РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 225/2012 НА КОМИСИЯТА
от 15 март 2012 година
за изменение на приложение II към Регламент (ЕО) № 183/2005 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на одобряването на предприятия, които пускат на пазара за употреба като фуражи продукти, получени от растителни масла и смесени мазнини, и по отношение на специфичните изисквания във връзка с производството, складирането, транспорта и проверката за диоксини на масла, мазнини и продукти, получени от тях
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 183/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 12 януари 2005 г. за определяне на изискванията за хигиена на фуражите (1), и по-специално член 27, букви б) и е) от него,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 183/2005 се определят общи правила за хигиената на фуражите, условията и мерките за гарантиране спазването на условията за обработка с цел ограничаване до минимум и контролиране на потенциалните рискове. Предприятията за фураж трябва да бъдат регистрирани или одобрени от компетентния орган. Освен това операторите в сектора на фуражите надолу по фуражната верига са длъжни да получават фуражи само от предприятия, които са регистрирани или одобрени.
(2)
С Регламент (ЕО) № 767/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно пускането на пазара и употребата на фуражи (2) се изисква фуражите, предлагани на пазара, да бъдат безопасни и при етикетирането им изрично да бъде посочен съответният вид фураж. Освен това в Регламент (ЕС) № 575/2011 на Комисията от 16 юни 2011 г. относно Каталога на фуражните суровини (3) са включени подробни описания на специфичните фуражни суровини, които да бъдат използвани за целите на етикетирането.
(3)
Комбинацията от тези изисквания следва да гарантира проследяемост и високо ниво на защита на потребителите по цялата фуражна и хранителна верига.
(4)
Официалните проверки и проверките, извършени от операторите в сектора на фуражите, показаха, че някои масла и мазнини и продукти, получавани от тях, които не са предназначени за употреба като фуражи, са били използвани като фуражни суровини, в резултат на което в получените фуражи са превишени максимално допустимите граници за диоксин, определени в Директива 2002/32/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 май 2002 г. относно нежеланите вещества в храните за животни (4). В резултат на това храната, получавана от животни, хранени със замърсен фураж, може да представлява риск за общественото здраве. Освен това изтеглянето на замърсените фуражи и храни от пазара може да доведе до финансови загуби.
(5)
За да се подобри хигиената на фуражите и без да се засяга компетентността на държавите-членки, така както е определена в член 10, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 183/2005, предприятията, които обработват допълнително сурови растителни масла, произвеждат продукти, получени от масла от растителен произход, и смесват мазнини, следва да бъдат обект на одобрение в съответствие с посочения регламент, в случай че тези продукти са предназначени за употреба във фуражи.
(6)
Следва да се установят специфични изисквания за производството, етикетирането, складирането и транспорта на посочените фуражни суровини, за да се вземе предвид опитът, натрупан от прилагането на системи, основани на анализ на риска и контрола на критичните точки (HACCP).
(7)
Засиленият мониторинг на диоксина би допринесъл за установяването на случаи на неспазване и за прилагането на законодателството в областта на фуражите. Необходимо е да се предвиди задължение за операторите в сектора на фуражите да изследват мазнините, маслата и продуктите, получени от тях, за диоксин и диоксиноподобни полихлорирани бифенили, за да се намали рискът от навлизане на замърсени продукти в хранителната верига и следователно да се подкрепи стратегията за намаляване на излагането на гражданите на ЕС на действието на диоксина. Рискът от замърсяване с диоксин следва да бъде основата за въвеждането на план за мониторинг. Операторите в сектора на фуражите носят отговорността за пускане на пазара на безопасни фуражи. Поради това разходите за анализ следва да бъдат изцяло поети от тях. Подробните разпоредби относно вземането на проби и анализа, които не са включени в настоящия регламент, следва да останат компетентност на държавите-членки. Освен това държавите-членки се насърчават да се съсредоточат върху проверките на операторите в сектора на фуражите, за които не се извършва мониторинг на диоксина, но които получават посочените по-горе продукти.
(8)
Задължителната система за мониторинг, основана на риска, не трябва да засяга задължението на операторите в сектора на фуражите да спазват изискванията на законодателството на Съюза в областта на хигиената на фуражите. Тя трябва да бъде интегрирана в добрите практики в областта на хигиената и в системата, основана на HACCP. Това следва да се провери от компетентния орган в контекста на одобряването на оператора в сектора на фуражите. При редовното преразглеждане от страна на оператора на неговата собствена оценка на риска следва да бъдат отчетени констатациите от мониторинга на диоксина.
(9)
С оглед подобряване на прозрачността лабораториите, които извършват анализи за диоксини, следва да бъдат задължени да докладват резултатите, при които са надвишени максимално допустимите граници, предвидени в Директива 2002/32/ЕО, не само на оператора в сектора на фуражите, но и на компетентния орган. Това задължение не освобождава оператора в сектора на фуражите от задължението му да информира компетентния орган.
(10)
За да се провери ефективността на разпоредбите относно задължителния мониторинг на диоксина и неговото интегриране в системата НАССР на оператора в сектора на фуражите, следва да се предвиди извършването на преглед след две години.
(11)
Следва да се предвиди достатъчно време, за да се позволи на компетентните органи и на операторите в сектора на фуражите да приведат дейностите си в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент.
(12)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и нито Европейският парламент, нито Съветът възразиха срещу тях,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложение II към Регламент (ЕО) № 183/2005 се изменя в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 16 септември 2012 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 15 март 2012 година.
KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr 225/2012,
15. märts 2012,
millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 183/2005 II lisa nende ettevõtete tunnustamise osas, mis viivad turule söödana kasutatavaid taimeõlidest ja segarasvadest saadud tooteid, ning õlide, rasvade ja nendest saadud toodete tootmise, ladustamise ja transpordiga ning nende dioksiinisisalduse kontrollimisega seotud erinõuete osas
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. jaanuari 2005. aasta määrust (EÜ) nr 183/2005, millega kehtestatakse söödahügieeni nõuded, (1) eriti selle artikli 27 punkte b ja f,
ning arvestades järgmist:
(1)
Määruses (EÜ) nr 183/2005 on sätestatud üldised söödahügieenialased eeskirjad, tingimused ja kord, et tagada selliste nõuete järgimine töötlemisel, millega minimeeritakse ja kontrollitakse võimalikke ohte. Söödakäitlemisettevõtted peavad olema pädeva asutuse juures registreeritud või pädeva asutuse poolt tunnustatud. Söödaahela järgmistel etappidel tegutsevad söödakäitlemisettevõtted peavad sööta hankima üksnes registreeritud või tunnustatud ettevõtetest.
(2)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta määruse (EÜ) nr 767/2009 (sööda turuleviimise ja kasutamise kohta) (2) kohaselt võib turule viia ainult sööta, mis on ohutu ja mille märgistusel on selgelt nimetatud sööda tüüp. 16. juuni 2011. aasta komisjoni määruses (EL) nr 575/2011 (söödamaterjalide kataloogi kohta) (3) on märgistamise eesmärgil esitatud konkreetsete söödamaterjalide üksikasjalikud kirjeldused.
(3)
Nende nõuete koosmõju peaks tagama jälgitavuse ja tarbijakaitse kõrge taseme kogu sööda- ja toiduahelas.
(4)
Ametlike kontrollide ja söödakäitlejate tehtud kontrollide tulemusena on selgunud, et teatavaid õlisid, rasvu ja nendest saadud tooteid, mis ei ole mõeldud söödana kasutamiseks, on söödamaterjalina kasutatud ning seetõttu on söötade dioksiinisisaldus ületanud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. mai 2002. aasta direktiivis 2002/32/EÜ (loomatoidus leiduvate soovimatute ainete kohta) (4) sätestatud piirnormi. Saastunud söödaga toidetud loomadest saadud toiduained võivad seepärast ohustada inimeste tervist. Saastunud sööda ja toidu turult kõrvaldamine võib lisaks kaasa tuua rahalise kahju.
(5)
Söödahügieeni parandamiseks ning ilma et see piiraks liikmesriikide pädevust vastavalt määruse (EÜ) nr 183/2005 artikli 10 lõikele 2, peaksid ettevõtted, mis töötlevad eelnevalt töötlemata taimeõlisid, valmistavad taimsetest õlidest saadud tooteid ja segavad rasvu, saama selle määruse kohase tunnustuse, kui kõnealused tooted on mõeldud kasutamiseks söödana.
(6)
Tuleks sätestada nende söödamaterjalide tootmise, märgistamise, ladustamise ja transpordi erinõuded, et võtta arvesse ohuanalüüsi ja kriitiliste kontrollipunktide süsteemi (HACCP) rakendamisel saadud kogemusi.
(7)
Tõhusam dioksiiniseire hõlbustaks nõuete rikkumise tuvastamist ja söödaalaste õigusnormide jõustamist. On vaja sätestada söödakäitlejate kohustus kontrollida rasvade, õlide ja nendest saadud toodete dioksiini- ja dioksiinitaoliste PCBde sisaldust, et vähendada saastunud toodete toiduahelasse sattumise ohtu, ning seega toetataks strateegiat ELi kodanike dioksiiniga kokkupuute vähendamiseks. Dioksiinisaaste oht peaks olema seirekava koostamise aluseks. Söödakäitlejad vastutavad selle eest, et turule lastav sööt oleks ohutu. Seega peaksid nemad kandma ka kõik analüüsikulud. Proovivõttu ja analüüsi käsitlevad üksikasjaliku sätted, mida käesolevasse määrusesse ei ole lisatud, peaksid jääma liikmesriikide pädevusse. Peale selle julgustatakse liikmesriike keskenduma selliste söödakäitlejate kontrollimisele, kelle suhtes dioksiiniseiret ei kohaldata, kuid kes hangivad eespool nimetatud tooteid.
(8)
Kohustuslik riskipõhine seiresüsteem ei tohi mõjutada söödakäitleja kohustust täita söödahügieeni käsitlevate ELi õigusaktide nõudeid. See tuleks muuta osaks headest hügieenitavadest ja HACCP-süsteemist. Pädev asutus peaks seda söödakäitleja tunnustamise raames kontrollima. Söödakäitleja peaks oma riskianalüüsi korrapärasel läbivaatamisel arvesse võtma dioksiiniseire tulemusi.
(9)
Dioksiinianalüüsi tegevatel laboritel peaks olema kohustus teatada direktiivis 2002/32/EÜ sätestatud piirnorme ületavatest tulemustest mitte ainult söödakäitlejale, vaid ka pädevale asutusele, et suurendada läbipaistvust; see kohustus ei vabasta söödakäitlejaid pädeva asutuse teavitamise kohustusest.
(10)
Selleks et kontrollida kohustuslikku dioksiiniseiret käsitlevate sätete tõhusust ja seire integreerimist söödakäitlejate HACCP-süsteemi, tuleks ette näha läbivaatamine kahe aasta pärast.
(11)
Pädevatele asutustele ja söödakäitlejate tuleks anda piisavalt aega käesoleva määruse nõuetele vastavate kohanduste tegemiseks.
(12)
Käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega ning ei Euroopa Parlament ega nõukogu ole vastuväiteid esitanud,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Määruse (EÜ) nr 183/2005 II lisa muudetakse vastavalt käesoleva määruse lisale.
Artikkel 2
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda kohaldatakse alates 16. septembrist 2012.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 15. märts 2012