 2011. aasta lõpus. Nimetatud aruanne hõlmab eelkõige artikli 5 lõigete 3 ja 10 ning artikli 9 rakendamist.
3. Hiljemalt 2013. aasta keskpaigaks vaatab kõrge esindaja Euroopa välisteenistuse korralduse ja toimimise läbi, käsitledes muu hulgas artikli 6 lõigete 6, 8 ja 11 rakendamist. Nimetatud läbivaatamisega kaasneb vajaduse korral asjaomaste ettepanekute esitamine käesoleva otsuse muutmiseks. Sellisel juhul muudab nõukogu vastavalt ELi lepingu artikli 27 lõikele 3 käesolevat otsust läbivaatamise tulemustest lähtuvalt hiljemalt 2014. aasta alguses.
4. Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval. Finantshaldust ja töölevõtmist käsitlevad otsuse sätted hakkavad kehtima pärast seda, kui personalieeskirjades, muude teenistujate teenistustingimustes ja finantsmääruses on tehtud vajalikud muudatused ning on vastu võetud paranduseelarve. Sujuva ülemineku tagamiseks lepivad kõrge esindaja, nõukogu peasekretariaat ja komisjon kokku vajalikus korras ning konsulteerivad liikmesriikidega.
5. Ühe kuu jooksul käesoleva otsuse jõustumisest esitab kõrge esindaja komisjonile Euroopa välisteenistuse tulude ja kulude prognoosi, sealhulgas ametikohtade loetelu, mille põhjal saab komisjon koostada paranduseelarve projekti.
6. Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.
Brüssel, 26. juuli 2010