РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1207/2011 НА КОМИСИЯТА
от 22 ноември 2011 година
за определяне на изисквания относно функционирането и оперативната съвместимост на наблюдението в рамките на системата Единно европейско небе
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 552/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 г. относно оперативната съвместимост на европейската мрежа за управление на въздушното движение (Регламент за оперативна съвместимост) (1), и по-специално член 3, параграф 5 от него,
като има предвид, че:
(1)
Комисията даде мандат на Евроконтрол съгласно член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 549/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 г. за определяне на рамката за създаването на единно европейско небе (Рамков регламент) (2) да разработи изисквания за функционирането и оперативната съвместимост на наблюдението в рамките на европейската мрежа за управление на въздушното движение (наричана по-долу „ЕМУВД“). Настоящият регламент се основава на представения в рамките на този мандат доклад от 9 юли 2010 г.
(2)
Непрекъснатостта на работата зависи от съгласуваността на минималните изисквания за отделяне на въздухоплавателни средства, които се прилагат в рамките на въздушното пространство на Единното европейско небе.
(3)
С цел да се гарантира оперативната съвместимост, следва да се прилагат общи принципи при обмена на данни от наблюдение между системите. В допълнение следва да бъдат определени минимални функционални възможности и показатели за бордовите компоненти на системите за наблюдение.
(4)
Функционалните възможности на бордовите компоненти на системите за наблюдение следва да осигуряват необходимата гъвкавост, за да могат доставчиците на аеронавигационно обслужване да изберат най-подходящите решения за наземно наблюдение за конкретните условия, в които работят.
(5)
Прилагането на настоящия регламент не следва да засяга внедряването на други приложения и технологии за наблюдение, осигуряващи предимства при определени условия.
(6)
Операторите трябва да бъдат уведомени навреме, за да оборудват новите и вече съществуващите въздухоплавателни средства с новите функционални възможности. Това следва да бъде взето предвид при определяне на датите за въвеждане на задължителното оборудване.
(7)
Критериите за евентуални освобождавания, конкретно по икономически или непреодолими технически съображения, следва да бъдат определени, като се предостави възможност на операторите, по изключение, да не оборудват конкретен тип въздухоплавателни средства с някои от изискваните функционални възможности. Следва да се установят подходящи процедури, които да позволят на Комисията да взема решения по този въпрос.
(8)
24-битовият адрес на дадено въздухоплавателно средство по ИКАО следва да се назначава и използва в съответствие с изискванията на Международната организация за гражданско въздухоплаване („ИКАО“), за да се осигури съвместимост на въздушните и наземните системи за наблюдение.
(9)
Основата, изградена с внедряването на функциите ADS-B „Out“ от операторите на въздухоплавателни средства, би следвало да позволи разгръщането на наземни приложения и да улесни разгръщането на бъдещи бордови приложения.
(10)
Системите на ЕМУВД следва да поддържат въвеждането на съвременни, договорени и утвърдени оперативни концепции за всички фази на полета, и по-специално съгласно предвиденото в Генералния план за УВД за разработване на ново поколение Европейска система за управление на въздушното движение (SESAR).
(11)
Функционирането на системите в обхвата на настоящия регламент, както и на техните компоненти, следва да бъде редовно оценявано с оглед на местните условия, в които те се използват.
(12)
Еднородното прилагане на специфични процедури във въздушното пространство на Единното европейско небе е от изключително значение за постигането на оперативна съвместимост и непрекъснатост на работата.
(13)
Радиочестотният спектър, използван за системи за наблюдение, следва да бъде защитен, за да бъдат избегнати вредни радиосмущения. Държавите-членки следва да предприемат необходимите мерки в това отношение.
(14)
Настоящият регламент не следва да обхваща военните операции и обучения, посочени в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 549/2004.
(15)
С оглед на поддържането или повишаването на съществуващите равнища на безопасност на операциите от държавите-членки следва да се изисква да гарантират, че заинтересованите страни правят оценка на безопасността, включваща определяне на рисковете, и прилагат процеси за оценка и намаляване на риска. Хармонизираното прилагане на тези процеси спрямо системите, обхванати от настоящия регламент, налага определянето на конкретни изисквания за безопасност по отношение на всички изисквания за оперативна съвместимост и експлоатационни характеристики.
(16)
В съответствие с Регламент (ЕО) № 552/2004 правилата за прилагане за оперативната съвместимост следва да описват конкретните процедури за оценка на съответствието, които се прилагат за оценка на съответствието или на годността за използване на компонентите, както и за проверка на системите.
(17)
Когато обслужването на въздушното движение се предоставя предимно на въздухоплавателни средства, опериращи като общ въздушен трафик под военно наблюдение, спазването на това правило може да се окаже невъзможно вследствие на ограничения, свързани с възлагането на поръчки.
(18)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета за единно небе,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
Настоящият регламент определя изискванията относно системите, участващи в предоставянето на данни от наблюдението, техните компоненти и свързаните с тях процедури, с цел да се гарантира хармонизирането на функциите, оперативната съвместимост и ефективността на тези системи в рамките на Европейската мрежа за управление на въздушното движение (ЕМУВД), както и за целите на координирането между гражданското и военното въздухоплаване.
Член 2
Обхват
1. Настоящият регламент се прилага за веригата на наблюдение, състояща се от:
а)
бордови системи за наблюдение, техните компоненти и свързаните с тях процедури;
б)
наземни системи за наблюдение, техните компоненти и свързаните с тях процедури;
в)
системи за обработка на данни от наблюдението, техните компоненти и свързаните с тях процедури;
г)
съобщителни системи земя-земя, използвани за разпространение на данни от наблюдението, техните компоненти и свързаните с тях процедури.
2. Настоящият регламент се прилага за всички полети, изпълнявани като общо въздушно движение съгласно правилата за полети по прибори в рамките на въздушното пространство, предвидени в член 1, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 551/2004 (3), с изключение на член 7, параграфи 3 и 4, които се прилагат за всички полети, изпълнявани като общо въздушно движение.
3. Настоящият регламент се прилага за доставчиците на аеронавигационно обслужване, които предоставят услуги по контрол на въздушното движение въз основа на данни от наблюдението, както и за доставчиците на услуги за съобщения, навигация и наблюдение, използващи системите, определени в параграф 1.
Член 3
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат определенията от член 2 от Регламент (ЕО) № 549/2004.
Прилагат се също и следните определения:
1.
„данни от наблюдение“ означава всеки елемент от данни, независимо дали е снабден с времеви печат или не, в рамките на системата за наблюдение, отнасящ се до:
а)
позицията на въздухоплавателно средство в 2 измерения;
б)
вертикалната позиция на въздухоплавателно средство;
в)
ориентацията на въздухоплавателно средство;
г)
идентичността на въздухоплавателно средство,
д)
24-битовия адрес на въздухоплавателно средство по ИКАО;
е)
предполагаемата траектория на въздухоплавателно средство;
ж)
скоростта на въздухоплавателно средство;
з)
ускорението на въздухоплавателно средство;
2.
„оператор“ означава лице, организация или предприятие, осъществяващо или предлагащо услуги по експлоатация на въздухоплавателни средства;
3.
„ADS-B“ означава автоматично бордово-зависимо наблюдение с ненасочено разпространяване на данни - техника за наблюдение, при която данни, получени от бордовите навигационни и позициониращи системи на едно въздухоплавателно средство, се предоставят автоматично по линия за предаване на данни;
4.
„ADS-B Out“ означава предоставяне на данни от наблюдение по системата ADS-B от страна на въздухоплавателното средство;
5.
„вредни смущения“ означава смущения, които възпрепятстват постигането на изискваните експлоатационни характеристики;
6.
„верига на наблюдение“ означава система, представляваща съвкупност от бордови и наземни компоненти, които се използват за определяне на съответните елементи на данни от наблюдението на въздухоплавателни средства, включително системата за обработка на данни от наблюдението, ако е инсталирана такава;
7.
„верига за съвместно наблюдение“ означава верига на наблюдение, изискваща както наземни, така и бордови компоненти за определяне на елементите на данните от наблюдението;
8.
„система за обработка на данни от наблюдение“ означава система, която обработва всички постъпили данни от наблюдението с цел да се получи възможно най-точна оценка на текущите данни от наблюдението на дадено въздухоплавателно средство;
9.
„идентификация на въздухоплавателно средство“ означава група от букви, цифри или комбинация от тях, която е идентична (или е кодиран еквивалент) на позивната на дадено въздухоплавателно средство, която трябва да се употребява в комуникацията въздух-земя и която се използва, за да се идентифицира въздухоплавателното средство в комуникациите по обслужването на въздушното движение;
10.
„държавно въздухоплавателно средство“ означава всяко въздухоплавателно средство, което се използва за военни, митнически или полицейски цели;
11.
„държавно въздухоплавателно средство от транспортен тип“ означава държавно въздухоплавателно средство с неподвижно крило, което е проектирано за превоз на хора и/или товари;
12.
„екстраполиране“ означава планиране, предвиждане или продължаване на редица от известни данни въз основа на стойностите, които вече са били наблюдавани в някакъв интервал от време;
13.
„данни с излишък“ означава данни, екстраполирани за период, по-дълъг от периода на актуализиране на наземните системи за наблюдение;
14.
„момент на приложимост“ означава момента, към който елементът от данни е бил измерен от веригата на наблюдение или времето, за което той е бил изчислен от тази верига;
15.
„точност“ означава степента на съответствие на предоставяната стойност на даден елемент от данни с неговата действителна стойност в момента, когато елементът се предоставя от веригата на наблюдение;
16.
„наличност“ означава степента, в която една система или компонент са готови за работа и на разположение, когато са необходими за ползване;
17.
„интегритет“ означава степента на неоткрито (на ниво система) несъответствие между входящата и изходящата стойност на даден елемент от данни;
18.
„непрекъснатост“ означава вероятността, че дадена система ще изпълни своята функция без извънпланови прекъсвания, при условие че системата е на разположение в началото на желаната операция;
19.
„своевременност“ означава разликата между момента на предоставяне на даден елемент от данни и момента на приложимост на този елемент от данни.
Член 4
Изисквания относно експлоатационните характеристики
1. Доставчиците на аеронавигационно обслужване трябва да гарантират непрекъснатост на работата в рамките на въздушното пространство под тяхна отговорност и на границите със съседни блокове въздушно пространство чрез прилагане на подходящи минимални изисквания за отделяне на въздухоплавателни средства.
2. Доставчиците на аеронавигационно обслужване трябва да гарантират, че системите, посочени в член 2, параграф 1, букви б) - г), са инсталирани така, че да бъдат поддържани минимумите на отделяне в съответствие с параграф 1.
3. Доставчиците на аеронавигационно обслужване гарантират, че данните, предоставяни от веригата на наблюдение, посочена в член 2, параграф 1, са в съответствие с изискванията, определени в приложение I, при условие че използваните функции на бордовия компонент на системата са в съответствие с изискванията, посочени в приложение II.
4. Ако доставчикът на аеронавигационно обслужване установи, че е нарушено функционирането на авиационното оборудване на дадено въздухоплавателно средство, той съобщава на оператора на полета за отклоненията от изискванията към експлоатационните характеристики. Операторът проучва въпроса преди започването на следващия полет и всяка необходима корекция се въвежда в съответствие с обичайните процедури за поддръжка и ремонт на въздухоплавателно средство и неговото авиационно оборудване.
Член 5
Изисквания относно оперативната съвместимост
1. Доставчиците на аеронавигационно обслужване гарантират, че всички данни от наблюдение, предавани от техните системи, посочени в член 2, параграф 1, букви б) и в), до други доставчици на аеронавигационно обслужване, съответстват на изискванията, определени в приложение III.
2. Когато доставчиците на аеронавигационно обслужване прехвърлят данни от наблюдение от своите системи, посочени в член 2, параграф 1, букви б) и в), към други доставчици на аеронавигационно обслужване, те сключват с тях официални споразумения за обмен на данни в съответствие с разпоредбите, посочени в приложение IV.
3. Доставчиците на аеронавигационно обслужване гарантират, че най-късно от 2 януари 2020 г. веригата за съвместно наблюдение ще разполага с необходимите функционални възможности, позволяващи прилагането на индивидуална идентификация с помощта на технологията въздух-земя за идентифициране на въздухоплавателни средства, с която разполагат въздухоплавателните средства, оборудвани съгласно приложение II.
4. Операторите гарантират, че:
а)
въздухоплавателни средства, изпълняващи полети, посочени в член 2, параграф 2, с индивидуално свидетелство за летателна годност, издадено първоначално на или след 8 януари 2015 г., са оборудвани с транспондери на вторична обзорна РЛС, разполагащи с функционалните възможности, установени в част А от приложение II;
б)
въздухоплавателни средства с максимална сертифицирана излетна маса, превишаваща 5 700 kg, или с максимална крайцерска действителна въздушна скорост, надвишаваща 250 възела, изпълняващи полети, посочени в член 2, параграф 2, с индивидуално свидетелство за летателна годност, издадено първоначално на или след 8 януари 2015 г., са оборудвани с транспондери на вторична обзорна РЛС, разполагащи, в допълнение към функционалните възможности, установени в част А от приложение II, с функционалните възможности, установени в част Б от същото приложение;
в)
въздухоплавателни средства с неподвижно крило и максимална сертифицирана излетна маса, превишаваща 5 700 kg, или с максимална крайцерска действителна въздушна скорост, надвишаваща 250 възела, изпълняващи полети, посочени в член 2, параграф 2, с индивидуално свидетелство за летателна годност, издадено първоначално на или след 8 януари 2015 г., са оборудвани с транспондери на вторична обзорна РЛС, разполагащи, в допълнение към функционалните възможности, установени в част А от приложение II, с функционалните възможности, установени в част В от същото приложение.
5. Операторите гарантират, че най-късно на 7 декември 2017 г.:
а)
въздухоплавателни средства, изпълняващи полети, посочени в член 2, параграф 2, с индивидуално свидетелство за летателна годност, издадено първоначално преди 8 януари 2015 г., са оборудвани с транспондери на вторична обзорна РЛС, разполагащи с функционалните възможности, установени в част А от приложение II;
б)
въздухоплавателни средства с максимална сертифицирана излетна маса, превишаваща 5 700 kg, или с максимална крайцерска действителна въздушна скорост, надвишаваща 250 възела, изпълняващи полети, посочени в член 2, параграф 2, с индивидуално свидетелство за летателна годност, издадено първоначално преди 8 януари 2015 г., са оборудвани с транспондери на вторична обзорна РЛС, разполагащи, в допълнение към функционалните възможности, установени в част А от приложение II, с функционалните възможности, определени в част Б от същото приложение;
в)
въздухоплавателни средства с неподвижно крило и максимална сертифицирана излетна маса, превишаваща 5 700 kg, или с максимална крайцерска действителна въздушна скорост, надвишаваща 250 възела, изпълняващи полети, посочени в член 2, параграф 2, с индивидуално свидетелство за летателна годност, издадено първоначално преди 8 януари 2015 г., са оборудвани с транспондери на вторична обзорна РЛС, разполагащи, в допълнение към функционалните възможности, установени в част А от приложение II, с функционалните възможности, определени в част В от същото приложение.
6. Операторите гарантират, че въздухоплавателни средства с максимална сертифицирана излетна маса, превишаваща 5 700 kg, или с максимална действителна въздушна скорост, надвишаваща 250 възела, оборудвани в съответствие с параграфи 4 и 5, използват многообразие от антени, съгласно предписанията на точка 3.1.2.10.4 от приложение 10 към Чикагската конвенция, том IV, 4-то издание, включително всички изменения до № 85.
7. Държавите-членки могат да налагат изисквания относно превозите, в съответствие с буква б) от параграф 4 и буква б) от параграф 5, за всички въздухоплавателни средства, изпълняващи полети, посочени в член 2, параграф 2, в области, в които обслужването на наблюдението с помощта на данните от наблюдение, посочени в част Б от приложение II, се предоставя от доставчици на аеронавигационно обслужване.
8. Доставчиците на аеронавигационно обслужване гарантират, че преди пускането в експлоатация на системите, посочени в член 2, параграф 1, букви б), в) и г), те прилагат най-ефективните решения за разгръщане, като вземат предвид местните условия на работа, ограничения и потребности, както и функционалните възможности на ползвателите на въздушното пространство.
Член 6
Защита на радиочестотния спектър
1. Най-късно на 5 февруари 2015 г. държавите-членки гарантират, че към транспондерите на вторични обзорни РЛС на борда въздухоплавателни средства, прелитащи над територията на държава-членка, не се отправят прекомерен брой запитвания от наземните наблюдателни станции, които или изискват отговор или, ако не изискват такъв, са достатъчно мощни, за да надвишат прага на чувствителност на приемника на транспондера на вторичната обзорна РЛС.
2. За целите на параграф 1 общият брой на тези запитвания не трябва да предизвиква транспондера на дадена вторична обзорна РЛС да надвишава стойностите за брой отговори в секунда (без да се броят незаявените предавания), посочени в точка 3.1.1.7.9.1 (за отговори в режим A/С) и в точка 3.1.2.10.3.7.3 (за отговори в режим S) от приложение 10 към Чикагската конвенция, том IV, четвърто издание.
3. Най-късно на 5 февруари 2015 г. държавите-членки гарантират, че работата на наземен предавател, инсталиран в дадена държава-членка, не води до смущения в работата на други системи за наблюдение.
4. В случай на несъгласие между държави-членки относно мерките, посочени в параграфи 1 и 3, съответните държави-членки повдигат въпроса пред Комисията, която предприема действия.
Член 7
Свързани процедури
1. Доставчиците на аеронавигационно обслужване извършват оценка на степента на ефективност на наземните вериги на наблюдение преди пускането им в действие, както и редовно по време на обслужването, в съответствие с изискванията, посочени в приложение V.
2. Операторите гарантират, че проверка се извършва поне на всеки 2 години и, ако бъде установено нарушено функциониране при дадено въздухоплавателно средство, елементите от данни, определени в част А, точка 3 от приложение II, част Б, точка 3 от приложение II и в част В, точка 2 от приложение II (ако е приложимо) се доставят коректно на изхода на транспондерите на вторичните обзорни РЛС, инсталирани на борда на тяхното въздухоплавателно средство. Ако някои от елементите от данни не се доставят коректно, операторът проучва въпроса преди започването на следващия полет и всяка необходима корекция се въвежда в съответствие с обичайните процедури за поддръжка и ремонт на въздухоплавателно средство и неговото авиационно оборудване.
3. Държавите-членки гарантират, че назначаването на 24-битови адреси на въздухоплавателните средства по ИКАО, оборудвани с транспондери, работещи в режим S, е в съответствие с условията на глава 9 (и нейното допълнение), приложение 10 към Чикагската конвенция, том III, второ издание, включително всички изменения до № 85.
4. Операторите гарантират, че на борда на въздухоплавателно средство, което те експлоатират, всички транспондери, работещи в режим S, използват 24-битов адрес на въздухоплавателните средства по ИКАО, който съответства на регистрацията, дадена от държавата, в която е регистрирано въздухоплавателното средство.
Член 8
Държавни въздухоплавателни средства
1. Държавите-членки гарантират, че до 7 декември 2017 г. най-късно държавните въздухоплавателни средства, експлоатирани в съответствие с член 2, параграф 2, ще бъдат оборудвани с транспондери на вторичната обзорна РЛС, разполагащи с функционалните възможности, определени в част А от приложение II.
2. Държавите-членки гарантират, че до 1 януари 2019 г. най-късно, транспортните държавни въздухоплавателни средства с максимална сертифицирана излетна маса, превишаваща 5 700 kg, или с максимална крайцерска действителна въздушна скорост, надвишаваща 250 възела, изпълняващи полети, посочени в член 2, параграф 2, са оборудвани с транспондери на вторична обзорна РЛС, разполагащи, в допълнение към функционалните възможности, установени в част А от приложение II, с функционалните възможности, определени в части Б и В от същото приложение.
3. Държавите-членки предоставят на Комисията най-късно до 1 юли 2016 г. списъка на държавните въздухоплавателни средства, които не могат да бъдат оборудвани с транспондери на вторичната обзорна РЛС, отговарящи на изискванията, установени в част А от приложение II, заедно с обосновка за липсата на оборудване.
Държавите-членки предоставят на Комисията най-късно до 1 юли 2018 г. списъка на транспортните държавни въздухоплавателни средства с максимална сертифицирана излетна маса, превишаваща 5 700 kg, или с максимална крайцерска действителна въздушна скорост, надвишаваща 250 възела, които не могат да бъдат оборудвани с транспондери на вторичната обзорна РЛС, отговарящи на изискванията, посочени в част Б и част В от приложение II, заедно с обосновка за липсата на оборудване,
Обосновката за липса на оборудване може да бъде една от следните:
а)
непреодолими технически причини;
б)
държавни въздухоплавателни средства, експлоатирани в съответствие с член 2, параграф 2, които ще бъдат изведени от експлоатация най-късно до 1 януари 2020 г.;
в)
ограничения, свързани с възлагането на поръчки.
4. Когато държавни въздухоплавателни средства не могат да бъдат оборудвани с транспондери на вторичната обзорна РЛС, както е посочено в параграф 1 или 2, поради причината, посочена в параграф 3, буква в), държавите-членки включват в обосновките си своите планове за възлагане на поръчки във връзка с посочените въздухоплавателни средства.
5. Доставчиците на аеронавигационно обслужване гарантират, че държавните въздухоплавателни средства, посочени в параграф 3, могат да бъдат обслужвани, при условие че системата за управление на въздушното движение притежава функционалните възможности да ги обслужва безопасно.
6. Държавите-членки публикуват процедурите за обслужване на държавни въздухоплавателни средства, които не са оборудвани в съответствие с параграф 1 или 2, в националния сборник за аеронавигационна информация.
7. Доставчиците на аеронавигационно обслужване съобщават всяка година на държавата-членка, която ги е назначила, своите планове за обслужване на държавни въздухоплавателни средства, които не са оборудвани в съответствие с параграф 1 или 2. Тези планове се определят, вземайки предвид ограниченията в капацитета, свързани с процедурите, посочени в параграф 6.
Член 9
Изисквания за безопасност
1. Държавите-членки гарантират, че най-късно от 5 февруари 2015 г. засегнатите страни ще извършват оценка на безопасността за всички съществуващи системи, посочени в член 2, параграф 1, букви б), в) и г).
2. Държавите-членки гарантират, че всички промени в съществуващите системи, посочени в член 2, параграф 1, букви б), в) и г), или въвеждането на нови системи, се предхождат от оценка на безопасността, включително определяне на заплахите, оценка на риска и възможностите за намаляването му, извършвана от заинтересованите страни.
3. По време на оценките, посочени в параграфи 1 и 2, се спазват най-малко изискванията, посочени в приложение VI.
Член 10
Съответствие или годност за използване на компонентите
Преди издаването на декларацията на ЕО за съответствие или годност за използване, предвидена в член 5 от Регламент (ЕО) № 552/2004, производителите на компоненти за системите, посочени в член 2, параграф 1 от настоящия регламент, или техните упълномощени представители, установени в Съюза, оценяват съответствието или годността за използване на тези компоненти съгласно изискванията, предвидени в приложение VII.
Въпреки това процедури за сертифициране в съответствие с Регламент (ЕО) № 216/2008 на Европейския парламент и на Съвета (4) се считат за приемливи процедури за оценката на съответствието на компонентите, ако в рамките на тези процедури се доказва съответствие с приложимите изисквания относно оперативната съвместимост, експлоатационните характеристики и безопасността, предвидени в настоящия регламент.
Член 11
Проверка на системите
1. Доставчиците на аеронавигационно обслужване, които могат да докажат или са доказали, че изпълняват условията, посочени в приложение VIII, провеждат проверка на системите, посочени в член 2, параграф 1, букви б), в) и г), съгласно изискванията, изложени в приложение IX, част А.
2. Доставчиците на аеронавигационно обслужване, които не могат да докажат, че изпълняват условията, изложени в приложение VIII, възлагат на нотифициран орган проверката на системите, посочени в член 2, параграф 1, букви б), в) и г). Тази проверка се провежда в съответствие с изискванията, изложени в приложение IX, част Б.
3. Процесите на сертифициране, отговарящи на изискванията на Регламент (ЕО) № 216/2008, се считат за приемливи процедури за проверка на системите, ако в рамките на тези процеси се доказва съответствие с приложимите изисквания относно оперативната съвместимост, експлоатационните характеристики и безопасността, предвидени в настоящия регламент.
Член 12
Допълнителни изисквания
1. Доставчиците на аеронавигационно обслужване гарантират, че всички членове на персонала им, чиито задължения го налагат, са надлежно запознати с изискванията по настоящия регламент и са подходящо обучени за изпълнение на служебните си задължения.
2. Доставчиците на аеронавигационно обслужване:
а)
изготвят и поддържат работни наръчници, съдържащи необходимите инструкции и информация, за да позволят на всички засегнати служители да прилагат разпоредбите на настоящия регламент;
б)
гарантират, че наръчниците, посочени в буква а), са достъпни и актуални, като актуализацията и разпространението им са обект на съответно управление на качеството и на конфигуриране на документацията;
в)
гарантират, че работните методи и оперативните процедури са в съответствие с настоящия регламент.
3. Операторите предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че персоналът, експлоатиращ и поддържащ оборудване за наблюдение, е надлежно запознат със съответните разпоредби на настоящия регламент, че е подходящо обучен за изпълнение на служебните си задължения, както и че в пилотската кабина са на разположение инструкции за използване на това оборудване, когато това е възможно.
4. Държавите-членки гарантират спазването на настоящия регламент, включително публикуването на съответната информация относно оборудването за наблюдение в националните сборници за аеронавигационна информация.
Член 13
Изключения относно веригата за съвместно наблюдение
1. В специалния случай на участъци, в които обслужването на въздушното движение се извършва от военни единици или под военен надзор и когато ограничения, свързани с възлагането на поръчки, не позволяват спазването на член 5, параграф 3, държавите-членки съобщават на Комисията най-късно до 31 декември 2017 г. датата за постигане на съвместимост на веригата за съвместно наблюдение, която не може да бъде по-късно от 2 януари 2025 г.
2. След консултация с управителя на мрежата и не по-късно от 31 декември 2018 г. Комисията може да направи преглед на освобождаванията, съобщени по параграф 1, които могат да окажат значително въздействие по отношение на ЕМУВД.
Член 14
Освобождавания на въздухоплавателни средства
1. Определени видове въздухоплавателни средства със свидетелство за летателна годност, издадено първоначално преди 8 януари 2015 г., които имат максимална излетна маса над 5 700 kg или максимална крайцерска действителна въздушна скорост, надвишаваща 250 възела, и чийто бордови цифров интерфейс не поддържа пълния набор от параметри, подробно описани в част В от приложение II, могат да бъдат освободени от задължението за спазване на изискванията по член 5, параграф 5, буква в).
2. Определени видове въздухоплавателни средства със свидетелство за летателна годност, издадено първоначално преди 1 януари 1990 г., които имат максимална излетна маса над 5 700 kg или максимална крайцерска действителна въздушна скорост, надвишаваща 250 възела, могат да бъдат освободени от задължението за спазване на изискванията по член 5, параграф 6.
3. Съответните държави-членки предоставят на Комисията най-късно до 1 юли 2017 г. подробна информация, която обосновава необходимостта от освобождаване на тези видове въздухоплавателни средства въз основа на критериите, съдържащи се в параграф 5.
4. Комисията разглежда исканията за освобождаване, посочени в параграф 3, и след консултация със заинтересованите страни приема решение.
5. Критериите, посочени в параграф 3, включват:
а)
специфични видове въздухоплавателни средства, които са в края на своя експлоатационен цикъл;
б)
специфични видове въздухоплавателни средства, които се произвеждат в ограничен брой;
в)
непропорционални разходи за преоборудване.
Член 15
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 4, член 5, параграфи 1 и 2 и член 7, параграф 1 се прилагат от 13 декември 2011 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 22 ноември 2011 година.
KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 1207/2011,
22. november 2011,
milles sätestatakse ühtse Euroopa taeva seire toimivuse ja koostalitlusvõime nõuded
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 10. märtsi 2004. aasta määrust (EÜ) nr 552/2004 Euroopa lennuliikluse juhtimisvõrgu koostalitlusvõime kohta (koostalitlusvõime määrus), (1) eriti selle artikli 3 lõiget 5,
ning arvestades järgmist:
(1)
Komisjon volitas Eurocontroli Euroopa Parlamendi ja nõukogu 10. märtsi 2004. aasta määruse (EÜ) nr 549/2004 (millega sätestatakse raamistik ühtse Euroopa taeva loomiseks (raammäärus)) (2) artikli 8 lõikega 1 välja töötama seire toimivuse ja koostalitlusvõime nõuded Euroopa lennuliikluse juhtimisvõrgus (EATMN). Käesolev määrus põhineb kõnealuste volituste alusel 9. juulil 2010 koostatud aruandel.
(2)
Sujuv toimimine eeldab ühtses Euroopa taevas lendavate õhusõidukite hajutamise miinimumnõuete ühtlustamist.
(3)
Koostalitlusvõime tagamiseks tuleks süsteemide seireandmete vahetamisel kohaldada ühtseid põhimõtteid. Lisaks tuleks kindlaks määrata õhusõiduki pardal asuvate seiresüsteemide komponentide suhtes kohaldatavad tehniliste võimaluste ja toimivuse miinimumnõuded.
(4)
Õhusõiduki pardal asuvate seiresüsteemide komponentide tehnilised võimalused peaksid olema piisavalt paindlikud, et võimaldada aeronavigatsiooniteenuse osutajatel valida enda jaoks kõige sobivam maapealse seire lahendus.
(5)
Käesoleva määruse rakendamine ei piira muude, konkreetses keskkonnas kasutamiseks sobivate seirerakenduste ja -tehnoloogialahenduste kasutuselevõttu.
(6)
Käitajaid on vaja asjakohaselt teavitada nii uute õhusõidukite kui ka olemasolevate õhusõidukiparkide varustamisest uute tehniliste võimalustega. Seda peab arvesse võtma asjaomaste seadmete kasutamise kohustuslikuks muutmise kuupäevade kindlaksmääramisel.
(7)
Kindlaks tuleks määrata eelkõige majanduslikel või mõjuvatel tehnilistel kaalutlustel põhinevad võimalike erandite tegemise kriteeriumid, mis vabastavad käitajad kohustusest varustada kindlat liiki õhusõidukid teatavate tehniliste võimalustega. Kindlaks tuleks määrata asjakohased protsessid, mis võimaldavad komisjonil sellekohaseid otsuseid teha.
(8)
Õhusõiduki pardal asuvate ja maapealsete seiresüsteemide koostalitlusvõime tagamiseks tuleks õhusõidukile omistada 24-bitine ICAO aadress ning käitada seda kooskõlas Rahvusvahelise Tsiviillennunduse Organisatsiooni (edaspidi „ICAO”) nõuetega.
(9)
ADS-B ehk üldsaatega automaatse sõltuva seire väljundi rakendamisega õhusõidukite käitajate poolt luuakse baastase, millega toetatakse maapealsete rakenduste kasutuselevõttu ning hõlbustatakse ka õhusõidukite tulevaste pardarakenduste kasutuselevõttu.
(10)
Euroopa lennuliikluse juhtimisvõrgu süsteemid peavad toetama arenenud, kokkulepitud ja valideeritud tegevuskontseptsioonide rakendamist kõikides lennuetappides, eelkõige nii, nagu on ette nähtud Euroopa lennuliikluse uue põlvkonna juhtimissüsteemi (SESAR) lennuliikluse korraldamise (ATM) üldkavas.
(11)
Käesoleva määrusega hõlmatud süsteemide ja nende komponentide toimivust tuleks korrapäraselt hinnata, võttes arvesse nende kohalikku käitamiskeskkonda.
(12)
Koostalitlusvõime ja sujuva toimimise saavutamisel on määravaks teguriks konkreetsete protseduuride ühetaoline kohaldamine ühtses Euroopa taevas.
(13)
Seiresüsteemide kasutatavat raadiospektrit tuleb kaitsta kahjulike häirete eest. Liikmesriigid peaksid võtma sellekohaseid vajalikke meetmeid.
(14)
Käesolev määrus ei hõlma sõjalisi operatsioone ega õppusi, nagu on osutatud määruse (EÜ) nr 549/2004 artikli 1 lõikes 2.
(15)
Praeguste ohutustasemete säilitamiseks või tõstmiseks tuleks liikmesriikidelt nõuda selle tagamist, et asjaomased isikud teostavad ohutustaseme hindamise, mis muu hulgas hõlmab ohtude tuvastamist, riskide hindamist ja nende mõju vähendamist. Selleks et ühtlustatult rakendada neid protsesse käesoleva määrusega hõlmatud süsteemide suhtes, tuleb kindlaks määrata kõigi koostalitlusvõime- ja toimivusnõuetega seotud konkreetsed ohutusnõuded.
(16)
Määruse (EÜ) nr 552/2004 kohaselt peaksid koostalitlusvõimet käsitlevad rakenduseeskirjad kirjeldama konkreetseid vastavushindamismenetlusi, mida kasutatakse komponentide vastavuse või nende kasutuskõlblikkuse hindamiseks ning süsteemide kontrollimiseks.
(17)
Kui lennuliiklusteenuseid osutatakse eelkõige üldises lennuliikluses sõjaväe järelevalve all käitatavale õhusõidukile, võivad hankepiirangud käesoleva määruse järgimist takistada.
(18)
Käesolevas määruses sätestatud meetmed on kooskõlas ühtse taeva komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Reguleerimisese
Käesolevas määruses kehtestatakse seireandmete kogumise süsteemide, nende süsteemide komponentide ja nendega seotud protseduuride suhtes kohaldatavad nõuded, et tagada kõnealuste süsteemide toimivuse, koostalitlusvõime ja tõhususe ühtlustamine Euroopa lennuliikluse juhtimisvõrgus (EATMN) ning tsiviil- ja sõjandusvaldkonna koostöö koordineerimisel.
Artikkel 2
Reguleerimisala
1. Käesolevat määrust kohaldatakse selliste seireahelate suhtes, mis koosnevad järgmisest:
a)
õhusõiduki pardal asuvad seiresüsteemid, nende komponendid ja nendega seotud protseduurid;
b)
maapealsed seiresüsteemid, nende komponendid ja nendega seotud protseduurid;
c)
seireandmete töötlemise süsteemid, nende komponendid ja nendega seotud protseduurid;
d)
seireandmete levitamiseks kasutatavad maapealsed sidesüsteemid, nende komponendid ja nendega seotud protseduurid.
2. Käesolevat määrust kohaldatakse kõikide instrumentaallennureeglite kohaselt üldises lennuliikluses osalevate lendude suhtes Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 551/2004 (3) artikli 1 lõikes 3 sätestatud õhuruumis, v.a artikli 7 lõiked 3 ja 4, mida kohaldatakse kõikide üldises lennuliikluses osalevate lendudes suhtes.
3. Käesolevat määrust kohaldatakse nende lennuliiklusteenuse osutajate suhtes, kes osutavad seireandmetel põhinevaid lennujuhtimisteenuseid, ning nendele side-, navigatsiooni- või seireteenuste osutajatele, kes käitavad lõikes 1 kindlaks määratud süsteeme.
Artikkel 3
Mõisted
Käesolevas määruses kasutatakse määruse (EÜ) nr 549/2004 artiklis 2 sätestatud mõisteid.
Lisaks kasutatakse järgmisi mõisteid:
1) „seireandmed”- mis tahes ajatempliga või ajatemplita seireandmeühik seiresüsteemis, mis käsitleb järgmist:
2) „käitaja”- õhusõidukite käitamisega tegelev või kõnealust teenust osutav isik, organisatsioon või ettevõtja;
3) „ADS-B”- üldsaatega automaatne sõltuv seire ehk seiresüsteem, mille puhul õhusõidukid edastavad automaatselt andmesidekanali kaudu pardanavigatsiooni- ja positsioneerimissüsteemide kogutud andmeid;
4) „ADS-B väljund”- automaatse sõltuva seirega haakuvate süsteemide kaudu kogutud andmete edastamine õhusõidukilt;
5) „kahjulikud häired”- mõjutused, mis takistavad toimivusnõuete täitmist;
6) „seireahel”- õhusõiduki pardal ning maa peal asuvaid komponente ühendav süsteem, mille abil kogutakse kokku ja edastatakse õhusõidukiga seotud asjaomased seireandmeelemendid ja mis hõlmab ka seireandmete töötlemise süsteemi, juhul kui selline süsteem on kasutusel;
7) „koostoimiv seireahel”- seireahel, kus seireandmeelementide kindlaksmääramiseks kasutatakse nii maapealseid kui ka õhusõiduki pardal asuvaid seiresüsteemi komponente;
8) „seireandmete töötlemise süsteem”- süsteem, mille abil töödeldakse kõikidest sisenditest vastu võetud seireandmeid, et koostada õhusõiduki seire kohta olemas olevate andmete põhjal võimalikult täpne asukoha- ning liikumishinnang;
9) „õhusõidukitunnus”- tähtede või numbrite rühm või nende kombinatsioon, mis on identne õhusõiduki kutsungiga või millest tuletatakse õhusõiduki kutsung, mida kasutatakse õhk-maa-raadiosides ja õhusõidukitunnusena lennuliiklusteeninduse maapealses sides;
10) „riiklik õhusõiduk”- mis tahes õhusõiduk, mida kasutatakse kaitseväe, tolli või politsei jaoks;
11) „transpordiks kasutatav riiklik õhusõiduk”- jäigatiivaline riiklik õhusõiduk, mis on ette nähtud inimeste ja/või kauba veoks;
12) „ekstrapoleerima”- olemasolevaid andmeid projitseerima, prognoosima või laiendama juba vaadeldud ajavahemikel mõõdetud väärtuste põhjal;
13) „arvestuslikud asukohaandmed”- õhusõiduki asukoha ekstrapoleerimine maapealsete seiresüsteemide värskendusperioodist pikemaks ajavahemikuks;
14) „rakendusaeg”- ajahetk, mil seireahel mõõtis andmeelemendi, või ajahetk, mille seireahel andmeelemendi jaoks välja arvutas;
15) „täpsus”- andmeelemendi pakutud väärtuse ja selle seireahelast väljumise ajahetkel kehtiva tegeliku väärtuse omavahelise vastavuse määr;
16) „kättesaadavus”- määr, milleni süsteem või komponent on töövõimeline ja ligipääsetav juhul, kui tekib vajadus seda kasutada;
17) „terviklikkus”- (süsteemi tasemel) avastamata kõrvalekaldumise määr andmeelemendi sisendväärtuse ja väljundväärtuse vahel;
18) „järjepidevus”- tõenäosus, et süsteem toimib nõuetekohaselt ilma erakorraliste katkestusteta, eeldusel et süsteem on kavandatava toimingu alustamise ajahetkel kättesaadav;
19) „õigeaegsus”- erinevus andmeelemendi väljumisaja ja sama andmeelemendi rakendusaja vahel.
Artikkel 4
Toimivusnõuded
1. Aeronavigatsiooniteenuse osutajad tagavad õhusõidukite sujuva käitamise nii nende vastutusalasse kuuluvas õhuruumis kui ka sellega külgnevate õhuruumide piiril, kohaldades asjakohaseid õhusõidukite hajutamise miinimumnõudeid.
2. Aeronavigatsiooniteenuse osutajad tagavad, et artikli 2 lõike 1 punktides b, c ja d osutatud süsteemid võetakse kasutusele vastavalt vajadusele, et toetada lõike 1 kohaselt kohaldatavaid õhusõidukite hajutamise miinimumnõudeid.
3. Aeronavigatsiooniteenuse osutajad tagavad, et artikli 2 lõikes 1 osutatud seireahela väljund vastaks I lisas kindlaks määratud toimivusnõuetele, tingimusel et õhusõiduki pardal asuvate komponentide funktsioonid vastavad II lisas sätestatud nõuetele.
4. Kui aeronavigatsiooniteenuse osutaja identifitseerib õhusõiduki, mille avioonikaseadmete töös esineb normist kõrvalekaldeid, teavitab ta lennu käitajat toimivusnõuete rikkumisest. Lennu käitaja selgitab enne järgmise lennu alustamist välja kõrvalekalde põhjused ning teeb kõik vajaliku vea kõrvaldamiseks, järgides õhusõiduki ja selle avioonikaseadmete tavapärast hooldus- ja remonttööde korda.
Artikkel 5
Koostalitlusvõime nõuded
1. Aeronavigatsiooniteenuse osutaja tagab, et tema kasutuses olevate, artikli 2 lõike 1 punktides b ja c kindlaks määratud süsteemide kaudu teistele navigatsiooniteenuste osutajatele edastatavad seireandmed vastavad täielikult III lisas sätestatud nõuetele.
2. Artikli 2 lõike 1 punktides b ja c kindlaks määratud süsteemide kaudu teisele aeronavigatsiooniteenuste osutajatele seireandmete edastamisel peab andmeid edastav aeronavigatsiooniteenuse osutaja koostöös andmeid vastu võtvate navigatsiooniteenuse osutajatega välja töötama andmevahetuse ametliku korra vastavalt IV lisas sätestatud nõuetele.
3. Aeronavigatsiooniteenuse osutajad tagavad, et hiljemalt 2. jaanuariks 2020 on koostoimiv seireahel suuteline kasutama seiresüsteemi kaudu allasaadetud õhusõidukitunnust sellise individuaalse õhusõiduki identifitseerimiseks, mis on selleks II lisa kohaselt varustatud
4. Käitajad tagavad, et
a)
artikli 2 lõike 2 kohane lennuliikluses osalev õhusõiduk, mille esmane individuaalne lennukõlblikkussertifikaat anti välja 8. jaanuaril 2015 või pärast seda, on varustatud sekundaarradari transpondritega, millel on II lisa A osas kindlaks määratud tehnilised võimalused;
b)
artikli 2 lõike 2 kohane lennuliikluses osalev õhusõiduk, mille maksimaalne sertifitseeritud stardimass on suurem kui 5 700 kg või mille maksimaalne tegelik reisilennu õhkkiirus on suurem kui 250 sõlme ja mille esmane individuaalne lennukõlblikkussertifikaat anti välja 8. jaanuaril 2015 või pärast seda, on varustatud sekundaarradari transpondritega, millel on lisaks II lisa A osas kindlaks määratud tehnilistele võimalustele ka selle lisa B osas kindlaks määratud tehnilised võimalused;
c)
artikli 2 lõike 2 kohane lennuliikluses osalev õhusõiduk, mille maksimaalne sertifitseeritud stardimass on suurem kui 5 700 kg või mille maksimaalne tegelik reisilennu õhkkiirus on suurem kui 250 sõlme ja mille esmane individuaalne lennukõlblikkussertifikaat anti välja 8. jaanuaril 2015 või pärast seda, on varustatud sekundaarradari transpondritega, millel on lisaks II lisa A osas kindlaks määratud tehnilistele võimalustele ka selle lisa C osas kindlaks määratud tehnilised võimalused.
5. Käitajad tagavad hiljemalt 7. detembriks 2017, et
a)
artikli 2 lõike 2 kohane lennuliikluses osalev õhusõiduk, mille esmane individuaalne lennukõlblikkussertifikaat anti välja 8. jaanuaril 2015 või pärast seda, varustatakse sekundaarradari transpondritega, millel on II lisa A osas kindlaks määratud tehnilised võimalused;
b)
artikli 2 lõike 2 kohane lennuliikluses osalev õhusõiduk, mille maksimaalne sertifitseeritud stardimass on suurem kui 5 700 kg või mille maksimaalne tegelik reisilennu õhkkiirus on suurem kui 250 sõlme ja mille esmane individuaalne lennukõlblikkussertifikaat anti välja 8. jaanuaril 2015 või pärast seda, varustatakse sekundaarradari transpondritega, millel on lisaks II lisa A osas kindlaks määratud tehnilistele võimalustele ka selle lisa B osas kindlaks määratud tehnilised võimalused;
c)
artikli 2 lõike 2 kohane lennuliikluses osalev õhusõiduk, mille maksimaalne sertifitseeritud stardimass on suurem kui 5 700 kg või mille maksimaalne tegelik reisilennu õhkkiirus on suurem kui 250 sõlme ja mille esmane individuaalne lennukõlblikkussertifikaat anti välja 8. jaanuaril 2015 või pärast seda, varustatakse sekundaarradari transpondritega, millel on lisaks II lisa A osas kindlaks määratud tehnilistele võimalustele ka selle lisa C osas kindlaks määratud tehnilised võimalused.
6. Käitajad tagavad, et lõigete 4 ja 5 kohaselt varustatud õhusõidukid, mille maksimaalne sertifitseeritud stardimass on suurem kui 5 700 kg või mille maksimaalne tegelik reisilennu õhkkiirus on suurem kui 250 sõlme, kasutavad Chicago konventsiooni 10. lisa IV köite neljanda väljaande (sh kõik muudatused kuni muudatuseni nr 85) punkti 3.1.2.10.4 kohast signaalitugevuse võrdlusega mitmeantennisüsteemi.
7. Liikmesriigid võivad kooskõlas lõike 4 punktiga b ja lõike 5 punktiga b kehtestada veonõuded kõikidele artikli 2 lõike 2 kohastele lennuliikluses osalevatele õhusõidukitele sellistes piirkondades, kus seireteenuseid pakuvad sellised aeronavigatsiooniteenuse osutajad, kes kasutavad II lisa B osas kindlaks määratud seireandmeid.
8. Aeronavigatsiooniteenuse osutajad tagavad, et enne artikli 2 lõike 1 punktides b, c ja d osutatud süsteemide kasutuselevõtmist rakendatakse kõige tõhusamaid paigalduslahendusi ning võetakse arvesse kohalikku käitamiskeskkonda, asjaomaseid piiranguid ja vajadusi ning lennuliikluses osalejate tehnilisi võimalusi.
Artikkel 6
Raadiospektri kaitse
1. Liikmesriigid tagavad hiljemalt 5. veebruariks 2015 üle liikmesriigi territooriumi lendava mis tahes õhusõiduki sekundaarradari transpondri kaitse maapealsete seiresüsteemide päringusaatjate selliste üleliigsete päringute eest, mis kas nõuavad vastust või mis vastust nõudmata on piisavalt võimsad sekundaarradari transpondri vastuvõtja minimaalse tundlikkusläve ületamiseks.
2. Lõike 1 kohaldamisel ei tohi selliste päringute koguarv olla nii suur, et sunniks sekundaarradari transpondrit ületama sekundis antavate lubatud vastuste määra, mis on kindlaks määratud Chicago konventsiooni 10. lisa IV köite, neljanda väljaande punktis 3.1.1.7.9.1 (režiimi A/C (Mode A/C) vastused) ja punktis 3.1.2.10.3.7.3 (režiimi S (Mode S) vastused), v.a kõik skvitter-tüüpi (squitter) andmeedastused.
3. Liikmesriigid tagavad hiljemalt 5. veebruariks 2015, et liikmesriikides käitatavate maapealsete saatjate kasutamine ei põhjusta teistele seiresüsteemidele kahjulikke häireid.
4. Kui liikmesriigid ei jõua lõigetes 1 ja 3 käsitletud meetmete suhtes kokkuleppele, annavad asjaomased liikmesriigid asja arutamiseks komisjonile.
Artikkel 7
Seotud menetlused
1. Aeronavigatsiooniteenuse osutajad hindavad maapealse seireahela toimivuse taset nii enne selle kasutuselevõttu kui ka selle kasutamise ajal korrapäraste ajavahemike järel kooskõlas V lisas sätestatud nõuetega.
2. Käitajad tagavad, et kontrolle tehakse vähemalt iga kahe aasta tagant ja juhul, kui konkreetsel õhusõidukil tuvastatakse normist kõrvalekalle, ning et II lisa A osa punktis 3, II lisa B osa punktis 3 ja II lisa C osa punktis 2 (vajaduse korral) sätestatud seireandmeelemendid edastatakse nende käitatavatele õhusõidukitele paigaldatud sekundaarradari transpondrite väljundites nõuetekohaselt. Kui mis tahes seireandmeelementi nõuetekohaselt ei edastata, selgitab lennu käitaja enne järgmise lennu alustamist välja kõik kõrvalekalde põhjused ning teeb kõik vajaliku vea kõrvaldamiseks, järgides õhusõiduki ja selle avioonikaseadmete tavapärast hooldus- ja remonttööde korda.
3. Liikmesriigid tagavad, et päringurežiimi S (Mode S) transpondriga varustatud õhusõidukitele määratud õhusõiduki 24-bitised ICAO aadressid on kooskõlas Chicago konventsiooni 10. lisa III köite teise väljaande (sh kõik muudatused kuni muudatuseni nr 85) peatükiga 9 ja selle liitega.
4. Käitajad tagavad, et kõik nende käitatavate õhusõidukite pardal asuvad päringurežiimi S (Mode S) transpondrid on varustatud õhusõiduki 24-bitise ICAO aadressiga, mis vastab õhusõiduki registreerimisriigi poolt antud registreerimistunnusele.
Artikkel 8
Riiklik õhusõiduk
1. Liikmesriigid tagavad, et hiljemalt 7. detsembriks 2017 varustatakse kõik artikli 2 lõike 2 kohased lennuliikluses osalevad riiklikud õhusõidukid sekundaarradari transpondritega, millel on II lisa A osas sätestatud tehnilised võimalused.
2. Liikmesriigid tagavad, et artikli 2 lõike 2 kohane lennuliikluses osalev transpordiks kasutatav riiklik õhusõiduk, mille maksimaalne sertifitseeritud stardimass on suurem kui 5 700 kg või mille maksimaalne tegelik reisilennu õhkkiirus on suurem kui 250 sõlme, varustatakse hiljemalt 1. jaanuariks 2019 sekundaarradari transpondritega, millel on lisaks II lisa A osas sätestatud tehnilistele võimalustele ka selle lisa B ja C osas sätestatud tehnilised võimalused.
3. Liikmesriigid saadavad komisjonile hiljemalt 1. juuliks 2016 selliste riiklike õhusõidukite loetelu, mida ei ole võimalik varustada II lisa A osas sätestatud nõuetele vastavate sekundaarradari transpondritega, ning esitavad transponderite paigaldamata jätmise põhjendused.
Liikmesriigid saadavad komisjonile hiljemalt 1. juuliks 2018 selliste transpordiks kasutatavate riiklike õhusõidukite loetelu, mille maksimaalne sertifitseeritud stardimass on suurem kui 5 700 kg või mille maksimaalne tegelik reisilennu õhkkiirus on suurem kui 250 sõlme ja mida ei ole võimalik varustada II lisa B ja C osas sätestatud nõuetele vastavate sekundaarradarite transpondritega, ning esitavad transponderite paigaldamata jätmise põhjendused.
Transponderite paigaldamata jätmise põhjenduseks on üks järgmistest:
a)
mõjuvad tehnilised põhjused;
b)
artikli 2 lõike 2 kohased lennuliikluses osalevad riiklikud õhusõidukid, mille käitamine lõpetatakse hiljemalt 1. jaanuaril 2020;
c)
hankepiirangud.
4. Kui riiklikku õhusõidukit ei ole võimalik lõike 1 või 2 kohaselt varustada sekundaarradari transpondritega lõike 3 punktis c osutatud põhjustel, lisavad liikmesriigid selgitusse asjaomase õhusõidukiga seotud hankekavad.
5. Lennuliiklusteenuse osutajad tagavad lõikes 3 kindlaks määratud riiklike õhusõidukite teenindamise, tingimusel et seda on asjaomase lennuliikluse juhtimissüsteemi võimaluste piires võimalik ohutult teha.
6. Liikmesriigid avaldavad lõike 1 või 2 kohaste asjaomaste seadmeteta riiklike õhusõidukitega kaasnevad lennujuhtimise protseduurid riiklikes lennundusteabe kogumikes.
7. Lennuliiklusteenuse osutajad teatavad neid ametisse määranud liikmesriigile igal aastasel oma plaanidest seoses lõike 1 või 2 kohaste seadmeteta riiklikele õhusõidukitele teenuse osutamisega. Nendes plaanides võetakse arvesse lõikes 6 osutatud protseduuridega seotud läbilaskevõimepiiranguid.
Artikkel 9
Ohutusnõuded
1. Liikmesriigid tagavad, et asjaomased isikud teostaksid hiljemalt 5. veebruariks 2015 kõikide artikli 2 lõike 1 punktides b, c ja d osutatud olemasolevate süsteemide ohutustaseme hindamise.
2. Liikmesriigid tagavad, et enne artikli 2 lõike 1 punktides b, c ja d osutatud praeguse süsteemi mis tahes muutmist või uute süsteemide kasutuselevõtmist teostavad asjaomased isikud ohutustaseme hindamise, mis hõlmab ohtude tuvastamist ning riskide hindamist ja vähendamist.
3. Lõigetes 1 ja 2 nimetatud hindamise ajal arvestatakse VI lisas kirjeldatud ohutusnõudeid miinimumnõuetena.
Artikkel 10
Komponentide vastavus või kasutuskõlblikkus
Enne määruse (EÜ) nr 552/2004 artiklis 5 sätestatud EÜ vastavus- või kasutuskõlblikkuse deklaratsiooni väljaandmist hindavad käesoleva määruse artikli 2 lõikes 1 osutatud süsteemide komponentide tootjad või nende liidus asutatud volitatud esindajad asjaomaste komponentide vastavust või kasutuskõlblikkust kooskõlas VII lisas sätestatud nõuetega.
Nõuetele vastavana käsitatakse ka neid Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 216/2008 (4) kohaseid komponentide vastavushindamise sertifitseerimismenetlusi, mis sisaldavad tõendeid käesoleva koostalitlusvõime-, toimivus- ja ohutusnõuetele vastavuse kohta.
Artikkel 11
Süsteemide vastavustõendamine
1. Aeronavigatsiooniteenuse osutajad, kes on võimelised tõendama või on tõendanud oma vastavust VIII lisas sätestatud tingimustele, tõendavad artikli 2 lõike 1 punktides b, c ja d osutatud süsteemide vastavust IX lisa A osas sätestatud nõuetele.
2. Sellised aeronavigatsiooniteenuse osutajad, kes ei ole võimelised tõendama oma vastavust VIII lisas sätestatud tingimustele, sõlmivad allhankelepingu teavitatud asutusega, et korraldada artikli 2 lõike 1 punktides b, c ja d osutatud süsteemide vastavustõendamine. Vastavustõendamine toimub kooskõlas IX lisa B osas sätestatud nõuetega.
3. Nõuetele vastavana käsitatakse ka neid määruse (EÜ) nr 216/2008 kohaseid süsteemide vastavustõendamise sertifitseerimisprotsesse, mis sisaldavad tõendeid käesoleva määruse koostalitlusvõime-, toimivus- ja ohutusnõuetele vastavuse kohta.
Artikkel 12
Lisanõuded
1. Aeronavigatsiooniteenuse osutajad tagavad, et kõik asjaomased töötajad on piisavalt teadlikud käesolevas määruses sätestatud nõuetest ning et nad on läbinud oma tööülesannete täitmiseks vajaliku koolituse.
2. Aeronavigatsiooniteenuse osutajad
a)
koostavad ja säilitavad lennutegevuse käsiraamatud, mis sisaldavad vajalikke juhiseid ja teavet, et võimaldada kõigil asjaomastel töötajatel kohaldada käesolevat määrust;
b)
tagavad, et punktis a osutatud käsiraamatud on kättesaadavad ja ajakohastatud ning et neid ajakohastatakse ja levitatakse vastavalt asjakohastele kvaliteedi- ning dokumendihalduse nõuetele;
c)
tagavad, et töömeetodid ja töökord vastavad käesolevale määrusele.
3. Käitajad võtavad vajalikud meetmed selle tagamiseks, et õhusõiduki pardal asuvaid seireseadmeid käitavad ja hooldavad töötajad on täielikult teadlikud käesoleva määruse asjakohastest sätetest, et nad on läbinud oma tööülesannete täitmiseks vajaliku koolituse ning et juhised nende seireseadmete kasutamise kohta on õhusõiduki kabiinis võimaluse korral kättesaadavad.
4. Liikmesriigid tagavad käesoleva määruse järgimise, sealhulgas seireseadmeid käsitleva asjakohase teabe avaldamise riiklikes aeronavigatsioonilise teabe kogumikes.
Artikkel 13
Koostoimiva seireahelaga seotud erandid
1. Lähenemisaladega seotud erijuhtudel, kui lennuliiklusteenuseid osutavad sõjaväeüksused või kui lennuliiklusteenuseid osutatakse sõjaväe kontrolli all ning kui hankepiirangud takistavad artikli 5 lõike 3 järgimist, teatavad liikmesriigid komisjonile hiljemalt 2017. aasta 31. detsembriks kuupäeva, mil alustatakse koostoimiva seireahelaga seotud nõuete järgimist, mida tuleb teha hiljemalt 2. jaanuaril 2025.
2. Pärast EATMNi juhtimisvõrgustiku haldusasutusega konsulteerimist ja hiljemalt 31. detsembril 2018 võib komisjon vaadata läbi lõike 1 kohaselt teatatud erandid, mis võivad oluliselt mõjutada Euroopa lennuliikluse juhtimisvõrku (EATMN).
Artikkel 14
Õhusõidukitega seotud erandid
1. Artikli 5 lõike 5 punktis c sätestatud nõuete täitmisest võib vabastada sellised õhusõidukid, mille maksimaalne sertifitseeritud stardimass on suurem kui 5 700 kg või mille maksimaalne tegelik reisilennu õhkkiirus on suurem kui 250 sõlme, mille esmane individuaalne lennukõlblikkussertifikaat anti välja enne 8. jaanuari 2015 ning mille pardal asuvad digitaalsed andmesiinid ei ole võimelised edastama kõiki II lisa C osas kirjeldatud parameetreid.
2. Artikli 5 lõike 6 nõuete täitmisest võib vabastada sellised konkreetset tüüpi õhusõidukid, mille maksimaalne sertifitseeritud stardimass on suurem kui 5 700 kg või mille maksimaalne tegelik reisilennu õhkkiirus on suurem kui 250 sõlme ja mille esmane individuaalne lennukõlblikkussertifikaat anti välja enne 1. jaanuari 1990.
3. Asjaomased liikmesriigid esitavad komisjonile hiljemalt 1. juuliks 2017 üksikasjaliku teabe, milles põhjendatakse vajadust teha lõikes 5 sätestatud kriteeriumide alusel erand kõnealustele konkreetsetele õhusõidukitüüpidele.
4. Komisjon vaatab lõikes 3 osutatud erandite taotlused läbi ja võtab pärast asjaomaste isikutega konsulteerimist vastu otsuse.
5. Lõikes 3 osutatud kriteeriumid hõlmavad järgmist:
a)
konkreetsed õhusõidukitüübid, mille tootmine kavatsetakse lõpetada;
b)
konkreetsed õhusõidukitüübid, mida toodetakse piiratud koguses;
c)
ebaproportsionaalsed ümberehituskulud.
Artikkel 15
Jõustumine ja kohaldamine
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Artiklit 4, artikli 5 lõikeid 1 ja 2 ning artikli 7 lõiget 1 kohaldatakse alates 13. detsembrist 2013.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 22. november 2011