РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 13 юли 2011 година
относно държавна помощ SA.28903 (C 12/10) (ex N 389/09) приведена в действие от България в полза на „Русе индъстри“
(нотифицирано под номер C(2011) 4903)
(Само текстът на български език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2012/706/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, алинея 1 от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като прикани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените по-горе разпоредби (1),
като има предвид, че:
I ПРОЦЕДУРА
(1)
На 30 юни 2009 г. българските власти уведомиха Комисията за мярка за преструктуриране в полза на „Русе индъстри“ АД (по-нататък „Русе индъстри“ или „дружеството“) под формата на разсрочване и отсрочване на публично задължение в размер на 9,85 млн. EUR.
(2)
На 28 юли 2009 г. до българските власти беше изпратен подробен въпросник. На 24 август 2009 г. България отговори частично и в същото писмо поиска удължаване на срока, което беше разрешено с писмо от 28 август 2009 г. На 30 септември 2009 г. България предостави още информация. На 27 ноември 2009 г. Комисията поиска още пояснения, които България предостави на 15 декември 2009 г. На 20 декември 2009 г. още веднъж беше разрешено удължаване на срока за попълване на липсващата информация. На 17 февруари 2010 г. България предостави още информация.
(3)
С писмо от 14 април 2010 г. Комисията уведоми България за решението си да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (2) („ДФЕС“) относно тази помощ.
(4)
Решението на Комисията да открие процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (3).
(5)
Комисията не получи мнения от заинтересованите страни.
(6)
България изпрати коментари във връзка с решението на Комисията за откриване на процедура по член 108, параграф 2 от ДФЕС с писмо от 10 май 2010 г., изпратено до Комисията и регистрирано от нея на 17 юни 2010 г. На 17 юни 2010 г. българските власти предоставиха допълнителна информация.
(7)
На 29 октомври 2010 г. Комисията изпрати допълнително искане за информация, на което българските власти отговориха с писмо от 12 ноември 2010 г., изпратено до Комисията и регистрирано от нея на 23 ноември 2010 г., и с писмо от 3 декември 2010 г., изпратено до Комисията и регистрирано от нея на 6 декември 2010 г.
(8)
На 11 ноември 2010 г. българските власти започнаха производство по несъстоятелност срещу дружеството.
(9)
С писмо от 14 юни 2010 г., изпратено до Комисията на 23 ноември 2010 г., българските власти оттеглиха своето уведомление от 30 юни 2009 г.
II ОПИСАНИЕ
(10)
Получател на мярката за помощ е „Русе индъстри“. Дружеството (с предишно име „Русенска корабостроителница“ (4)) е създадено през 1991 г. със седалище в Русе, България, което е регион, допустим за помощ съгласно член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС. Дружеството е приватизирано през април 1999 г., като 80 % от неговите акции са продадени на германското дружество Rousse Beteiligungsgesellschaft mbH.
(11)
„Русе индъстри“ е активно в производството и ремонта на метални структури, както и в производството на кранове, кораби и морски съоръжения (5). През 2009 г. дружеството е имало 196 служители.
(12)
Във финансово отношение се наблюдава постоянна тенденция на спад в оборота на дружеството и увеличаващи се загуби за период от няколко години преди уведомлението, както е посочено в таблицата по-долу. През 2008 г. дружеството регистрира отрицателна оперативна печалба и отрицателен паричен поток.
Таблица 1
Годишен стокооборот и печалба на „Русе индъстри“
в млн. BGN (6)
2005
2006
2007
2008
годишен стокооборот
76 239
65 086
17 963
7 035
печалба преди облагане
(2 091)
1 977
(827)
(3 924)
(13)
Към момента на уведомлението „Русе индъстри“ дължи 9,85 млн. EUR на българската държава.
(14)
Дългът произлиза от споразумения за заеми (7), датиращи от 1996 г. и 1997 г., между Държавен фонд за реконструкция и развитие и „Русенска корабостроителница“ относно главница, която по онова време е възлизала на 8,45 млн. USD.
(15)
През април 1999 г. е сключено споразумение („Разсрочване 1999 г.“) с Министерството на финансите (по-нататък „МФ“), което е поело исковете на Държавния фонд за реконструкция и развитие, съгласно което споразумение 8 млн. USD от гореописания дълг плюс натрупаната лихва се превалутират (8) в EUR и Rousse Beteiligungsgesellschaft mbH се ангажира да изплати тази сума между 1 декември 2000 г. и 30 юни 2006 г. при условията на разсрочено плащане.
(16)
На 21 май 2001 г. МФ и „Русе индъстри“ сключват друго споразумение, с което пълното възстановяване на задължението на дружеството към държавата (9), плюс натрупаните лихви, се отлага до 30 септември 2015 г., с гратисен период (през който се изплащат само лихвите без главницата) до 31 март 2006 г. („Разсрочване 2001 г.“).
(17)
Според разсрочването от 2001 г. цялото задължение е както следва: главницата става 7,97 млн. EUR, а лихвите (натрупани до 1 април 1999 г.) 2 млн. EUR. Според това споразумение по главницата се начислява годишна лихва от 1 %, а наказателна годишна лихва от 3 % се начислява върху просрочените суми (т.е. в случай че дружеството закъснее с плащането).
(18)
През септември 2005 г. точно преди края на гратисния период получателят иска ново предоговаряне на задълженията си (в допълнение към споразумението от 2001 г.). През декември 2006 г. българската Комисия за защита на конкуренцията намира искането за неоснователно съгласно българския закон за държавните помощи. „Русе индъстри“ обжалва решението на Комисията за защита на конкуренцията пред Върховния административен съд, който отхвърля жалбата през юли 2007 г. Следващо обжалване на това решение също е отхвърлено. Въпреки това държавата не се е опитала да изиска по законов път просрочената сума в съответствие с разсрочването от 2001 г.
(19)
През юли 2008 г. получателят е предложил да плати доброволно 1 млн. EUR от просрочените суми на два равни транша. Спроед това предложение първият транш е трябвало да бъде платен до октомври 2008 г., а вторият до февруари 2009 г. Когато „Русе индъстри“ не е платило нито един от тези таншове, държавата - по искане на дружеството, е удължила два пъти срока на първия транш съответно до декември 2008 г. и до януари 2009 г.
(20)
След като обещаните от „Русе индъстри“ плащания не са осъществени, през февруари 2009 г. българските власти изпращат напомняне за плащане. Допълнително напомняне за плащане на просрочените суми е изпратено през април и два пъти през юни 2010 г. Въпреки това държавата не успява да изиска по законов път задължението, което не е било изплатено съгласно разсрочването от 2001 г.
(21)
С писмо от 4 юни 2009 г.„Русе индъстри“ отново поиска от българските власти да разсрочат задължението му към държавата до 2019 г. с гратисен период до 2012 г. След това искане и в съответствие с член 108, параграф 3 от ДФЕС България изпрати уведомление за планираното разсрочване на задължението като помощ за преструктуриране.
(22)
С писмо от 28 юни 2010 г.„Русе индъстри“ отново предложи на държавата да изплати оставащите задължения съгласно споразуменията за плащане от разсрочването от 2001 г. През юли 2010 г. дружеството се ангажира да покрие всички просрочени и неизплатени суми на два равни транша: първия до края на юли 2010 г. и втория до края на август 2010 г. Въпреки това дружеството не успя да изпълни това споразумение.
(23)
Според информацията, предоставена от българските власти, до края на 2010 г. получателят е платил 1 млн. EUR от общата дължима сума съгласно разсрочването от 2001 г. В края на 2010 г. неизплатеното и просрочено задължение спрямо общата дължима сума възлиза на 3,7 млн. EUR.
(24)
От кореспонденцията между „Русе индъстри“ и българските власти личи, че българските власти са изпратили няколко напомняния за плащане за дължимата неизплатена сума. Въпреки че получателят е изразил желание или доброволно е предложил изплащане, на практика той никога не е върнал цялата оставаща сума според разсрочването от 2001 г. Освен напомнянията няма доказателства, че българските власти са предприели някакви стъпки за изискване по законов път на своите вземания.
(25)
Що се отнася до главницата, „Русе индъстри“ не е платило посочените суми (10) и затова не е спазило шестмесечната схема за разсрочване. Освен това обикновената лихва е плащана само до юли 2008 г.
(26)
Що се отнася до наказателната лихва, българските власти посочиха, че договорно определените 3 % (вж. параграф (3) по-горе) са начислени върху дължимите траншове от 2006 г. насам, когато дружеството е трябвало да започне да изплаща траншовете. Тези наказателни лихви са плащани от „Русе индъстри“ само между август 2006 г. и юли 2008 г. От юли 2008 г. дружеството не е плащало начислената наказателна лихва.
(27)
На 3 ноември 2010 г. българските власти направиха официално искане за плащане. Към момента на това искане просроченото задължение възлизаше на 3,7 млн. EUR (от които 3,4 млн. EUR главница, 151 000 EUR лихви и 140 000 EUR наказателни лихви).
(28)
Към момента на искането получателят е изплатил общо 1 млн. EUR, дължими съгласно разсрочването от 2001 г. (от които 245 000 EUR главница, 705 000 EUR лихви и 50 000 EUR наказателни лихви). Последното реално плащане, което „Русе индъстри“ е направило, датира от 11 юли 2008 г.
(29)
След искането и след като дружеството не е изпълнило своите задължения, националните органи започнаха процедура по несъстоятелност срещу получателя на 11 ноември 2010 г. (т.е. девет години след разсрочването от 2001 г., което е над 4 години след края на гратисния период и над 2 години от последното плащане от страна на „Русе индъстри“).
(30)
На 11 ноември 2010 г. българските власти започнаха процедура по несъстоятелност срещу получателя.
III РЕШЕНИЕТО ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРА НА ПРОЦЕДУРА ПО ЧЛЕН 108, ПАРАГРАФ 2 ОТ ДФЕС
(31)
Както е посочено по-горе (вж. параграф (21)), през юни 2009 г. получателят подаде ново искане за разсрочване на задължението според разсрочването от 2001 г. Това планирано разсрочване бе мярката, за която на 30 юни 2009 г. бе изпратено уведомление до Комисията за помощ за преструктуриране.
(32)
Според уведомлението планът би спомогнал за изплащането на задължението от 9,85 млн. EUR за срок от 10 години (т.е. до 2019 г.), с гратисен период до 30 юни 2012 г.
(33)
България бе на мнение, че планираната мярка е съвместима с вътрешния пазар въз основа на Съобщението на Комисията за Насоки на Общността за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение (11) като помощ за преструктуриране.
(34)
Комисията имаше съмнения по отношение на съвместимостта на помощта, за която бе изпратено уведомление. Съответно на 14 април 2010 г. Комисията започна процедурата, посочена в член 108, параграф 2 от ДФЕС.
(35)
Освен това, решението за откриване на процедура по член 108, параграф 2 от ДФЕС повдигна съмнения за това дали фактът, че в миналото от дружеството не са изискани по законовия ред просрочените задължения съгласно споразумението за разсрочване от 2001 г., може да представлява допълнителна държавна помощ.
(36)
Българските власти оттеглиха това уведомление на 23 ноември 2010 г., поради което официалното разследване за мярката стана безпредметно.
IV МНЕНИЯ НА БЪЛГАРИЯ ОТНОСНО РЕШЕНИЕТО ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРА ПО ЧЛЕН 108, ПАРАГРАФ 2 ОТ ДФЕС
(37)
Що се отнася до въздържането от изискване по законов път на дълга, България само заяви, че държавата е действала като частен инвеститор в условията на пазарна икономика, което максимизира шансовете за събиране на нейния дълг, като позволява доброволно плащане. България не е предоставила подробни аргументи в тази връзка.
V ОЦЕНКА
(38)
България оттегли уведомлението за разсрочването на задължението на „Русе индъстри“ към държавата през ноември 2010 г. В резултат официалната процедура по разследване относно помощта за преструктуриране, за която е изпратено уведомление, стана безпредметна съгласно член 8, параграф 2 от Регламент № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (12).
(39)
Разглежданата мярка е въздържането от изискване по законов път на плащане на дълга в съответствие с разсрочването от 2001 г.
(40)
Що се отнася до присъединяването на България към ЕС и следователно до въпроса дали въздържането от изискване на дълга от 1 януари 2007 г. потенциално представлява нова помощ по смисъла на член 1, буква д) от Процедурния регламент, Комисията отбелязва, че неплащането от страна на получателя на сумите, дължими съгласно разсрочването от 2001 г., и липсата на държавни действия е довело до промени в общия риск за държавата според разсрочването от 2001 г. Това увеличение на задължението на държавата (т.е. въздържането от изпълнение) води до последици след датата на присъединяване и следователно мярката трябва да се разглежда като приложима след присъединяването, което означава, че тя представлява нова държавна помощ.
(41)
Трябва да се отбележи също, че тази мярка, за която не е изпратено уведомление, не е включена в допълнението към приложение V към Акта за присъединяване на България (13). По-специално тя не е била а) нито приведена в действие преди 31 декември 1994 г., б) нито включена в допълнението към приложение V и в) нито включена във временния механизъм, приложен във връзка с присъединяването.
(42)
В този контекст Комисията допълнително ще прецени дали въздържането от изискване по законов ред на дълга от 1 януари 2007 г. представлява нова помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(43)
Съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез държавни ресурси под каквато и да е форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставянето в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на определени стоки е несъвместима с вътрешния пазар.
(44)
Мярката е финансирана с държавни ресурси - тъй като води до пропуснати приходи за държавата - и решенията на МФ се считат за преки решения на държавата.
(45)
Въздържането от изискване по законов ред на дълга също засяга „Русе индъстри“ индивидуално и поради това е селективно.
(46)
В допълнение, „Русе индъстри“ е предприятие, произвеждащо стоки, които се търгуват свободно в Съюза. Затова Комисията смята, че е изпълнено условието за засягане на конкуренцията и търговията в Съюза.
(47)
Комисията следва допълнително да прецени дали мярката под формата на въздържане от изискване на дълга предоставя предимство на дружеството, което то не би могло да получи иначе на пазара.
(48)
Както е обяснено по-горе, задължението датира от 1996-97 г. и вече два пъти е било разсрочвано (през 1999 г. и 2001 г.). Що се отнася до въздържането от изискване на дълга съгласно разсрочването от 2001 г., както и неизпълнението на задълженията на дружеството, никой частен кредитор не би имал поведение като това на българската държава. В действителност от наличната информация следва, че не са предприети конкретни стъпки за изискване на дълга от 30 март 2006 г., когато гратисният период е изтекъл и първите траншове от главницата са станали дължими, но не са били платени. Освен това, финансовото положение на дружеството е било слабо (вж. таблица 1 по-горе), тъй като се наблюдава спад в стокооборота и увеличаване на загубите и няма перспективи дружеството отново да стане печелившо. Освен това трябва да се отбележи, че макар част от дълга (1,13 млн. BGN (14)) да е гарантиран с обезпечения (15), българските власти не са предприели никакви стъпки за изискване по законов ред на тази част от дълга.
(49)
В действителност, българските власти не предоставиха никакви обяснения затова защо схемата за разсрочване не е изпълнена по законов ред и не обясниха своето твърдение, че изчакването на доброволното плащане (в контекста на отрицателната кредитна история на дружеството) би максимизирало техния шанс за събиране на дълга.
(50)
При подобни обстоятелства частен кредитор би изискал по законов ред изпълнението на споразумението. Затова неспазването на разсрочването от 2001 г. и въздържането на България от изискване на дълга по законов ред е предоставя предимство на „Русе индъстри“.
(51)
Въз основа на горепосоченото Комисията смята, че въздържането от изискване на дълга към държавата в полза на „Русе индъстри“ представлява нова помощ, считано от 1 януари 2007 г. по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(52)
По отношение на евентуалната съвместимост следва да се отбележи, че България не е представила никакви аргументи в тази връзка.
(53)
Дори ако „Русе индъстри“ се приеме официално за дружество в затруднение по смисъла на Съобщението на Комисията за Насоки на Общността държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение, критериите за съвместима помощ за оздравяване и преструктуриране не са изпълнени. По-специално що се отнася до помощта за оздравяване, не е доказано, че мярката ще е ограничена до необходимия минимум, че ще се предостави на основание на сериозни социални трудности и няма да предизвика нежелан ефект на разпространение в други държави-членки. Освен това нейният срок е над 6 месеца. Що се отнася до помощта за преструктуриране, при липсата на план за преструктуриране възстановяването на жизнеспособността в дългосрочен план не е доказано. Освен това не е демонстрирано, че помощта ще бъде минимална и ще се избягва ненужното нарушаване на конкуренцията.
(54)
Дружеството се намира в подпомаган район съгласно член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС и като такова то е допустимо за регионална помощ съгласно Насоките за национална регионална помощ за 2007-2013 г. (16) (по-нататък: НРП). Въпреки това мярката не съответства на НРП. По-специално, що се отнася до евентуалната оперативна помощ, тази помощ не улеснява развитието на никакви дейности или икономически области и не е ограничена във времето, не е намаляваща или пропорционална на това, което е нужно за преодоляване на специфични икономически недостатъци.
(55)
Няма други мотиви за съвместимост, които могат да се приложат. Следователно помощта е неправомерна и несъвместима в ДФЕС.
(56)
В съответствие с ДФЕС и установената практика на Съда Комисията е компетентна да реши, че въпросната държава трябва да отмени или да измени помощта (17), когато Комисията установи, че помощта е несъвместима с вътрешния пазар. Съдът също така нееднократно е постановявал, че задължението на дадена държава да отмени помощ, счетена от Комисията за несъвместима с общия пазар, цели да възстанови съществувалото преди това положение (18). В този контекст Съдът постанови, че целта е постигната, когато получателят е изплатил сумите, предоставени чрез неправомерна помощ, като така се е отказал от преимуществото, което е имал над конкурентите си на пазара, и ситуацията от преди плащането на помощта е възстановена (19).
(57)
Следвайки тази съдебна практика, член 14 от Регламент (ЕО) № 659/99 на Съвета постановява, че „когато са взети отрицателни решения в случаи с неправомерна помощ, Комисията решава съответната държава-членка да вземе всички необходими мерки за възстановяване на помощта от получателя“.
(58)
Следователно, предвид факта, че въпросната мярка трябва да се счита за неправомерна и несъвместима, сумата на помощта трябва да бъде върната, за да бъде възстановена ситуацията на пазара от преди плащането на помощта. Затова възстановяването трябва да се приложи от момента, в който е възникнало предимство за получателя, т.е. когато помощта е предоставена на разположение на получателя, и ще бъдат наложени лихви за възстановяване до момента на ефективното възстановяване.
(59)
Несъвместимият елемент на помощ на мярката се изчислява като дължимата и неизплатена сума според разсрочването от 2001 г., от 1 януари 2007 г. до 11 ноември 2010 г., когато България е регистрирала вземането си в производството по несъстоятелност. По това време просрочената сума възлиза на 3,7 млн. EUR. Точната сума за възстановяване и лихвата, която ще бъде приложена към тази сума, трябва да бъдат изчислени от България. Направените плащания, различни от сумите, платени съгласно споразумението, могат да бъдат приспаднати от сумата за възстановяване на неправомерната и несъвместима помощ.
VI ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(60)
Първо, Комисията отбелязва, че България оттегли уведомлението относно разсрочването на дълга от 9,85 млн. EUR, като по този начин официалната процедура по разследване стана безпредметна.
(61)
Второ, Комисията заключава, че въздържането от изискване на дълга към държавата от 1 януари 2007 г. представлява нова държавна помощ в полза на „Русе индъстри“ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(62)
Тъй като тази държавна помощ е неправомерна и несъвместима, тя трябва да бъде върната от получателя.
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Комисията реши да закрие официалната процедура по разследване по член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз относно разсрочването на дълга от 9,85 млн. EUR, за което е изпратено уведомление, като отбелязва, че България оттегли своето уведомление.
Член 2
Държавната помощ, неправомерно предоставена от България в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз в полза на „Русе индъстри“ чрез въздържане от изискване на плащането на задължението към държавата от 1 януари 2007 г., е несъвместима с вътрешния пазар.
Член 3
1. България трябва да си възстанови от получателя помощта, посочена в член 2.
2. Сумите, които подлежат на възстановяване, носят лихва за периода от 1 януари 2007 г. до тяхното пълно възстановяване.
3. Лихвата се изчислява с натрупване в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004 Комисията (20).
Член 4
1. Възстановяването на помощта, посочена в член 2, е незабавно и ефективно.
2. България предприема мерки за това, че настоящото решение ще бъде изпълнено в срок от четири месеца от датата на уведомяване на него.
Член 5
1. В срок от два месеца от уведомяването за настоящото решение България предоставя следната информация на Комисията:
а)
общата сума (главница и лихви по възстановяването), която ще бъда възстановена от получателя;
б)
подробно описание на вече предприетите и планираните мерки за изпълнение на настоящото решение;
в)
документи, които доказват, че на получателя е било наредено да върне помощта.
2. България информира Комисията за напредъка по националните мерки, предприети за прилагане на настоящото решение до приключването на възстановяването на помощта, посочена в член 2. При обикновено искане от Комисията България изпраща незабавно информация за вече взетите и планираните мерки с цел спазването на това решение. Тя също предоставя подробна информация относно размера на помощта и лихвата по възстановяване, които вече са възстановени от получателя.
Член 6
Адресат на настоящото решение е България.
Съставено в Брюксел на 13 юли 2011 година.
KOMISJONI OTSUS,
13. juuli 2011,
mis käsitleb riigiabi SA.28903 (C 12/10) (ex N 389/09), mida Bulgaaria andis äriühingule Ruse Industry
(teatavaks tehtud numbri K(2011) 4903 all)
(Ainult bulgaariakeelne tekst on autentne)
(EMPs kohaldatav tekst)
(2012/706/EL)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 108 lõike 2 esimest lõiku,
võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, eriti selle artikli 62 lõike 1 punkti a,
olles kutsunud huvitatud isikuid üles esitama märkusi vastavalt eespool nimetatud sätetele (1)
ning arvestades järgmist:
I. MENETLUS
(1)
30. juunil 2009 teatasid Bulgaaria ametiasutused komisjonile Ruse Industry AD (edaspidi „Ruse Industry” või „äriühing”) jaoks mõeldud ümberkorraldusmeetmest, mis seisnes riigile võlgnetava 9,85 miljoni euro suuruse summa maksetähtaja pikendamises ja maksegraafiku muutmises.
(2)
Üksikasjalik teabenõue saadeti Bulgaaria ametiasutustele 28. juulil 2009. Bulgaaria vastas osaliselt 24. augustil 2009 ja palus samas kirjas tähtaega pikendada; seda võimaldati 28. augusti 2009. aasta kirjaga. Bulgaaria esitas lisateavet 30. septembril 2009. Komisjon palus täiendavat selgitust 27. novembril 2009 ja Bulgaaria vastas 15. detsembril 2009. 20. detsembril 2009 pikendati taas tähtaega puuduva teabe esitamiseks. Bulgaaria esitas lisateavet 17. veebruaril 2010.
(3)
Komisjon teavitas 14. aprilli 2010. aasta kirjaga Bulgaariat, et otsustas algatada abi suhtes Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping”) (2) artikli 108 lõikes 2 sätestatud menetluse.
(4)
Komisjoni otsus algatada menetlus avaldati Euroopa Liidu Teatajas (3).
(5)
Komisjon ei saanud üheltki huvitatud isikult märkusi.
(6)
Bulgaaria esitas märkused komisjoni menetluse algatamise otsuse kohta 10. mai 2010. aasta kirjaga, mis on komisjonile saadetud ja komisjonis registreeritud 17. juunil 2010. 7. juunil 2010 esitasid Bulgaaria ametiasutused veel teavet.
(7)
Komisjon saatis 29. oktoobril 2010 täiendava teabenõude, millele Bulgaaria ametiasutused vastasid 12. novembri 2010. aasta kirjaga, mis on komisjonile saadetud ja komisjonis registreeritud 23. novembril 2010, ning 3. detsembri 2010. aasta kirjaga, mis on komisjonile saadetud ja komisjonis registreeritud 6. detsembril 2010.
(8)
11. novembril 2010 esitasid Bulgaaria ametiasutused äriühingu vastu pankrotiavalduse.
(9)
14. juuni 2010. aasta kirjaga, mis on komisjonile saadetud 23. novembril 2010, võtsid Bulgaaria ametiasutused oma 30. juuni 2009. aasta teate tagasi.
II. KIRJELDUS
(10)
Selle abimeetme puhul on abisaaja Ruse Industry. Äriühing (esialgne nimi Ruse Shipyard) (4) asutati 1991. aastal ning see asub Bulgaarias Ruses, piirkonnas, mis on ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti a alusel abikõlblik. Äriühing erastati 1999. aasta aprillis, mil 80 % tema aktsiatest müüdi Saksamaa ettevõttele Rousse Beteiligungsgesellschaft mbH.
(11)
Ruse Industry tegeleb metallkonstruktsioonide tootmise ja remondi ning kraanade, laevade ja laevavarustuse tootmisega (5). 2009. aastal oli äriühingul 196 töötajat.
(12)
Äriühingu finantsseisu iseloomustas pidev käibe kahanemise ja kahjumi kasvamise suundumus mitme aasta vältel enne teatamist, nagu on osutatud alltoodud tabelis. 2008. aastal oli äriühingul negatiivne põhitegevuskasum ja negatiivne kassavoog.
Tabel 1
Ruse Industry aastakäive ja kasum
Miljonit Bulgaaria leevi (6)
2005
2006
2007
2008
Aastakäive
76 239
65 086
17 963
7 035
Kasum enne maksustamist
(2 091)
1 977
(827)
(3 924)
(13)
Teatamise ajal võlgnes Ruse Industry Bulgaaria riigile 9,85 miljonit eurot.
(14)
Võlg tuleneb Riigi Ülesehitus- ja Arengufondi ning Ruse Shipyardi vahelistest 1996. ja 1997. aasta laenulepingutest, (7) mille järgi oli laenu põhiosa sel ajal 8,45 miljonit USA dollarit.
(15)
1999. aasta aprillis sõlmiti leping (edaspidi „1999. aasta muudetud maksegraafik”) rahandusministeeriumiga, kes võttis Riigi Rekonstruktsiooni- ja Arengufondi nõuded üle; lepingu kohaselt arvestati eeltoodud võlast 8 miljonit USA dollarit koos kogunenud intressiga eurodesse ümber (8) ning Rousse Beteiligungsgesellschaft mbH kohustus tasuma selle summa muudetud tagasimaksegraafiku alusel ajavahemikus 1. detsembrist 2000 kuni 30. juunini 2006.
(16)
21. mail 2001 sõlmisid rahandusministeerium ja Ruse Industry järgmise lepingu, mille alusel lükati äriühingu poolt riigile võlgnetava summa (9) ja kogunenud intressi maksetähtaeg edasi 30. septembrini 2015, kohaldades 31. märtsini 2006 maksepuhkust (mille jooksul tasutakse üksnes intressi, mitte põhiosa) (edaspidi „2001. aasta muudetud maksegraafik”).
(17)
2001. aasta muudetud maksegraafiku järgi koosnes kogu võlg 7,97 miljoni euro suurusest põhiosast ja 2 miljoni euro suurusest intressist (kogunenud kuni 1. aprillini 1999). Selle lepingu alusel arvestati põhiosalt aastaintressi 1 % ja viivist aastas 3 % tähtajaks tasumata summadelt (st kui äriühing hilines tagasimaksetega).
(18)
2005. aasta septembris, vahetult enne maksepuhkuse lõppu, palus abisaaja koostada riigile võlgnetava summa jaoks uue maksegraafiku (lisaks 2001. aasta lepingule). 2006. aasta detsembris otsustas Bulgaaria konkurentsikomisjon, et seda taotlust ei saa Bulgaaria riigiabiseaduse kohaselt rahuldada. Ruse Industry esitas konkurentsikomisjoni otsuse peale riigi halduskohtule kaebuse, mis lükati 2007. aasta juulis tagasi. Ka järgmine kaebus selle otsuse peale lükati tagasi. Sellest hoolimata ei püüdnud riik tähtajaks tasumata võlga 2001. aasta muudetud maksegraafiku järgi tõhusalt sisse nõuda.
(19)
2008. aasta juulis avaldas abisaaja vabatahtlikult soovi tasuda tähtajaks tasumata summast üks miljon eurot kahe võrdse osamaksena. Selle pakkumise kohaselt tuli esimene osamakse tasuda 2008. aasta oktoobriks ja teine 2009. aasta veebruariks. Kui Ruse Industry jättis need mõlemad tasumata, pikendas riik äriühingu taotlusel kaks korda esimese osamakse tähtaega, kõigepealt 2008. aasta detsembrini ja seejärel 2009. aasta jaanuarini.
(20)
Kui Ruse Industry lubatud tagasimakseid ei teinud, saatsid Bulgaaria ametiasutused 2009. aasta veebruaris tasumise kohta meeldetuletuse. Tähtajaks tasumata summade tagasimaksmise kohta saadeti meeldetuletused ka 2010. aasta aprillis ja kaks korda juunis. Sellegipoolest ei nõudnud riik võlga, mida polnud 2001. aasta muudetud maksegraafiku kohaselt tagasi makstud, tõhusalt sisse.
(21)
4. juuni 2009. aasta kirjaga palus Ruse Industry Bulgaaria ametiasutustel riigile võlgnetava summa maksegraafikut taas kuni 2019. aastani pikendada, kohaldades maksepuhkust 2012. aastani. Selle taotluse alusel ja kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 108 lõikega 3 teatas Bulgaaria kavandatavast võla maksegraafiku muutmisest kui ümberkorraldamisabist.
(22)
28. juuni 2010. aasta kirjaga avaldas Ruse Industry veel kord riigile soovi tasuda oma täitmata kohustused vastavalt 2001. aasta muudetud maksegraafikus ette nähtud tagasimaksekorrale. 2010. aasta juulis kohustus äriühing tasuma kõik tähtajaks tasumata summad kahe võrdse osamaksena: esimene osamakse 2010. aasta juuli lõpuks ja teine 2010. aasta augusti lõpuks. Ent äriühing ei suutnud sellest kokkuleppest kinni pidada.
(23)
Vastavalt Bulgaaria ametiasutuste esitatud teabele oli abisaaja kogu summast, mis tuli 2001. aasta muudetud maksegraafiku alusel tasuda, 2010. aasta lõpuks tagasi maksnud üks miljon eurot. 2010. aasta lõpus moodustas tähtaja ületanud võlg kogu võlgnetavast summast 3,7 miljonit eurot.
(24)
Ruse Industry ja Bulgaaria ametiasutuste kirjavahetus näitab, et Bulgaaria ametiasutused saatsid maksmata summade tasumise kohta mitu meeldetuletust. Ehkki abisaaja väljendas valmisolekut või avaldas vabatahtlikult soovi tagasimakseid teha, ei tasunud ta tegelikult kunagi 2001. aasta muudetud maksegraafiku alusel tasumisele kuuluvaid summasid täies ulatuses. Peale meeldetuletuste ei ole tõendeid, et Bulgaaria ametiasutused oleksid astunud mingeid samme oma nõuete tõhusaks jõustamiseks.
(25)
Mis puudutab põhiosa, siis Ruse Industry ei tasunud ettenähtud summasid (10) ega järginud seega pooleaastast tagasimaksegraafikut. Lisaks tasuti tavaintressi üksnes 2008. aasta juulini.
(26)
Viivise kohta märkisid Bulgaaria ametiasutused, et osamaksetelt, mis tuli tasuda, nõuti lepinguga ettenähtud 3 % (vt põhjendust 17 eespool) alates 2006. aastast, mil äriühing oleks pidanud hakkama neid tagasi maksma. Seda viivist tasus Ruse üksnes 2006. aasta augustist 2008. aasta juulini. Alates 2008. aasta juulist ei tasunud äriühing nõutavat viivist.
(27)
3. novembril 2010 esitasid Bulgaaria ametiasutused ametliku tagasimaksenõude. Selle nõude esitamise ajal oli tähtajaks tasumata võlg kokku 3,7 miljonit eurot (mille hulka kuulus põhiosa 3,4 miljonit eurot, intress 151 000 eurot ja viivis 140 000 eurot).
(28)
Nõude esitamise ajaks oli abisaaja maksnud 2001. aasta muudetud maksegraafiku alusel tagasi üks miljon eurot (mille hulka kuulus põhiosa 245 000 eurot, intress 705 000 eurot ja viivis 50 000 eurot). Ruse Industry tegi viimase tegeliku tagasimakse 11. juulil 2008.
(29)
Pärast nõuet ja seda, kui äriühing ei täitnud oma kohustusi, esitasid riigi ametiasutused 11. novembril 2010 abisaaja vastu pankrotiavalduse; see toimus üheksa aastat pärast 2001. aasta muudetud maksegraafiku koostamist, rohkem kui neli aastat pärast maksepuhkuse lõppu ja rohkem kui kaks aastat pärast Ruse Industry viimast makset.
(30)
11. novembril 2010 esitasid Bulgaaria ametiasutused äriühingu vastu pankrotiavalduse.
III. MENETLUSE ALGATAMISE OTSUS
(31)
Nagu eespool märgitud (vt põhjendust 21), esitas abisaaja 2009. aasta juunis uue taotluse, et muuta 2001. aasta lepingu alusel tasumata võla maksegraafikut. See kavandatav maksegraafiku muutmine oli meede, millest teatati 30. juunil 2009 komisjonile kui ümberkorraldamisabist.
(32)
Teate kohaselt oleks selle kavaga ette nähtud 9,85 miljoni euro suuruse võla tagasimaksmine kümne aasta jooksul (s.o kuni 2019. aastani) maksepuhkusega 30. juunini 2012.
(33)
Bulgaaria oli seisukohal, et kavandatav meede on siseturuga kokkusobiv kui ümberkorraldamisabi vastavalt komisjoni teatisele „Ühenduse suunised raskustes olevate äriühingute päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antava riigiabi kohta” (11).
(34)
Komisjonil oli teatatud abi kokkusobivuse suhtes kahtlusi. Seega algatas ta 14. aprillil 2010 ELi toimimise lepingu artikli 108 lõikes 2 sätestatud menetluse.
(35)
Peale selle tekkisid seoses menetluse algatamise otsusega küsimused, kas äriühingu tähtajaks täitmata, 2001. aasta muudetud maksegraafiku kokkuleppele vastavate kohustuste varasem sisse nõudmata jätmine võib moodustada edaspidi riigiabi.
(36)
Bulgaaria ametiasutused võtsid oma teate 23. novembril 2010 tagasi, muutes teatatud meetme ametliku uurimise seega tarbetuks.
IV. BULGAARIA MÄRKUSED MENETLUSE ALGATAMISE OTSUSE KOHTA
(37)
Mis puudutab võla sisse nõudmata jätmist, siis kinnitab Bulgaaria üksnes, et riik käitus turumajanduse tingimustes tegutseva erainvestori moodi, suurendades võimalusi oma võlga tagasi saada sellega, et võimaldas vabatahtlikku tagasimaksmist. Bulgaaria ei esitanud selle kohta ühtegi üksikasjalikku argumenti.
V. HINDAMINE
(38)
Bulgaaria võttis teate Ruse Industry riigile võlgnetava summa maksegraafiku muutmise kohta 2010. aasta novembris tagasi. Selle tulemusena muutus teatatud ümberkorraldamisabi ametlik uurimine nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määruse nr 659/1999 (millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks) (12) artikli 8 lõike 2 kohaselt tarbetuks.
(39)
Hinnatav meede on võla sisse nõudmata jätmine vastavalt 2001. aasta muudetud maksegraafikule.
(40)
Arvestades Bulgaaria ühinemist ELiga ning seega seda, kas võla sisse nõudmata jätmine 1. jaanuari 2007. aasta seisuga võib olla uus abi määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 1 punkti c tähenduses, märgib komisjon, et 2001. aasta muudetud maksegraafiku alusel ette nähtud summade tasumata jätmine abisaaja poolt ja riigi tegevusetus põhjustasid riigi koguriski muutumise seoses 2001. aasta muudetud maksegraafikuga. Selle riigile võlgnetava summa suurenemisega (st tagasi nõudmata jätmine) kaasnevad tagajärjed pärast ühinemiskuupäeva, seepärast tuleb meedet käsitada kohaldatavana pärast ühinemist ja järelikult lugeda see uueks riigiabiks.
(41)
Samuti tuleb märkida, et teatamata jäetud meede ei kuulunud Bulgaaria ühinemisakti V lisa (13) liite alla. Täpsemalt öeldes ei olnud see a) jõustatud enne 31. detsembrit 1994, b) loetletud V lisa liites ega c) hõlmatud vahemehhanismiga, mida kohaldati seoses ühinemisega.
(42)
Seda arvestades hindab komisjon allpool, kas võla sisse nõudmata jätmine alates 1. jaanuarist 2007 on uus abi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.
(43)
ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kohaselt on igasugune liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, siseturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust.
(44)
Meedet rahastatakse riigi ressurssidest, sest selle tulemus on riigi ilmajäämine tulust, ja rahandusministeeriumi otsuseid võib pidada otse riigi tehtud otsusteks.
(45)
Samuti puudutab võla sisse nõudmata jätmine Ruse Industryt eraldi ja on iseenesest valikuline.
(46)
Lisaks on Ruse Industry ettevõte, mis toodab kaupa, millega kaubeldakse liidus vabalt. Seega leiab komisjon, et liidusisese konkurentsi ja kaubanduse tingimus on täidetud.
(47)
Komisjon peab ka hindama, kas meede, mis kujutab endast võla sisse nõudmata jätmist, annab äriühingule eelise, mida see poleks muidu suutnud turul saada.
(48)
Nagu eespool selgitatud, pärineb võlg aastatest 1996-1997 ja selle maksegraafikut on juba kaks korda muudetud (1999. ja 2001. aastal). Mis puudutab võla sisse nõudmata jätmist 2001. aasta muudetud maksegraafiku alusel ning äriühingu varasemat kohustuste täitmata jätmist, ei oleks ükski erasektori võlausaldaja käitunud nii nagu Bulgaaria riik. Kättesaadav teave kinnitab tõepoolest, et alates 30. märtsist 2006, kui maksepuhkus lõppes ja saabus põhiosa esimeste osamaksete tasumise tähtaeg, aga neid ei tasutud, ei võetud võla sissenõudmiseks konkreetseid meetmeid. Pealegi oli äriühingu finantsseis nõrk (vt tabelit 1 eespool), sest tema käive kahanes ja kahjum kasvas ning puudus väljavaade, et äriühing muutub taas kasumlikuks. Peale selle tuleb märkida, et isegi kui osa võlast (1,13 miljonit Bulgaaria leevi) (14) oli kaetud tagatisega, (15) ei astunud Bulgaaria ametiasutused mingeid samme ka selle võlaosa sissenõudmiseks.
(49)
Bulgaaria ametiasutused ei esitanud tegelikult mingeid põhjendusi selle kohta, miks tagasimaksegraafikut ei jõustatud, ega põhjendanud oma väidet, et vabatahtliku tagasimaksmise ootamine (arvestades äriühingu varasemat võla tasumata jätmist) oleks suurendanud nende võimalust võlg sisse nõuda.
(50)
Sarnases olukorras oleks erasektori võlausaldaja otsustanud lepingu jõustada. Seepärast annab asjaolu, et 2001. aasta muudetud maksegraafikut ei järgitud ja Bulgaaria jättis võla sisse nõudmata, Ruse Industryle eelise.
(51)
Eeltoodu põhjal leiab komisjon, et Ruse Industry poolt riigile võlgnetava summa sisse nõudmata jätmine alates 1. jaanuarist 2007 on uus abi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.
(52)
Mis puudutab meetme võimalikku kokkusobivust, siis tuleb märkida, et Bulgaaria ei esitanud selle kohta mingeid argumente.
(53)
Isegi kui Ruse Industry kvalifitseerub ametlikult raskustes olevaks äriühinguks ühenduse suuniste (raskustes olevate äriühingute päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antava riigiabi kohta) tähenduses, ei ole kokkusobiva päästmis- või ümberkorraldamisabi kriteeriumid täidetud. Täpsemalt öeldes ei ole päästmisabi puhul näidatud, et meede piirdub vajaliku miinimumiga, on põhjendatud tõsiste sotsiaalsete raskustega ega ei tekita lubamatut kahjulikku kõrvalmõju teistele liikmesriikidele. Lisaks ületab see kuut kuud. Ümberkorraldamisabi seisukohast ei ole ümberkorraldamiskava puudumisel pikaajalise elujõulisuse taastamine tõendatud. Samuti ei ole näidatud, et abi oleks piirdunud miinimumiga ja oleks välditud põhjendamatuid konkurentsimoonutusi.
(54)
Äriühing asub abistatavas piirkonnas ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti a tähenduses ja on iseenesest regionaalabi kõlblik vastavalt regionaalabi suunistele aastateks 2007-2013 (16). Ent meede ei vasta ka nendele suunistele. Mis puudutab võimalikku tegevusabi, siis ei hõlbusta see abi ühegi tegevusvaldkonna ega majanduspiirkonna arengut ega ole ajaliselt piiratud, järk-järgult vähenev ega proportsionaalne sellega, mida on vaja teatavate majanduslike puuduste leevendamiseks.
(55)
Ühtki muud kokkusobivuse põhjendust ei saa kohaldada. Seepärast on abi ebaseaduslik ja ELi toimimise lepinguga kokkusobimatu.
(56)
Vastavalt ELi toimimise lepingule ja Euroopa Kohtu väljakujunenud kohtupraktikale on komisjon pädev otsustama, et asjaomane riik peab abi andmise lõpetama või seda muutma, kui on leitud, et abi on siseturuga kokkusobimatu (17). Samuti on Euroopa Kohus korduvalt sedastanud, et riigi kohustus lõpetada sellise abi andmine, mida komisjon peab siseturuga kokkusobimatuks, on kehtestatud selleks, et taastada eelnev olukord (18). Sellega seoses on Euroopa Kohus leidnud, et kõnealune eesmärk on saavutatud, kui abisaaja on ebaseadusliku abina saadud summad tagasi maksnud ja seega loobunud eelistest, mis tal turul konkurentide ees oli, ja on taastatud abi andmisele eelnenud olukord (19).
(57)
Eelnimetatud kohtupraktikat järgides on nõukogu määruse (EÜ) nr 659/99 artiklis 14 sätestatud, et „[k]ui ebaseadusliku abi korral tehakse negatiivne otsus, nõuab komisjon, et kõnealune liikmesriik peab võtma kõik vajalikud meetmed, et abisaajalt abi tagasi saada”.
(58)
Võttes arvesse, et kõnealust meedet käsitatakse ebaseadusliku ja kokkusobimatu abina, tuleb abi summad seega tagasi nõuda, et taastada enne abi andmist turul valitsenud olukord. Abi tuleks seega tagasi nõuda alates ajast, mil abisaaja sai eelise, st ajast, mil abi läks abisaaja käsutusse, ja samuti tuleb abisaajal maksta intressi kuni abi tagasimaksmiseni.
(59)
Kokkusobimatu abi osakaal meetmetest arvutatakse tasumisele kuuluva ja tasumata summana vastavalt 2001. aasta muudetud maksegraafikule alates 1. jaanuarist 2007 kuni 11. novembrini 2010, mil Bulgaaria registreeris oma nõude pankrotimenetluses. Sel ajal oli tähtajaks tasumata summa 3,7 miljonit eurot. Täpse tagastatava summa, sealhulgas sellelt arvestatud intressi, peab arvutama Bulgaaria. Muud maksed peale lepingu alusel makstavate summade võib sellest summast, mis tuleb ebaseadusliku ja kokkusobimatu abina tagastada, maha arvata.
VI. JÄRELDUS
(60)
Esiteks märgib komisjon, et Bulgaaria võttis teate 9,85 miljoni euro suuruse teatatud võla maksegraafiku muutmise kohta tagasi, mistõttu ametlik uurimismenetlus selle meetme suhtes muutus tarbetuks.
(61)
Teiseks järeldab komisjon, et riigile võlgnetava summa sisse nõudmata jätmine alates 1. jaanuarist 2007 on Ruse Industryle antav uus abi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.
(62)
Et see riigiabi on ebaseaduslik ja kokkusobimatu, tuleb see abisaajalt tagasi nõuda,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Komisjon on otsustanud lõpetada ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 2 alusel ametliku uurimismenetluse 9,85 miljoni euro suuruse teatatud võla muudetud maksegraafiku suhtes, märkides, et Bulgaaria on oma teate tagasi võtnud.
Artikkel 2
Riigiabi, mida Bulgaaria andis ELi toimimise lepingu artikli 108 lõiget 3 rikkudes ebaseaduslikult Ruse Industryle, kui jättis riigile võlgnetava summa alates 1. jaanuarist 2007 sisse nõudmata, on siseturuga kokkusobimatu.
Artikkel 3
1. Bulgaaria nõuab artiklis 2 nimetatud abi abisaajalt tagasi.
2. Tagasinõutavatelt summadelt arvestatakse intressi alates 1. jaanuarist 2007 kuni nende täieliku tagasisaamiseni.
3. Intressi arvutatakse liitintressina kooskõlas Komisjoni määruse (EÜ) nr 794/2004 (20) V peatükiga.
Artikkel 4
1. Artiklis 2 nimetatud abi nõutakse tagasi viivitamata ja tõhusalt.
2. Bulgaaria tagab käesoleva otsuse rakendamise nelja kuu jooksul pärast otsuse teatavakstegemise kuupäeva.
Artikkel 5
1. Kahe kuu jooksul pärast käesoleva otsuse teatavakstegemist esitab Bulgaaria komisjonile järgmise teabe:
a)
abisaajalt tagasi nõutav kogusumma (põhisumma ja intress);
b)
käesoleva otsuse täitmiseks juba võetud ja kavandatavate meetmete üksikasjalik kirjeldus;
c)
dokumendid, mis kinnitavad, et abisaajale on antud korraldus abi tagasi maksta.
2. Bulgaaria teavitab komisjoni käesoleva otsuse täitmiseks võetud riiklike meetmete rakendamisest, kuni artiklis 2 osutatud abi on lõplikult tagasi makstud. Bulgaaria esitab komisjoni taotlusel viivitamata teabe käesoleva otsuse täitmiseks juba võetud ja kavandatavate meetmete kohta. Ta esitab ka üksikasjalikud andmed abisaajalt juba tagasi saadud abisummade ja intressi kohta.
Artikkel 6
Käesolev otsus on adresseeritud Bulgaaria Vabariigile.
Brüssel, 13. juuli 2011