РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 20 декември 2011 година
относно държавна помощ C 85/01 за ad hoc мерки, приложени от Португалия в полза на RTP
(нотифицирано под номер C(2011) 9429)
(само текстът на английски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2012/365/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея (1) от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочената/посочените разпоредби (2) и като взе предвид техните мнения,
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
Чрез три жалби, подадени през 1993 г., 1996 г. и 1997 г. от търговския радио- и телевизионен оператор Sociedade de independente comunicação, S. A. (SIC), Комисията бе уведомена, че Португалия ее приложила редица ad hoc мерки и годишни компенсационни мерки в полза на обществения португалски радио- и телевизионен оператор Radiotelevisão Portuguesa, S. A. (RTP).
(2)
С писмо от 15 ноември 2001 г. Комисията уведоми Португалия, че е решила да открие процедурата, предвидена в член 88, параграф 2 от Договора за ЕО, по отношение на няколко ad hoc мерки, предоставени на RTP.
(3)
Решението на Комисията да открие процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (3). Впоследствие, в член 1 от Решение 2005/406/ЕО на Комисията от 15 октомври 2003 г. относно ad hoc мерки, приложени от Португалия в полза на RTP, бе установено, че някои от тези мерки, а именно държавната помощ от 68 006 млн. PTE, предоставена от Португалия на RTP под формата на споразумение със схемата за социално осигуряване през 1993 г., на вливания на капитал през периода от 1994 г. до 1997 г. и заем през 1998 г., са съвместими с общия пазар по смисъла на член 86, параграф 2 от Договора за ЕО (4). В допълнение, в член 2 от това решение се посочва, че някои мерки не съдържат държавна помощ, а именно освобождаването от такси за регистрация, плащането за отделянето на телевизионната мрежа, улесненията, предоставени за плащане на годишната такса за използването на телевизионната мрежа, протоколът за насърчаване на киното, емитирането на облигации и плана за преструктуриране за периода от 1996 г. до 2000 г.
(4)
На 26 юни 2008 г. Първоинстанционният съд отмени по Дело T-442/03 (5) част от Решение 2005/406/ЕО поради две причини. Той отмени член 2 от посоченото решение, тъй като констатира, че „освобождаване от такси за регистрация“ не представлява държавна помощ. Съдът установи, че задачата на Комисията е да определи, във връзка с ad hoc предимството, състоящо се от освобождаването от плащане на такси за регистрация и такси, свързани с преобразуването в публично дружество с ограничена отговорност (наричани по-долу „временно освобождаване“), дали е съвместимо с логиката на португалската система трансформирането на публичните предприятия в публични дружества с ограничена отговорност да възникне по законодателен път, или дали прибягването до законодателството е било дерогация, която е имала за цел да предостави предимство на публичните предприятия по отношение на други предприятия.
(5)
Във връзка с трайното предимство, произтичащо от неограничено освобождаване от такси за регистрация и други такси, по отношение на всеки акт за вписване, регистрация или анотация на RTP (наричано по-долу „постоянно освобождаване“), Съдът установи, че макар да не е невероятно освобождаването в действителност да не е било постоянно (вж. параграфи 73 и 79 от решението), това не променя констатацията, че общият характер на това освобождаване не е бил демонстриран от Комисията. Съдът установи още, че макар и да е възможно RTP да е преобразувано от Португалия в публично дружество с ограничена отговорност, тъй като това е било счетено за необходимо за изпълнението на задачата за обществена услуга, това не е било придружено от достатъчно доказателства.
(6)
Съдът отхвърля жалбите по отношение на констатацията в Решение 2005/406/ЕО емитирането на облигации през 1994 г. и улесненията за плащане на лицензионната такса да не се класифицират като държавна помощ.
(7)
По отношение на съвместимостта на мерките за държавна помощ (член 1 от Решение 2005/406/ЕО), Съдът установи, че Комисията не може да се позове на докладите за обществена услуга и съдържаната в тях информация, без провеждане на външен одит за тези доклади, както се изисква от националното законодателство. Поради това Комисията не може да заключи, че мерките за държавна помощ са съвместими с общия пазар по смисъла на член 86, параграф 2 от Договора (сега 106, параграф 2 от ДФЕС и „вътрешния пазар“) (6). Съдът анулира член 1 от Решение 2005/406/ЕО.
(8)
След решението на Съда по Дело T-442/03, Комисията насочи вниманието на заинтересованите страни към факта, че разследването на Комисията в този случай е било подновено, и прикани трети страни да дадат своето мнение (7).
(9)
Комисията получи мнение от жалбоподателя на 10 март 2009 г., което беше препратено на Португалия на 8 април 2009 г. Допълнителни мнения от жалбоподателя бяха получени на 17 юни 2009 г., те бяха препратени на Португалия на 28 юли 2009 година. Португалия отговори на двете групи мнения с писма от 7 и 8 септември 2009 г. Португалия изпрати допълнителна информация на Комисията на 23 февруари 2010 г., 4 март 2010 г. и 15 април 2010 г. Комисията изпрати искане за информация до Португалия на 10 май 2010 г., с което по-специално поиска да бъдат проведени независими външни одити на докладите за обществена услуга за периода от 1992 г. до 1997 г.
(10)
Португалия отговори на молбата на Комисията за допълнителна информация с писмо от 8 юни 2010 г. и представи поисканите доклади за външните одити относно обществената услуга с писмо от 12 август 2010 г. Допълнителна информация от Португалия беше предоставена с писмо от дата 29 септември 2010 г. На 29 март 2011 г. беше проведена среща с Португалия и допълнителна информация бе предоставена от Португалия на Комисията на 17 юни 2011 г., 25 август 2011 г. и 26 октомври 2011 г.
С писмо, заведено на 15 декември 2011 г., Португалия по изключение се съгласи, това решение да се приеме на английски език като автентичен език.
(11)
Решението се занимава само с ad-hoc мерките, включени в решението за откриване на официална процедура по разследване. Някои от мерките, за които беше обявено в Решение 2005/406/ЕО, че не представляват държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО, не са били анулирани от Съда по дело T-442/03 и следователно член 2 от Решение 2005/406/ЕО е станал окончателен. Тези мерки се отнасят до плащането за отделянето на телевизионната мрежа, улесненията, предоставени за плащане на годишната такса за използването на телевизионната мрежа, протокола относно кинопродукциите, емитирането на облигации и плана за преструктуриране за периода от 1996 г. до 2000 г. Въпреки това, както се изисква от Съда в дело T-442/03, Комисията ще направи нова оценка по отношение на временното и постоянно освобождаване от разходи за нотариални такси, както и от такси за регистрация и разходи по публикуване.
Настоящото решение е съсредоточено върху финансовата връзка между RTP и Португалия в периода от 1992 г. до 1998 г. по отношение на споразумението със схемата за социално осигуряване през 1993 г., вливанията на капитал през периода от 1994 г. до 1997 г. и кредитът от 1998 г. Настоящото решение не се занимава с въпросите на правната класификация и съвместимостта с Договора за годишните компенсационни плащания, предоставени на RTP, които са били предмет на Решението на Комисията от 22 март 2006 г. по дело № Е 14/05 (8). В допълнение, на 4 юли 2006 г. Комисията прие Решение относно споразумението за преструктуриране на финансирането на RTP, по дело NN 31/06 (9).
(12)
Въпреки това, за да има цялостна „картина“ на финансовите отношения между Португалия и RTP през периода, обхванат от разследването на Комисията по този случай, Комисията трябва да разглежда не само мерките ad hoc, но също и финансовата подкрепа, предоставена на RTP чрез годишни компенсационни плащания. Следователно това решение се отнася до годишните компенсационни плащания до степента, необходима за изясняване на позицията на Комисията относно ad hoc мерките.
II. ПОДРОБНО ОПИСАНИЕ НА РАЗГЛЕЖДАНИТЕ ВЪПРОСИ
A. МЕРКИ В ПОЛЗА НА RTP
A.1. ОПИСАНИЕ НА ПОЛУЧАТЕЛЯ RTP
(13)
RTP (по онова време Rádio e Televisão Portuguesa, S.A.R.L) е учредено като акционерно дружество с акт от 15 декември 1955 г., след решението на Португалия да създаде телевизионна компания, на която би била възложена концесия за предоставяне на обществена услуга на телевизионно излъчване (10). Концесионния договор за обществена услуга е подписан на 16 януари 1956 г.
(14)
С наредбa - закон № 674-d/75 от 2 декември 1975 г., RTP беше национализирана. Тази наредба преобразува RTP в публично предприятие с наименованието „Radiotelevisão Portuguesa, E.P.“, към което в съответствие с наредбата бяха прехвърлени всички законни права и задължения на неговия предшественик.
(15)
RTP е имала монополно положение върху националния медиен пазар до осемдесетте години на двадесети век. То е обслужвало два телевизионни канали, RTP1 и RTP2. През 90-те години то е изправено пред конкуренцията на търговските радио- и телевизионни разпространители след като през февруари 1992 г. Португалия предостави лицензи на SIC и на търговския телевизионен оператор TVI да излъчват съответно по трети и по четвърти канал (11).
(16)
Със закон № 21/92 от 14 август 1992 г. RTP, ЕР се преобразува в публично акционерно дружество с наименование „Radiotelevisão Portuguesa, S. A.“ и се одобрява неговият нов статут.
(17)
RTP осъществява едновременно дейности за обществена услуга радио- и телевизионно разпространение и търговски дейности. На RTP е законно разрешено да упражнява търговска или промишлена дейност, свързана с дейността на телевизия (12).
(18)
Търговски дейности на RTP са извършвани чрез финансово участие в дружества, които са правно разграничени от RTP и имат своя собствена структура и счетоводна система.
A.2. МЕРКИ (13)
(19)
Годишните компенсационни плащания към RTP представляват основният механизъм за компенсиране на RTP за неговите задължения за обществена услуга. През периода от 1992 г. до 1998 г., RTP е получило годишни компенсационни плащания, възлизащи на 66 495 милиона PTE (около 332 млн. EUR) (14) за покриване на разходите по неговите задължения за обществена услуга. Правното основание за годишните компенсационни плащания е член 5 от Закон № 21/92 (15).
(20)
Таблица 1 дава разбивка на годишните компенсационни плащания, предоставени на RTP през периода от 1992 г. до 1998 г., който е обхванат от настоящото решение.
Таблица 1
Сума на годишните компенсационни плащания, 1992-1998 г.
(PTE и млн. EUR)
1992 г.
1993 г.
1994 г.
1995 г.
1996 г.
1997 г.
1998 г.
6 200
7 100
7 145
7 200
14 500
10 350
14 000
EUR 26,9 (16)
EUR 35,4
EUR 35,6
EUR 35,9
EUR 72,3
EUR 51,6
EUR 69,8
Източник: Резолюция на Съвета на министрите
(21)
По времето, когато RTP е преобразувано в публично дружество с ограничена отговорност, португалското законодателство относно регистрацията на дружества може да се опише по следния начин. В член 7, параграф 1 от кодекса на португалските дружества (Código das Sociedades Comerciais), във версията му, която е в сила към момента на преобразуването на RTP, се посочва, че уставът (contrato de sociedade) на всяко търговско дружество трябва да бъде оформен официално чрез нотариален акт.
В член 18, параграф 5 от кодекса на дружествата се посочва, че актът, с който се създава публично дружество с ограничена отговорност, след като дружеството е било учредено в надлежната правна форма, трябва да се регистрира в търговския регистър. Регистрацията е задължителна в съответствие с член 15, параграф 1 и параграф 3, буква а) от Закона за търговския регистър (Código do Registo Comercial) и член 166.o от кодекса за дружествата.
В съответствие с член 70, параграф 1, буква а) от Закона за търговския регистър, във версията му, която е в сила по това време, актът, с който се създава публично акционерно дружество, трябва да бъде публикуван в Diário da República (вж. член 70, параграф 2 (17)). Публикуването трябва да се извърши ex officio от служителя за сметка на заинтересованата страна (вж. член 71, параграф 1 от Закона за търговския регистър).
(22)
При преобразуването му в публично дружество с ограничена отговорност през 1992 г. RTP е освободено от плащане на нотариални такси и такси за регистрация, свързани с регистрацията на юридическото преобразуване на RTP от публично дружество в публично акционерно дружество. Стойността на освобождаванията е 33 млн. PTE (приблизително 164 000 EUR). Обикновено съгласно португалското право, всички юридически лица трябва да платят такси, начислявани при създаване на предприятие и при изменение на учредителния акт на дружеството или при други съответни изменения на дружеството.
(23)
Правното основание за освобождаването от такси за регистрация е член 11, параграф 1 от Закон № 21/92, който предвижда, че:
„с настоящото уставът на RTP SA (…) се одобрява; не е необходимо той да бъде трансформиран в документ, а ще бъде автоматично регистриран, без такси и разходи, във Вестника на Републиката (Diário da República), в който ще бъде публикуван.“
(24)
Член 11, параграф 1 от Закон № 21/92 се получава от прилагането на Закон 84/88 от 20 юли 1988 г. относно трансформирането на публичните предприятия в публични акционерни дружества. В член 1 от Закон № 84/88 се предвижда, че публичните предприятия, дори ако са национализирани, биха могли да бъдат преобразувани с наредба-закон в публични акционерни дружества. Той гласи:
„публичните предприятия […] могат да бъдат преобразувани с наредба-закон в публични акционерни дружества, притежавани изцяло или в по-голямата си част от публични субекти, в съответствие с Конституцията и с този закон.“
(25)
В член 3, параграф 2 от Закон № 84/88 относно трансформирането на публичните предприятия в публични акционерни дружества се предвижда също, че такава наредба-закон трябва да одобри устава на публичното акционерно дружество. В съответствие с член 3, параграф 3 от Закон № 84/88 наредбата-закон представлява достатъчен документ, за да бъдат изпълнени изискванията за регистрация (18).
(26)
Съгласно член 11, параграф 2 от Закон № 21/92 RTP е освободено от плащане на други регистрационни такси, пряко свързани с промяната на правното естество на дружеството. Член 11, параграф 2 гласи:
„Всички действия по вписване, регистриране, отбелязване пред всички служби по вписвания, администрации или публични органи, по-конкретно националния регистър на юридическите лица, службите по вписване на ипотеки и службата за прехвърляне на собственост на превозните средства, се извършват въз основа на обикновена молба, подписана от двама от членовете на управителния съвет на дружеството и при освобождаване от всички данъци и такси.“
(27)
Португалия твърди, че разпоредбата на член 11, параграф 2 произтича от прилагането на Наредбa-закон № 404/90 (19) и потвърждава приложимостта към RTP на разпоредба относно общото прилагане. Въз основа на член 1 от този закон, на предприятията, които до 31 декември 1993 г., са изпълнили актове на сътрудничество или концентрация, може да бъде предоставено освобождаване от данъка върху прехвърлянето на дълготрайни активи, които са били необходими за концентрацията или сътрудничеството. В член 1 от същия закон се предвижда също така и освобождаване от възнагражденията и други законови такси, които могат да бъдат изискуеми за изпълнението на тези актове.
(28)
Португалия заяви, че в миналото RTP на няколко пъти е платило нотариални такси и такси за регистрация, свързани с определени увеличения на капитала и с други действия след преустройството му в публично акционерно дружество (20).
(29)
В периода от 1983 г. до 1989 г., RTP „натрупа“ дълг към социалноосигурителната схема на PTE в размер на 2 189 млн., произтичащи от невъзможността му да плаща социални осигуровки. В основата на това задължение е спор между RTP и администрацията на службата за социална сигурност относно тълкуването на удръжките за социално осигуряване за извънреден труд и хонорари на творците.
(30)
Администрацията за социално осигуряване излага своето тълкувание в член 2, буква д) на Наредба за изпълнението № 12/83 от 12 февруари 1983 г. За да се избегне съдебна процедура, двете страни постигнаха споразумение, съгласно което администрацията на службата за социално осигуряване се отказва от искането си за лихви за забавено плащане и приема разсрочено плащане на дълга. След уреждането на правния спор наредбата за изпълнението не е анулирана.
(31)
На 6 май 1993 г. съвместен указ на Министерството на финансите и Министерството на социалната сигурност официално разрешава разсрочване на дълга на 120 месечни вноски и отменя глобите и лихвите, дължими за сумата от 1 206 млн. PTE (6 млн. EUR).
(32)
Условията за разрешаване на изключителните договорености за уреждане на задълженията на RTP към схемата за социална сигурност са изложени в посочената по-горе наредба-закон № 411/91. В член 2, алинея 1 от цитираната по-горе наредба-закон се предвижда, че разрешението за това трябва да е задължително, за да се гарантира жизнеспособността на длъжника и договореностите да могат да се прилагат inter alia на основание, че, както е предвидено в член 2, буква г) на наредбата-закон, в предприятието с дългове „е било обект на временно ползване, самоуправление на служителите или държавна намеса.“
(33)
През периода от 1994 г. до 1997 г. Португалия увеличава капитала на RTP всяка година. Поместената по-долу таблица дава преглед на различните увеличения на капитала, които възлизат на 46 800 млн. PTE (233 млн. EUR).
Таблица 2
Увеличение на акционерния капитал на RTP 1994-1997 г.
(в млн. PTE)
Година
1994 г.
1995 г.
1996 г.
1997 г.
Увеличение на акционерния капитал
10 000
12 800
10 000
14 000
Дялов капитал към 31 декември
22 708
35 508
45 508
59 508
Източник: баланс на RTP.
(34)
В договорите за обществена услуга, които Португалия е сключила с RTP се предвижда участието на държавата в инвестициите, направени от RTP, за предпочитане под формата на увеличаване на капитала (21).
(35)
През декември 1998 г. бе сключен договор между Фонда за стабилизиране на публичните дългове и RTP за второстепенен заем от Фонда за стабилизиране на публичните дългове (Fundo de regularização da dívida Pública), предоставен на RTP, в който се определят условията за заем в размер на 20 000 млн. PTE (99,8 млн. EUR), за увеличаване на капитала на RTP.
(36)
Фондът за стабилизиране на публичните дългове се управлява от Институт за управление на публичния дълг (Instituto de Gestão de Crédito Público), на който е възложено управлението на дълга на португалската държава и изпълнението на централизирана програма за заеми в съответствие със Закона за обществения дълг (22) и насоките, установени от португалското правителство. Този институт е под ръководството и контрола на Министерството на финансите на Португалия (23).
(37)
От датата, на която сумите са били на разположение на RTP, заемът е предмет на плащания на годишни лихви по 12-месечния Lisbor лихвен процент, изчислен на първата дата на всеки период, плюс 20 базисни пункта (24).
(38)
Съгласно договора кредитът е трябвало да бъде върнат на 31 декември 2003 г., но е могъл да бъде продължен за следващ период от една или две години по взаимно съгласие. RTP не е платило лихва по заема, тъй като в договора се предвижда, че лихвата, платима по първите четири годишни плащания, следва да се капитализира (25).
(39)
Договорът, сключен през декември 1998 г. между Фонда за стабилизиране на публичните дългове и RTP е изготвен в съответствие с насоките, определени в съвместна резолюция на държавните секретари, отговарящи за медиите, за държавната хазна и за финансите, от 17 декември 1998 г.
Б. ФИНАНСОВОТО СЪСТОЯНИЕ НА RTP
(40)
Както е показано в следната таблица, RTP е понесло загуби през периода, който е предмет на разследването на Комисията. През 1996 г. финансово състояние на RTP се е влошило до такава степен, че неговият нетен собствен капитал е бил отрицателен.
Таблица 3
Икономически и финансови данни на RTP за периода от 1993 г. до 1998 г.
(в млн. PTE)
1993 г.
1994 г.
1995 г.
1996 г.
1997 г.
1998 г.
Нетна печалба (загуба)
(7 883)
(19 558)
(26 581)
(18 512)
(32 223)
(25 039)
Нетни активи
1 557
8 071
4 269
(4 274)
(20 586)
(50 827)
Активи
39 418
42 262
56 078
67 654
62 340
83 843
Финансови задължения (26)
22 402
26 855
30 258
44 922
44 885
92 775
Източник: Финансови отчети на RTP.
В. ЗАДЪЛЖЕНИЯТА ЗА ОБЩЕСТВЕНА УСЛУГА НА RTP ОТ 1992 Г. ДО 1998 Г.
(41)
RTP е задължено да предоставя обществената услуга за телевизия. Различни закони определят дефиницията, възлагането и финансирането на тази услуга.
(42)
Закон № 58/90, който регулира дейността телевизионно излъчване, определя условията за частните радио- и телевизионни оператори, както и задължението на държавата да гарантира обществената услуга телевизионното излъчване (27). По отношение на устава на RTP Закон № 21/92 определя основните задължения за обществена услуга и финансирането на тази услуга.
(43)
Два договора за обществени услуги, подписани между португалската държава и RTP през 1993 г. и през 1996 г., описват по-подробно обществената услуга и нейното финансиране, (по-долу или „стар договор за обществена услуга“ или „нов договор за обществена услуга“ или „договори за обществена услуга“, когато са посочени и двата договора) (28).
(44)
Член 4 от Закон № 21/92 предвижда сключването на концесионен договор между Португалия и RTP и определя основните задължения за обществена услуга, които трябва да бъдат извършени по силата на този договор. В член 4, параграф 2 от същия закон се установяват общите принципи, които RTP трябва да спазва при извършване на дейността си като концесионер (29), а в член 4, параграф 3 се описват задълженията на обществената телевизионна услуга (30).
(45)
Договорите за обществена услуга потвърждават задълженията за обществена услуга на RTP. Първо, на RTP са наложени общи задължения и задължения, свързани със съдържанието на програмите (31). RTP трябва да предоставя услугата за обществена телевизия, като част от нея то трябва да излъчва два канала и да предоставя общо покритие за населението на континентална Португалия. Първият канал е от по-общ характер и от него се изисква да представя по-общ вид програми. Вторият канал трябва да бъде насочен повече към специфични групи и да осигурява образователни, културни и научни програми. Един от каналите трябва да обхваща автономните региони на Азорските острови и Мадейра.
(46)
Второ, договорите за обществена услуга предвиждат специфични програмни задължения за RTP (32). Определени са стандарти за качеството на програмите (като плурализъм, безпристрастна информация и др.) и съдържанието на програмите (нови художествени филми, спорт, деца, португалска култура, местни новини, развлечения). RTP трябва да предоставя гледаемо време за определени органи, за подпомагане на киното и други форми аудиовизуални продукции, за насърчаване на производството на образователни или учебни програми, за обмен на програми с автономните региони на Азорските острови и Мадейра и за насърчаване на сътрудничеството с други доставчици на обществената услуга телевизия в Европейския съюз. Освен това то трябва да изпълнява специфични програмни задължения, свързани с международно сътрудничество. Например, трябва да произвежда програми и да ги излъчва за португалските общности, които живеят в чужбина, в португалоезичните страни в Африка и в Макао. Необходимо е да се гарантира функционирането на RTP в Мадейра и на Азорските острови и да се запазят производствените центрове и делегациите в чужбина.
(47)
Трето, договорите за обществена услуга налагат определени специфични задължения на RTP. Например, RTP трябва да поддържа аудиовизуални архиви, да въвежда технологични иновации в своето оборудване и дейности, да подпомага Националния театър „S. Carlos“ и да предоставя други услуги, които ще бъдат посочени на ad hoc основа.
(48)
В член 5 от Закон № 58/90 на RTP се възлага концесия за обществената услуга телевизионно разпространение за период от 15 години, който може да бъде подновен за допълнителен срок от 15 години, с обхват на честотите, съответстващ на първи и втори канал. В член 4 от Закон № 21/92 се посочва, че RTP е концесионер на обществената услуга за телевизионно разпространение. В точка 1, буква а) от договора за обществени услуги се потвърждава, че RTP е доставчик на обществената услуга телевизия (33).
(49)
Договорите за обществена услуга (34) предвиждат създаването на Съвет за обществено мнение (Conselho de opinião), състоящ се от представители на различни части от общественото мнение, който може да се намесва, за да преценява дали RTP спазва своите общи и специфични задължения по отношение на обществената услуга за телевизионно разпространение.
(50)
RTP е задължено да предостави на министъра на финансите публичен бизнес план и бюджет за изпълнението на неговата задача за обществена услуга, (Plano de Actividades e Orçamento do Serviço Público) за следващата година, придружено от становища, издадени от борда на одиторите на RTP и Съвета за обществено мнение. Освен това то трябва да представи доклад за изпълнението на своите задължения за обществена услуга през предходната година (Relatório sobre o Cumprimento das Obrigacões do Serviço Público, („доклади за обществена услуга“), придружени от становище на борда на одиторите на RTP (35).
(51)
Министърът на финансите и членът на правителството, отговорящ за медиите, следва да проверят спазването на договорите за обществена услуга. Генералният инспектор на финансите е необходимо да провери финансовия план. Освен това годишен одит на докладите за обществена услуга трябва да бъде извършен от външен специализиран одитор (36).
(52)
Новият договор за обществени услуги също така предвижда санкции, които да се наложат от Португалия при нарушение на договора, под формата на глоби, изземване, възстановяване или прекратяване на договора.
(53)
В периода от 1992 г. до 1998 г., в RTP са извършени външни одити относно всички негови годишни отчети от независим одитор.
(54)
RTP също е представило докладите за обществена услуга за всички години, с изключение на доклада за обществена услуга за 1992 г., тъй като задължението за външните одити е посочено за първи път в стария договор за обществена услуга, датиращ от 1993 г. Португалия твърди, че за годините от 1995 г. до 1998 г. законово независим одитор е предоставил благоприятно и автономно становище относно докладите за обществена услуга (37). Португалия твърди също, че всички доклади за обществена услуга през този период са били придружени от становище на борда на одиторите на RTP и от одитор на генералния инспектор на финансите (Inspecção-Geral de Finanças), който е независим от RTP.
Ситуацията по отношение на външните одити на докладите за обществена услуга може да бъде описана, както следва:
(55)
Докладите за обществена услуга от 1993 г. и 1994 г. съдържат декларация за съответствие, съгласно която задълженията за обществена услуга на RTP са изпълнени, но само от страна на управлението на RTP.
(56)
За годините 1995, 1996, 1997 и 1998 г., докладът за обществена услуга съдържа декларации за съответствието от външен одитор, независим от дружеството, Maia, Mesquita & Associados - (Revisor Oficial DAS Contas), според които одитът не е разкрил никакви въпроси, които биха оказали значително влияние върху пресмятането на компенсаторните плащания за RTP, посочени в докладите за тези години.
(57)
През 2010 г. Португалия представи на Комисията по-пълни външни одити на докладите за обществена услуга за периода от 1992 г. до 1997 г. Външните одити на докладите за обществена услуга за този период са били организирани от регулатора за националните медии, Entidade Reguladora para a Comunicação Social (ERC). Те са били осъществени за този период от Pedro Roque SROC, външен одитор, който е независим от RTP (38). Португалия също така представи обобщаващ доклад, включващ резултатите от одитите за всички години.
Външен одит на доклада за обществената услуга вече е съществувал за 1998 г. Този външен одит за 1998 г. е проведен от BDO Binder, външен одитор „BDO Binder report“) (39).
(58)
Мандатът на одитите за периода 1992-1997 г. е бил да се оцени за всяка година дали RTP изпълнило мандата си, както е предвидено в договорите за обществена услуга, които са били в сила към момента и дали съществува съответствие между разходите за обществени услуги и компенсационните плащания. Външните одити изброяват задълженията за обществена услуга, произтичащи от договорите за обществена услуга, вземат предвид различните закони, уреждащи задълженията за обществена услуга на RTP (например Закона за телевизията № 58/90 от 7 септември 1990 г.), както и обществения бизнес план и бюджет (Plano de Actividades e Orçamento do Serviço Público) и докладите за обществена услуга. Външните одити проучват дали задълженията за обществена услуга са спазени. Докладите правят сравнение между компенсационните плащания от страна на Португалия спрямо установените разходи в докладите за обществена услуга.
(59)
За всички години, които се разследват, т.е. 1992-1997 г., одитите стигат до заключението, че по същество RTP е изпълнило основните си задължения за телевизионно разпространение. Одитите също така посочват, че „по отношение на съответствието между предоставените задачи за обществена услуга и компенсацията на „реалните и действителните разходи“, няма съществени нарушения, които да влияят на съответствието със законодателството, което е било в сила към момента.“ За всички години в обобщения доклад се констатира, че компенсационните плащания от Португалия, са били по-малки от посочените суми във всички доклади за обществена услуга. Одитите са публикувани на уебсайта на ERC (40). По същия начин докладът на BDO (BDO Binder report) не сочи никакво свръхкомпенсиране за предоставената обществена услуга.
(60)
Член 5 от Закон № 21/92 предоставя на RTP право да получи обезщетение за своите задължения за обществена услуга. Това право се потвърждава и в договорите за обществена услуга.
(61)
В допълнение към системата от годишни компенсационни плащания (вж. съображение 19 по-горе), договорите за обществена услуга предвиждат финансиране от Португалия за:
а)
плащане на специфични услуги съгласно споразуменията за предоставяне на договорените услуги или тези, които предстои да бъдат договорени между публичната администрация и RTP (41);
б)
държавно участие във всички инвестиции, направени от RTP, особено тези за инфраструктурата, необходима за експлоатацията на центровете за производство и разпространяване в автономните региони на Азорските острови и Мадейра, за аудиовизуални архиви и международни предавания на RTP, както и за други технологични инвестиции, които RTP е длъжно да прави (42).
(62)
За да определи разходите и приходите на задълженията за обществена услуга, които отговарят на условията за компенсационни плащания, RTP прилага аналитична счетоводна система. В договорите за обществена услуга се определят критериите за изчисляване на приемливите разходи за компенсация по отношение на всяко задължение за обществена услуга (43).
(63)
Въз основа на аналитичната счетоводна система, спомената в предходния параграф, RTP разпределя разходите и приходите (например, за персонал и оборудване), за да обхване определен брой дейности (като управление на програмите, преки и косвени програмни разходи, дифузионни и емисионни разходи, разходи за маркетинг и други административни разходи).
(64)
Преките разходи на различните дейности са разделени между различните разходни позиции (например RTP 1, RTP 2, RTPi и RTP África). Непреките разходи са разпределени за пера от разходите въз основа на последователни аналитични критерии (например, броят на часовете на излъчване) (44).
(65)
Аналитичната счетоводна система има следните характеристики:
а)
в рамките на договорите за обществена услуга само нетните оперативни разходи могат да се компенсират в съответствие с метода, описан в договорите за обществена услуга. Финансовите разходи, извънредните разходи и разпоредбите, които не са пряко свързани с дадена дейност, са изключени от обезщетение (45);
б)
с оглед изчисляване на нетните оперативни разходи, които могат да се възстановяват, RTP трябва да приспадне оперативните приходи, произтичащи от всяко задължение за обществена услуга;
в)
старият договор за обществена услуга не е допускал компенсация за обществената услуга от общ характер под формата на задължение за експлоатация на RTP 1 и RTP 2 и за покриване на автономните региони с един от каналите (46);
г)
по силата на новия договор за обществени услуги оперативните разходи на RTP 1 и RTP 2 могат да бъдат компенсирани, но не се допуска допълнителна компенсация в случай, че реалните нетни оперативни разходи на RTP 1 и RTP 2 превишават планираните разходи (47).
(66)
RTP е докладвала относно нетните разходи по предоставяне на обществената услуга в годишните доклади за обществената услуга, в съответствие с метода за изчисление на разходите, описан в съображения 60-65. Поместената по-долу таблица дава преглед на разходите за всяка дейност по обществената услуга, за която RTP има право да получи компенсационни плащания.
Таблица 4
Нетни отчетени и подлежащи на възстановяване разходи за обществената услуга
(В млн. PTE)
1992 г.
1993 г.
1994 г.
1995 г.
1996 г.
1997 г.
1998 г.
Телетекст
112,9
86,8
Функциониране на RTP в международен план
882,3
1 517,4
1 826,9
1 890,8
2 059,6
3 999,1
3 712,9
RTP África
-
-
-
-
654,7
1 332,0
Директно предаване на RTP 1 на Азорските острови и на Мадейра
-
-
-
-
-
76,8
295,4
Аудиовизуални архиви
509,1
241,6
402,7
492,7
184,9
909,4
672,1
Сътрудничество с португалоезичните страни в Африка
186,9
128,4
172,2
148,6
144,9
202,4
200,3
Диференциал на покритие
406,7
1 312,8
1 314,2
1 050,3
1 050,0
622,6
208,6
Делегации/кореспонденти
797,8
658,2
681,1
642,7
583,2
457,2
211,0
Фондация за Национален театър „S. Carlos“
50,0
55,0
60,0
60,0
60,0
60,0
Насърчаване на киното
215,0
95,0
27,5
156,5
391,1
352,8
Функциониране на автономни регионални центрове
3 453,4
3 486,0
3 685,9
3 696,1
3 846,6
3 459,2
2 855,2
Телевизионно предаване за конкретни органи
482,0
350,6
151,1
94,6
80,8
Спортна телевизия (48)
- 440,0
Нетни оперативни разходи на RTP 1
16 946,1
11 916,6
Нетни оперативни разходи на RTP 2
9 050,6
10 080,6
8 637,6
Общо нетни оперативни разходи
6 718,2
7 960,0
8 384,1
8 103,3
17 217,1
37 972,1
30 101,3
Източник: Португалските органи и докладите за обществена услуга.
(67)
Поместената по-долу таблица дава преглед на инвестициите на RTP в оборудване за дейностите, свързани с обществената услуга. Тя представя както реалните инвестиции в дейности по обществената услуга, както са посочени в годишните финансови отчети, така и инвестициите, отчетени в докладите за обществена услуга. Реалните инвестиции в дейности, свързани с обществената услуга, са били по-високи от инвестициите, отчетени в докладите за обществената услуга.
Таблица 5
Инвестиции в дейностите по обществената услуга
(В млн. PTE)
1992 г.
1993 г.
1994 г.
1995 г.
1996 г.
1997 г.
1998 г.
Общо
Финансови отчети
2 632,6
2 102,0
2 763,9
992,7
1 480,4
4 037,4
6 054,2
20 063,2
Доклади за обществената услуга
2 327,3
98,0
1 975,1
154,4
28,1
4 037,4
6 127,8
14 748,1
Разлика
305,3
2 004,0
788,8
838,3
1 452,3
0
-73,6
5 315,1
Източник: финансови отчети на RTP и доклади за обществената услуга.
(68)
Целта на ad hoc мерките е била компенсиране на RTP за задълженията за обществена услуга, наложени върху него, и финансиране на неговите инвестиции.
(69)
В Португалия операторът на обществени услуги не е избран в резултат на конкурентна процедура, съгласно която всички заинтересовани предприятия са имали възможност да посочат сумата на компенсацията, която би била необходима за поемане на концесията за обществена услуга телевизионно разпръскване. RTP е назначено от правителството за осигуряване на обществената услуга телевизия.
(70)
От 1992 г. насам, както търговски, така и обществени радио- и телевизионни оператори, са активни на португалския телевизионен пазар. С изключение на RTP, търговските оператори SIC и TVI са лицензирани за излъчване на телевизионни канали. SIC е първият частен оператор, започнал излъчване на 6 октомври 1992 година. Мерките в полза на RTP биха могли да доведат до нарушаване на конкуренцията на пазара на телевизионно разпръскване.
III. МНЕНИЯ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ
(71)
След започване от страна на Комисията на процедура за разследване по този случай няколко заинтересовани страни дадоха мнение относно мерките, посочени в съображения 21-39. Следващите съображения дават общ поглед върху съответните мнения, получени от заинтересованите страни, категоризирани по мярка.
(72)
В настоящия раздел са посочени само мнения, отнасящи се до въпросите, които са останали отворени, след решението на Съда по Дело T-442/03, а именно тези, отнасящи се до освобождаването от нотариални такси, такси за регистрация и разходи за публикуване, както и във връзка с другите мерки (споразумението със схема за социално осигуряване през 1993 г., вливания на капитал през периода от 1994 г. до 1997 г. и заем през 1998 г.), както е посочено в член 1 от Решение 2005/406/ЕО. Тези мнения на заинтересовани страни включват становища, представени след първото решение на Комисията за откриване на официална процедура от 15 ноември 2001 г., както и коментари, получени след публикуване на покана за представяне на мнения от 24 декември 2008 г. (49)
(73)
SIC и TVI заявиха, че освобождаването от нотариални такси и такси за регистрация е изключение от правилата, които обикновено се прилагат съгласно португалското законодателство за всяка промяна в уставите на предприятия. SIC е на мнение, че обхватът на освобождаването не се ограничава до преобразуването на RTP през 1992 г. Въз основа на член 11, параграф 2 от закон № 21/92 RTP се ползва от общо освобождаване от плащане на такси и права за всякакъв вид вписвания и регистрация.
(74)
TVI е на мнение, че RTP също е освободено от плащането на разходи, свързани с публикуването на нотариален акт.
(75)
Относно вливанията на капитал през периода от 1994 г. до 1997 г., SIC, ACT (асоциацията на търговските радио- и телевизионни оператори), италианският търговски радио- и телевизионен оператор Mediaset и TVI дадоха мнение, че разумен акционер не би увеличил капитала на дружество с характеристиките на RTP. Въпросните вливания на капитал са направени в предприятие с голям дефицит без последователен план за преструктуриране, който да го направи жизнеспособен.
(76)
Освен това, що се отнася до заема през 1998 г., SIC заяви, че като се има предвид фактът, че RTP е било „технически фалирало“ през 1996 г., никоя финансова институция не би одобрила такъв заем за RTP.
(77)
SIC, по-специално, подчертава липсата на външни одити, които е трябвало да са провеждат редовно. Посочват се и пропуски, установени за 1998 г., както е описано в доклада на BDO Binder за същата година, - единствения наличен външен одит, който Комисията е трябвало да вземе предвид. Изтъкват се и някои критики в доклада на BDO Binder за 1998 г., включително, inter alia, прекалени рекламни ограничения за телевизионното разпространяване на RTP. SIC подчертава, че според договорите за обществена услуга, RTP е задължено да зачита рекламните ограничения и може, напр. да излъчва само определен брой минути реклама на час. Според заключенията на доклада на BDO Binder, това не е било спазено за 1998 г. SIC цитира също констатацията в доклада, че някои активи не са били отчетени, което изглежда се възприема от SIC като доказателство, че съответните инвестиции за тези активи не са извършени.
(78)
След отменянето на член 1 и част на член 2 от Решение 2005/406/ЕО от Съда по дело T-442/03, SIC твърди, че по това решение Комисията трябва също така да вземе под внимание доклада на португалската сметна палата (Tribunal de Contas, наричана по-долу „Сметна палата“) от юни 2002 г. (№ 8/2002), който според SIC е трябвало да изследва управлението на RTP и предоставянето на обществената услуга телевизия от гледна точка на ефективността, ефикасността и икономичността и който разглежда периода 1997-2000 г. Въпреки това, този период беше удължен до 1993 г. Като обобщава констатациите на доклада, SIC подчертава, че е налице липса на стратегия за определяне на програмите на RTP, директивите на вътрешния съвет относно лимитите на разходите не са спазвани, а изготвеният годишен бюджет не е бил изпълнен. SIC също така заяви, че Сметната палата посочва, че Португалия все още не е обявила, че предоставянето на държавна помощ на RTP е свързано с реалното спазване на задължението за обществена услуга.
(79)
SIC посочва общите заключения на португалската Сметна палата относно договорите за обществена услуга, които дават стимули за RTP да пренебрегва ефикасността и ефективността при управлението на RTP, съпътствано от неясна и неопределена задача за обществена услуга.
IV. МНЕНИЕ НА ПОРТУГАЛИЯ
(80)
Относно освобождаването от нотариални такси, такси за регистрация и разходи за публикуване, Португалия твърди, че тъй като преобразуването на публично предприятие в публично акционерно дружество (sociedade anónima) е трябвало да бъде осъществено чрез законодателен акт, не е съществувала друга база за събиране на такси и хонорари, свързани с вписването на тази трансформация чрез нотариален акт, нито за регистрирането и публикуването ѝ.
(81)
Преобразуването на RTP в публично дружество с ограничена отговорност е извършено през 1992 г., за да го приведе в съответствие с частното право, и начинът, по който то работи, е по-близък до този на частните оператори. Счетено е за необходимо да се предоставят на RTP средствата и условията, за да може то да изпълнява по най-добър начин целите, свързани с обществената услуга, на пазар, все по-отворен за конкуренцията. Целта е била операциите и управлението на RTP да разполагат със същата гъвкавост, която имат „нормалните“ дружества, действащи съгласно частното търговско право. Според Португалия формата на публично акционерно дружество е по-малко обременителна от процедурите за държавен контрол, прилагани преди това към RTP като публично предприятие, като по този начин му се предлагат по-добри условия за разработване на телевизионни канали и техните програми.
(82)
Португалия твърди, че трансформирането на RTP през 1992 г. чрез закон, в резултат на което не е бил необходим „нотариален акт“ за формализиране на този акт, съответства на естеството и логиката на португалската правна система. В тази връзка Португалия припомня, че RTP е било създадено като държавно предприятие през 1975 г. посредством законодателство, а именно с Наредбa-закон № 674-D/75. Поради това, както се изисква изрично от Закон 84/88, уреждащ трансформирането на публичните предприятия в акционерни дружества, тези актове трябва също да се осъществяват посредством законодателство.
В съответствие с член 3, параграф 2 от Закон № 84/88, който представлява общ закон относно преобразуването на публичните предприятия (вж. съображение 25 по-горе), законодателният акт, чрез който се трансформират публични предприятия, трябва да одобри устава на акционерното дружество, възникващо в резултат на преобразуването. В допълнение това съответства на принципа на равностойност на актове, според който законодателните актове могат да бъдат изменяни, суспендирани или анулирани само от актове с равностоен ранг в йерархията на нормативните актове. Португалия посочва, че принципът на равностойност на актовете е предвиден в португалската конституция (понастоящем член 112, параграф 5 или член 115, параграф 5 от Конституцията в сила по времето, когато RTP е преобразувано през 1992 г.), която постановява, че „никой закон не може да създава други категории законодателство, или да предоставя на други видове актове правомощия да тълкуват, интегрират, изменят, спират действието или отменят неговите разпоредби с външен ефект“. Прилагането на този принцип към трансформирането на публичните предприятия е подкрепено от автори в областта на правото (50). Португалия също така се позовава на редица решения на Конституционния съд, който отново посочва тълкуванието, че закон може да се интерпретира само от друг закон (51), а не от акт с различно и по-ниско подреждане в йерархията на нормативните актове.
(83)
Португалия твърди, че трансформирането на RTP в публично акционерно дружество със Закон № 21/92 е извършено в съответствие с тази обща схема на португалското законодателство и не е могло правомерно да бъде извършено само в съответствие с частното право под формата на нотариален акт. Португалия цитира също така и няколко примера на други публични предприятия, трансформирани чрез законодателен акт в акционерни дружества (52).
(84)
Португалия се позовава на наредба-закон № 267/76 от 8 април 1976 г., с който се установява за първи път обща схема за публичните предприятия. Тази наредба-закон установява, че публичните предприятия могат да бъдат създавани само чрез наредба-закон, който трябва да одобри техния устав. Това се прилага и за последващи изменения на устава.
(85)
Португалия допълнително се позовава на Закон № 84/88 от 20 юли 1988 г. (вж. съображение 25 от настоящото решение), който гласи, че е необходима наредба-закон, за да се превърне публично предприятия в акционерно дружество, и че той също така следва да одобри устава на публичното предприятие. В следствие на това Португалия заключава, че за трансформирането на RTP през 1992 г., първо, е била необходима наредба-закон и, второ, уставът е могъл да бъде одобрен само от закон, а не с нотариален акт.
(86)
В допълнение, Закон № 58/90 от 7 септември 1990 г. изисква обществената услуга телевизия да се предоставя от оператори, притежавани изключително или в по-голямата си част от публични органи, а уставите на такива оператори трябва да бъдат одобрени с наредба-закон.
(87)
По отношение на „таксите за регистрация“, Португалия отбелязва, че регистрацията на устава, одобрен със Закон № 21/92, е била освободена от такси, но формалностите по регистрацията е трябвало да бъдат осъществени „ex officio“. Формалностите по регистрацията са счетени за необходими, тъй като в Кодекса за търговска регистрация (Código do Registo Comercial) се изисква актовете, свързани с предприятия, да бъдат вписани в регистъра и публикувани. Според Португалия, стойността на таксите за регистрация е 11 000 contos (53), което се равнява на 11 000 000 PTE.
(88)
По отношение на изискването за публикуване, Португалия подчертава, че тъй като на уставът на RTP е бил публикуван в Diário da República като приложение на Закон № 21/92, който го одобрява, това изискване е било изпълнено.
(89)
По отношение на мнението на SIC относно член 11, параграф 2 от Закон № 21/92, Португалия отговори, че португалският законодател не предвижда определени облекчения на таксите при трансформиране на предприятия или преструктуриране на обществени предприятия. Освобождаването е въз основа на наредба-закон № 404/90. Португалия твърди, че RTP не е освободено от плащането на такси за регистрация въз основа на член 11, параграф 2 от Закон № 21/92, с изключение на трансформирането от 1992 г. Португалия също така се твърди, че класифицирането на член 11, параграф 2 от Закон № 21/92 като постоянно освобождаване от такси се дължи на езиково недоразумение. Вместо да бъде посочено, че наредбата-закон е достатъчна за всички правни цели и всякакви други актове необходими за законовото уреждане на „положението“ (т.е. трансформирането от 1992 г., добавено от автора на настоящото), в член 11, параграф 2 се посочва, че RTP ще бъде освободено от такси и налози, които произтичат от актовете в регистрите на собственост. Това означава, според Португалия, че RTP не е освободено от такси за регистрация извън контекста на трансформирането от 1992 г., с изключение на операциите, засягащи трансформирането от 1992 г. Португалия предостави също така документация за няколко ситуации, при които RTP е платило такси за регистрация.
(90)
Португалия твърди, че контекстът на първоначалното споразумение между администрацията на органът за социално осигуряване и RTP относно разсрочването на дълга и опрощаването на лихви и глоби е бил съдебен спор за конституционосъобразността на наредба за изпълнение № 12/83 относно задължителните удръжки за социално осигуряване върху възнаграждението за извънреден труд. Споразумението потвърждава тълкуването на RTP, че възнаграждението не е било предмет на удръжки за социално осигуряване, което беше подкрепено от данък експерт.
(91)
Второ, Португалия твърди, че формалното разрешение на това споразумение от страна на португалското правителство не предоставя конкретно финансово предимство за RTP в сравнение с други предприятия в сходно положение съгласно наредба-закон № 411/91. Португалия твърди, че дерогацията, предвидена в член 2, параграф 1, буква г), се е прилагала за RTP, тъй като RTP е било предмет на държавна намеса и е претърпяло различни превратности по време на управлението на административната комисия, назначена от правителството през 1977 г. (54) Португалия твърди, че общият характер на дерогацията се подчертава от факта, че споразумение е постигнато и с една от заинтересованите страни въз основа на Наредба-закон № 411/91.
(92)
По отношение на заема Португалия заяви, че техническите условия, свързани с него, предвиждат, че финансовата дейност следва да носи лихва, изчислена в съответствие с пазарните критерии.
(93)
Португалия твърди, че вливанията на капитал през периода от 1994 до 1998 г. представляват инструмент за финансиране на разходите по предоставяне на обществената услуга телевизия, заедно с изплащането на компенсаторни обезщетения.
(94)
Според Португалия, моделът на финансиране, избран за компенсиране на RTP за разходите по обществената услуга, се е оказал неподходящ и е довел до търговски дефицит. Първо, компенсаторните обезщетения винаги са били изчислявани под реалните нужди на финансирането на обществената услуга телевизия. На второ място, Португалия систематично е изплащала компенсациите със закъснение. RTP е трябвало да прибягва до банково финансиране, за да посреща своите оперативни разходи, но не е можело да включва лихвите и амортизационните такси при изчисляването на разходите за обществената услуга. Трето, RTP е трябвало да плаща данък добавена стойност (ДДС) на държавата за обезщетенията, като по този начин нетната сума на компенсаторните обезщетения намалява.
(95)
Португалия твърди, че: i) данъчните облекчения (т.е. освобождаване от такси за нотариален акт, такси за регистрация и разходи за публикуване); ii) улесненията за плащането на данъка за използване на мрежи за радиоразпръскване; iii) разсрочването на дълга към схемата за социално осигуряване; iv) плащането за отделянето на телевизионната мрежа; v) протоколът за насърчаване на киното; и vi) заемът, взет от RTP през 1998 г., не попадат в понятието за държавна помощ. По отношение на съвместимостта на другите мерки Португалия заяви, че те следва да се считат за компенсация за разходите за обществената услуга и следователно не като държавна помощ (55) или, съответно, тяхната съвместимост със законодателството на Съюза следва да бъде оценявано в светлината на член 86, параграф 2 от Договора за ЕО (сега член 106, параграф 2 от ДФЕС).
(96)
По отношение на изчисляването на свръхкомпенсацията Португалия заяви, че:
а)
включването през 1996 г. на оперативните разходи на RTP 2 като възстановими разходи за обществена услуга се основава на новия договор за обществени услуги, съгласно който компенсацията на оперативни разходи на RTP 2 съгласно договора влиза в сила от 1 януари 1996 г. (56);
б)
заемът от 20 000 милиона PTE следва да не се счита за компенсация, тъй като той е предоставен при пазарни условия,
в)
увеличенията на капитала също са били предназначени за финансиране на инвестиции, а не просто за да се предостави финансова компенсация за възстановимите разходи за обществената услуга. Задължението на държавата в качеството ѝ на акционер да участва във финансирането на инвестициите, които се считат за необходими, се определя в договорите за обществена услуга (57);
г)
компенсационните плащания са били предмет на ДДС, като в резултат на това нетната стойност, получена от RTP е по-ниска;
д)
съгласно новия договор за обществени услуги, разходите за обществената услуга са били възстановени само до равнището на предназначения за тях бюджет.
Като взема предвид горепосоченото, Португалия заключи, че финансовата компенсация за задълженията за обществена услуга на RTP не следва да се счита за прекомерно висока или нецелесъобразна.
(97)
По отношение на липсата на външни одити, Португалия твърди, че Комисията вече е представила становище относно финансовото състояние на RTP, което обхваща и периода от 1992 г. до 1998 г., без да изисква външен одит на обществената услуга в решенията от 2006 г. по дело E 14/05 и NN 31/06 и тези решения не са били оспорени в съда. Португалия твърди, че, по-специално, в решение NN 31/06 Комисията вече е взела предвид доклада на Сметната палата № 8/2002. Тя подчертава освен това, че в решение NN 31/06 Комисията е заключила, че финансовото състояние на RTP от 1992 г. до 1998 г. е резултат от хронично ниско финансиране на неговите дейности, свързани с обществената услуга. В решение NN 31/06 Комисията основава своите констатации на външен доклад, а именно на доклада на Pricewaterhouse Cooper от 2005 г., и на външно одитираните годишни счетоводни отчети на RTP, които Португалия счита, че са единствените приложими отчети.
(98)
Португалия също така отново заявява, че докладите за обществена услуга за периода от 1993 г. до 1998 г. са били предмет на одит от страна на одиторите на RTP (58). Въпреки това, по-късно Португалия представи външни одити на докладите за обществена услуга за периода от 1992 г. до 1998 г., заедно с окончателен, обобщаващ отчет, обхващащ всички тези години. Външните одити бяха организирани от независим медиен орган, Entidade Reguladora para a Comunicação Social, ERC, който поиска от външните одитори Pedro Roque (59) да извършат външните одити.
(99)
Португалия отговори по-подробно на някои от твърденията на SIC по конкретни въпроси. По отношение на твърденията на SIC, че според доклада на BDO Binder, становището на Съвета за обществено мнение е липсвало, Португалия подчертава, че това становище не е обхващало доклада за обществената услуга на RTP. Становището на този орган е било осигурено, но в стария договор за обществена услуга, то не се е превърнало в правно задължително изискване. Също така, новият договор за обществена услуга не изисква становището на този орган да бъде дадено в доклада за обществена услуга.
(100)
По отношение твърденията на SIC, че докладът на BDO Binder за 1998 г. включва 53 млн. EUR под формата на материални активи, въпреки че не съществува инвентар на тези активи, Португалия потвърди, че съответните инвестиции са направени за тези активи. Фактът, че първоначално не бе изготвен инвентар на тези активи (макар че, с изключение на 4 милиона, стойността на такива активи може да бъде определена и инвентар може да бъде изготвен със задна дата), това не означава, че инвестиции не са били направени. Външният одитор потвърди салдата, цифрите и транзакциите с трети страни.
(101)
По отношение твърденията на SIC, че според доклада на BDO Binder за 1998 г. лимитът за рекламно време е бил превишен, Португалия изтъкна, че това по никакъв начин няма да доведе до намаление на финансовата компенсация. Причината за това е, че сумите, които са били получени от RTP за надвишеното рекламно време, са доста по-малки от недостатъчното финансиране за тази година. Във всеки случай, Португалия потвърди, че общите приходи от реклама (включително приходи от превишаването на лимита за реклами) са били взети под внимание при изчисляването на финансовите нужди, т. е. компенсацията за изпълнението на задачата за обществена услуга.
(102)
Португалия твърди, че доклад 8/2002 на португалската сметна палата не трябва да се взема под внимание в настоящото решение, тъй като решението на Съда по Дело T-442/2003 откри само обективна слабост на информацията, съдържаща се в докладите за обществена услуга, които не са били съпроводени от външен одит. Португалия подчертава, че доклад 8/2002 на Сметната палата се отнася само до финансовите години от 1997 г. до 2000 г., а не до целия период, обхванат от настоящото разследване. Годините от 1993 г. до 1997 г. са обхванати в доклада само за целите на общо описание на финансовото положение на RTP и необходимостта от преструктуриране, но те не представляват самият предмет на доклада. Целта на доклада е да се оцени управлението на RTP, ролята на държавата като акционер и предоставянето на обществената услуга телевизионно разпръскване.
Португалия твърди, че Сметната палата е надхвърлила задачата си за извършване на одит на публичните финанси и вместо това е започнала анализ на ефикасността и ефективността на публичните разходи. Докладът, по мнението на Португалия, е без значение, с изключение на факта, че представлява независим одит на предприятието, потвърждава отчетите на Португалия и не открива незаконосъобразност. Португалия твърди, че в настоящото решение Комисията следва да вземе под внимание доклад 20/98 на Сметната палата вместо одитен доклад 8/2002, тъй като одитен доклад 20/98 обхваща икономическо и финансово състояние на RTP за периода от 1994 г. до 1996 г. В одитен доклад 20/98 се прави заключението, че критериите, използвани за финансиране на обществените услуги, са по-ясно определени в новия договор за обществени услуги, отколкото в стария договор за обществени услуги, което се оспорва в по-късния доклад 8/2002.
V. ОЦЕНКА НА МЕРКИТЕ
(103)
За да установи дали ad hoc мерките, приложени от Португалия за RTP, представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора, Комисията трябва да оцени дали тези мерки:
а)
са предоставени от държавата членка или чрез държавни ресурси;
б)
са в състояние да нарушат конкуренцията;
в)
поставят в по-благоприятно положение определени предприятия или производството на някои стоки,
г)
засягат търговията между държавите-членки.
(104)
По-долу ще бъдат проучени характерът на държавна помощ на заема от 1998 г., споразумението за разсрочване на дълга и отменянето на лихвените задължения, както и капиталовите инжекции за периода 1994-1997 г. По подобен начин ще бъдат оценени наличието на държавни ресурси при освобождаването от такси за нотариален акт, такси за регистрация и разходи за публикуване.
(105)
Държавни ресурси са налице при освобождаването от такси за нотариален акт, такси за регистрация и разходи за публикуване, тъй като загубата на данъчни приходи е равностойна на използването на държавни ресурси под формата на фискални разходи (60).
(106)
По отношение на разсрочването на дълга вследствие на схема за социално осигуряване и отмяна на лихви за просрочено плащане, Комисията счита, че органът, отговорен за схемата за социално осигуряване, не може да се разглежда като предприятие. Той не извършва стопанска дейност, а е публичен орган със задача за администриране на социалното осигуряване (61). Освен това разрешението за разсрочване на дълговете не е дадено от схемата за социална сигурност, а от съвместен декрет на държавните секретари за финанси и социално осигуряване и на заместник държавния секретар на заместник министъра. С разрешението държавата е пропуснала приходи, тъй като тя би получила 1 206 милиона PTE под формата на лихви за неизплатени задължения. Следователно става ясно, че е имало участие на държавни ресурси и че държавата е отговорна за мярката.
(107)
Увеличенията на капитала на RTP са предоставени от държавата пряко от обществения бюджет. Следователно е ясно, че такова финансиране представлява държавни ресурси по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(108)
Комисията не може да приеме твърдението на Португалия, че при заема за RTP не се касае за държавни ресурси. Понятието държавни ресурси също така включва предимства, предоставени от органи, предназначени или създадени от държавата-членка за тази цел (62). Договорът за заем от 1998 г. е сключен между RTP и Фонда за стабилизиране на публичния дълг - фонд, който е управляван от Института за управление на публичния дълг. Правен акт предвижда, че Институтът е под ръководството и контрола на министъра на финансите (63). Затова може да се заключи, че средствата, предоставени от Фонда за стабилизиране на публичния дълг, следва да се разглеждат като държавни ресурси.
(109)
Държавата може да се счита като пряко свързана с тази мярка, тъй като условията на договора се определят в резолюция, съгласувана на 17 декември 1998 г. между секретарите на държавата за медиите и финансите.
(110)
Освобождаване от такси за нотариален акт, както и от такси за регистрация и разходи за публикуване: Що се отнася до освобождаването от такси за нотариален акт, такси за регистрация и разходи за публикуване следва да се оцени дали мярката е представлявала общо освобождаване от такси, от което RTP се е възползвало, или дали мярката е приложена специално спрямо RTP. В следващите съображения Комисията прави разлика между временно освобождаване, предвидено в член 11, параграф 1 от Закон № 21/92 и постоянно освобождаване, предвидено в член 11, параграф 2 от Закон № 21/92.
(111)
Комисията констатира, че освобождаването от необходимостта за нотариален акт, регистрация и разходи за публикуване е предоставило предимство на RTP, като го освобождава от разходи, които иначе предприятието би трябвало да плаща от собствения си бюджет.
(112)
Това предимство е също така избирателно по същество, тъй като както се вижда от член 11, параграф 1 от Закон № 21/92, то е предоставено само на RTP. Фактът, че този закон може да укрепи, както твърди Португалия, прилагането на по-общ закон, а именно Закон № 84/88, не променя това заключение. Закон № 84/88 се отнася до публичните предприятия и предвижда, че тези предприятия могат да бъдат трансформирани в акционерни дружества чрез наредба-закон. При все това фактът, че този закон се отнася до „публичните предприятия като цяло“, не засяга избирателността по същество, посочена в член 11, параграф 1 от Закон № 21/92, в полза на конкретното предприятие RTP. Във всеки случай освобождаване само за публичните предприятия ще представлява селективна мярка по същество за тази група предприятия (в сравнение с частните предприятия), от които RTP е част.
(113)
Държавните мерки могат обаче, въпреки че са по същество селективни, да не попадат в понятието за избирателна мярка по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, ако държавната мярка, вместо чрез дерогация от обичайните прилагане на системата, да стане неотменна част от него (64). Следователно е необходимо да се проучи дали мярката е съвместима с естеството и логиката на португалската правна система за трансформиране на публичното предприятие RTP в публично акционерно дружество чрез законодателство или дали ресурс на законодателството за целите на превръщането на RTP е бил избран с цел да му се предостави предимство спрямо други предприятия. В съответствие с подхода на Съда в неговото решение, Комисията занапред ще прави разлика между освобождаването от нотариални разходи, от една страна, и регистрация и разходи за публикуване, от друга страна (65).
(114)
Освобождаване от нотариален акт и нотариални разходи: Комисията счита, че трансформирането на RTP в публично акционерно дружество и одобрението на устава посредством законодателство вместо чрез нотариален акт отговаря на логиката и характера на португалската правна система. Преобразуването в публично акционерно дружество бе направено с цел да се даде на RTP по-гъвкава форма на дружество и по този начин да го поставят на равна нога с частните оператори. Фактът, че това трансформиране е съставено от закона, а не чрез нотариален акт, не беше опит да се заобиколи изискването за нотариален договор, но е резултат от общия принцип на португалското право, че законодателните актове могат да бъдат променяни само от еквивалентни законодателни актове.
(115)
Съгласно този принцип на „еквивалентност на актовете“ закон може да се анулира, прекрати временно или модифицира чрез правен акт, който е от една и съща йерархична степен като учредителния акт, а не с акт, която е с по-нисък ранг в йерархията на законодателството. Този принцип е бил въведен в португалската конституция през 1982 г., т.е. много преди преобразуването на RTP през 1992 г. Член 115, параграф 5 на португалската конституция във формата, в която е в сила към момента на преобразуването на RTP, предвижда никой закон да не: „създава други форми на законодателство или предоставя на други видове актове правомощия за тълкуване, интегриране, изменение, спиране действието или отменяне на всяка една от неговите разпоредби по начин, по който да предизвика последици по отношение на трети страни“ Тъй като RTP беше национализирана през 1975 г. с акт на законодателството, а именно чрез Наредбa-закон № D 674-d/75, трансформирането му в друга правна форма, отново би могло могат да бъде постигнато само чрез Наредба-закон, или по силата на закон, който е равностоен или дори с по-висок ранг от този на наредбата-закон. Не съществува също така нещо, което да сочи, че първоначалната национализация на RTP е извършена през 1975 г. с цел да се избегне прилагането към дружествата, регулирани от частното право и е довела до ползи за дружеството.
(116)
Не съществуват доказателства, подсказващи, че всички други закони в сила преди преобразуването на RTP (вж. съображения 84-86 от настоящото решение) са били с цел създаване на парично облагодетелстване за публичните предприятия чрез избягване на нотариалните актове (и съответните разходи), които се прилагат спрямо частните трансакции. По-специално Закон № 84/88, който позволи публичните предприятия да бъдат трансформирани в акционерните дружества с Наредба-закон, отразява конституционните и правни принципи, които са били в сила в съответния момент.
(117)
Заключение: Като се вземат под внимание тези въпроси, освобождаването от изискването за извършване на трансформацията на RTP чрез нотариален акт (и по този начин с поемане на съответните разходи), не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(118)
Освобождаване от такси за регистрация и разходи за публикуване: Необходимо е да се оцени дали RTP се е облагодетелствала от полза, като не е плащала всички разходи, свързани с регистрацията на дружеството в търговския регистър и публикуването на нотариалния акт. В съответствие с португалското право, което е в сила в момента, нотариалният акт, с който се формализира създаването на дружество, регулирано от частното право, и неговият устав трябва да бъдат публикувани в Diário da República от секретаря, отговарящ на търговския регистър, за да добият третите страни представа за съдържанието на тези документи. RTP не пое тези разходи за публикация, тъй като задължителното публикуване в Diário da República на Закон № 21/92 гарантира, че на Акта за преобразуване на RTP и на съдържанието на неговите нови членове, регламентиращи сдружаването, е предоставена необходимата гласност.
(119)
Няма признаци, че Португалия е избрала да превърне RTP в публично акционерно дружество чрез Закон № 21/92, за да предостави на RTP предимство под формата на икономии на разходи за регистрация и публикуване. Ясно е че втора публикация на устава на RTP би била напълно обезсмислена, тъй като изискванията за прозрачност и публичност бяха вече изпълнени чрез публикуване на Закон № 21/92 в Diário da República. Докато регистрацията е била направена с оглед на по-късното публикуване и двете мерки са свързани, не е безспорно дали освобождаване от такси за регистрация може да бъде оправдано от същността и логиката на португалската правна система и задължителното преобразуване на RTP посредством законодателство. Португалия не оспорва, че вписването е било също така изискано от кодекса на търговските дружества. Както Португалия заяви: „регистрацията не беше отменена, само не беше нужен нотариален акт, но наредбата-закон представляваше достатъчен документ за целите на регистрацията“. Това следва също от член 3, параграф 3 от Закон № 84/88, (вж. съображение 25 от настоящото решение). Освен това Португалия подчерта, че за да може RTP да се регистрира в бъдеще всички други актове, свързани с компанията, фактът на създаването му (т.е. резултатът от преобразуването през 1992 г. в публично акционерно дружество), е трябвало да бъде регистриран (66). Ако регистрацията е необходимо обаче, Комисията не вижда причина защо RTP не следва да понесе съответните разходи.
(120)
Заключение: Може да се заключи, че освобождаването на RTP от изискването за нотариален акт (включително нотариални разходи), както и освобождаване от изискването за публикуване и съответните разходи за публикуване в съответствие с член 11, параграф 1 от Закон № 21/92, не представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
Освобождаването от такси за регистрация в съответствие с член 11, параграф 1, от Закон № 21/92, представлява държавна помощ.
Въпреки това, както е посочено по-нататък в съображения 160-161 от настоящото решение, тези изключения биха били, при всички положения, оправдани като законно обезщетение за разходите по предоставянето на услуга от общ икономически интерес съгласно член 106, параграф 2 от ДФЕС.
(121)
Португалия твърди, че член 11, параграф 2 от Закон № 21/92 не предоставят на практика постоянна дерогация за RTP, но че тя е била предназначена за покриване на същото положение като преди във връзка с временно освобождаване, а именно превръщането на RTP в публично дружество с ограничена отговорност през 1992 г. Португалия твърди също, че нееднократно RTP е платило нотариални такси за регистрация. Обаче формулировката на член 11, параграф 2 от Закон № 21/92, обхваща всяко по-нататъшни актове за вписване, регистрация или анотация, които, в съответствие с този член, могат да бъдат извършвани безплатно за неограничен период от време.
(122)
Такова постоянно освобождаване също предоставя предимство на RTP като го освобождава от разходи, които то иначе би трябвало да поеме от своя собствен бюджет. Аргументът на Португалия, че доколкото ѝ е известно, член 11, параграф 2 от Закон № 21/92 никога не е бил приложен и RTP е изплатило всички необходими такси е доказателство, което е релевантно при потенциално възстановяване на държавна помощ, но не променя констатацията за формулирането на разпоредбата.
(123)
Това предимство също е избирателно, тъй като Закон № 21/92 се отнася за RTP. Португалия не може да претендира, че Закон № 21/92 е самото прилагане на общо правило от португалското законодателство. По-специално, членове 1 и 2 от наредбa-закон № 404/90 не могат да се използват, за да се докаже липсата на избирателност, тъй като наредбата-закон касае актове на концентрация и, следователно, не включва този случай, който се отнася до трансформирането на дадено публично предприятие в публично акционерно дружество (67).
(124)
В противовес на временното освобождаване от такси за регистрация, една постоянна дерогация не може да е оправдана с доктрината за еквивалентност на актове, с която, поради процеса на законодателно приемане, се отмени изискването за нотариален договор и неговото публикуване, когато RTP беше трансформирано през 1992 г. Спазването на природата и логиката на португалската правна система може да се приеме за временно освобождаване, тъй като в конкретния случай трансформиране на RTP в публично акционерно дружество би могло да бъде постигнато, както бе показано, чрез наредба-закон. Въпреки това, широкото приложно поле на член 11, параграф 2 от Закон № 21/92 не изключва, че освобождаването от нотариални изисквания (и разходи) ще бъде възможно за други ситуации от освен за преобразуването на RTP през 1992 г. в публично акционерно дружество. Достатъчно е да се посочи, че постоянната дерогация в полза на едно дружество (или една група от дружества, като например акционерни дружества) от различни такси за регистрация не може никога да бъде в естеството и логиката на правната система (68).
Заключение: Следва да се направи заключение, че постоянното освобождаване за RTP, произтичащo от член 11, параграф 2 от Закон № 21/92, представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(125)
Споразумение за социална сигурност (разсрочвания на задълженията и освобождаване от лихви): След разглеждане на мненията на трети страни и на Португалия, Комисията заключава, че първоначално споразумение между органа, отговорен за схемата за социална сигурност и RTP не може да се разглежда като представляващо типично поведение на частен оператор. Спорът дали тълкуването на някои правила за социално осигуряване, както са определени в Наредба за изпълнение № 12/83 е правилен от правна гледна точка. Споразумението потвърди интерпретацията на RTP, която бе подкрепена от анализа на данъчен експерт, който заключи, че Наредбата за изпълнение е противоконституционен. Наредбата за изпълнение обаче не е оттеглена след споразумението. Следователно трябва да бъде направено заключението, че мярката е избирателно прилагана за RTP без да се засяга приложимостта на интерпретацията на схемата за социална сигурност по отношение на други дружества.
(126)
Комисията не може да приеме твърдението на Португалия че разрешението за разсрочване на дълг и за освобождаване от глоби и лихви бе предоставено в рамките на обща система, приложима за всички предприятия, които се намират в подобно положение, въз основа на Наредбата-закон № 411/91 и следователно не е предоставило на RTP специфично предимство.
(127)
Без това да пречи на селективния или общ характер на такава схема, целта на настоящото решение е да се определи дали прилагането на схемата на RTP е избирателно.
(128)
С цел да се докаже, че разсрочването е наложително, за да се осигури жизнеспособност на дружеството, с наредба-закон № 411/91 се изисква провеждане на финансово/икономическо проучване. RTP никога не е извършило такова проучване на своята жизнеспособност в съответствие с член 2, параграф 3 от наредба-закон № 411/91.
(129)
Освен това, условието, посочено в член 2, параграф 1, буква г) на наредба-закон № 411/91 не е била приложима за RTP както узаконяването на дълговете не следва държавна намеса. Комисията не приема твърдението на Португалия, че историята на държавна намеса е засегнала функционирането на предприятието в задължение, и че RTP не е било регулирано от нормативни разпоредби в момента на държавната намеса. Въпреки че RTP е предмет на специален режим на управление през 1977 г. (69), този режим приключи с приемането на устава от 1980 г., докато задълженията по схемата за социално осигуряване са „натрупани“ в периода 1983-1989 г. Комисията счита, че за RTP узаконяване на дълга не може да се счита за част от общ режим, съгласно Закон № 411/91, тъй като RTP не отговаря на критериите, установени в този закон за такова разрешение. Поради това мярката е била прилагана по селективен начин за RTP.
(130)
Чрез предоставяне на разсрочване на дълговете Португалия следва да е действала по същия начин като публичен или частен кредитор, който се стреми да възстанови суми, дължими към него, и за тази цел, сключва споразумения за разсрочване на дълговете, за да се улесни плащането (70). Ставката на наказателната лихва, прилагана от държавата, следва да бъде равна на ставката от частен кредитор, която би се прилагат в подобни обстоятелства. Комисията счита, че частен кредитор, който цели събирането на задължението чрез правни средства, би получил поне законния лихвен процент. Следователно, като не е изискала съвсем плащане на лихви, въпреки наличните механизми за правоприлагане, Португалия не е действало по същия начин, по който даден частен кредитор би действал, за да се постигне максимален лихвен процент. Освен това дългът със схемата за социално осигуряване „е бил натрупан в периода 1983-1989 г., а договореност за разсрочване бе одобрена чак през 1993 г. При същите условия даден частен кредитор не би позволил подобно натрупване на неизплатен дълг в продължение за толкова дълъг период, без да инициира процедури за събиране. Следователно изглежда, че мярката предоставя на RTP специфично предимство.
(131)
Увеличения на капитала: След разглеждане на мненията на трети страни и Португалия, Комисията стига до заключението, че увеличенията на капитала през периода 1994-1997 г. е предоставило финансови предимства за RTP. Както може да се види от таблица 3 в съображение 40, с оглед на лошото финансово състояние на RTP през периода, когато са осъществени увеличенията на капитала, нито един частен инвеститор не би влял капитал в дружеството, тъй като не може да се очаква нормална възвръщаемост от дружеството в разумен срок. В действителност, въпреки капиталовите инжекции финансовото състояние на RTP се е влошило. Нито Португалия, нито третите заинтересовани страни заявяват, че Португалия е действала като частен инвеститор при инжектирането на капитал в дружеството.
(132)
Заем 1998: Комисията не може да приеме твърдението на Португалия, че заемът, предоставен през 1998 г., е в съответствие с пазарните условия. За да може заемът да не представлява държавна помощ, условията, свързани с него (а именно търсената сигурност и лихвеният процент) следва да отразяват присъщия риск при предоставяне на заеми на предприятието (71). Рискът и следователно лихвеният процент, са по-високи, когато едно предприятие е в икономическо и финансово състояние, чиято стабилност е под равнището, при което то би придобило заем от дадена финансова институция.
(133)
Както може да се види от таблица 3 в съображение 40, при сключването на заема, RTP е в сериозни финансови затруднения до такава степен, че неговите задължения надвишават стойността на неговите активи и стойността на нетния капитал е била отрицателна. Технически дружеството е в несъстоятелност.
(134)
На първо място, трябва да се има предвид, че заемът е бил подчинен заем, т.е. не е имало гарантирана с активи сигурност и в случай на обявяване в несъстоятелност, той е категоризиран за възстановяване след заемите от всички кредитори, но преди акционерите. Липсата на подходящи гарантирана с активи сигурност беше ясен сигнал, че заемът не е бил отпуснат при пазарни условия и че става въпрос за държавна помощ. С оглед на техническата несъстоятелност на RTP по времето на предоставяне на кредита, никоя финансова институция не би ѝ дала подчинен заем, тъй като е имало малка вероятност RTP да е в състояние да го върне. В действителност заемът не е предоставен от частна финансова институция, а от Фонда за стабилизиране на публичния дълг.
(135)
Второ, може да се твърди, че лихвеният процент по заема не отразява ясно неговия истински риск. Той не само е под референтната ставка, която Комисията обикновено използва за изчисляване на елемента на държавна помощ при схеми на лихвени субсидии за заеми (72), но също така нормален оператор на пазара би изисквал, в допълнение към „солидни“ гаранции един лихвен процент, който би компенсирал такъв висок риск от неизплащане.
(136)
Като се има предвид, че финансовото състояние на RTP е такова, че то не би било в състояние да получи подчинен заем при нормални условия, заемът ефективно отговаря за изплащането на безвъзмездни средства и представлява предимство за RTP.
(137)
Затова Комисията смята, че разсрочването на дълговете чрез схема за социално осигуряване, капиталовите инжекции в периода 1994-1997 г. и заемът, отпуснат през 1998 г., са предоставили финансово и икономическо предимство в сравнение с конкурентите, които не получават същите средства.
(138)
Тъй като португалският телевизионен пазар е отворен за конкуренцията най-късно от 1992 г., на пазара е имало конкуренти за периода, през който RTP са се възползвали от различните мерки. През февруари 1992 г., лицензи за излъчване са били предоставяни на търговските радио- и телевизионни оператори SIC и TVI и през октомври 1992 г. SIC започна разпространение на радио- и телевизионни програми в Португалия.
(139)
Комисията не приема твърдението на Португалия, че споразумението за дълг чрез схемата за социална сигурност би останало извън понятието за държавна помощ, тъй като дългът сам по себе си е било създаден преди пазарът за разпространение на радио- и телевизионни програми в Португалия да бъде отворен за конкуренцията. Финансовото преимущество бе предоставено на RTP през май 1993 г. след отварянето на пазара за радио- и телевизионно разпространение и поради това беше възможно да предоставя икономическо предимство на RTP.
(140)
Съответно следва да се направи заключение, че мерките, предоставени от Португалия, са били в състояние да дадат икономическо и финансово предимство на RTP в сравнение с конкурентите, които не получават същите финансови средства и по този начин да нарушат конкуренцията по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(141)
Мерките за държавна помощ попадат в обхвата на член 107, параграф 1 от ДФЕС, доколкото те засягат търговията между държавите членки. Такъв е случаят, когато въпросните дейности са предмет на търговия между държавите членки. В този случай бенефициерът RTP сам по себе си е активен на международния пазар. Действително, чрез Европейски съюз за радиоразпръскване това дружество обменя телевизионни програми, и участва в системата на Евровизия (73). Освен това RTP е в пряка конкуренция с търговски радио- и телевизионни оператори, които работят на международния радио- и телевизионен пазар и имат международна структура на собственост (74).
(142)
Следователно може да се заключи, че мерките за помощ, отпуснати на RTP от Португалия засягат търговията между държавите-членки по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(143)
От гореизложеното може да се направи заключението, че като се остави настрана възможното задължение за предоставяне на обществена услуга, наложено на RTP, следните мерки включват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС:
-
разсрочването на дълг чрез схемата за социална сигурност,
-
капиталовите инжекции през периода 1994-1997 г. и
-
заемът, отпуснат през 1998 г.
По този начин временното освобождаване от такси за регистрация в съответствие с член 11, параграф 1 от Закон № 21/92 и постоянно освобождаване от такси за регистрация и други такси в съответствие с член 11, параграф 2 от Закон № 21/92, представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(144)
Въпреки това, както е посочено в съображения 44-48 от настоящото решение, RTP е натоварен със задължение за обществена услуга-разпространение на радио- и телевизионни програми. По делото на Altmark Trans GmbH и Regierungspräsidium Magdeburg/Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH и Oberbundesanwalt beim Bundesverwaltungsgericht (делото „Altmark“), Съдът постанови, че държавните мерки за компенсиране на разходи за обществената услуга не се квалифицират като държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за създаване на ЕО (сега член 107, параграф 1 от ДФЕС, когато са изпълнени всички следни четири условия (75):
a)
предприятието получател трябва да бъде действително натоварено с изпълнение на задължения за обществена услуга и тези задължения трябва да бъдат ясно определени;
б)
параметрите, въз основа на които се изчислява компенсацията, трябва да са предварително установени по обективен и прозрачен начин;
в)
компенсацията не може да надвишава необходимото за покриване на всички или някои от възникналите разходи при изпълнение на общественото задължение, вземайки предвид съответните приходи и приемлива печалба от изпълнението на тези задължения;
г)
когато дружеството не е избрано след процедура за възлагане на обществена поръчка, необходимият размер на компенсацията трябва да се определи на базата на анализ на разходите, които едно типично предприятие, добре управлявано и снабдено с достатъчно оборудване, би направило за изпълнението на тези задължения.
(145)
Оставяйки настрана условията, предвидени в първото и третото условие, мерките ad hoc (вж. съображение 143 от настоящото решение) изглежда не изпълняват второто и четвъртото условие на решението по делото Altmark, поради следните причини:
(146)
Ясно е, че финансирането, предоставено по споразумението с органа, отговорен за схемата за социално осигуряване, и заемът през 1998 г., не са били част от системата за компенсация, чиито параметри, които са били установени предварително по обективен и прозрачен начин (второто условие). Напротив, те са въз основа на ad hoc решения, които могат да се припишат на държавата.
(147)
Освен това, както е посочено в съображение 61 от настоящото решение, договорите за обществени услуги, предвидени за конкретна възможност за финансиране за инвестиции в оборудване за обществени услуги чрез средствата на капиталовите инжекции. Те не ограничават инвестиции в обществените услуги или определят ясно условията и ограниченията на участието на държавата; те едва се позовават на възможността държавата да участват в инвестициите на RTP като акционер. Поради това Комисията счита, че капиталовите инжекции също не биха могли да се считат за част от компенсационна система, чиито параметрите са били установени предварително по обективен и прозрачен начин.
(148)
RTP явно не е избрано след процедура за обществена поръчка, гарантиращи възможно най-ниски разходи. Няма данни за това, че размерът на ad hoc плащанията е определен въз основа на анализ на разходите, което би направило едно типично предприятие (четвъртото условие).
(149)
Следователно е ясно, че в този случай не всички условия, посочени в решението по делото Altmark, са изпълнени. Следователно мерките, посочени в съображение 143 от настоящото решение, трябва да се считат за държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(150)
Съдът винаги е защитавал становището, че чрез член 106 от ДФЕС може да се предвиди освобождаване от забраната за държавни помощи за предприятия, на които е възложена услуга от общ икономически интерес (УОИИ). По делото Altmark беше косвено потвърдено, че държавна помощ, която компенсира разходи, понесени от едно предприятие за предоставяне на УОИИ, може да се счита за съвместима с вътрешния пазар, ако удовлетворява условията на член 106, параграф 2 от ДФЕС (предишен член 86, параграф 2 от Договора за ЕО и в миналото споменати като „общ пазар“) (76).
(151)
Съдът ясно постанови, че за да се възползва дадена мярка от такова освобождаване, принципите на определяне, възлагане и пропорционалност трябва да бъдат изпълнени. Комисията счита, че когато тези принципи са изпълнени, развитието на търговията не е засегнато до степен, която противоречи на интересите на Съюза.
(152)
Начинът, по който тези принципи се прилагат в сектора на радио- и телевизионно разпространение, е обяснен в Съобщение на Комисията за прилагане на правилата за държавните помощи по отношение на публичната услуга разпространение на радио- и телевизионни програми („Съобщение относно радио- и телевизионно разпространение“) (77). Според Съобщението относно радио- и телевизионно разпространение, Комисията трябва да оцени дали (78):
a)
дейностите на RTP са задължения за предоставяне на обществена услуга, ясно дефинирана като такава от държавата членка (дефиниция);
б)
на RTP е официално възложено от португалските органи предоставянето на тази услуга (възлагане),
в)
финансирането е пропорционално на нетните разходи по предоставяне на обществената услуга.
(153)
Както е посочено в Протокола за системата на публичното радиоразпръскване в държавите-членки (Амстердамския протокол (79)) и Съобщението относно радио- и телевизионно разпространение (80), държавите-членки трябва да определят задачата за обществената услуга на обществения радио- и телевизионен оператор. В сектора на радио- и телевизионно разпръскване, ролята на Комисията е ограничена до проверка дали определението за понятието обществена услуга съдържа явна грешка. Тези грешки ще представляват злоупотреба с определението на обществената услуга.
(154)
С оглед на особеното естество на сектора на радио- и телевизионно разпространение, Комисията счита, в светлината на тълкувателните разпоредби на този протокол, определение, даващо на даден оператор задачата за предоставяне на балансирана и разнообразна програма, за основателно (81). Такова определение би бил съвместимо с целта за задоволяване на демократичните, социалните и културните потребности на дадено общество.
(155)
Както е посочено в съображения 44-48 от настоящото решение, от RTP се изисква, по силата на Закон № 21/92 и договорите за обществена услуга, осигуряване, като обща публична телевизионна услуга, на излъчването на два канала с цялостно покритие. Докато първият канал предлага повече общи програми, вторият канал трябва да е насочен повече към специфични аудитории. Освен това, както се посочва в съображения 44 и 45 от настоящото решение, Закон № 21/92 и договорите за обществена услуга налагат по-подробни задължения за RTP по отношение на съдържанието на програмите и международното сътрудничество, както и някои други специфични задължения.
(156)
Въпреки че определението за обществената услуга на радио- и телевизионното разпространение RTP е с качествен характер и от твърде широкото естество, Комисията, в светлината на тълкувателните разпоредби на Амстердамския протокол, счита такова едно „общо“ определение за основателно (82). Следователно тя също така разглежда общото определение на задачата за обществена услуга на RTP за предоставяне на два телевизионни канала с национално покритие, един с по-общо, и друг в по-голяма степен насочен към специфична аудитория, за основателно. Такова определение може да се счита за задоволяващо демократичните, социалните и културните нужди на португалското общество.
(157)
Освен това Комисията счита за правомерни задълженията, които определят подробно как RTP следва да изпълнява общата задача за обществена услуга за радио- и телевизионно разпространение. В съответствие с текста на Амстердамския протокол, тези задължения може също да се считат за отговарящи на демократичните, социалните и културните потребности на португалското общество.
(158)
Въпреки че Комисията разглежда мисията за обществена услуга на RTP като основателна, тя трябва обаче, да удостовери дали определението съдържа никакви очевидни грешки.
Комисията ще оцени дали временното и постоянното освобождаване от нотариален такси, такси за регистрация и публикуване може да се счита за компенсация за разходи за обществена услуга и ще анализира допълнително дали задължението на RTP за подкрепа на кина може да се счита за попадащо в рамките на задачата за обществена услуга на RTP.
(159)
Комисията първо ще оцени дали временно освобождаване от изискванията за нотариален акт (и свързани разходи), такси за регистрация и разходи за публикуване при преобразуването през 1992 г. в публично акционерно дружество в съответствие с член 11, параграф 1 от Закон № 21/92, както и постоянното освобождаване от различни такси в съответствие с член 11, параграф 2 от Закон № 21/92, може да се смята като компенсация за разходите, произтичащи от предоставянето на обществена услуга.
(160)
Временни освобождавания: Първо, необходимо е да се проучи дали разходите, свързани с трансформирането на RTP в публично дружество с ограничена отговорност през 1992 г. (т.е. разходи, които нормално възникват за нотариален акт, неговото регистриране и публикуването), могат да бъдат законно компенсирани като разходи за обществената услуга. Компенсацията е под формата, както е посочено по-горе, чрез освобождаване в съответствие с член 11, параграф 1 от Закон № 21/92.
(161)
По време на своето преобразуване, RTP, провеждаше само дейности по предоставяне на обществената услуга (Вж. съображение 18 от настоящото решение), докато търговските дейности бяха извършени от правно обособени дъщерни дружества. Следователно разходите, свързани с трансформирането на радио- и телевизионния оператор, предоставящ обществена услуга, автоматично представляват разходи за обществената услуга, които държавата законно би могли да компенсира. Не е необходимо да се обсъди дали реорганизацията на RTP е била правно задължителна или необходима (83). При оценката съгласно член 106, параграф 2 от ДФЕС и Съобщението за радио- и телевизионна дейност се изисква компенсацията да не надвишава нетните разходи за обществената услуга, но не се изисква оценка за това дали тези разходи, при условие че те са ограничени до предоставянето на обществена услуга, биха могли да бъдат избегнати (84). В съответствие с Амстердамския протокол и Съобщението за радио- и телевизионна дейност, по принцип държавите-членки са свободни да решат за организацията на своя обществен радио- и телевизионен оператор, като това не се отнася единствено до организацията на радио- и телевизионния оператор, в чийто съдържание ще бъдат излъчвано, но и в каква правна форма общественият радио- и телевизионен оператор ще извършва своите операции. Ролята на Комисията е ограничена до проверка на това дали тази свобода на държавата-членка е била използвана по злоупотребяващ начин. В този случай няма признаци, че трансформирането проведено с единствената цел да се даде предимство на RTP. Няма причина за съмнение, че мотивите на Португалия за трансформирането през 1992 г. са били да се даде на RTP повече гъвкавост в неговите действия, вместо да остане държавна организация с тромави процедури за държавен контрол. Поради това трябва да се заключи, че освобождаването от разходите за регистрация (т.е.разходи за нотариален акт, разходи за регистрация, разходи за публикуване) по време на трансформирането на RTP, представлява законна компенсация за предоставянето на радио- и телевизионно разпространение като обществена услуга.
(162)
Постоянно освобождаване: При все това горната обосновка (изложена в съображение 161 от настоящото решение) не може да се приложи спрямо постоянното освобождаване в член 11, параграф 2 от Закон 21/92, което не е ограничено във времето и следователно е възможно да обхване регистрациите и вписванията на RTP извън неговата задача за обществена услуга (например когато самото RTP би поело търговски дейности вместо да го направи чрез своите правно обособени дъщерни предприятия).
С оглед на широкия обхват на член 11, параграф 2 от Закон № 21/92, както по отношение на времето (т.е. то да е неограничено) и по вид (т.е. да не се ограничава прилагането му към дейностите по обществената услуга), не е възможна обосновка на евентуално бъдещ освобождаване от такси за регистрация като разходи за обществена услуга. Поради това следва да се заключи, че освобождаването от такси в съответствие с член 11, параграф 2 от Закон № 21/92 не е съвместимо с вътрешния пазар.
(163)
Докато Португалия изтъкна, че член 11, параграф 2 от Закон № 21/92 никога не е бил прилаган и че RTP винаги е заплащал всички необходими такси за регистрация след преобразуването през 1992 г., този довод може да се окаже валиден в случай на възстановяване, но не променя факта, че тази разпоредба като такава предоставя държавна помощ в полза на RTP, което е необосновано съгласно член 106, параграф 2 от ДФЕС, или всяка друга разпоредба на същия договор.
(164)
Като отчита съображение 45 на Директивата „Телевизия без граници“, Комисията би могла да приеме, доколкото произтичащите филмови права са показани в обществените телевизионни предавания, че определението за понятието обществена услуга на обществените радио- и телевизионни оператори включва задължението те значително да допринасят за инвестирането в европейската аудиовизуална продукция (85).
(165)
Комисията счита, че задължението, наложено на RTP за насърчаване на киното попада в обхвата на радио- и телевизионно разпространение като обществена услуга, тъй като RTP впоследствие излъчва в обществените телевизионни предавания филмите, за които то е придобило права за разпространение.
(166)
Комисията, следователно, не може да се съгласи с коментарите на заинтересованите страни, че задължението на RTP относно насърчаване на киното и неговото финансиране е дискриминационно. Страните по процедурата посочиха, че частните оператори също са сключили протоколи за насърчаване на кино с португалските власти, които не предвиждат компенсации. Въпреки това, Комисията счита, че е необходимо да се прави разграничение между доброволни споразумения за насърчаване на киното, сключени между държавата и частните оператори, от една страна, и на задълженията за радио- и телевизионно разпространение като обществената услуга, наложени на RTP за излъчване на кино продукции и за тяхното финансиране, от друга страна. Ясно е, че на RTP изрично е поверено извършването на задача за обществена услуга, за подкрепа на определени филмови продукции, които впоследствие се излъчват като телевизионни програми за обществена услуга, като се има предвид, че такава задача за обществена услуга не е поверена на частните оператори. В действителност, RTP се е превърнало в инструмент, използван от държавата, за подпомагане на киното. Всякакви предимства, предоставени от RTP на киното, биха могли да представляват държавна помощ и трябва да бъде оценявани като такива. Настоящото решение не засяга оценката на възможните преимущества, предоставени на филмови продуценти.
(167)
Съответно, следва да се направи заключение, че съфинансирането от RTP на португалски кинематографични произведения, които са показани върху обществени канали, може да бъдат разглеждано като специфично законно задължение, което е от основно значение за изпълнението на задълженията за обществената услуга на RTP за радио- и телевизионно разпространение. Това задължение поради това не представляват явна грешка.
(168)
Комисията обаче счита, че правното задължение, наложено на RTP да предоставя „други услуги, които трябва да бъдат посочени на ad hoc основа“ (86), не е достатъчно точно, за да се даде възможност на Комисията да оцени предварително с достатъчна правна сигурност дали такива услуги може да се разглеждат като обществена услуга. Въпреки че тя заема позицията, че „другите услуги, които трябва да бъдат посочени“ не са ясно определени, тя отбелязва, че не са направени никакви плащания по тази разпоредба през разследвания период (87).
(169)
С оглед на горепосоченото, Комисията стига до заключението, че дейностите на RTP, както са описани в Закон № 21/92 и преформулирани в договорите за обществена услуга, са ясно определени задължения за обществена услуга.
Въпреки че задължението за предоставяне на „други услуги, които трябва да бъдат предоставени на ad hoc основа“ не е достатъчно точно, за да се стигне до заключението, че всички услуги, предоставяни под това заглавие, може да се считат за обществени услуги, не са направени никакви плащания по тази разпоредба в периода от 1992 г. до 1998 г.
Въпреки това, постоянното освобождаване от такси за регистрация и други такси не се ограничава до компенсация на разходи за обществена услуга и затова не може да бъде оправдано по смисъла на член 106, параграф 2 от ДФЕС.
(170)
На второ място, необходимо е да се оцени дали задълженията за обществена услуга са били възложени на получателя на държавните средства RTP.
(171)
В съответствие със Съобщението относно радио- и телевизионното разпространение, Комисията трябва да провери дали задачата за обществена услуга, е била поверена на RTP посредством официален акт (88).
(172)
Както е посочено в съображение 48 от настоящото решение, е ясно, че задълженията за обществена услуга са поверени на RTP съгласно различни законодателни актове и договори: член 5 от Закон № 58/90, член 4, параграф 1 и член 5 от Закон № 21/92 и точка 1 от старите и новите договори за обществени услуги.
(173)
Комисията не получи никакви коментари от страна на заинтересованите страни или от Португалия, относно това, че обществена услуга не е в достатъчна степен поверена на RTP посредством официален акт. В съответствие със Съобщението за радио- и телевизионна дейност и с оглед на законите и договорите, посочени в съображение 48 от настоящото решение, следва да се направи заключение, че ако несъмнено RTP трябва да се изпълнява задължения за обществена услуга за телевизия, следователно задачата за обществена услуга е била поверена на RTP официално.
(174)
Не е необходимо само обществена услуга да бъде поверена на RTP посредством официален акт; следва да се предприемат стъпки, за да се гарантира, че обществеността услуга се предоставя, както се изисква от законите и договорите за обществена услуга. Както е посочено в съображения 49-59 от настоящото решение, бяха задействани различни механизми за контрол, за да се гарантира, че RTP изпълнява задълженията за обществената услуга, по предвидения начин.
(175)
На първо място, RTP беше приканено да предостави доклади за изпълнението на своите задължения за обществени услуги, както и планове, придружени от становище на борда на неговите вътрешни одитори. RTP изготви доклади за обществени услуги за годините 1993-1998 г., в които беше описано изпълнението на всяко задължение за обществена услуга и се идентифицираха разходите за всяко задължение за обществена услуга чрез аналитична счетоводна система.
(176)
На второ място, министърът на финансите и отговорният член на правителството за средствата за масово осведомяване направи одит на спазването на договора за обществени услуги и Генералният финансов инспектор направи одит на финансовия план.
(177)
На трето място, трябва да се извършва годишен външен одит. Комисията не може да приеме аргумента на Португалия, повторен след Решение на Съда по дело T-442/03, че всъщност докладите за обществена услуга, са били одитирани от външната страна и че, следователно, не са били необходими последващи действия. Ситуацията преди приемането на Решението на Комисията от 15 октомври 2003 г., може да бъдат описана, както следва:
а)
за 1992 г. не е съществувал доклад за обществена услуга, тъй като задължението за предоставяне на доклади за обществена услуга и одита на тези доклади за пръв път е въведено с договора за концесия от 1993 г.;
б)
за годините 1993 и 1994 г. не съществува външен одит, само една декларация от представителите на дружество, а именно на фискалния съвет на RTP (Conselho fiscal da RTP), което е просто вътрешен отдел за компанията;
в)
за годините от 1995 до 1998 г. - декларация от външен одитор, независим от RTP и неговите представители, придружава докладите. Тези декларации потвърждават, че RTP е спазвало своите задължения за обществени услуги. Няма достъп обаче до повече подробни доклади за обществена услуга, които доведоха до тези констатации.
(178)
Въпреки това, с оглед на констатациите на Съда по Дело T-442/03 и по-специално в точки 232-256 от решението, Комисията не може да се позове само на (кратките) одиторски декларации относно докладите за обществена услуга, посочени в съображение 177 на настоящото решение, и приема вместо това предложението на Португалия да извърши външен одит въз основа на съществуващите обществени доклади за всички въпросни години. Т.е. външни одити относно изпълнението от страна на RTP на задълженията за обществени услуги са били извършени за финансовите години от 1992 до 1997 г. През 1992 г., външният одит беше проведен въпреки липсата на доклад за обществена услуга. Все пак, външният одитор е използвало друг документ, за да се определи дали мандата за обществената услуга е изпълнен. За 1998 г., не е проведен външен одит, тъй като винаги е съществувал, неоспорим и от СНХВ, външен одит под формата на доклад на BDO Binder за 1998 г., упоменат по-надолу в съображения 186-188 от настоящото решение.
(179)
Новите одити за периода от 1992 г. до 1997 г. са били организирани от регулатора на националните медии, а именно Entidade Reguladora para a Comunicação Social, ERC. Това е независима административна структура, която в съответствие с португалската конституция е отговорна за даването на гаранции, наред с други неща, зачитане на устава и правилата, регулиращи дейността на средствата за масово осведомяване. Тя организира одити, които да бъдат проведени за периода от 1992 до 1997 г., чрез сключването на договори с външен одитор, Pedro Roque, който е независим от RTP.
(180)
Като се отчита времето, изтекло между 1992 г. и провеждането на одитите на докладите за обществената услуга през 2010 г., е трудно да се осигури достъп до всички данни. Това обяснява дължина на разследването и времето, което е било необходимо за нови одити. Въпреки това, в края на краищата одитите са могли да се провеждат, когато вече докладите за обществена услуга (с изключение на година 1992 г.) са съществували и одиторите следователно са имали основа за своя одит. Одитите за периода от 1992 г. до 1997 г. са били представени на Комисията.
(181)
Във външните одити се посочва, че тяхната задача е да се оцени и извърши мониторинг на обществена услуга за радио - и телевизионно разпространение, както е предоставена от RTP, и на плащането, получено от него за тази задача. Те съдържат описание на информацията, взета под внимание. Те се позовават inter alia на Закон № 58/90 (Закон за публичното радио- и телевизионно разпространение, Закон № 21/92 за преобразуването на RTP, договорите за обществени услуги, годишните отчети и техните външни одити, Публичния бизнес план и бюджет (Plano de Actividades e Orçamento do Serviço Público), докладите за обществена услуга за съответните години (Relatorio sobre o Cumprimento das Obrigacaoes do Servico Publico, RCOSP). В одитите е споменато, че поради дългия времеви период, който е изтекъл между годините 1992 до 1997 г. и договора за одит през 2010 г., някои документи са били унищожени и определена информация я няма. Поради тази причина одиторският доклад е съсредоточен основно върху наличните доклади, в частност върху докладите за обществена услуга (89) и заверените годишни отчети.
(182)
Въпреки тези ограничения поради давност, одиторите са открили възможност да изпълнят договорните си и да извършат одита и да оценят изпълнението на задължението за обществена услуга на RTP и обезщетението, получено за него. От одитите се вижда изрично, че одиторите са били в състояние да преодолеят трудностите, възникнали поради давност, и са провели одитите. Например, докато одиторите имат резерви, че не е могло да се ползват критериите и методите за счетоводните разходи, това не се е оказало пречка за извършване на одит и за достигане до положителен извод. В обобщаващия доклад се посочва, че: „всички разходи и приходи на RTP се основават на предположението, че неговата дейност се отнася само до предоставянето на публични телевизионни услуги, както и че настоящите одити са били сновани на финансовите отчети, одитирани както от вътрешния одитор на компанията, така и от външните одитори, от които не могат да бъдат изведени никакви подходящи факти, освен тези, описани подробно в годишните отчети.“ (90) Комисията вече установи (вж. съображение 18 от настоящото решение), че RTP е извършвало само дейност за обществени услуги през годината, за която се извършва разследването, докато търговските дейности са били извършени от правно обособените дъщерните предприятия на RTP. Критериите за разпределяне на разноските следователно са от значение само за поставяне разпределението на разходите в рамките на разходите за обществена услуга, понесени от RTP и не трябва да оказват влияние върху сумата на общите разходи за обществената услуга.
По отношение на финансовата информация, Комисията установи, че външните одитори могат законосъобразно да разчитат на годишните финансови отчети, които винаги са придружавани от проверка, удостоверяваща достоверността на сметките на RTP. Според договорите за обществени услуги, целта на външния одит на доклада за обществената услуга беше да се провери, че RTP е изпълнило своето задължение за обществени услуги съгласно възложения му мандат, и че компенсацията за обществена услуга е в съответствие с тези разходи за извършване на такива задължения. Следователно, въпреки че финансовата информация за предоставяне на публични услуги през годините, предмет на разследването, е свързана с предоставянето на обществената услуга от RTP, допълнителна независима проверка бе необходима, за да се определи дали направените разходи са в съответствие с мандата за обществената услуга.
(183)
Външните одитори потвърдиха тази точка. За периода 1992-1997 г. одиторите стигнаха до заключението, че: „По същество RTP е изпълнило своите задължения за радио- и телевизионна дейност по отношение на количеството, както е определено в концесионния договор, като се обърне специално внимание на задължението за съдържанието на радиотелевизионните програми“. Одиторът установи, че „след като анализира наличните документи, а именно докладите на одитора и официалния одиторски комитет, ни не открихме нищо, което би могло да ни навежда на заключението, че представените документи, отнасящи се до кореспонденцията между предоставените задачи за обществени услуги и плащането на техните реални и действителни разходи, съдържат материално съществени нарушения, които засягат тяхното съответствие със законодателството, което е в сила на тази дата.“ (91).
(184)
Редица одитни доклади посочват, че RTP е могло да поиска по-висок размер на компенсация, но е възпрепятствано поради условията на договора за обществени услуги, вследствие на член 15, параграф 4 на стария договор за обществени услуги и в член 19, параграф 3 от 1996 г. новия договор за обществени услуги. Отделните външни одити за 1994 г., 1996 г. и 1997 г. съдържат декларации относно разликата между високата разходи, действително направени от RTP за предоставяне на обществена услуга, и компенсациите, получени от него, които са по-ниски от направените разходи (92). В обобщаващия окончателен доклад за всички години, които са били одитирани, изрично се посочва, че: „за всички години компенсаторното обезщетение, което беше разпределено и платено, е по-ниско от сумите, посочени във всяко RCOPS (Relatório sobre o cumprimento das obrigações de serviço público, the public service reports)“ (93).
(185)
Някои одити (с изключение на тези за периода от 1992 г. и 1993 г.) посочват, че RTP е надвишило правните ограничения за реклами, т.е. разпространява повече реклами, отколкото е било разрешено чрез договорите за обществена услуга. Приходите, които RTP е получило за такава реклама, трябва да бъдат взети под внимание за изчисляване на разходи за обществената услуга, в съответствие със съобщението относно радио- и телевизионното разпространение, като приходи, получени от обществената услуга, включително приходите от реклама, трябва да бъдат включени в изчисляването на нуждата на дружеството от финансиране на обществената услуга.
Фактът, че границите на рекламата са надхвърлени, не повлиява на одиторския анализ за целия период 1992-1997 г. Компенсацията за обществена услуга съответства на задачата за обществена услуга, изпълнявана от RTP, и не е имало свръхкомпенсация. Португалия също така потвърди, че по отношение на годините 1994, 1995 и 1996 г., всички печалби от реклама (включително тези, които са резултат от прекомерното разрешено време за реклама), са взети предвид и са намалили финансовата нужда за обществени услуги съответно (94). По отношение на 1996 г., в член 15 в новия договор за обществени услуги е посочено, че при определянето на компенсацията печалбите, произтичащи от използването на канали, могат да не се вземат предвид, когато се сумират общо разходите за целите на изчисляване на общите разходи за обществената услуга. „Печалбите“ включват приходите от реклама. Португалия изрично потвърди, че печалбата от реклама е била приспадната от размера на исканата компенсация (95).
(186)
По отношение на 1998 г. външното дружество BDO Binder проведе разследване относно връзката между мисията на RTP за обществената услуга и свързаните с това разходи. Докладът на BDO Binder дава няколко насочени към бъдещето препоръки и предлага укрепване на вътрешния контрол на RTP, за да се гарантира спазване на вътрешните правила, но не включва никаква констатация, че RTP е получила твърде много компенсация във връзка с задачите за обществени услуги, извършвани от нея или че цифрите, използвани в доклада за публичната администрация, изготвен от RTP и използван от Комисията в Решението от 15 октомври 2003 г., не могат да са достоверни. Въпреки че докладът на BDO Binder разглежда конкретни цифри, той се позовава на неуспеха в изготвянето на опис за някои активи. Докладът обаче отправя повече критика към липсата на опис на активите, а не заключава (96), че съответните инвестиции не са направени и стойността на инвестициите е отчетена неправилно. Въпреки това, както се подчертава от Португалия, данните за съответните инвестиции не са, във всеки случай, включени в изчислението на компенсацията, която изключва амортизационните разходи за дълготрайни активи, които могат да бъдат изплатени.
(187)
По отношение превишаването на рекламно време докладът на BDO Binder установи, че всички рекламни приходи са били взети предвид при изчисляването на финансовата нужда за обществена услуга. Отново, нито един от тези фактори не накара одитора да дадат отрицателно становище за изпълнението - от RTP на своите задължения за обществени услуги и не указва никакво свръхкомпенсиране.
(188)
Но най-важното за анализа в настоящото решение е заключението в доклада на BDO Binder (което не се оспорва от SIC), че RTP би могло да отправи искане за 25 млрд. PTE за изпълнението на своите задължения за обществена услуга, но вместо това е получило само 14 млрд. PTE. С други думи, докладът на BDO Binder не сочи никаква свръхкомпенсация, а вместо това стига до противоположния извод.
(189)
Както е посочено в решение NN 31/06 относно преструктурирането на RTP, външен одит от Pricewaterhouse Coopers подробно разгледа дали финансовата информация, предоставена от португалските власти, е в съответствие с финансовите отчети на RTP за периода от 1991 г. до 2003 г., и дали сумите, включени в одитните доклади за обществена услуга и в други източници на информация, са счетени за уместни за осигуряване на съответствието на отчетените одити (вж. съображение 38 от решение NN 31/06). В одиторския доклад на PWC се валидират данните без никакви значителни забележки (съображение 52 от решение NN 31/06). Одиторския доклад на PWC изрично потвърди, че сумите, получени от RTP като компенсация за извършване на обществена услуга съответстват на сумите, посочени в решенията на Съвета на министрите (вж. съображение 41 и таблица 39 от решение NN 31/06). Одиторският доклад на PWC отбеляза общия недостиг на финансиране за RTP. В него се посочва, че в допълнение към задачите за обществени услуги, сумите за които са били възстановявани съгласно договорите за обществени поръчки, е имало задачи за обществени услуги, които са били изпълнявани от RTP, но за които възстановяване от държавата не може да се изисква. Комисията заключи в решение NN 31/06, че одиторският доклад на PWC е могъл да се опре с основание на финансовите отчети на RTP и установи, че RTP действително е било хронично недостатъчно финансирано. Следователно, за целите на настоящото решение, одиторският доклад на PWC, може да се използва като друг елемент, в допълнение към външните одити относно докладите за обществена услуга, че данните, използвани от Комисията в Решение 2005/403/ЕО, са били правилни.
(190)
По отношение на аргумента на жалбоподателя, че доклад № 8/2002 на държавния одитор, Tribunal de Contas, следва да бъде взет предвид, Комисията действително е отчела този доклад в настоящото решение. На първо място трябва да се признае, както признава и SIC, че одиторският доклад № 8/2002, обхваща периода 1997-2000 г., и следователно е от значение само за 1997 г. и 1998 г. Докато данните по отношение на предходни години, са били посочени в този доклад, те са имали за цел да използват за описание общото финансово развитие на RTP, но самите те не са предмет на разследването на Сметната палата.
(191)
Най-важното е, че доклад № 8/2002 не посочва никаква нередност при финансирането на RTP или на каквато и да било свръхкомпенсация за периода 1997-2000 г. (или за някоя от другите години). Напротив, доклад № 8/2002 посочва няколко пъти структурните финансови затруднения на RTP. Съответно Комисията не е в състояние - въз основа на доклад № 8/2002, да посочи някои плащания като представляващи свръхкомпенсация и незаконна държавна помощ. Напротив, доклад № 8/2002 потвърждава изрично, че от 1993 г. до края на 1999 г., оцеляването на RTP бе постигнато чрез непрекъсната и нарастваща задлъжнялост на дружеството.
(192)
Както е посочено от жалбоподателя, доклад № 8/2002 критикува управлението на дружеството на няколко пъти и посочва неефективности, които биха могли да бъде избегнати. Целта на доклад № 8/2002 е определена като общ преглед на управлението на RTP и предоставянето на обществените телевизионни предавания; по отношение на ефикасността, ефективността и икономиите. Както беше изтъкнато от жалбоподателя, в доклад № 8/2002 се посочва, че RTP е с негъвкави структури и прекомерен персонал и е предоставяло публични услуги по неефикасен начин. Доклад № 8/2002 също критикува прекалено неясно формулираната и генерична концепция за задача за обществена услуга и договорите за обществени услуги, които водят до управленска неефективност според държавния одитор.
(193)
Въпреки това, концепцията за задача за обществената услуга на RTP беше проучена от Комисията с решение от 15 ноември 2003 година. По дело T-442/03 Съдът поддържа, че широкото определение на задачата на RTP е приемливо (97). Що се отнася до предполагаемите неефективности, Комисията би желала да посочи, че това не е аспект, който трябва да бъде взет под внимание при прилагането на Съобщението относно радио- и телевизионното разпространение.
(194)
Като трети критерий Комисията следва да оцени дали финансирането е пропорционално на нетните разходи за обществената услуга.
(195)
В Съобщението за радио- и телевизионна дейност се описват критериите, въз основа на които Комисията оценява пропорционалността на държавното финансиране. То изисква държавната помощ да не надвишава нетните разходи за мисията за обществена услуга, както и да няма нарушения на пазара, които не са необходими за изпълнението на мисията за обществена услуга (98).
(196)
Първо, за да се определи себестойността на дейностите по предоставяне на обществени услуги правилно, Съобщението за радио- и телевизионна дейност изисква правилно разпределение на разходите и приходите между обществени услуги и търговски дейности.
(197)
Както е посочено в съображения 61-67 от настоящото решение, чрез договорите за обществена услуга се определя методът на разпределение на разходите и приходите, които RTP трябва да прилага. В този случай задачата на Комисията е по принцип улеснена от факта, че RTP е въвела аналитична счетоводна система, която позволява количествено определяне на допустимите разходи, направени от него, за да изпълни всяко от възстановимите задължения за обществени услуги.
(198)
Чрез тази система всяка позиция на допустимите разходи се разпределя за дадена дейност и впоследствие се разделя между различните задачи за обществени услуги на RTP, които подлежат на възстановяване, въз основа на обективни счетоводни принципи.
(199)
Тъй като приходите, произтичащи от всяка възстановяема задача за обществена услуга, се приспадат от оперативните разходи на публичната услуга, системата гарантира, че годишните компенсации са ограничени до нетните разходи за всяко задължение за обществена услуга (вж. съображение 65 от настоящото решение).
(200)
Поради това Комисията стигна до заключението, че параметрите за определяне на разходите са установени по обективен и прозрачен начин.
(201)
Въпреки това правилата за компенсация на разходите биха могли да подценят реалната нетна стойност на обществена услуга за RTP и биха могли да доведат до структурен недостиг на финансиране за реалните нужди от такова.
(202)
Както е посочено в съображение 65, съгласно метод за изчисление на разходите, предвиден в договорите за обществени услуги, някои разходи за обществената услуга са били изключени от плащането посредством годишни компенсации (99). Освен това Португалия уведоми Комисията, че въпреки че RTP е трябвало да плати ДДС върху получените годишни компенсационни плащания, произтичащите разходи не могат да бъдат взети предвид в рамките на счетоводните правила (вж. съображение 94). Накрая, в докладите си за публичната услуга, RTP не включва всички инвестиции, направени в обществени съоръжения, макар че те бяха отчетени във финансовите сметки (вж. съображение 67).
(203)
При все това в съответствие с Амстердамския протокол държавите членки са тези, които предоставят финансиране на обществените радио- и телевизионни оператори. В този случай Португалия е решила да не възстановява някои от разходите, направени от доставчика на услуги при изпълнение на неговите задачи.
(204)
В този случай държавата е предоставила не само годишни компенсационни плащания на RTP, но също и допълнително финансиране под формата на увеличаване на дяловия капитал, заеми и споразумение с орган, отговорен за схемата за социална сигурност. В съответствие с параграф 57 от Съобщението за радио- и телевизионна дейност, Комисията трябва да анализира дали всички мерки са пропорционални на нетните разходи за обществената услуга. Едва след това финансирането на RTP може да се счита за съвместимо с член 106, параграф 2 от ДФЕС.
(205)
Комисията също така счита, че задълженията за обществена услуга, наложени на RTP, които не отговарят на условията за компенсация по силата на договори за обществена услуга, могат да се считат за легитимни и ясно определени задължения за обществена услуга формално наложени от държавата на доставчика на услуги. Следователно, съгласно правилата за държавните помощи, Португалия може да финансира всички нетни разходи за обществената услуга на RTP.
(206)
Таблица 6 в съображение 207 дава преглед на разходите за обществена услуга на RTP (както на инвестиционните разходи, така и на нетните оперативни разходи), както са изчислени съгласно приложимите счетоводни правила за разходите, и на компенсацията, получена за извършване на инвестиционни и експлоатационни разходи.
(207)
Първо са представени инвестициите в обществени средства (таблица 5) и компенсациите, предвидени за финансиране на инвестициите (таблица 2). На второ място са представени нетните разходи за дейността на RTP (таблица 4) и компенсационните плащания за тези разходи (таблица 1). Накрая, таблицата показва предимствата, придобити от помощ ad hoc, произтичащи от споразумението със схема за социално осигуряване, и заема от 1998 г.
Таблица 6
Обобщение на финансовите нужди и компенсацията за нетните оперативни разходи за обществените услуги съгласно счетоводните правила
(В млн. PTE)
1992 г.
1993 г.
1994 г.
1995 г.
1996 г.
1997 г.
1998 г.
Сума
Инвестиционни разходи
2 632,6
2 102,0
2 763,9
992,7
1 480,4
4 037,4
6 054,2
20 063,2
Капиталови инжекции
-0
-0
-10 000,0
-12 800,0
-10 000,0
-14 000,0
-0
-46 800,0
Разлика между инвестиционни разходи и компенсация
2 632,6
2 102,0
-7 236,1
-11 807,3
-8 519,6
-9 962,6
6 054,2
-26 736,8
Оперативни разходи за обществена услуга
6 718,2
7 960,0
8 384,1
8 103,3
17 217,1
37 972,1
30 101,3
116 456,1
Компенсационни плащания
-6 200,0
-7 100,0
-7 145,0
-7 200,0
-14 500,0
-10 350,0
-14 000,0
-66 495,0
Социална сигурност
-
-1 206,0
-
-
-
-
-
-1 206,0
Заем
-20 000,0
-20 000,0
Разлика между оперативни разходи и компенсация
518,2 (100)
- 346
1 239,1
903,3
2 717,1
27 622,1
-3 898,7
28 755,1
Източник: Финансов доклад и доклад за обществената дейност.
(208)
Както е подчертано в съображения 201 и 202, системата за годишни компенсационни плащания, избрана от Португалия е имала като последица подценяване на действителните разходи за задачите за обществена услуга, извършени от RTP. Системата е довела до натрупването на дълг. На втория етап, с цел да се запази финансовата стабилност на RTP, Португалия използва ad hoc мерки за финансиране на разходите за обществената услуга на RTP.
(209)
Както показва таблица 6 в съображение 207, вливането на капиталова инжекция е било свръхкомпенсация за инвестициите за обществена услуга с 26 736 PTE. 8 милиона EUR, като се има предвид, че оперативните разходи са незадоволително финансирани от компенсационните плащания и другите ad hoc мерки в размер на 28 755,1 млн. PTE. Въпреки че капиталовите инжекции са основно предназначени за финансиране на инвестиции в оборудване, те също са използвани за изплащане на натрупаните задължения.
(210)
Както таблица 6 в съображение 207 също показва, общата компенсация е била с 2 018,3 млн. PTE по-малко от нетните разходи за обществената услуга (28 755,1 PTE минус 26 736,8 млн. PTE). Поради това Комисията заключава, че съгласно правилата на Съюза общото държавно финансиране е пропорционално на нетните оперативни разходи за обществената услуга на RTP за разследвания период. Тази констатация не се променя, ако се приеме, че сумата от 11 000 000 PTE, произтичаща от освобождаването от такси за регистрация, също е държавна помощ (вж. съображения 119 и 120 от настоящото решение), противно на първоначалното предположение на Комисията. Като се вземе предвид тази сума, все още е налице недостиг на финансиране за RTP в размер на 2 007,3 млн. PTE.
(211)
Комисията смята, че средствата, получени от RTP са дори по-малки от общия размер на нетните разходи, направени при изпълнението на задълженията им, наложени му от държавата поради факта, че в таблица 6 в съображение 207 не се отчитат всички разходи за обществената услуга на RTP през периода от 1992 г. до 1998 г.
(212)
В съответствие със Съобщението за радио- и телевизионна дейност Комисията следва да гарантира, че държавното финансиране е пропорционално на нетните разходи по предоставяне на обществената услуга, но също и че няма нарушения на пазара във връзка с търговски дейности, които произтичат от дейностите, свързани с обществени услуги, и правилно разпределение на разходите, за които не е възможно преразпределение на приходите, което не е необходимо за изпълнението на мисията за обществена услуга. Такова нарушаване би било налице, ако RTP бе упражнило натиск върху цените на рекламата на пазара, така че да намали приходите на конкурентите (101). В такъв случай RTP няма да увеличи до максимум своите търговски приходи и би увеличило излишно необходимостта от държавно финансиране. Съгласно Съобщението за радио- и телевизионна дейност, такова поведение, ако е демонстративно, не може да се счита за присъщо на мисията за обществена услуга, възложена на радио- и телевизионния разпространител (102).
(213)
В решението за откриване на процедура за разследване от 15 ноември 2001 г., Комисията посочи, че ако такова поведение беше установено, тя би взела предвид такива нарушения и произтичащата от това необходимост от по-голямо държавно финансиране при оценката на възможните свръхкомпенсиране. На този етап от процедурата Комисията отбеляза, че „въз основа на информацията, с която Комисията разполага, до този момент не може да бъде установено дали RTP е участвало в подобно поведение“ (103).
(214)
След покана за представяне на мнения относно откриването на процедура в настоящия случай, Комисията не получи никакви мнения от конкурентите на RTP, които да посочват или доказват, че RTP е била ангажирана в антиконкурентно поведение в търговските пазари, което би могло да доведе до увеличаване на държавното финансиране, несъвместимо с Договора (104).
(215)
При тези обстоятелства Комисията счита, че няма признаци за подобно поведение. Следователно тя заключава, че RTP не изглежда да е замесено в антиконкурентно поведение на търговските пазари, водещо до повишена необходимост от държавно финансиране и че няма свръхкомпенсация в резултат на такова поведение.
(216)
Съответно Комисията заключава, че споразумението с органа, отговарящ за схемата за социална сигурност, капиталовите инжекции и подчиненият заем, както и временно освобождаване от такси за регистрация, следва да се разглеждат като държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Въпреки това, финансирането на RTP чрез ad hoc мерки, е съвместимо с общия пазар по смисъла на член 106, параграф 2 от ДФЕС. Общото финансиране е пропорционално на нетните разходи на ясно определени възложени задължения за обществена услуга. Следователно държавното финансиране не засяга условията за търговия и конкуренцията в Съюза до степен, която би противоречала на интересите на Съюза съгласно член 106, параграф 2 от ДФЕС (105).
VI. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(217)
Комисията установи, че Португалия е приложила незаконосъобразно предоставянето на ad hoc помощ в нарушение на член 108, параграф 3 от ДФЕС (106). Това не важи за временно освобождаване от такси за нотариални актове и такси за публикуване в съответствие с член 11, параграф 1 от Закон № 21/92, тъй като тези мерки не се считат за държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(218)
Както е посочено в съображение 143, заключението на Комисията е, че споразумението с органа, отговарящ за социално осигуряване през 1993 г., капиталовите инжекции през периода от 1994 до 1997 г. и заемът през 1998 г. представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. По подобен начин освобождаването от такси за регистрация в съответствие с член 11, параграф 1 от Закон № 21/92 и постоянното освобождаване от такси в съответствие с член 11, параграф 2 от Закон № 21/92 представляват държавна помощ. Ad hoc мерките са предоставени от ресурси на държавата и заплашват да нарушат конкуренцията в рамките на вътрешния пазар чрез подпомагане на RTP и оказват влияние върху търговията.
Ad hoc мерките не отговарят на условията, посочени в решението по делото Altmark, тъй като те не могат да се разглеждат като част от система за компенсация, чиито параметри са били установени предварително по обективен и прозрачен начин. Освен това е ясно, че RTP не е било избрано чрез публична тръжна процедура, гарантираща възможно най-ниската цена и няма индикации, че размерът на ad hoc плащанията е определен въз основа на анализ на разходите, които би направило едно типично предприятие.
(219)
Освобождаването, предвидено в член 106, параграф 2 от ДФЕС, се прилага за ad hoc мерки, с изключение на постоянното освобождаване на RTP съгласно член 11, параграф 2 от Закон № 21/92. Според анализа мерките компенсират достатъчно ясно определени задължения за обществена услуга, поверени на RTP от Закон № 21/92, и договорите за обществените услуги. Ad hoc мерките са пропорционални на нетните разходи за обществена услуга на RTP. Ad hoc мерките не нарушават конкуренцията до степен, неблагоприятна за интересите на Съюза, тъй като мерките са съразмерни на нетните разходи за обществена услуга на RTP. RTP също не е действала по антиконкурентен начин в търговската си дейност.
(220)
Комисията счита, че постоянното освобождаване, предвидено в член 11, параграф 2 от Закон № 21/92, представлява държавна помощ, която не е съвместима с вътрешния пазар, тъй като не се определя като компенсация за извършване на услуга от общ икономически интерес по смисъла на член 106, параграф 2 от ДФЕС. Поради това Португалия следва да отмени това право. Португалия следва да гарантира също така, че всички помощи, които се изплащат на RTP съгласно това законодателство, следва да бъдат възстановени от него.
(221)
Като има предвид горните заключения, Комисията,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Следните ad hoc мерки, приложени от Португалия в полза на Radiotelevisão Portuguesa, SA, (RTP), представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
а)
разсрочване на дълг на RTP в размер на 1 206 млн. PTE от Португалия под формата на споразумение с органа, отговарящ за социалната сигурност през 1993 г.;
б)
капиталови инжекции в периода 1994-1997 г., възлизащи на 46 800 млн. PTE;
в)
заем от 20 000 млн. PTE, предоставен през 1998 г.;
г)
временно освобождаване от такси за регистрация, предвидени в член 11, параграф 1 на португалския Закон № 21/92 и в размер на 11 000 000 PTE.
2. Мерките за държавни помощи, посочени в параграф 1 от настоящия член, са съвместими с общия пазар по смисъла на член 106, параграф 2 от Договора, тъй като те не са довели до свръхкомпенсиране на нетните разходи за задачата за обществена услуга, поверена на RTP.
Член 2
Освобождаването от такси за нотариален акт и разходи за публикуване, предвидено в член 11, параграф 1 на португалския Закон № 21/92, не представлява държавна помощ.
Член 3
1. Постоянното освобождаване, предоставено на RTP от плащането на каквито и да било такси по отношение на всеки акт за вписване, регистрация или отбелязване, както е предвидено в член 11, параграф 2 от португалския Закон № 21/92, представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
2. Държавната помощ, неправомерно предоставена от Португалия, в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора, въз основа на член 11, параграф 2 от Закон № 21/92, в полза на RTP, е несъвместима с вътрешния пазар.
Член 4
1. Португалия отменя закона, посочен в член 3, параграф 1 от настоящото решение, и трябва да нареди възстановяването на всяка държавна помощ, получена от RTP съгласно тази разпоредба до отмяната на този закон.
2. Сумите, които следва да се възстановят, включват лихви от датата, на която са били предоставени на разположение на RTP, до датата на действителното им възстановяване.
3. Лихвата ще бъде изчислена с натрупване в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004 и Регламент (ЕО) № 271/2008 за изменение на Регламент (ЕО) № 794/2004.
Член 5
1. Възстановяването на помощта, която е предоставена по закона, посочен в член 3, е незабавно и ефективно.
2. Португалия гарантира, че настоящото решение ще започне да се прилага в срок от четири месеца от датата на оповестяване на настоящото решение.
Член 6
1. В срок от два месеца след уведомяването за настоящото решение Португалия трябва да предостави на Комисията следната информация:
а)
подробно описание на мерките, предприети за премахване на член 11, параграф 2 от Закон № 21/92;
б)
общия размер (главница и лихви), който следва да бъде възстановен от RTP;
в)
подробно описание на вече предприетите и на планираните мерки за изпълнение на настоящото решение;
г)
документи, доказващи, че на RTP е било разпоредено да върне помощта.
2. Португалия информира Комисията за напредъка по предприетите на национално равнище мерки за изпълнение на настоящото решение до пълното възстановяване на помощта, посочена в член 3. Тя предоставя незабавно, при поискване от страна на Комисията, информация относно вече предприетите и планираните мерки за изпълнение на настоящото решение. Тя предоставя и подробна информация относно сумите на помощта и лихвите, които вече са възстановени от RTP.
Член 7
Адресат на настоящото решение е Португалската република.
Съставено в Брюксел на 20 декември 2011 година.
KOMISJONI OTSUS,
20. detsember 2011,
riigiabi C 85/01 (Portugali poolt RTP kasuks rakendatud sihtotstarbeliste meetmete) kohta
(teatavaks tehtud numbri K(2011) 9429 all)
(Ainult ingliskeelne tekst on autentne)
(EMPs kohaldatav tekst)
(2012/365/EL)
EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, (1) eriti selle artikli 108 lõike 2 esimest lõiku,
võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, eriti selle artikli 62 lõike 1 punkti a,
olles kutsunud huvitatud isikuid üles esitama märkusi vastavalt nimetatud sätetele (2) ja võttes neid märkusi arvesse
ning arvestades järgmist:
I. MENETLUSKORD
(1)
Eraõigusliku ringhäälinguorganisatsiooni Sociedade Independente de Comunicação, S. A. (edaspidi „SIC”) 1993., 1996. ja 1997. aastal esitatud kolm kaebust teavitasid komisjoni sellest, et Portugal oli rakendanud arvukaid sihtotstarbelisi meetmeid ning aastahüvitisi Portugali avalik-õigusliku ringhäälinguorganisatsiooni Radiotelevisão Portuguesa, S. A. (edaspidi „RTP”) kasuks.
(2)
15. novembri 2001. aasta kirjas teavitas komisjon Portugali otsusest algatada EÜ asutamislepingu artikli 88 lõikes 2 sätestatud menetlus mitme RTP-le võimaldatud sihtotstarbelise meetme suhtes.
(3)
Komisjoni otsus algatada menetlus avaldati Euroopa Ühenduste Teatajas (3). Seejärel leiti komisjoni 15. oktoobri 2003. aasta otsuse 2005/406/EÜ (Portugali poolt RTP suhtes rakendatavate sihtotstarbeliste meetmete kohta) artiklis 1, et mõned neist meetmetest, nimelt 68,006 miljardi Portugali eskuudo suurune riigiabi, mille RTP Portugali riigilt 1993. aastal sotsiaalkindlustusskeemiga sõlmitud kokkuleppe, 1994.-1997. aastal tehtud kapitalisüstide ning 1998. aasta laenu näol sai, on EÜ asutamislepingu artikli 86 lõike 2 kohaselt ühisturuga kooskõlas (4). Lisaks sätestati kõnealuse otsuse artiklis 2, et teatavad meetmed ei kujutanud endast riigiabi: registreerimistasudest vabastamine, tasu televisioonivõrgust loobumise eest, vahendid, mis on eraldatud teleringhäälinguvõrgu kasutamise aastamaksu tasumiseks, filmitööstuse soodustamise protokoll, võlakirjaemissioon ja ümberkujunduskava ajavahemikuks 1996-2000.
(4)
26. juunil 2008 tühistas tollane Esimese Astme Kohus kohtuasjas T-442/03 (5) kahel põhjusel osa otsusest 2005/406/EÜ. Kohtuotsusega tühistati kõnealuse otsuse 2005/406/EÜ artikkel 2 osas, milles selles on järeldatud, et registreerimistasudest vabastamine ei kujuta endast riigiabi. Kohus leidis, et komisjoni ülesanne oli välja selgitada, kas sihtotstarbeline soodustus, mis seisnes selles, et aktsiaseltsiks ümberkujundamisel vabastati RTP sellega seonduvate registreerimistasude ja -lõivude tasumise kohustusest (edaspidi „ajutine vabastus”), oli kooskõlas Portugali õigussüsteemi loogikaga, et riigiettevõtete ümberkujundamine aktsiaseltsideks toimub seadusega, või on sellistel juhtudel seaduse kasutamise näol tegemist erandiga, mille eesmärk oli anda riiklikele ettevõtjatele soodustus võrreldes muude ettevõtjatega.
(5)
RTP-le antud püsisoodustuse osas, mis tuleneb RTP piiranguteta vabastamisest kõigi sissekande-, registreerimis- ja annoteerimistoimingutega seonduvate tasude ja lõivude maksmisest (edaspidi „püsivabastus”), leidis kohus, et kuigi ei ole ebatõenäoline, et vabastus ei olnud tegelikult püsiva iseloomuga (vt kohtuotsuse punktid 73 ja 79), ei muudaks see järeldust, et komisjon ei tõendanud kõnealuse vabastuse üldist iseloomu. Lisaks leidis kohus, et kuigi võib olla, et Portugal kujundas RTP ümber aktsiaseltsiks, kuna seda peeti vajalikuks avaliku teenuse osutamise kohustuse täitmiseks, ei olnud see piisavalt tõendatud.
(6)
Otsuse 2005/406/EÜ osas mitte kvalifitseerida 1994. aasta võlakirjaemissioon ja aastatasu maksmise võimalus riigiabina jättis kohus taotlused rahuldamata.
(7)
Riigiabimeetmete ühisturuga kooskõlas oleku (otsuse 2005/406/EÜ artikkel 1) osas leidis kohus, et komisjon ei saanud tugineda avaliku teenuse osutamist puudutavatele aruannetele ja neis esitatud andmetele ilma, et neid aruandeid oleks auditeerinud välisaudiitor, nagu on nõutud Portugali õigusaktidega. Komisjonil ei olnud seega õigust järeldada, et riigiabimeetmed on kooskõlas ühisturuga (nüüd „siseturuga”) aluslepingu artikli 86 lõike 2 (nüüd ELi toimimise lepingu artikli 106 lõike 2) tähenduses (6). Kohus tühistas otsuse 2005/406/EÜ artikli 1.
(8)
Pärast kohtu otsust kohtuasjas T-442/03 juhtis komisjon huvitatud isikute tähelepanu sellele, et komisjon on uuesti alustanud uurimist ja kutsus kolmandaid isikuid üles esitama märkusi (7).
(9)
Komisjon sai kaebuse esitajalt märkused 10. märtsil 2009. aastal ja edastas need Portugalile 8. aprillil 2009. aastal. Kaebuse esitajalt saadi täiendavad märkused 17. juunil 2009. aastal ja Portugalile edastati need 28. juulil 2009. aastal. Portugal vastas kõigile märkustele 7. ja 8. septembri 2009. aasta kirjas. Portugal saatis komisjonile täiendavat teavet 23. veebruaril 2010. aastal, 4. märtsil 2010. aastal ja 15. aprillil 2010. aastal. Komisjon saatis 10. mail 2010. aastal Portugalile teabenõude, milles nõudis eelkõige avaliku teenuse osutamise 1992.-1997. aasta aruannete sõltumatu välisauditi teostamist.
(10)
Portugal vastas komisjoni teabenõudele 8. juuni 2010. aasta kirjas ja esitas nõutud avaliku teenuse osutamise aruannete välisauditi aruanded 12. augusti 2010. aasta kirjas. Täiendav teave esitati Portugali poolt 29. septembri 2010. aasta kirjas. Portugaliga kohtuti 29. märtsil 2011. aastal ning Portugal esitas komisjonile täiendavat teavet 17. juunil 2011. aastal, 25. augustil 2011. aastal ja 26. oktoobril 2011. aastal.
15. detsembril 2011. aastal registreeritud kirjaga nõustus Portugal erakorraliselt, et käesolev otsus võetakse vastu inglise keeles, milles on ka selle otsuse autentne tekst.
(11)
Käesolev otsus käsitleb ainult neid sihtotstarbelisi meetmeid, mis on seotud otsusega algatada ametlik uurimismenetlus. Mõnd meedet, mille puhul leiti otsuses 2005/406/EÜ, et need ei kujuta endast riigiabi EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses, kohus kohtuasjas T-442/03 ei tühistanud ja otsuse 2005/406/EÜ artikkel 2 on seega muudetud lõplikuks. Nendes meetmetes käsitletakse tasu televisioonivõrgust loobumise eest, vahendeid, mis on eraldatud teleringhäälinguvõrgu kasutamise aastamaksu tasumiseks, filmitööstuse protokolli, võlakirjaemissioon ja ümberkujunduskava ajavahemikuks 1996-2000. Nagu aga kohus nõudis kohtuasjas T-442/03, hindab komisjon uuesti ajutist ja püsivabastust notariaalaktide tasudest ning registreerimistasudest ja avaldamiskuludest.
Käesolevas otsuses keskendutakse RTP ja Portugali finantssuhtele ajavahemikul 1992-1998 seoses 1993. aasta sotsiaalkindlustusskeemiga sõlmitud kokkuleppe, 1994.-1997. aastail tehtud kapitalisüstide ning 1998. aasta laenuga. Käesolev otsus ei käsitle küsimusi, mis on seotud RTP-le aastahüvitisena makstud summade õigusliku klassifikatsiooni ja asutamislepingule vastavusega, mida on käsitletud komisjoni 22. märtsi 2006. aasta otsuses juhtumis nr E 14/05 (8). Lisaks võttis komisjon 4. juulil 2006. aastal juhtumis NN 31/06 (9) vastu otsuse RTP finantsalase ümberkujundamise lepingu kohta.
(12)
Selleks et Portugali ja RTP vahelisest finantssuhtest ajavahemikul, mida komisjoni käesolevas uurimises vaadeldakse, siiski täielikku ülevaadet saada, peab komisjon arvesse võtma mitte ainult sihtotstarbelisi meetmeid, vaid ka RTP-le aastahüvitisena makstud summadena antud rahalist toetust. Seetõttu viidatakse käesolevas otsuses aastahüvitisena makstud summadele niipalju kui on vajalik, et selgitada sihtotstarbeliste meetmete põhjendatust komisjoni seisukohast.
II. KÜSIMUSTE ÜKSIKASJALIK KIRJELDUS
A. MEETMED RTP KASUKS
A.1. TOETUSESAAJA RTP KIRJELDUS
(13)
RTP (omal ajal Rádio e Televisão Portuguesa, S.A.R.L) asutati aktsiaseltsina 15. detsembri 1955. aasta aktiga, mis järgnes Portugali otsusele asutada ringhäälingukanal, millega sõlmitakse avaliku teleringhäälinguteenuse kontsessioonileping (10). Avalik-õigusliku teenuse osutamise kontsessioonileping allkirjastati 16. jaanuaril 1956.
(14)
2. detsembri 1975. aasta dekreetseadusega nr 674-D/75 RTP riigistati. Kõnealuse dekreetseadusega muudeti RTP avalik-õiguslikuks asutuseks nimega Radiotelevisão Portuguesa, E.P., millele anti dekreetseadusega üle kõik tema eelkäija õigused ja kohustused.
(15)
Kuni 1980. aastateni omas RTP Portugali ringhäälinguturul monopoolset seisundit. RTP-l oli kaks telekanalit: RTP1 ja RTP2. 1990. aastatel tuli ettevõttel hakata konkureerima eraõiguslike ringhäälinguorganisatsioonidega pärast seda, kui Portugal väljastas 1992. aasta veebruaris litsentsi firmale SIC ja kommertskanalile TVI, kes hakkasid vastavalt kolmandal ja neljandal kanalil saateid edastama (11).
(16)
14. augusti 1992. aasta seadusega nr 21/92 muudeti RTP, EP aktsiaseltsiks nimega Radiotelevisão Portuguesa, S. A. ja kiideti heaks selle uus põhikiri.
(17)
RTP osutab avalik-õigusliku ringhäälingu teenust ja tegeleb äritegevusega. RTP-l on seadusega lubatud arendada televisiooniga seotud tootmis- ja äritegevust (12).
(18)
RTP äritegevus on toimunud rahalise osalusena RTPst juriidiliselt eraldiseisvais äriühinguis, millel on oma struktuur ja raamatupidamissüsteem.
A.2. MEETMED (13)
(19)
RTP-le aastahüvitisena makstud summad kujutavad endast RTP-le avaliku teenuse osutamise kohustuse täitmise eest makstavate hüvitiste peamist mehhanismi. Ajavahemikul 1992-1998 sai RTP aastahüvitisena makstud summade näol oma avalike teenuste osutamise kohustuse kulude katmiseks kokku 66,495 miljardit Portugali eskuudot (ligikaudu 332 miljonit eurot) (14) Aastahüvitisena makstud summade õiguslik alus on seaduse nr 21/92 artikkel 5 (15).
(20)
Tabel 1 esitab RTP-le aastahüvitisena makstud summade jaotuse käesolevas otsuses vaadeldaval ajavahemikul 1992-1998.
Tabel 1
Aastahüvitismaksete summa ajavahemikul 1992-1998
(PTE ja eurot, miljonid)
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
6 200
7 100
7 145
7 200
14 500
10 350
14 000
eurot 26,9 (16)
eurot 35,4
eurot 35,6
eurot 35,9
eurot 72,3
eurot 51,6
eurot 69,8
Allikas: valitsuse otsus.
(21)
RTP aktsiaseltsiks ümberkujundamise ajal võiks äriühingute registreerimist käsitlevaid Portugali õigusakte kirjeldada alljärgnevalt. RTP ümberkujundamise ajal kehtinud Portugali äriseadustiku (Código das Sociedades Comerciais) artikli 7 lõikes 1 oli sätestatud, et äriühingu põhikiri (contrato de sociedade) tuleb kinnitada notariaalaktiga.
Äriseadustiku artikli 18 lõikes 5 oli sätestatud, et asutamise toiming tuleb pärast äriühingu sobivas õiguslikus vormis asutamist registreerida äriregistris. Äriregistri seadustiku (Código do Registo Comercial) artikli 15 lõike 1 ja lõike 3 punkti a ning äriseadustiku artikli 166 kohaselt oli registreerimine kohustuslik.
Äriregistri seadustiku tollal kehtinud väljaande artikli 70 lõike 1 punkti a kohaselt tuli äriühingu asutamise akt avaldada väljaandes Diário da República (vt artikli 70 lõige 2) (17). Avaldamisega tegeleb ex officio registripidaja huvitatud isiku kulul (vt äriregistri seadustiku artikli 71 lõige 1).
(22)
RTP ümberkujundamisel aktsiaseltsiks 1992. aastal vabastati ettevõte selliste notari- ja registreerimistasude maksmisest, mis seondusid RTP riigiettevõttest aktsiaseltsiks õigusliku ümberkujundamise registreerimisega. Vabastuste suurus oli 33 miljonit Portugali eskuudot (ligikaudu 164 000 eurot). Tavaolukorras peavad kõik juriidilised isikud Portugali õigusaktide kohaselt tasuma äriühingu asutamise, selle põhikirja muutmise ja muude asjakohaste muudatuste korral makstavad tasud.
(23)
Registreerimistasudest vabastamise õiguslik alus sisaldub seaduse nr 21/92 artikli 11 lõikes 1, mis sätestab:
„Käesolevaga kiidetakse heaks aktsiaselts RTP põhikiri, […] mida pole vaja kinnitada notariaalaktiga, kuna põhikirjaga seonduvad registreerimistoimingud registreeritakse automaatselt, tuginedes Diário da República-le, kus see avaldatakse, ja ilma maksude ja lõivude tasumise kohustuseta.”
(24)
Seaduse nr 21/92 artikli 11 lõige 1 tuletatakse 20. juuli 1988. aasta seaduse 84/88 (riigiettevõtete aktsiaseltsideks ümberkujundamise kohta) rakendamisest. Seaduse nr 84/88 artiklis 1 on sätestatud, et avalikke ettevõtteid, sealhulgas neid, mis on riigistatud, saab muuta aktsiaseltsideks dekreetseadusega. Selles on märgitud:
„Riigiettevõtteid […] võib dekreetseadusega kujundada ümber aktsiaseltsideks, mille kapital kuulub kas täielikult või ülekaalukas osas riigile, kooskõlas põhiseaduse ja käesoleva seaduse sätetega.”
(25)
Seaduse nr 84/88 (riigiettevõtete aktsiaseltsideks ümberkujundamise kohta) artikli 3 lõikes 2 on sätestatud ka see, et sellise dekreetseadusega tuleb kinnitada aktsiaseltsi põhikiri. Seaduse nr 84/88 artikli 3 lõike 3 kohaselt on kõnealune dekreetseadus piisav dokument kõikide registreerimisnõuete jaoks (18).
(26)
RTP vabastati seaduse nr 21/92 artikli 11 lõike 2 kohaselt ka teiste registreerimistasude maksmisest, mis olid otseselt seotud äriühingu õigusliku seisundi muutmisega. Artikli 11 lõige 2 on sõnastatud järgmiselt:
„Kõik registrisse kandmise, registreerimis- ja annoteerimistoimingud kõigis registrites ning ametiasutustes ja riigiorganites, eelkõige riigi juriidiliste isikute registris, kinnistusregistris hüpoteeke puudutavas osas ja autoregistris, tehakse äriühingu juhatuse kahe liikme allkirjastatud avalduse alusel ning need toimingud on vabastatud kõigi maksude ja lõivude tasumise kohustusest.”
(27)
Portugali sõnul tuletati artikli 11 lõige 2 dekreetseaduse nr 404/90 (19) rakendamisest ja see kinnitab, et RTP suhtes rakendati üldsätet. Kõnealuse seaduse artikli 1 põhjal äriühingud, mis kuni 31. detsembrini 1993 tegid koostööd või koondusid, võidakse vabastada selle koostöö või koondumise tarvis vajalike põhivarade võõrandamismaksudest. Sama seaduse artikliga 1 nähti ette vabastus ka nende toimingute täitmise eest makstavatest rahalistest tasudest ning õiguslikest maksudest.
(28)
Portugal väitis, et RTP on minevikus mitmeid kordi maksnud notari- ja registreerimistasusid seoses ettevõtte kapitali suurendamise ja muude toimingutega pärast selle ümberkujundamist aktsiaseltsiks (20).
(29)
Ajavahemikul 1983-1989 moodustus RTP-l sotsiaalkindlustusskeemi ees 2,189 miljardi eskuudo suurune võlg, mis tulenes ettevõtte võimetusest maksta sotsiaalkindlustusmakseid. Võla põhjuseks oli RTP ja sotsiaalkindlustusameti vaidlus, mis puudutas sotsiaalkindlustusmaksete kinnipidamise tõlgendamist seoses üleajatöö ja kunstnikutasudega.
(30)
Sotsiaalkindlustusameti tõlgenduse aluseks oli 12. veebruari 1983. aasta rakendusmääruse 12/83 artikli 2 lõige e. Kohtumenetluse vältimiseks leppisid pooled kokku, et sotsiaalkindlustusamet loobub viiviste nõudmisest ja nõustub võla tagasimaksegraafiku ümberkujundamisega. Õigusvaidluse lahendamise tagajärjel jäi see rakendusmäärus tühistamata.
(31)
6. mail 1993 lubati rahandusministeeriumi ja sotsiaalministeeriumi ühisdekreediga ametlikult võlg ümber korraldada 120ks igakuiseks osamakseks ning loobuti 1,206 miljardi eskuudo (6 miljoni euro) ulatuses trahvidest ja viivistest.
(32)
Tingimused sotsiaalkindlustusskeemile võlgu olevate summade tagasimaksmisel erikorra kehtestamiseks on sätestatud dekreetseaduses nr 411/91. Kõnealuse dekreetseaduse artikli 2 lõikes 1 on sätestatud, et erikorra kehtestamine on hädavajalik võlgniku elujõulisuse tagamiseks ja erikorda võib muu hulgas rakendada põhjusel, et artikli 2 punkti d kohaselt on võlgades olev ettevõte olnud „ametialase tegevuse, töötaja isejuhtimise või riigi sekkumise objekt”.
(33)
Ajavahemikul 1994-1997 suurendas Portugal igal aastal RTP kapitali. Järgnev tabel annab ülevaate kapitali suurendamisest, mis moodustas kokku 46,8 miljardit eskuudot (233 miljonit eurot).
Tabel 2
RTP aktsiakapitali suurenemine ajavahemikul 1994-1997
(mln eskuudot)
Aasta
1994
1995
1996
1997
Aktsiakapitali suurenemine
10 000
12 800
10 000
14 000
Aktsiakapital 31. detsembri seisuga
22 708
35 508
45 508
59 508
Allikas: RTP bilanss.
(34)
Riiklikud teenuslepingud, mis Portugal RTPga sõlmis, sätestavad riigi osaluse RTP investeeringutes, eelistatavalt kapitali suurendamise näol (21).
(35)
Detsembris 1998 sõlmisid riigivõla stabiliseerimisfond (Fundo de Regularização da Dívida Pública) ja RTP allutatud laenulepingu, mis kehtestas tingimused 20 miljardi eskuudo (99,8 miljoni euro) suurusele laenule RTP kapitali suurendamiseks.
(36)
Riigivõla stabiliseerimisfondi haldab avaliku võla haldusinstituut (Instituto de Gestão de Crédito Público), mis on vastutav Portugali võla haldamise ja kesklaenuprogrammi rakendamise eest vastavuses avaliku võla seadusega (22) ning ka Portugali valitsuse kehtestatud suuniste eest. Kõnealune instituut kuulub Portugali rahandusministeeriumi alluvusse ja järelevalve alla (23).
(37)
Kuupäevast, mil laenusumma RTP käsutusse läks, hakkas laenule kehtima aastaintress 12kuulise Lisbori kursi alusel, mille suurus arvutatakse välja iga ajavahemiku esimesel kuupäeval ja millele lisatakse 20 baaspunkti (24).
(38)
Lepingu kohaselt oli laenu tagasimaksmise lõpptähtaeg 31. detsember 2003, kuid seda oli lubatud lepinguosaliste vastastikusel kokkuleppel pikendada ühe kuni kahe aasta võrra. RTP ei maksnud laenuintressi, kuna lepingus on nähtud ette, et esimese nelja aastamakse eest tasumisele kuuluv intress tuleb kapitaliseerida (25).
(39)
Detsembris 1998 sõlmitud leping riigivõla stabiliseerimisfondi ja RTP vahel koostati vastavalt juhistele, mis on sätestatud meediasektori, riigikassa ja rahandussektori riigisekretäride 17. detsembri 1998. aasta ühisotsusega.
B. RTP FINANTSSEISUND
(40)
Nagu nähtub järgnevast tabelist, oli RTP komisjoni uuritaval ajavahemikul kahjumis. 1996. aastal halvenes RTP finantsseisund niivõrd, et selle netoväärtus muutus negatiivseks.
Tabel 3
RTP majandus- ja finantsandmed 1993-1998
(mln eskuudot)
1993
1994
1995
1996
1997
1998
Puhaskasum (kahjum)
(7 883)
(19 558)
(26 581)
(18 512)
(32 223)
(25 039)
Netoväärtus
1 557
8 071
4 269
(4 274)
(20 586)
(50 827)
Varad
39 418
42 262
56 078
67 654
62 340
83 843
Rahalised võlad (26)
22 402
26 855
30 258
44 922
44 885
92 775
Allikas: RTP kapitalikonto.
C. RTP AVALIKE TEENUSTE OSUTAMISE KOHUSTUSED 1992-1998
(41)
RTP on kohustatud pakkuma avalik-õiguslikku televisiooniteenust. Selle teenuse mõiste, kohustused ja rahastamise kehtestatakse erinevate seadustega.
(42)
Seadus nr 58/90, mis reguleerib televisiooniringhäälingu tegevust, kehtestas tingimused eraringhäälinguorganisatsioonide jaoks ning riigi kohustused tagada avalik-õiguslik televisiooniringhääling (27). Seoses RTP põhikirjaga määratleb seadus nr 21/92 peamised avaliku teenuse osutamise kohustused ja selle teenuse rahastamise.
(43)
RTP ja Portugali riigi vahel 1993. ja 1996. aastal sõlmitud kaks riiklikku teenuslepingut kirjeldasid üksikasjalikumalt nimetatud avalikku teenust ja selle rahastamist (edaspidi kas „vana avaliku teenuse osutamise leping”, „uus avaliku teenuse osutamise leping” või mõlemale lepingule viitamisel „avaliku teenuse osutamise lepingud”) (28).
(44)
Seaduse nr 21/92 artikkel 4 näeb ette Portugali ja RTP vahel kontsessioonlepingu sõlmimise ning määrab kindlaks peamised avaliku teenuse kohustused, mida peab kõnealuse lepingu alusel osutama. Kõnealuse seaduse artikli 4 lõige 2 määrab kindlaks üldised põhimõtted, mida RTP oma tegevuse käigus kontsessionäärina järgima peab, (29) ning seaduse artikli 4 lõige 3 kirjeldab avalik-õigusliku teleringhäälinguteenuse kohustusi (30).
(45)
Nimetatud avaliku teenuse osutamise lepingud kinnitavad RTP avaliku teenuse osutamise kohustusi. Esmalt määratakse RTP üldkohustused ning programmi sisu puudutavad kohustused (31). RTP peab pakkuma avalik-õiguslikku televisiooniteenust, millest ühe osana edastab ettevõte saateid kahel kanalil ja hõlmab Portugali mandriosa elanikkonda. Esimene kanal on üldisemat laadi ja peab pakkuma programmi laiemale publikule. Teine kanal peab rohkem keskenduma kitsamatele vaatajagruppidele ja pakkuma haridus-, kultuuri- ja teadussaateid. Üks kanaleist peab hõlmama Assooride ja Madeira autonoomseid piirkondi.
(46)
Teiseks kehtestavad avaliku teenuse osutamise lepingud RTP eriprogrammide pakkumise kohustuse (32). Programmi kvaliteedile (nt pluralism, erapooletu teave, jne.) ning sisule (uued mängufilmid ja telesarjad, sport, lastesaated, portugali kultuur, siseuudised, meelelahutus) on kehtestatud nõuded. RTP peab võimaldama saateaega konkreetsete üksuste jaoks, toetama filmitööstust ja teisi audiovisuaalse toodangu vorme, edendama haridus- ja õppeprogrammide tootmist, vahetama programme Assooride ja Madeira autonoomsete piirkondadega ning edendama koostööd teiste Euroopa Liidu avalik-õiguslike teleorganisatsioonidega. Lisaks peab RTP täitma teatud programmikohustusi rahvusvahelise koostöö suhtes. Näiteks peab ta tootma ja edastama programme välismaal elavatele portugali kogukondadele ning portugali keelt kõnelevatele riikidele Aafrikas ja Macaule. RTP peab tagama RTP Madeira ja RTP Açorese toimimise ning alal hoidma oma välismaal asuvaid tootmiskeskusi ning delegatsioone.
(47)
Kolmandaks kehtestavad avaliku teenuse osutamise lepingud RTP-le teatud erikohustused. Näiteks peab RTP säilitama audiovisuaalseid arhiive, juurutama oma seadmetes ja tegevuses tehnilisi uuendusi, toetama S. Carlose nimelist riiklikku teatrit ja pakkuma teisi vastavalt olukorrale määratavaid teenuseid.
(48)
Seaduse nr 58/90 artikkel 5 määrab RTP-le kontsessiooni avalik-õigusliku ringhäälingu ülekandmiseks 15 aastaks, mida võib edaspidi veel 15 aasta võrra pikendada, ning esimese ja teise kanali sagedused. Seaduse nr 21/92 artikkel 4 sätestab, et RTP on avalik-õiguslike teleringhäälingusaadete edastamise kontsessionäär. Avaliku teenuse osutamise lepingute punkt 1.a kinnitab, et RTP on avalik-õigusliku televisiooniteenuse osutaja (33).
(49)
Avaliku teenuse osutamise lepingud (34) sätestavad avaliku arvamuse nõukogu (Conselho de Opinião) moodustamise, mis koosneb avaliku arvamuse eri valdkondade esindajatest, kes võivad sekkuda, et hinnata, kas RTP täidab oma üldisi ja konkreetseid avalik-õigusliku teleringhäälingu kohustusi.
(50)
RTP peab esitama rahandusministrile järgmise aasta avaliku äriplaani ja avaliku teenuse osutamise eelarve (Plano de Actividades e Orçamento do Serviço Público) koos RTP audiitorite nõukogu ja avaliku arvamuse nõukogu seisukohtadega. Lisaks peab äriühing esitama aruande ka eelmise aasta avalike teenuste osutamise kohustuste kohta (Relatório sobre o Cumprimento das Obrigacões do Serviço Público, (edaspidi „avaliku teenuse osutamise aruanded”) koos RTP audiitorite nõukogu seisukohaga (35).
(51)
Rahandusminister ja meedia eest vastutavad valitsuse liikmed peavad kontrollima vastavust avaliku teenuse osutamise lepingutele. Peafinantsinspektor peab auditeerima finantseerimiskava. Lisaks peab spetsiaalne välisaudiitor tegema avaliku teenuse osutamise lepingute iga-aastase auditi (36).
(52)
Uus avaliku teenuse osutamise leping sätestab ka sanktsioonid trahvide, arestimise, hüvitamise või lepingu lõpetamise näol, mida Portugal lepingu rikkumise eest kohaldab.
(53)
Ajavahemikul 1992-1998 kontrollis sõltumatu välisaudiitor RTP kõiki aastaaruandeid.
(54)
RTP oli koostanud kõigi aastate kohta ka avaliku teenuse osutamise aruanded, välja arvatud 1992. aastal, kuna välisauditi kohustus sätestati esmakordselt 1993. aasta vanas avaliku teenuse osutamise lepingus. Portugali väitel esitas aastatel 1995-1998 avaliku teenuste osutamise aruannete kohta heakskiitva ja sõltumatu arvamuse juriidiliselt sõltumatu audiitor (37). Portugal väidab ka, et kõigile selle ajavahemiku avaliku teenuse osutamise aruannetele oli lisatud RTP audiitorite nõukogu seisukoht ja RTPst sõltumatu peafinantsinspektori (Inspecção-Geral de Finanças) audit.
Avaliku teenuse osutamise aruannete välisaudititega seonduvat olukorda võiks kirjeldada alljärgnevalt:
(55)
1993. ja 1994. aasta avaliku teenuse osutamise aruanded sisaldasid vastavuse kinnitust selle kohta, et RTP avaliku teenuse osutamise kohustused olid täidetud, kuid kinnituse esitajaks oli RTP juhatus.
(56)
1995.-1998. aastal sisaldasid avaliku teenuse osutamise aruanded äriühingust sõltumatu välisaudiitori Maia, Mesquita & Associados - (Revisor Oficial das Contas) vastavuse kinnitusi, et auditi raames ei tuvastatud midagi, mis võiks märkimisväärselt mõjutada RTP hüvitismaksete arvutusi, mida nimetatud aastate aruannetes käsitleti.
(57)
2010. aastal esitas Portugal komisjonile 1992.-1997. aasta kohta põhjalikumad avaliku teenuse osutamise aruannete välisauditid. Selle ajavahemiku avaliku teenuse osutamise aruannete välisauditid korraldas Portugali ringhäälinguamet Entidade Reguladora para a Comunicação Social (ERC). Sel ajavahemikul tegi auditid Pedro Roque SROC, RTPst sõltumatu välisaudiitor (38). Portugal esitas ka koondaruande, milles võetakse kokku kõigi aastate audititulemused.
1998. aasta kohta oli avaliku teenuse osutamise aruande välisaudit juba olemas. 1998. aasta välisauditi tegi välisaudiitor BDO Binder (edaspidi „BDO Binderi aruanne”) (39).
(58)
1992.-1997. aasta auditite eesmärk oli iga kõnealuse aasta puhul välja selgitada, kas RTP täitis oma vastaval aastal kehtinud avaliku teenuse osutamise lepingus sätestatud ülesanded ning kas avaliku teenuse osutamise kulud ja hüvitismaksed olid kooskõlas. Välisauditiaruannetes loetleti avaliku teenuse osutamise lepingutest tulenevad avaliku teenuse osutamise kohustused, võeti arvesse RTP avaliku teenuse osutamise kohustusi käsitlevaid erinevaid seadusi (nt 7. septembri 1990. aasta televisiooniseadust nr 58/90), avalikku äriplaani ja eelarvet (Plano de Actividades e Orçamento do Serviço Público) ning avalike teenuste osutamise aruandeid. Välisauditite raames uuriti, kas avaliku teenuse osutamise kohustusi täideti. Aruannetes võrreldi Portugali hüvitismakseid ja avaliku teenuse osutamise aruannetes osutatud kulusid.
(59)
Kõigi uuritavate aastate (1992-1997) auditite puhul jõutakse järeldusele, et RTP põhimõtteliselt täitis oma peamisi ringhäälinguteenuse osutamise kohustusi. Auditites märgitakse ka, et „osutatud avalike teenuste ning „tegelike kulude” hüvitamise seose osas puuduvad olulised moonutused, mis võiksid mõjutada vaatlusalusel ajavahemikul kehtinud õigusaktide täitmist”. Koondaruandes leitakse kõikide aastate puhul, et Portugali hüvitismakse oli väiksem igas avaliku teenuse osutamise aruandes märgitud summadest. Auditid on avaldatud ERC veebisaidil (40). Samamoodi ei tuvastatud osutatud avaliku teenuse ülemäärast hüvitamist BDO Binderi aruandes.
(60)
Seaduse nr 21/92 artikkel 5 annab RTP-le õiguse saada hüvitist avaliku teenuse kohustuste täitmise eest. Avaliku teenuse osutamise lepingud kinnitavad seda õigust.
(61)
Lisaks aastahüvitise maksmise süsteemile (vt põhjendus 19) näevad avaliku teenuse osutamise lepingud ette ka järgneva Portugali-poolse rahastamise:
a)
eriteenuste eest tasumine vastavalt RTP ja riiklike haldusorganite vahel sõlmitud või sõlmitavatele teenuslepingutele ning (41);
b)
riigi osalus kõigis RTP tehtud investeeringutes, eriti neis, mis on vajalikud Assooridel ja Madeiral asuvate ringhäälingu- ja tootmiskeskuste toimimise, audiovisuaalsete arhiivide ning RTP rahvusvaheliste saadete infrastruktuuri jaoks, samuti ka muudes tehnoloogilistes investeeringutes, mida RTP tegema peab (42).
(62)
Selleks et kindlaks määrata avalike teenuste osutamise kohustuste kulusid ja tulusid, mida hüvitismaksetena kohaldada saab, kasutab RTP analüütilist raamatupidamissüsteemi. Avaliku teenuse osutamise lepingutes määratakse kindlaks kriteeriumid hüvitise saamiseks abikõlblike kulude arvutamiseks iga avaliku teenuse osutamise kohustuse puhul (43).
(63)
Eelmises lõigus mainitud analüütilise raamatupidamissüsteemi alusel jagab RTP kulud ja tulud (nt personal ja seadmed) ettenähtud tegevuste rahastamiseks (nt programmijuhtimine, otsesed ja kaudsed programmikulud, levituskulud, ringlusse laskmise kulud, turunduskulud ning jooksvad kulud).
(64)
Erinevate tegevuste otsekulud jagatakse erinevate kuluartiklite vahel (näiteks RTP 1, RTP 2, RTPi ja RTP África). Kaudsed kulud jaotatakse kuluartiklitele järjepidevate analüütiliste kriteeriumide alusel (näiteks saatetunnid) (44).
(65)
Analüütilist raamatupidamissüsteemi iseloomustab alljärgnev.
a)
Vastavalt avaliku teenuse osutamise lepingule kompenseeritakse ainult puhastegevuskulud vastavalt avaliku teenuse osutamise lepingutes kirjeldatud meetodile. Finantskulusid, plaaniväliseid kulusid ja tegevusega kaudselt seotud eraldisi ei hüvitata (45).
b)
Selleks et välja arvutada hüvitatavad puhastegevuskulud, peab RTP maha arvama igast avaliku teenuse osutamise kohustusest tulenevad tegevustulud.
c)
Vana avaliku teenuse osutamise lepingu kohaselt ei olnud lubatud hüvitis üldise avalike teenuste osutamise kohustuse eest hoida käigus RTP 1 ja RTP 2 ning ühega neis kanaleist autonoomseid piirkondi hõlmata (46).
d)
Uue avaliku teenuse osutamise lepingu kohaselt võib hüvitada RTP 1 ja RTP 2 tegevuskulud, kuid kui RTP 1 ja RTP 2 puhastegevuskulud ületavad planeeritud kulusid, siis ei ole lisahüvitis lubatud (47).
(66)
RTP on oma avalike teenuste osutamise aastaaruandes avaliku teenuse osutamise puhaskulu avaldanud vastavuses põhjendustes 60-65 kirjeldatud kulude arvutamise meetodile. Järgnev tabel sisaldab ülevaadet iga avaliku teenuse osutamise tegevuse kohta, mille eest on RTP-l õigus hüvitisele.
Tabel 4
Avalike teenuste osutamise avaldatud puhas- ja hüvitatavad kulud
(mln eskuudot)
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
Teletekst
112,9
86,8
RTP International tegevus
882,3
1 517,4
1 826,9
1 890,8
2 059,6
3 999,1
3 712,9
RTP África
-
-
-
-
654,7
1 332,0
RTP 1 otsene ringhäälingusaadete edastamine Assooridele ja Madeirasse
-
-
-
-
-
76,8
295,4
Audiovisuaalsed arhiivid
509,1
241,6
402,7
492,7
184,9
909,4
672,1
Koostöö Aafrikas asuvate portugali keelt kõnelevate maadega
186,9
128,4
172,2
148,6
144,9
202,4
200,3
Katvusdiferentsiaal
406,7
1 312,8
1 314,2
1 050,3
1 050,0
622,6
208,6
Delegatsioonid/korrespondendid
797,8
658,2
681,1
642,7
583,2
457,2
211,0
S. Carlose nimelise riikliku teatri fond
50,0
55,0
60,0
60,0
60,0
60,0
Filmitööstuse soodustamine
215,0
95,0
27,5
156,5
391,1
352,8
Autonoomsete piirkondlike keskuste tegevus
3 453,4
3 486,0
3 685,9
3 696,1
3 846,6
3 459,2
2 855,2
Saated määratletud üksustele
482,0
350,6
151,1
94,6
80,8
Sport TV (48)
- 440,0
RTP 1 puhastegevuskulud
16 946,1
11 916,6
RTP 2 puhastegevuskulud
9 050,6
10 080,6
8 637,6
Puhastegevuskulude summa
6 718,2
7 960,0
8 384,1
8 103,3
17 217,1
37 972,1
30 101,3
Allikas: Portugali ametiasutused ja avalike teenuste osutamise aruanded.
(67)
Järgnevalt esitatud tabel annab ülevaate RTP investeeringutest avalike teenuste osutamiseks vajalikesse seadmetesse. See tutvustab nii reaalseid investeeringuid avalike teenuste osutamisse, mis on esitatud aasta finantsaruandes, kui ka avalike teenuste osutamise aruandes avaldatud investeeringuid. Reaalinvesteeringud avalike teenuste osutamisse olid suuremad kui avaldatud avalike teenuste osutamise aruandes.
Tabel 5
Investeeringud avaliku teenuse osutamisse
(mln eskuudot)
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
Kokku
Raamatupidamisaruanne
2 632,6
2 102,0
2 763,9
992,7
1 480,4
4 037,4
6 054,2
20 063,2
Avalike teenuste osutamise aruanne
2 327,3
98,0
1 975,1
154,4
28,1
4 037,4
6 127,8
14 748,1
Erinevus
305,3
2 004,0
788,8
838,3
1 452,3
0
-73,6
5 315,1
Allikas: Portugali ametiasutused ja avalike teenuste osutamise aruanded.
(68)
Sihtotstarbeliste meetmete eesmärk oli maksta RTP-le hüvitist talle määratud avalike teenuste osutamise kohustuse täitmise eest ja finantseerida ettevõtte investeeringuid.
(69)
Portugalis ei valitud avalikku teenust pakkuvat ettevõtet sellise hankemenetluse tulemusena, kus kõik huvitatud ettevõtjad oleksid saanud võimaluse esitada hüvitissumma, mis nemad vajaksid avalik-õigusliku teleringhäälinguteenuse osutamiseks. RTP nimetati avalik-õigusliku televisiooniteenuse osutajaks valitsuse poolt.
(70)
Alates 1992. aastast on Portugali televisiooniturul olnud aktiivsed nii era- kui avalik-õiguslikud ringhäälinguorganisatsioonid. Lisaks RTP-le omavad litsentsi telekanalitel saateid edastada ka eraõiguslikud ringhäälinguorganisatsioonid SIC ja TVI. Esimese eraettevõtjana alustas SIC 6. oktoobril 1992 saadete edastamist. RTPd soodustavad meetmed võivad teleringhäälinguturul konkurentsi moonutada.
III. HUVITATUD ISIKUTE MÄRKUSED
(71)
Pärast käesolevas asjas komisjoni uurimismenetluse algatamist esitas mitu huvitatud isikut märkusi põhjendustes 21-39 viidatud meetmete kohta. Järgnevates põhjendustes antakse ülevaade huvitatud isikute asjakohastest märkustest, mis on liigitatud meetme järgi.
(72)
Käesolevas jaos viidatakse üksnes märkustele, mis käsitlevad pärast kohtu otsust kohtuasjas T-442/03 lahendamata jäänud küsimusi, täpsemalt märkustele, mis seonduvad vabastustega notari- ja registreerimistasudest ning avaldamiskuludest, samuti muude meetmetega (1993. aastal sotsiaalkindlustusskeemiga sõlmitud kokkulepe, 1994.-1997. aastal tehtud kapitalisüstid ning 1998. aasta laen), millele on viidatud otsuse 2005/406/EÜ artiklis 1. Need huvitatud isikute märkused hõlmavad pärast komisjoni esimest, 15. novembri 2001. aasta menetluse algatamise otsust esitatud seisukohti ning pärast märkuste esitamise üleskutse avaldamist (24. detsember 2008) saadud märkusi (49).
(73)
SIC ja TVI väitsid, et notari- ja registreerimismaksetest vabastamine on erand eeskirjadest, mida tavaliselt Portugali õigusaktide kohaselt kohaldatakse, kui ettevõtte põhikiri muutub. SIC märkis, et vabastuse ulatus ei piirne vaid RTP ümberkujundamisega 1992. aastal. Seaduse nr 21/92 artikli 11 lõike 2 alusel on RTP üldiselt vabastatud igasugustest registrisse kandmise ning registreerimismaksetest ja -tasudest.
(74)
TVI märkis, et RTP oli vabastatud ka notariaalakti avaldamisega seotud kulude tasumisest.
(75)
Seoses 1994.-1997. aastal tehtud kapitalisüstidega märkisid SIC, ACT (eraõiguslike ringhäälinguorganisatsioonide liit), Mediaset ja TVI, et ükski mõistlik aktsionär ei (oleks suurendanud selliste näitajatega ettevõtte nagu RTP kapitali. Nimetatud kapitalisüstid tehti ettevõttesse, millel oli oluline puudujääk, kuid puudus ühtne ümberkujundamisplaan elujõulisuse taastamiseks.
(76)
1998. aasta laenu kohta märkis SIC veel, et võttes arvesse asjaolu, et RTP oli 1996. aastal „tegelikult pankrotis”, ei oleks RTP-le sellist laenu andnud ükski finantseerimisasutus.
(77)
Eriti SIC rõhutas välisauditite puudumist, mis oleksid pidanud toimuma regulaarselt. SIC viitas ka 1998. aasta kohta leitud vigadele, mida kirjeldati BDO Binderi vastava aasta aruandes, ainsas olemasolevas välisauditi aruandes, mida komisjon oleks pidanud arvesse võtma. SIC viitas BDO Binderi 1998. aasta aruande kriitikale, muu hulgas ka RTP teleülekannete reklaamipiirangute ületamise aadressil. SIC juhib tähelepanu sellele, et avaliku teenuse osutamise lepingute kohaselt peab RTP kinni pidama reklaamipiirangutest ja näiteks saab ühes tunnis näidata reklaami vaid teatava arvu minuteid. BDO Binderi aruande järelduste kohaselt ei peetud neist piirangutest 1998. aastal kinni. SIC tsiteeris ka aruande järeldust, et teatavaid varasid ei olnud arvestatud, mida SIC näib käsitlevat tõendina, et neile varadele vastavaid investeeringuid ei tehtud.
(78)
SIC väidab, et pärast otsuse 2005/406/EÜ artikli 1 tühistamist ja artikli 2 osalist tühistamist kohtu poolt kohtuasjas T-442/03, peab komisjon käesoleva otsuse puhul arvesse võtma ka Portugali Kontrollikoja (Tribunal de Contas, edaspidi „Portugali Kontrollikoda”) 2002. aasta juuni aruannet (nr 8/2002), mille objektiivne eesmärk oli SICi sõnul uurida RTP juhtimist ning avalik-õigusliku televisiooniteenuse pakkumist tulemuslikkuse, tõhususe ja kokkuhoiu seisukohast aastatel 1997-2000. Kõnealust ajavahemikku pikendati aga ettepoole, 1993. aastani. Aruande järeldusi kokku võttes rõhutab SIC, et RTP programmide kindlaksmääramisel puudus strateegia, äriühingusiseseid juhatuse suuniseid kulupiirangute kohta ei järgitud ning koostatud aastaeelarvest ei peetud kinni. SIC pööras tähelepanu ka sellele, et Portugali Kontrollikoda märkis, et Portugal ei olnud veel sätestanud seda, et riigiabi andmine on seotud avaliku teenuse osutamise kohustuse tegeliku täitmisega RTP poolt.
(79)
SIC viitas Portugali Kontrollikoja üldistele järeldustele avaliku teenuse osutamise lepingute kohta, millega anti RTP-le stiimul mitte pöörata RTP juhtimisel tähelepanu tõhususele ja tulemuslikkusele, millega kaasnes ebatäpne avaliku teenuse osutamise määratlus.
IV. PORTUGALI MÄRKUSED
(80)
Seoses notari- ja registreerimistasudest ning avaldamiskuludest vabastamisega märgib Portugal, et kuna avalik-õigusliku äriühingu ümberkujundamine aktsiaseltsiks (sociedade anónima) pidi toimuma õigusakti alusel, puudus alus sellise ümberkujundamise ning selle toimingu registreerimise ja avaldamise notariaalaktiga formaliseerimisega seonduvaid makseid ja tasusid nõuda.
(81)
RTP ümberkujundamine aktsiaseltsiks 1992. aastal toimus selleks, et viia äriühing eraõiguse reguleerimisalasse ja lähendada tema tegevuspõhimõtteid eraringhäälingukanalite omadele. Peeti vajalikuks anda RTP-le vahendid ja luua talle tingimused, mis võimaldaksid tal parimal võimalikul viisil täita oma avalik-õiguslikke eesmärke turul, mis avanes järjest enam konkurentsile. Eesmärk oli anda RTP toimingutele ja juhtimisele samasugune paindlikkus, mis iseloomustab „normaalseid” äriühinguid, mis tegutsevad eraõiguslikel alustel. Portugali sõnul oli aktsiaseltsina tegutsemise vorm vähem kohmakas kui riigipoolse kontrolli meetmed, mida varem RTP kui avalik-õigusliku äriühingu suhtes kohaldati, pakkudes niimoodi talle paremaid tingimusi telekanalite ja nende programmi arendamiseks.
(82)
Portugal väidab, et RTP ümberkujundamine seaduse alusel 1992. aastal selliselt, et sellise toimingu formaliseerimiseks ei olnud vaja „notariaalakti”, oli kooskõlas Portugali õigussüsteemi iseloomu ja loogikaga. Sellega seoses meenutab Portugal, et RTP asutati 1975. aastal avalik-õigusliku äriühinguna õigusakti alusel (dekreetseadus nr 674-D/75). Seega tuli ka sellised toimingud teostada õigusakti alusel, nagu on konkreetselt nõutud seaduses nr 84/88, milles käsitletakse avalik-õiguslike äriühingute ümberkujundamist aktsiaseltsiks.
Seaduse nr 84/88 (üldseadus avalik-õiguslike äriühingute ümberkujundamise kohta, vt põhjendus 25) artikli 3 lõike 2 kohaselt tuli avalik-õigusliku äriühingu ümberkujundamist käsitleva õigusaktiga kinnitada ümberkujundamise tulemusel tekkiva aktsiaseltsi põhikiri. Lisaks oli see kooskõlas õigusaktide võrdsuse põhimõttega, mille kohaselt võib õigusakte muuta, nende mõju peatada või kehtetuks tunnistada ainult samaväärsete õigusaktidega. Portugal juhib tähelepanu sellele, et õigusaktide samaväärsuse põhimõte on sätestatud Portugali põhiseaduses (praegu artikli 112 lõige 5, RTP ümberkujundamise ajal 1992. aastal artikli 115 lõige 5), milles on sätestatud, et „ühegi õigusaktiga ei looda muud liiki õigusakte ega anta muud liiki õigusaktidele volitusi välise mõjuga tõlgendada, liita, muuta, peatada ega kehtetuks tunnistada selle sätteid”. Selle põhimõtte kohaldamist avalik-õiguslike äriühingute ümberkujundamise puhul toetavad õigusteoreetikud (50). Portugal viitab ka mitmele Riigikohtu lahendile, milles korratakse tõlgendust, et seadust võib tõlgendada üksnes teise seadusega, (51) mitte sellest piiratuma õigusmõjuga aktiga.
(83)
Portugal väidab, et RTP ümberkujundamine aktsiaseltsiks seadusega nr 21/92 toimus kooskõlas selle Portugali õiguse üldpõhimõttega ja seda ei oleks olnud võimalik õiguspäraselt teha lihtsalt eraõigusliku notariaalakti alusel. Portugal tsiteerib ka mitmeid teisi näiteid avalik-õiguslike äriühingute aktsiaseltsideks ümberkujundamise kohta õigusakti alusel (52).
(84)
Portugal viitab 8. aprilli 1976. aasta dekreetseadusele nr 267/76, millega loodi esmakordselt avalik-õiguslike äriühingute üldskeem. Kõnealuse dekreetseadusega sätestati, et avalik-õiguslikke äriühinguid on võimalik luua vaid dekreetseaduse alusel, millega tuleb kinnitada ka nende põhikirjad. Sama kehtis ka põhikirjade edasisel muutmisel.
(85)
Portugal viitab ka 20. juuli 1988. aasta seadusele nr 84/84 (vt käesoleva otsuse põhjendus 25), milles sätestati, et avalik-õigusliku äriühingu aktsiaseltsiks ümberkujundamiseks on vaja dekreetseadust ja et ühtlasi tuleks sellega heaks kiita aktsiaseltsi põhikiri. Sellest järeldab Portugal, et esiteks oli RTP ümberkujundamiseks 1992. aastal vaja dekreetseadust, ja teiseks, et ka põhikirja võis kinnitada üksnes seadusega, mitte notariaalaktiga.
(86)
Lisaks nõuti 7. septembri 1990. aasta seaduses nr 58/90, et avalik-õiguslikku televisiooniteenust osutaksid täielikult või suuremas osas avalik-õiguslike äriühingute omanduses olevad äriühingud ning et selliste äriühingute põhikirjad tuleb heaks kiita dekreetseadusega.
(87)
„Registreerimistasude” kohta märgib Portugal, et ehkki seadusega nr 21/92 kinnitatud põhikirjade registreerimine oli sellistest tasudest vabastatud, tuli sellised registreerimisformaalsused siiski ex officio teostada. Registreerimisformaalsusi peeti vajalikuks seetõttu, et äriregistri seadustik (Código do Registo Comercial) nõuab äriühingutega seonduvate toimingute registreerimist ja avaldamist. Portugali sõnul oli registreerimistasude suurus 11 000contot, (53) st 11 miljonit Portugali eskuudot.
(88)
Avaldamisnõude kohta rõhutab Portugal, et kuna RTP põhikiri avaldati selle kinnitanud seaduse nr 21/92 lisana Diário da República’s, oli see nõue täidetud.
(89)
Seoses SICi märkustega seaduse nr 21/92 artikli 11 lõike 2 kohta vastas Portugal, et Portugali seadusandja ei näinud ette erilisi maksusoodustusi avalik-õiguslike äriühingute äritegevuse muutmise või ümberkujundamise puhul. Maksuvabastus põhines dekreetseadusel nr 404/90. Portugal väidab, et kui jätta kõrvale 1992. aasta ümberkujundamine, ei olnud RTP registreerimistasude maksmisest vabastatud seaduse nr 21/92 artikli 11 lõike 2 alusel. Portugal väidab ka, et seaduse nr 21/92 artikli 11 lõike 2 klassifitseerimine püsivabastusena maksudest juhtus keelelise vääritimõistmise tõttu. Selle asemel et sätestada, nagu piisaks kõigiks õiguslikeks eesmärkideks ja kõigiks „olukorra” (st 1992. aasta ümberkujundamise, komisjonipoolne rõhutus) regulariseerimiseks vajalikeks toiminguteks dekreetseadusest, sätestati artikli 11 lõikes 2, et RTP vabastatakse kõigist maksudest ja lõivudest, millega jõustatakse registritoimingud. Portugali sõnul tähendas see, et 1992. aasta ümberkujundamist kõrvale jättes ei vabastatud RTPd muudest registreerimistasudest kui need, mis seonduvad 1992. aasta ümberkujundamistoimingutega. Portugal esitas dokumendid ka mitme korra kohta, kui RTP oli registreerimistasud tasunud.
(90)
Portugal väidab, et sotsiaalkindlustusameti ja RTP vahel sõlmitud võla ümberkujundamise ja viivistest ning trahvidest loobumise esialgse kokkuleppe taustaks oli kohtuvaidlus seoses rakendusmääruse nr 12/83, mis reguleerib ületunnitöötasust kohustuslikult kinnipeetavaid sotsiaalkindlustusmakseid. Kokkulepe tõendas RTP tõlgendust, mida toetas ka maksuekspert, et ületunnitöötasult sotsiaalkindlustusmakseid ei maksta.
(91)
Teiseks väidab Portugal, et selle kokkuleppe ametlik lubamine Portugali valitsuse poolt ei andnud RTP-le võrreldes teiste samades tingimustes ettevõtetega vastavalt dekreetseadusele nr 411/91 erilisi finantssoodustusi. Portugal väidab, et artikli 2 lõike 1 punkti d erandit kohaldati ka RTP suhtes, kuna RTP puhul toimus riigi sekkumine ning 1977. aastal valitsuse poolt ametisse määratud halduskomisjoni juhtimisel toimusid mitmed muudatused (54). Portugal väidab, et vabastuse üldist olemust rõhutab fakt, et ka ühega huvitatud isikutest on dekreetseaduse nr 411/91 alusel kokkulepe sõlmitud.
(92)
Laenuga seoses märkis Portugal, et sellega kaasnevad tehnilised tingimused sätestasid, et selle finantstoimingu pealt tuleb tasuda ka intresse, mida arvutatakse vastavalt turutingimustele.
(93)
Portugal väitis, et kapitalisüstid ajavahemikul 1994-1998 kujutasid endast koos hüvitiste maksmisega vahendit, et rahastada avalik-õigusliku televisiooniteenuse pakkumise kulusid.
(94)
Portugali sõnul osutus RTP-le avaliku teenuse osutamise kulude hüvitamiseks valitud finantseerimismudel ebapiisavaks ja põhjustas kaubandusdefitsiiti. Esiteks arvutati hüvitissummasid alati allpool tegelikke avalik-õigusliku televisiooni rahastamisvajadusi. Teiseks maksis Portugal hüvitised süstemaatiliselt liiga hilja. Siis oli RTP sunnitud tarvitusele võtma pangalaenu, et oma tegevuskulusid katta, kuid ei arvestanud intressikulusid ning tagasimakseid avaliku teenuse osutamise kulude arvestusse. Kolmandaks pidi RTP maksma saadud toetustelt riigile käibemaksu, vähendades sellega hüvitismaksete netosummat.
(95)
Portugal väidab, et: i) maksuvabastused (st vabastus notariaalaktide tasudest, registreerimistasudest ja avaldamiskuludest), ii) vahendid ringhäälinguvõrgu kasutusmaksu tasumiseks, iii) sotsiaalkindlustusskeemile võlgu oldava summa ümberkujundamine, iv) tasu televisioonivõrgust loobumise eest, v) filmitööstuse soodustamise protokoll ja vi) 1998. aastal RTP poolt võetud laen ei kuulu riigiabi mõiste alla. Seoses teiste meetmete vastavusega väitis Portugal, et neid tuleks pidada hüvitiseks avaliku teenuse osutamise kulude eest, mitte riigiabiks, (55) või siis tuleks alternatiivina nende meetmete vastavust hinnata EÜ asutamislepingu artikli 86 lõike 2 (nüüd ELi toimimise lepingu artikli 106 lõike 2) alusel.
(96)
Seoses liigse hüvitise arvutamisega väitis Portugal, et:
a)
RTP 2 tegevuskulude liigitamine hüvitatavate avaliku teenuse osutamise kulude hulka 1996. aastal põhines uuel avaliku teenuse osutamise lepingul, mille kohaselt jõustus RTP 2 tegevuskulude hüvitamine lepingu alusel alates 1. jaanuarist 1996 (56);
b)
20 miljardi eskuudo suurust laenu ei tohiks pidada hüvitiseks, kuna see anti turutingimustel;
c)
kapitali suurendamine oli samuti kavandatud investeeringute rahastamiseks ja mitte lihtsalt hüvitatavate avaliku teenuse osutamise kulude rahaliseks hüvitamiseks. Riigi kui aktsionäri kohustus osaleda vajalikuks peetavate investeeringute finantseerimisel on sätestatud avaliku teenuse osutamise lepingutes (57);
d)
hüvitismakseilt tuli tasuda käibemaksu, mille tulemusena vähenes netoväärtus, mille RTP sai;
e)
uue avaliku teenuse osutamise lepingu järgi kuulusid avaliku teenuse osutamise kulud hüvitamisele ainult määratud eelarve ulatuses.
Eelnevat arvesse võttes järeldas Portugal, et hüvitisi, mis RTP sai avaliku teenuse osutamise kohustuse eest, ei tuleks ülemääraseks ega ebakohaseks pidada.
(97)
Välisauditite puudumise osas väidab Portugal, et komisjon oli RTP finantsolukorra, sealhulgas 1992.-1998. aasta suhtes seisukoha võtnud juba oma 2006. aasta otsustes juhtumites E 14/05 ja NN 31/06, ilma et oleks nõudnud avaliku teenuse osutamise kohustuse täitmise välisauditit ning neid otsuseid kohtus ei vaidlustatud. Eelkõige väidab Portugal, et komisjon võttis Portugali Kontrollikoja aruannet nr 8/2002 arvesse juba otsuse nr NN 31/06 puhul. Lisaks rõhutab Portugal, et komisjon järeldas otsuses nr NN 31/06, et RTP 1992.-1998. aasta finantsolukord tulenes äriühingu avaliku teenuse osutamise kohustuse kroonilisest alarahastamisest. Otsuses nr NN 31/06 tugines komisjon oma järeldustes välisaruandele, milleks oli PricewaterhouseCoopersi 2005. aasta aruanne, ja välisaudiitori auditeeritud RTP aastaaruannetele, mida Portugal peab ainsateks asjakohasteks aruanneteks.
(98)
Portugal rõhutab ka seda, et 1993.-1998. aasta avalike teenuste osutamise aruandeid auditeerisid RTP audiitorid (58). Sellest hoolimata esitas Portugal hiljem 1992.-1998. aasta avaliku teenuse osutamise aruannete välisauditid ning kõiki neid aastaid käsitleva lõpliku koondaruande. Välisauditid korraldas sõltumatu ringhäälinguamet, Entidade Reguladora para a Comunicação Social, ERC, kes palus välisauditid teha välisaudiitor Pedro Roque’l (59).
(99)
Portugal vastas täpsemalt mõnele SICi konkreetsele väitele. SICi väite osas, et BDO Binderi aruande kohaselt oli avaliku arvamuse nõukogu seisukoht puudu, rõhutab Portugal, et kõnealune arvamus ei käsitlenud RTP avalike teenuse osutamise aruannet. Ehkki selle organi arvamust oli vanas avaliku teenuse osutamise lepingus arvesse võetud, ei olnud sellest saanud õiguslikult siduvat nõuet. Ka uues avaliku teenuse osutamise lepingus ei nõutud avaliku teenuse osutamise aruande kohta selle organi arvamust.
(100)
Seoses SICi väidetega, et BDO Binderi 1998. aasta aruandes käsitleti ligikaudu 53 miljoni euro ulatuses materiaalset vara, ehkki sellise vara kohta ei olnud tehtud inventuuri, on Portugal kinnitanud, et sellele varale vastavad investeeringud on tehtud. Asjaolu, et seda vara algselt ei inventeeritud (ehkki selle vara väärtus suudeti hiljem tuvastada, välja arvatud nelja miljoni euro ulatuses, ning inventeerimine oli tagantjärele võimalik), ei tähenda, et investeeringuid ei ole tehtud. Välisaudiitor kinnitas bilansi, arvandmed ja tehingud kolmandate isikutega.
(101)
SICi väite osas, et BDO Binderi 1998. aasta aruande kohaselt ületati reklaamide ajapiiranguid, märkis Portugal, et see ei tooks mingil juhul kaasa rahalise hüvitise vähendamist. Selle põhjuseks on see, et summad, mis RTP sai piiranguid ületanud reklaamiaja eest, olid oluliselt väiksemad kõnealuse aasta alarahastusest. Portugal igatahes kinnitas, et rahastamisvajaduse, st avaliku teenuse osutamise kohustuse täitmise hüvitise arvutamisel võeti arvesse kogu reklaamitulu (sealhulgas reklaamipiirangute ületamisel saadud tulu).
(102)
Portugal väidab, et Portugali Kontrollikoja aruannet nr 8/2002 ei tuleks käesoleva otsuse puhul arvesse võtta, kuna kohtu otsuses kohtuasjas T-442/2003 tuvastati üksnes objektiivselt puudulikud andmed avaliku teenuse osutamise aruannetes, millega ei kaasnenud välisauditeid. Portugal rõhutab, et Portugali Kontrollikoja aruandes nr 8/2002 käsitletakse ainult aastaid 1997-2000, mitte tervet ajavahemikku, mida käesolevas uurimises käsitletakse. Aastaid 1993-1997 käsitleti aruandes üksnes RTP finantsolukorra ja ümberkujundamisvajaduste üldiseks kirjeldamiseks, kuid need aastad ei kujuta endast aruande põhisisu. Aruande eesmärk on hinnata RTP juhtimist, riigi rolli osanikuna ja avaliku ringhäälinguteenuse osutamist.
Portugal väidab, et Portugali Kontrollikoda ületas oma riigi rahanduse auditeerimise volitusi, hakates selle asemele analüüsima riigipoolsete kulutuste tõhusust ja kulutõhusust. Aruande tähtsus seisneb Portugali hinnangul üksnes äriühingu sõltumatus auditis, Portugali aruannete kinnitamises ja rikkumiste puudumise tuvastamises. Portugal väidab, et komisjon peaks käesolevas otsuses auditiaruande nr 8/2002 asemel arvesse võtma Portugali Kontrollikoja aruannet nr 20/98, kuna viimati nimetatud auditiaruanne käsitleb RTP majanduslikku ja rahalist olukorda aastatel 1994-1996. Auditiaruandes nr 20/98 järeldati, et avaliku teenuse rahastamise kriteeriumid on uues avaliku teenuse osutamise lepingus määratletud täpsemalt kui vanas avaliku teenuse osutamise lepingus, mis hilisemas aruandes nr 8/2002 vaidlustatakse.
V. MEETMETE HINDAMINE
(103)
Et teha kindlaks, kas Portugali poolt RTP suhtes rakendatavad sihtotstarbelised meetmed kujutavad endast asutamislepingu artikli 107 lõike 1 alusel riigiabi, peab komisjon hindama, kas kõnealused meetmed:
a)
on pärit liikmesriigilt või riiklikest ressurssidest;
b)
on võimelised konkurentsi moonutama;
c)
soodustavad teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist;
d)
mõjutavad liikmesriikidevahelist kaubandust.
(104)
Järgnevalt analüüsitakse 1998. aasta laenu riigiabile omaseid tunnuseid, kokkulepet võla ümberkujundamise ja viivistest loobumise kohta ning 1994.-1997. aasta kapitalisüste. Samamoodi hinnatakse riigi ressursside kasutamist notariaalaktide tasudest, registreerimistasudest ja avaldamiskuludest vabastamise puhul.
(105)
Riigi ressursid esinevad notariaalaktide tasudest, registreerimistasudest ja avaldamiskuludest vabastamise puhul, kuna saamata jääv maksutulu on võrdne riigi ressursside tarbimisega rahaliste kulutuste näol (60).
(106)
Seoses võla ümberkujundamisega sotsiaalkindlustusskeemi tõttu ja viivisest loobumisega järeldab komisjon, et sotsiaalkindlustusskeemi eest vastutavat asutust ei saa lugeda ettevõtteks. See ei tegele majandustegevusega, vaid on ametiasutus, mille ülesandeks on sotsiaalkindlustuse haldamine (61). Lisaks ei tulenenud luba võla ümberkujundamiseks sotsiaalkindlustusskeemist, vaid see anti rahandus- ja sotsiaalkindlustuse riigisekretäride ning aseministri aseriigisekretäri ühismäärusega. Selle loaga loobus riik tuludest, kuna tavaolukorras oleks ta tasumata võlalt saanud viivist 1 206 miljonit eskuudot. Seega on selge, et riigi ressursid olid kaasatud ning see meede on riigiga seotud.
(107)
RTP kapitali suurendamise võimaldas riik otse riigi eelarvest. Seega on selge, et selline rahastamine kujutas endast ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses riigi ressursse.
(108)
Komisjon ei saa nõustuda Portugali väitega, et RTP-le antud laen ei olnud seotud riigi ressurssidega. Riigi ressursside mõiste hõlmab ka soodustusi, mida võimaldavad riigi poolt loodud või selleks määratud asutused (62). 1998. aasta laenuleping sõlmiti RTP ja riigivõla stabiliseerimisfondi vahel ning seda haldas riigivõla haldusinstituut. Õigusakt kehtestab, et instituut kuulub rahandusministri võimupiirkonda ning järelvalve alla (63). Seega võib järeldada, et riigivõla stabiliseerimisfondi eraldatud rahalised vahendid tuleks lugeda riigi ressurssideks.
(109)
See meede on otseselt seostatav riigiga, kuna laenulepingu tingimused sätestati meedia-, riigikassa- ja rahandusasjade riigisekretäride 17. detsembri 1998. aasta resolutsiooniga.
(110)
Vabastus notariaalaktide tasudest, registreerimistasudest ja avaldamiskuludest: Notariaalaktide tasudest, registreerimistasudest ja avaldamiskuludest vabastamise osas tuleks hinnata, kas see meede andis RTP-le kasu toonud üldise maksuvabastuse ja kas see rakendus ainult RTP suhtes. Järgnevates põhjenduses eristab komisjon seaduse nr 21/92 artikli 11 lõikes 1 sätestatud ajutist vabastust ja seaduse nr 21/92 artikli 11 lõikes 2 sätestatud püsivabastust.
(111)
Komisjon on seisukohal, et notariaalaktide tasudest, registreerimistasudest ja avaldamiskuludest vabastamine andis RTP-le eelise, vabastades äriühingu tasudest, mis see muidu peaks tasuma oma eelarvest.
(112)
Kõnealune eelis on ka valikuline, kuna see anti ainult RTP-le, nagu ilmneb seaduse nr 21/92 artikli 11 lõikest 1. Seda järeldust ei muuda asjaolu, et õigusaktid võivad Portugali väitel kinnitada üldisema õigusakti - seaduse nr 84/88, kohaldamist. Seaduses nr 84/88 viidatakse avalik-õiguslikele äriühingutele, sätestades, et selliseid äriühinguid võib dekreetseadusega ümber korraldada aktsiaseltsideks. Asjaolu, et kõnealuses seaduses viidatakse „avalik-õiguslikele äriühingutele üldiselt”, ei mõjuta aga seaduse nr 21/92 artikli 11 lõikes 1 tuvastatud valikulisust konkreetse äriühingu RTP kasuks. Igal juhul kujutaks üksnes avalik-õiguslikele äriühingutele ettenähtud vabastus endast samamoodi valikulist meedet sellise äriühingute rühma kasuks (võrreldes erasektori äriühingutega), kuhu RTP kuulub.
(113)
Riigi tasandil võetud meetmed ei pruugi aga valikulisusest sõltumata kujutada endast valikulist meedet ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses, kui riigi tasandil võetud meede ei kaldu kõrvale süsteemi tavapärasest kohaldamisest, vaid on selle olemuslik osa (64). Seetõttu tuleb uurida, kas meede oli kooskõlas Portugali õigussüsteemi iseloomu ja loogikaga: kujundada avalik-õiguslik äriühing RTP ümber aktsiaseltsiks õigusaktide alusel, või valiti õigusaktid RTP ümberkujundamiseks selleks, et anda sellele äriühingule võrreldes teiste äriühingutega eelis. Sarnaselt kohtuotsuse lähenemisviisile eristab komisjon järgnevalt ühest küljest vabastamist notaritasudest ning teisest küljest vabastamist registreerimis- ja avaldamistasudest (65).
(114)
Vabastamine notariaalakti- ja notaritasudest: Komisjon leiab, et RTP ümberkujundamine aktsiaseltsiks ja selle põhikirja kinnitamine õigusaktiga notariaalakti asemel on kooskõlas Portugali õigussüsteemi loogika ja iseloomuga. RTP kujundati ümber aktisaseltsiks, et muuta ettevõtlusvormi paindlikumaks ja muuta tema positsioon võrdsemaks eraringhäälingukanalite omaga. Asjaolu, et ümberkujundamine toimus õigusakti, mitte notariaalakti alusel, ei olnud katse kõrvale hoida notariaalakti nõude täitmisest, vaid tulenes Portugali õiguse üldpõhimõttest, et õigusakte võib muuta ainult samaväärsete õigusaktidega.
(115)
Nimetatud „õigusaktide võrdsuse” põhimõtte kohaselt võib õigusakte muuta, nende mõju peatada või kehtetuks tunnistada ainult samaväärsete õigusaktidega. Nimetatud põhimõte lisati Portugali põhiseadusesse 1982. aastal, st ammu enne RTP ümberkujundamist 1992. aastal. RTP ümberkujundamise ajal kehtinud Portugali põhiseaduse artikli 115 lõikes 5 oli sätestatud, et ühegi õigusaktiga ei: „looda muud liiki õigusakte ega anta muud liiki õigusaktidele volitusi kolmandatele isikutele avalduva mõjuga tõlgendada, liita, muuta, peatada ega kehtetuks tunnistada selle sätteid.” Kuna RTP riigistati 1975. aastal õigusaktiga, milleks oli dekreetseadus nr D 674-D/75, oli selle ümberkujundamine muusse õiguslikku vormi taaskord võimalik üksnes dekreetseadusega või sellega võrdse või kaalukama seadusega. Puuduvad igasugused tõendid ka selle kohta, et RTP algne riigistamine toimus 1975. aastal selleks, et hoida kõrvale erasektori äriühingute suhtes kohaldatavatest õigusaktidest ja luua äriühingule eelis.
(116)
Puuduvad tõendid selle kohta, et kõigi enne RTP ümberkujundamist kehtinud muude õigusaktide (vt käesoleva otsuse põhjendused 84-86) eesmärk oli luua avalik-õiguslikele äriühingutele valikuline eelis, võimaldades neil vältida notariaalakte (ja nendega seonduvaid kulusid), mida kohaldatakse erasektori toimingute puhul. Eelkõige seadus nr 84/88, mis lubas äriühinguid aktsiaseltsideks ümber kujundada dekreetseadusega, peegeldas tollal kehtinud konstitutsioonilisi ja õiguspõhimõtteid.
(117)
Kokkuvõte: neid kaalutlusi arvesse võttes ei kujuta vabastus nõudest kinnitada RTP ümberkujundamine notariaalaktiga (ja seega vastavate kulude kandmisest) endast riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.
(118)
Vabastus registreerimistasudest ning avaldamiskuludest: tuleb hinnata, kas RTP sai eelise, kui ta ei tasunud äriühingu äriregistris registreerimise ja notariaalakti avaldamisega seonduvaid kulusid. RTP ümberkujundamise ajal kehtinud Portugali õigusaktide kohaselt pidi äriregistri eest vastutav registripidaja avaldama notariaaltoimingu, millega formaliseeriti eraõiguse reguleerimisalasse kuuluva äriühingu asutamine ja selle põhikirja, Diário da República’s, et teavitada nimetatud dokumentide sisust kolmandaid isikuid. RTP ei kandnud neid avaldamiskulusid, kuna seaduse nr 21/92 kohustuslik avaldamine Diário da República’s tagas, et RTP ümberkujundamisest ja äriühingu uue põhikirja sisust teavitati piisavalt.
(119)
Ükski asjaolu ei viita sellele, et Portugal otsustas seaduse nr 21/92 alusel kujundada RTP ümber aktsiaseltsiks seetõttu, et anda talle registreerimis- ja avaldamiskuludes säästude vormis eeliseid. Pigem oli põhjuseks asjaolu, et RTP põhikirja teine avaldamine oleks olnud täiesti asjatu, sest läbipaistvus- ja avaldamisnõuded olid täidetud juba seaduse nr 21/92 avalikustamisega Diário da Repúblicas. Kuigi registreerimine toimub hilisemat avaldamist silmas pidades ning kõnealused kaks meedet on omavahel seotud, on küsitav, kas registreerimistasudest vabastamine võiks olla põhjendatud ka Portugali õigussüsteemi eripära ja loogika alusel ning RTP kohustusliku ümberkujundamisega õigusaktide alusel. Portugal ei vaidlusta, et registreerimine oli äriseadustiku alusel ikkagi kohustuslik. Portugal väitis: „registreerimine oli kohustuslik, kuid notariaalakti ei olnud vaja esitada, registreerimiseks piisas vaid dekreetseadusest”. Sama järeldub ka seaduse nr 84/84 artikli 3 lõikest 3 (vaata käesoleva otsuse põhjendus 25). Lisaks sellele rõhutas Portugal, et selleks, et RTP registreeriks tulevikus kõik äriühinguga seotud dokumendid, tuleks registreerida ka RTP asutamine (st 1992. aastal aktsiaseltsiks ümberkujundamise tulemus) (66). Kui registreerimine osutub siiski vajalikuks, ei näe komisjon ühtki põhjust, miks ei peaks RTP kandma sellega kaasnevaid kulusid.
(120)
Järeldused: tuleks järeldada, et RTP vabastamine notariaalakti esitamise kohustusest (sealhulgas notaritasu) ning samuti vabastamine avaldamiskohustusest ja sellega seonduvatest avaldamiskuludest vastavalt seaduse nr 21/92 artikli 11 lõikele 1 ei kujuta endast vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõikele 1 riigiabi.
Registreerimistasudest vabastamine ei kujuta endast vastavalt seaduse nr 21/92 artikli 11 lõikele 1 riigiabi.
Kuid vastavalt käesoleva otsuse põhjendustes 160-161 osutatule oleks kõnealune vabastamine vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 106 lõikele 2 igal juhul põhjendatud kui õiguspärane hüvitis üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamise kulude eest.
(121)
Portugal väidab, et seaduse nr 21/92 artikli 11 lõikega 2 ei võimaldata RTP-le tegelikult püsivabastust, vaid kõnealuse sätte eesmärk oli hõlmata sama ajutise vabastusega seotud olukorda kui varem ehk RTP ümberkujundamist aktsiaseltsiks 1992. aastal. Samuti väidab Portugal, et RTP maksis mitmel korral notariaalseid registreerimistasusid. Seaduse nr 21/92 artikli 11 lõike 2 sõnastus hõlmab siiski kõiki edasisi sissekande-, registreerimis- ja annoteerimisdokumente, mida võidakse vastavalt kõnealusele artiklile väljastada piiramata aja jooksul tasuta.
(122)
Sellise püsivabastusega antakse RTP-le ka eelis, mis hõlmab vabastamist maksetest, mida RTP peaks muidu tegema enda eelarvest. Portugali väide, et tema teada ei ole seaduse nr 21/92 artikli 11 lõiget 2 kunagi kohaldatud ning RTP on alati kõik vajalikud tasud ära maksnud, on tõend, mis võib osutuda oluliseks riigiabi võimaliku tagasinõudmise puhul, kuid see ei muuda sätte sõnastust käsitlevat järeldust.
(123)
Kõnealune eelis on valikuline, kuna seadus nr 21/92 osutab RTP-le. Portugal ei saa väita, et seadus nr 21/92 kujutab endast vaid Portugali õiguse üldist kohaldamist. Eelkõige ei saa valikulisuse puudumise tõendamiseks kasutada dekreetseaduse nr 404/90 artikleid 1 ja 2, kuna kõnealune dekreetseadus käsitleb koondumisi ning seega ei hõlma kõnealust juhtumit, mis käsitleb avalik-õigusliku äriühingu ümberkujundamist aktsiaseltsiks (67).
(124)
Vastupidiselt ajutisele registreerimistasu maksmisest vabastamisele ei ole püsivabastust võimalik põhjendada ka õigusaktide samaväärsuse põhimõttega, sest RTP-d vabastati seoses aktsiaseltsiks ümberkujundamisega 1992. aastal kohustusest esitada notariaalakt ja see avaldada. Registreerimistasu maksmisest ajutise vabastamise puhul võib Portugali õigussüsteemi eripära ja loogikaga kokkusobivuse osas nõustuda, kuna RTP-d oli võimalik aktsiaseltsiks ümber kujundada ainult dekreetseaduse abil. Seaduse nr 21/92 artikli 11 lõike 2 lai kohaldamisala ei välista siiski, et notariaalsete nõuete (ja kulude puhul) on võimalik erandeid teha teiste juhtumite puhul, mis ei käsitle RTP ümberkujundamist aktsiaseltsiks 1992. aastal. Piisab märkida, et ühe ettevõtja (või aktsiaseltsidest koosneva kontserni) kasuks erinevate registreerimistasudest püsivabastuse andmine ei saa kunagi olla kooskõlas ühegi õigussüsteemi eripära või loogikaga (68).
Järeldused: tuleks järeldada, et seaduse nr 21/92 artikli 11 lõikest 2 tulenev RTP püsivabastus kujutab endast vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõikele 1 riigiabi.
(125)
Sotsiaalkindlustusmaksetega seotud vaidluste lahendamine (võla ümberkorraldamine ja viivistest loobumine) Pärast kolmandate isikute ja Portugali märkuste läbivaatamist järeldab komisjon, et sotsiaalkindlustusskeemi eest vastutava asutuse ja RTP vahel sõlmitud esialgset lepingut ei saa käsitleda kui tüüpilist eraettevõtja käitumist. Vaidlus tekkis küsimuse üle, kas rakendusmääruses nr 12/83 sätestatud teatavate sotsiaalkindlustusreeglite tõlgendus oli õiguslikult korrektne. Lepe kinnitas RTP tõlgenduse, mis toetus analüüsile, mille tegi maksuekspert, kes järeldas, et rakendusmäärus oli põhiseadusevastane. Seda rakendusmäärust siiski lepingu alusel ei tühistatud. Seetõttu tuleb järeldada, et meedet rakendati RTP suhtes selektiivselt, ilma et see oleks mõjutanud sotsiaalkindlustuskeemi tõlgenduse rakendatavust teiste ettevõtete suhtes.
(126)
Komisjon ei saa nõustuda Portugali väitega, et luba võla ümberkorraldamiseks ja trahvidest ning viivistest loobumiseks anti üldise süsteemi raames, mis oli dekreetseaduse nr 411/91 alusel rakendatav kõikidele samasuguses olukorras olevatele ettevõtjatele, ning ei andnud seega RTP-le erisoodustust.
(127)
Sellise skeemi üldise või valikulise olemuse kohta eelnevat otsust tegemata on käesoleva otsuse eesmärk teha kindlaks, kas kõnealuse skeemi rakendamine RTP suhtes oli valikuline.
(128)
Selleks et tõestada ümberkorraldamise hädavajalikkust ettevõtte elujõulisuse säilitamiseks, nõuab dekreetseadus nr 411/91 majanduslike ja finantsuuringute teostamist. RTP ei ole sellist dekreetseaduse nr 411/91 artikli 2 lõikele 3 vastavat elujõulisuse uuringut kunagi teinud.
(129)
Peale selle ei olnud dekreetseaduse nr 411/91 artikli 2 lõike 1 punktis d sätestatud tingimus RTP suhtes rakendatav, kuna võla reguleerimisele ei eelnenud riigi sekkumist. Komisjon ei nõustu Portugali väitega, et varasem riigi sekkumine mõjutas võlausaldajast ettevõtja tegevust ning et riigi sekkumise ajal reguleerisid RTP tegevust põhikirjajärgsed eeskirjad. Ehkki RTP suhtes kohaldati 1977. aastal erihalduskorda, (69) lõppes see 1980. aastal uue põhikirja vastuvõtmisega, samas kui võlg sotsiaalkindlustussüsteemile moodustus ajavahemikul 1983-1989. Komisjon leiab, et RTP võla reeglipärastamist ei saa seaduse nr 411/91 kohaselt lugeda üldkorra osaks, kuna RTP ei vastanud seaduses nimetatud lubamise kriteeriumidele. Seetõttu rakendati meedet RTP suhtes valikuliselt.
(130)
Portugal oleks võla ümberkorraldamist lubades pidanud toimima nagu avalik-õiguslik või eraõiguslik võlausaldaja, kes püüab sisse nõuda võlgnetavaid summasid ja sõlmib sel eesmärgil tagasimaksmise hõlbustamiseks võla ümberkorraldamise lepinguid (70). Riigi määratud viivis peaks olema võrdne määraga, mida eraõiguslik võlausaldaja samadel asjaoludel rakendaks. Komisjon leiab, et eraõiguslik võlausaldaja, kes kasutaks võla sissenõudmiseks õiguslikke vahendeid, saavutaks vähemalt seadusliku viivisemäära. Seega ei tegutsenud Portugal, kes sunnimehhanismide kättesaadavusest hoolimata üldse viivist ei nõudnud, nagu eraõiguslikud võlausaldajad oleksid viivisemäära maksimeerimiseks toiminud. Lisaks sellele moodustus võlg sotsiaalkindlustussüsteemile ajavahemikul 1983-1989 ja selle ümberkorraldusleping sõlmiti alles 1993. aastal. Eraõiguslik võlausaldaja ei oleks samasuguses olukorras sellist tasumata võla tekkimist nii pika aja jooksul ilma sissenõudemenetlust alustamata lubanud. Seega tundub, et see meede andis RTP-le erisoodustuse.
(131)
Kapitali suurendamine: pärast kolmandate isikute ja Portugali märkustega tutvumist järeldab komisjon, et kapitali suurendamine ajavahemikul 1994-1997 kujutas RTP jaoks rahalist soodustust. Nagu põhjenduses 40 esitatud tabelist 3 ilmneb, arvestades RTP nõrka finantsseisundit ajavahemikul, mil kapitali suurendamine aset leidis, ei oleks ükski erainvestor sellesse ettevõtjasse kapitali süstinud, kuna mõistliku aja jooksul ei olnud ettevõtjalt normaaltulu oodata. Tegelikult halvenes RTP finantsseisund kapitalisüstidest hoolimata. Seda, et Portugal oleks ettevõtjasse kapitalisüste tehes toiminud kui erainvestor, ei väitnud ei Portugal ega kolmandad isikud.
(132)
1998. aastal väljastatud laen: komisjon ei nõustu Portugal väitega, et 1998. aastal väljastatud laen vastas turutingimustele. Selleks et laen ei kujutaks endast riigiabi, peaksid sellega seotud tingimused (taotletud tagatis ja intressimäär) kajastama ettevõtjale laenu andmisest tulenevaid riske (71). Risk ja sellest tulenevalt ka intressimäär on kõrgemad siis, kui ettevõtja on sellises majanduslikus ja rahalises olukorras, mille usaldusväärsus on allpool seda taset, mille juures finantsasutus laenu väljastaks.
(133)
Nagu põhjenduses 40 esitatud tabelist 3 ilmneb, oli RTP ajal, mil laen väljastati, tõsistes rahalistes raskustes, nii et ta võlad ületasid varade maksumuse ja nende netoväärtus oli negatiivne. Tehniliselt oli ettevõtja pankrotis.
(134)
Esmalt tuleks meeles pidada, et see laen oli allutatud laen, st sellel puudus varaline tagatis ja pankrotistumise korral oleks see tagasimaksmisel järjestunud pärast kõiki võlausaldajaid, kuid enne aktsionäre. Asjakohase varalise tagatise puudumine oli selge märk sellest, et laenu ei väljastatud turutingimustel ja et kaasatud oli riigiabi. Arvestades RTP tehnilist pankrotiseisundit laenu andmise ajal, ei oleks ükski finantsasutus ettevõtjale allutatud laenu väljastanud, kuna tõenäosus, et RTP suudab seda tagasi maksta, oli väga väike. Tegelikult ei andnudki seda laenu finantsasutus, vaid riigivõla stabiliseerimisfond.
(135)
Teiseks võib väita, et laenu intressimäär ei kajasta selle riski. See ei jää mitte ainult alla viitemäärale, mida komisjon tavaliselt kasutab laenude subsideerimisskeemide riigiabielemendi arvutamisel, (72) vaid ka tavaline turuosaline nõuaks lisaks usaldusväärsele tagatisele intressimäära, mis hüvitaks nii kõrge laenu tagasimaksmisega seotud riski.
(136)
Võttes arvesse, et RTP finantsseisund oli selline, et ettevõtjal ei oleks tavatingimustes õnnestunud allutatud laenu saada, võrdsustub laen tegelikult toetuse maksmisega ja kujutab endast RTP jaoks soodustust.
(137)
Seepärast järeldab komisjon, et võla ümberkorraldamine sotsiaalkindlustusskeemiga, kapitalisüstid ajavahemikul 1994-1997 ning 1998. aastal väljastatud laen moodustavad rahalise ja majandusliku eelise võrreldes konkurentidega, kes ei saanud samasugust toetust.
(138)
Hiljemalt 1992. aastast, kui Portugali televisiooniturg konkurentsile avati, oli ajal, kui RTP erinevatest meetmetest kasu sai, turul konkurente. Veebruaris 1992 väljastati eraõiguslikele ringhäälinguorganisatsioonidele SIC ja TVI ringhäälinguload ning 1992. aasta oktoobris alustas SIC Portugalis saadete edastamist.
(139)
Komisjon ei nõustu Portugali väitega, et võlaleping sotsiaalkindlustusskeemiga jääb väljapoole riigiabi mõistet, kuna see võlg tekkis enne Portugali ringhäälinguturu konkurentsile avamist. RTP-le anti finantssoodustusi mais 1993 pärast ringhäälinguturu avamist, mistõttu tekkis RTP majanduslik eelisseisund.
(140)
Seega võib järeldada, et Portugali määratud meetmed võimaldasid RTP majandusliku ja rahalise eelise tekkimise võrreldes konkurentidega, kes selliseid rahalisi vahendeid ei saanud, ja seega moonutasid artikli 107 lõike 1 tähenduses konkurentsi.
(141)
Riigi meetmed kuuluvad Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 reguleerimisalasse, kuna need mõjutavad liikmesriikide vahelist kaubandust. See kehtib siis, kui kõnealune tegevus puudutab liikmesriikidevahelist kaubandust. Käesoleva juhtumi puhul on abisaaja, RTP, ise tegev rahvusvahelisel turul. RTP vahetab Euroopa Ringhäälinguliidu kaudu teleprogramme ja osaleb Eurovisioonisüsteemis (73). Lisaks on RTP nende kommertsringhäälinguorganisatsioonide otsene konkurent, kes on tegevad rahvusvahelisel ringhäälinguturul ja kel on rahvusvaheline omandistruktuur (74).
(142)
Seega võib järeldada, et RTP-le Portugali poolt määratud meetmed mõjutavad liikmesriikidevahelist kaubandust Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.
(143)
Eespool kirjeldatust selgub, et jättes kõrvale võimalikud avaliku teenuse osutamise kohustused, mis RTP-le määratud on, loetakse järgnevad meetmed ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses riigiabiks:
-
sotsiaalkindlustusskeemiga laenu ümberkorraldamine;
-
kapitalisüstid ajavahemikul 1994-1997 ja
-
1998. aastal väljastatud laen.
Samuti kujutab endast Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses riigiabi ajutisest registreerimistasu maksmisest vabastamine vastavalt seaduse nr 21/92 artikli 11 lõikele 1 ning muudest maksetest vabastamine vastavalt seaduse nr 21/92 artikli 11 lõikele 2.
(144)
Siiski, nagu eespool põhjendustes 44-48 osutatud, on RTP-le antud ametlik ülesanne osutada avalik-õigusliku ringhäälinguteenust. Euroopa Ühenduste Kohus otsustas kohtuasjas Altmark Trans GmbH ja Regierungspräsidium Magdeburg vs. Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH, ja Oberbundesanwalt beim Bundesverwaltungsgericht („Altmarki kohtuasi”), et riiklikke meetmeid avaliku teenuse osutamise kulude hüvitamiseks ei loeta EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 1 (praegu Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõige 1) tähenduses riigiabiks, kui täidetud on järgnevad neli tingimust (75):
a)
vastuvõtval ettevõtjal peavad tõepoolest olema avaliku teenuse osutamise kohustused, mida täita, ja need kohustused peavad olema selgelt määratletud;
b)
näitajad, mille alusel hüvitis välja arvutatakse, tuleb eelnevalt kindlaks määrata objektiivsel ja läbipaistval viisil,
c)
hüvitis ei tohi ületada summat, mis on vajalik kõigi või mõnede avaliku teenuse osutamise kohustuse täitmise kulude katmiseks, arvestades vastavaid kviitungeid ja mõistlikku kasumit nende kohustuste täitmise eest,
d)
kui ettevõtjat ei valitud välja avaliku hanke korras, määratakse vajaliku hüvitise suurus kindlaks, analüüsides kulusid, mis tüüpilisel, hästi juhitud ja küllaldaselt varustatud ettevõtjal nende kohustuste täitmisel tekiks.
(145)
Jättes kõrvale esimese ja kolmanda tingimuse nõuded, tundub, et sihtotstarbelised meetmed (vt käesoleva otsuse põhjendus 143) ei täida Altmarki kohtuasja teist ja neljandat tingimust järgmistel põhjustel:
(146)
On selge, et sotsiaalkindlustusskeemi eest vastutava asutusega sõlmitud lepingu kaudu saadud rahaline toetus ning 1998. aastal väljastatud laen ei kuulunud hüvitussüsteemi, mille parameetrid oleks olnud eelnevalt objektiivsel ja läbipaistaval viisil määratletud (teine tingimus). Vastupidi, need põhinesid riigi ühekordsetel otsustel.
(147)
Nagu viidati käesoleva otsuse põhjenduses 61, sätestasid avaliku teenuse lepingud lisaks ka erifinantseerimisvõimaluse investeerida kapitalisüstide abil avaliku teenuse seadmetesse. Need ei sea piiranguid investeeringutele avalikesesse teenustesse ega määratle selgelt riigi osaluse tingimusi ja kitsendusi; need vaid viitavad võimalusele, et riik saab RTP investeeringutes aktsionärina osaleda. Seetõttu leiab komisjon, et ka kapitalisüstid ei moodusta osa hüvitussüsteemist, mille parameetrid on eelnevalt objektiivsel ja läbipaistval viisil määratletud.
(148)
Ilmselgelt ei valitud RTPd välja riigihanke korras, mis oleks taganud väikseimad võimalikud kulud. Puuduvad ka tõendid selle kohta, et sihtotstarbeliste maksete summa oleks kindlaks määratud analüüsides kulutusi, mis tüüpilisel ettevõtjal tekiks (neljas tingimus).
(149)
Seega on selge, et kõnealusel juhul ei ole ükski Altmarki kohtuasjas sätestatud tingimus täidetud. Seetõttu tuleks käesoleva otsuse põhjenduses 143 osutatud meetmeid pidada Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses riigiabiks.
(150)
Euroopa Kohtu järjekindla praktika kohaselt võib vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 106 kehtestatule vabastada riigiabikeelu alt ettevõtjaid, kellele on antud ülesandeks üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamine. Altmarki kohtuasjas on kaudselt kinnitatud, et riigiabi, millega hüvitatakse üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamisel tekkinud kulusid, võib lugeda siseturuga kokkusobivaks, kui see vastab Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 106 lõike 2 tingimustele (endine EÜ asutamislepingu artikli 86 lõige 2, kus viidati ühisturule) (76).
(151)
Euroopa Kohus on selgeks teinud, et meetme puhul saab sellist vabastust rakendada vaid siis, kui see vastab nii määratluse, ülesande andmise kui ka proportsionaalsuse tingimustele. Komisjon leiab, et kui need tingimused on täidetud, siis ei mõjutata kaubanduse arengut sellises ulatuses, et see oleks vastuolus liidu huvidega.
(152)
Kõnealuste põhimõtete ringhäälingusektoris rakendamist on selgitatud komisjoni teatises riigiabi eeskirjade kohaldamise kohta avalik-õigusliku ringhäälingu suhtes (edaspidi „ringhäälinguteatis”) (77). Vastavalt ringhäälinguteatisele tuleb komisjonil hinnata, kas (78):
a)
RTP tegevus on liikmesriigi selgelt määratletud avaliku teenuse osutamise kohustus (määratlus);
b)
Portugali ametiasutused on andnud RTP-le ametlikult ülesande selle teenuse osutamiseks (ülesande andmine),
c)
rahastamine on proportsionaalne võrreldes avaliku teenuse osutamisega kaasnevate puhaskuludega.
(153)
Vastavalt liikmesriikide avalik-õigusliku ringhäälingut käsitlevas protokollis (edaspidi „Amsterdami protokoll”) (79) ja ringhäälinguteatises (80) sätestatule määratlevad avalik-õigusliku ringhäälinguorganisatsiooni avaliku teenuse osutamise liikmesriigid. Ringhäälingusektoris osutatavate avalike teenuste määratlemisel piirdub komisjoni ülesanne ilmsete vigade kontrollimisega. Selliste vigade puhul võib olla tegemist avaliku teenuse mõiste kuritarvitamisega.
(154)
Ringhäälingusektori eripära arvestades peab komisjon kõnealuse protokolli tõlgendatavate sätete alusel õiguspäraseks ka määratlust, millega antakse teatud ringhäälinguorganisatsioonile ülesanne osutada tasakaalustatud ja mitmekülgset programmivalikut (81). Selline määratlus oleks kooskõlas eesmärgiga rahuldada ühiskonna demokraatlikke, sotsiaalseid ja kultuurilisi vajadusi.
(155)
Vastavalt käesoleva otsuse põhjendustes 44-48 esitatule on RTP kohustatud seaduse nr 21/92 ja avaliku teenuse osutamise lepingute alusel üldavaliku televisiooniteenuse osutajana tagama kahel kanalil üldise kattealaga ringhäälingusaadete edastamise. Kui esimene kanal peab pakkuma üldisemat programmivalikut, siis teine peab keskenduma konkreetsetele sihtrühmadele. Lisaks, nagu kirjeldatud käesoleva otsuse põhjendustes 44 ja 45, kehtestavad seadus nr 21/92 ja avaliku teenuse osutamise lepingud RTP-le üksikasjalikumaid kohustusi seoses programmi sisu ja rahvusvahelise koostööga ning ka muid erikohustusi.
(156)
Ehkki RTP avalik-õigusliku ringhäälingu määratlus on kvalitatiivne ja suhteliselt lai, peab komisjon Amsterdami protokolli tõlgendatavaid sätteid silmas pidades sellist „laia” määratlust õiguspäraseks (82). Seetõttu peab ta seaduspäraseks ka RTP üldist avaliku teenuse osutamise määratlust pakkuda kahte riikliku kattealaga telekanalit, millest üks on üldisem ja teine rohkem keskendunud konkreetsetele sihtrühmadele. Selline määratlus on kooskõlas Portugali ühiskonna demokraatlike, sotsiaalsete ja kultuuriliste vajadustega.
(157)
Lisaks peab komisjon õiguspäraseks ka kohustusi, mis määravad üksikasjalikult, kuidas RTP peaks avalik-õigusliku ringhäälinguteenust osutama. Kooskõlas Amsterdami protokolli sõnastusega saab neid kohustusi tõepoolest pidada Portugali ühiskonna demokraatlikele, sotsiaalsetele ja kultuurilistele vajadustele vastavaks.
(158)
Ehkki komisjon peab RTP avaliku teenuse eesmärgi täitmist õiguspäraseks, tuleb tal siiski kindlaks teha, kas see määratlus sisaldab ilmseid vigu.
Komisjon esitab hinnangu, kas notariaalaktide väljastamis-, registreerimis- ja avaldamistasudest ajutist ja püsivabastust saab pidada avaliku teenuse osutamise kulude hüvitamiseks, ning analüüsib täiendavalt ka seda, kas RTP-le pandud kohustust toetada kinosid saab pidada RTP poolt avaliku teenuse osutamiseks.
(159)
Komisjon esitab kõigepealt hinnangu, kas notariaalaktide väljastamise kohustusest (ja sellega seotud kuludest) ning registreerimis- ja avaldamistasudest ajutist vabastamist 1992. aastal aktsiaseltsiks ümberkujundamisel vastavalt seaduse nr 21/92 artikli 11 lõikele 1 ning püsivabastust erinevatest tasudest vastavalt seaduse nr 21/92 artikli 11 lõikele 2 võib pidada avalik-õigusliku teenuse osutamisest tulenevate kulude hüvitamiseks.
(160)
Ajutised vabastused: esiteks on vaja uurida, kas 1992. aastal RTP ümberkujundamisega aktsiaseltsiks kaasnenud kulusid (st tavaliselt notariaalse akti, selle registreerimise ja avaldamisega kaasnevad kulud) oleks õiguspärane hüvitada avaliku teenuse osutamise kuludena. Hüvitamine toimub vastavalt eespool kirjeldatule seaduse nr 21/92 artikli 11 lõikest 1 tuleneva erandi vormis.
(161)
Aktsiaseltsiks ümberkujundamise ajal osutas RTP ainult avalikke teenuseid (vt käesoleva otsuse põhjendus 18), äritegevus toimus juriidiliselt eraldiseisvate tütarettevõtjate kaudu. Seetõttu moodustasid avalik-õigusliku ringhäälinguorganisatsiooni ümberkujundamisega seotud kulud endast automaatselt avaliku teenuse osutamise kulusid, mida riik saab seaduspäraselt hüvitada. Puudub vajadus kahelda selles, kas RTP ümberkujundamine oli seaduslikult kohustuslik või vajalik (83). Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 106 lõike 2 ja ringhäälinguteatise alusel teostatava hindamise kohaselt ei ületa hüvitis avaliku teenuse täitmisega seotud puhaskulusid, kuid samas ei pea esitama hinnangut selle kohta, kas kõnealused kulusid, eeldades, et need piirdusid avaliku teenuse osutamisega, oleks olnud võimalik vältida (84). Kooskõlas Amsterdami protokolli ja ringhäälinguteatisega on liikmesriikidel põhimõtteliselt vaba voli otsustada avalik-õigusliku ringhäälinguorganisatsiooni ülesehituse üle, mis ei hõlma mitte ainult signaali edastava ringhäälinguorganisatsiooni ülesehitust, vaid ka seda, millise õigusliku vormi raames avalik-õiguslik ringhäälinguorganisatsioon on tegevust ellu viib. Komisjoni roll on piiratud sellega, et ta kontrollib, kas liikmesriigid ei kasuta kõnealust vabadust kuritahtlikult. Käesoleva juhtumi puhul ei viita miski sellele, et ümberkujundamine toimus ainsa eesmärgiga anda RTP-le eelis. Ei ole põhjust kahelda Portugali esitatud põhjenduses, et 1992. aasta ümberkujundamine toimus selleks, et muuta RTP oma tegevuses paindlikumaks, kuna varem oli tegemist riigile kuuluva ettevõtjaga, kes pidi järgima keerukat riigikontrolli menetlust. Seetõttu tuleks järeldada, et RTP ümberkujundamise ajal registreerimistasudest vabastamine (st notariaalaktide tasud, registreerimistasud, avaldamistasud) kujutab endast õiguspärast hüvitist avalik-õigusliku ringhäälinguteenuse osutamise eest.
(162)
Püsivabastus: eespool esitatud põhjendust (esitatud käesoleva otsuse põhjenduses 161) ei saa kohaldada seaduse nr 21/92 artikli 11 lõikes 2 sätestatud püsivabastuse suhtes, mis ei ole ajas piiratud ning võib seega hõlmata ka avaliku teenuse osutamisest välja poole jäävate RTP tegevuste registreerimist ja sissekandmist (nt kui RTP soovib hakata ise äritegevusega tegelema, mitte juriidiliselt eraldiseisvate tütarettevõtjate kaudu).
Seaduse nr 21/92 artikli 11 lõike 2 laia kohaldusala tõttu nii ajalises (st piiramatu aeg) kui ka viisi (st ei ole piiratud avaliku teenuse osutamisega) mõttes, ei ole edasised võimalikud vabastused registreerimistasudest kui avaliku teenustega kaasnevatest kuludest enam võimalikud. Seetõttu tuleks järeldada, et tasudest vabastused vastavalt seaduse nr 21/92 artikli 11 lõikele 2 ei ole siseturuga kooskõlas.
(163)
Kuigi Portugal väitis, et seaduse nr 21/92 artikli 11 lõiget 2 ei ole kunagi kohaldatud ning et RTP maksis pärast 1992. aasta ümberkujundamist alati kõik vajalikud registreerimistasud, võib kõnealune väide tõeseks osutuda tagasinõudmise puhul, kuid see ei muuda asjaolu, et kõnealuse sättega antakse RTP-le riigiabi, mis ei ole Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 106 lõikega 2 või kõnealuse lepingu mõne muu sättega põhjendatud.
(164)
Arvestades piirideta televisiooni direktiivi põhjendust 45, võiks komisjon nõustuda sellega, et avalik-õigusliku ringhäälinguorganisatsiooni avalike teenuste määratlus hõlmab ka kohustust oluliselt toetada Euroopa audiovisuaalset toodangut, kui kõnealuste filmidega seotud õigused võimaldavad nende näitamist avalik-õiguslikus televisioonis (85).
(165)
Komisjoni arvates kuulub RTP-le määratud kohustus soodustada filmitööstust avalik-õigusliku ringhäälingu alla, kuna RTP näitab hiljem neid filme, mille levitamisõigused ta omandas, avalik-õiguslikus televisioonis.
(166)
Seetõttu ei saa komisjon nõustuda huvitatud poolte märkustega, et RTP kohustus filmitööstust soodustada ja seda finantseerida on diskrimineeriv. Pooled väitsid, et ka eraõiguslikud ringhäälinguorganisatsioonid sõlmisid Portugali ametiasutustega filmitööstuse soodustamise protokolle, mis aga ei sätesta hüvitisi. Komisjon on aga seisukohal, et eristada tuleb ühelt poolt riigi ja eraõiguslike ringhäälinguorganisatsioonide vahel sõlmitud vabatahtlikke filmitööstuse soodustamise lepinguid ja teiselt poolt RTP-le kehtestatud avalik-õigusliku ringhäälinguteenuse osutamise kohustust filmitootmist ringhäälingusse edastada ja finantseerida. On selge, et RTP-le on antud sõnaselge avaliku teenuse osutamise ülesanne toetada teatud filmitoodangut, mis hiljem avaliku teleteenuse programmidena ringhäälingusse edastatakse, samas kui eraõiguslikele ringhäälinguorganisatsioonidele sellist ülesannet ei anta. Tegelikult on RTPst saanud vahend, mida riik kasutab filmitööstuse toetamiseks. Kõik tulenevad eelised, mis RTP filmitööstusele võimaldab, kujutavad endast riigiabi ja sellisena tuleks neid ka hinnata. Käesolev otsus ei piira hinnanguid võimalike filmitootjatele antud eeliste kohta.
(167)
Sellest tulenevalt tuleks järeldada, et RTP poolset avaliku televisiooniteenuse kanalitel näidatavate Portugali kinematograafiateoste kaasrahastamist võib pidada õiguspäraseks erikohustuseks, mis on vajalik RTP avalike ringhäälinguteenuste üldkohustuste täitmiseks. Seetõttu ei kujuta see kohustus endast ilmset viga.
(168)
Siiski leiab komisjon, et RTP-le kehtestatud õiguslikud kohustused pakkuda „muid teenuseid, mida vastavalt olukorrale täpsustatakse”, (86) ei ole piisavalt täpsed, et võimaldada komisjonil eelnevalt piisava õiguskindlusega hinnata, kas neid teenuseid saab lugeda avalikeks teenusteks. Ehkki komisjoni arvates ei ole „muud teenused, mida täpsustatakse”, selgelt määratletud, tuleb märkida, et uurimisperioodi jooksul ei tehtud selle sätte kohaselt ühtegi makset (87).
(169)
Eelnevat silmas pidades järeldab komisjon, et seaduses nr 21/92 kirjeldatud ja riiklikes teenuslepingutes uuesti esitatud RTP tegevus kuulub selgelt määratletud avaliku teenuse osutamise kohustuste alla.
Ehkki kohustus pakkuda „muid teenuseid, mida vastavalt olukorrale täpsustatakse”, ei ole piisavalt täpne, et juba eelnevalt järeldada, kas kõiki sellesse rubriiki kuuluvaid teenuseid saab lugeda avalikeks teenusteks, ei tehtud selle sätte kohaselt ajavahemikul 1992-1998 ühtegi makset.
Püsivabastus registreerimistasu maksmisest ei piirdu siiski vaid avaliku teenuse kulude hüvitamisega ning ei ole seetõttu Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 106 lõike 2 alusel põhjendatav.
(170)
Teiseks tuleb hinnata, kas avaliku teenuse osutamise kohustused anti ülesandeks riigiabi saanud RTP-le.
(171)
Ringhäälinguteatisele vastavalt peab komisjon kindlaks tegema, kas avaliku teenuse osutamise ülesanne anti RTP-le avaliku toiminguga (88).
(172)
Nagu käesoleva otsuse põhjenduses nr 48 kirjeldatud, on avalike teenuste osutamise kohustused RTP-le selgelt ülesandeks antud erinevate seaduste ja lepingute kohaselt: seaduse nr 58/90 artikkel 5, seaduse nr 21/92 artikli 41 lõige 1 ja artikkel 5 ning uue ja vana avaliku teenuse osutamise lepingu punkt 1.
(173)
Komisjonile ei laekunud huvitatud isikutelt ega Portugalilt märkusi selle kohta, et RTP-le ametliku toiminguga avaliku teenuse ülesande andmine oleks ebapiisavalt teostatud olnud. Ringhäälinguteatisega kooskõlas ja käesoleva otsuse põhjenduses 48 osutatud seadusi ning lepinguid arvestades järeldub, et RTP on kahtlemata kohustatud täitma avaliku televisiooniteenuse osutamise kohustust, ja seega on avaliku teenuse osutamine ametlikult RTP-le ülesandeks antud.
(174)
RTP-le avaliku teenuse osutamise avaliku toiminguga ülesandeks andmine ei ole mitte ainult vajalik, vaid meetmeid tuleks võtta selleks, et tagada avaliku teenuse osutamine vastavalt käesoleva otsuse põhjendustes 49-59 osutatud seadusele ja avaliku teenuse osutamise lepingutele. Tagamaks, et RTP täidab avaliku teenuse osutamise kohustust kindlaks määratud viisil, kasutati erinevaid kontrollmehhanisme.
(175)
Esiteks pidi RTP esitama avaliku teenuse osutamise kohustuse täitmise kohta aruandeid ning kavasid, millele oli lisatud siseaudiitorkogu arvamus. RTP esitas 1993-1998. aasta kohta avaliku teenuse osutamist käsitlevad aruanded, milles kirjeldati iga avaliku teenuse osutamise kohustuse täitmist ning esitati analüütilise raamatupidamissüsteemi kaudu iga avaliku teenuse kohustuse maksumus.
(176)
Teiseks auditeeris rahandusminister ning meediasektori eest vastutav valitsuse liige avaliku teenuse osutamise lepingute täitmist ning peafinantsinspektor auditeeris rahastamiskava.
(177)
Kolmandaks tuli teha iga-aastane välisaudit. Komisjon ei saa nõustuda pärast kohtuasjas T-442/03 tehtud otsust korratud Portugali väitega, et avaliku teenuse osutamise aruannete kohta koostati välisaudit ning seega täiendavaid meetmeid ei olnud vaja võtta. Enne 15. oktoobri 2003. aasta otsust kehtinud olukorda võib kirjeldada järgmiselt:
a)
1992. aasta kohta avaliku teenuse aruannet ei koostatud, kuna kohustus esitada avaliku teenuse aruanne ja selliseid aruandeid käsitlev audit kehtestati alles 1993. aasta kontsessioonilepinguga.
b)
1993. ja 1994. aasta kohta ei koostatud välisauditit, vaid ainult RTP esindajate avaldus, mille koostas RTP maksunõukogu (Conselho fiscal da RTP), mis on oma iseloomult pelgalt ettevõtjasisene organ.
c)
1995. ja 1998. aastal lisati aruannetele RTPst ja tema esindajatest sõltumatu välisaudiitori avaldus. Kõnealused avaldused kinnitavad, et RTP täitis talle pandud avaliku teenuse kohustusi. Rohkematele kõnealuste järeldusteni jõudmisel abiks olnud üksikasjalikele avaliku teenuse aruannetele kahjuks juurdepääsu ei olnud.
(178)
Komisjon ei saanud kohtuotsuses T-442/03 ja eelkõige selle punktides 232-256 esitatud järelduste tõttu siiski täielikult usaldada käesoleva otsuse põhjenduses 177 osutatud avalike teenuste aruandeid käsitlenud auditite lühiaruandeid ning nõustus hoopis Portugali pakkumisega teostada kõiki asjaomaseid aastaid hõlmavate olemasolevate avaliku teenuse aruannete alusel välisaudit. See tähendab, et teostatakse välisaudit, mis käsitleb avaliku teenuse osutamise kohustuse täitmist RTP poolt aastatel 1992-1997. 1992. aasta kohta teostati välisaudit vaatamata avaliku teenuse aruande puudumisele. Välisaudiitor toetus avaliku teenuse kohustuse täitmise hindamisel siiski muudele dokumentidele. 1998. aasta kohta välisauditit ei koostatud, kuna BDO Binderi 1998. aasta aruande kujul oli välisaudit juba olemas, SIC selle olemasolu kahtluse alla ei seadnud ning sellele osutatakse ka käesoleva otsuse põhjendustes 186-188.
(179)
Aastaid 1992-1997 käsitlenud uute auditite teostamist korraldas siseriiklik meediat reguleeriv asutus Entidade Reguladora para a Comunicação Social (edaspidi „ERC”). ERC on sõltumatu haldusasutus, mis vastavalt Portugali põhiseadusele vastutab muu hulgas massimeediat käsitlevate seaduste ja eeskirjade täitmise tagamise eest. ERC korraldas aastaid 1992-1997 käsitlevad auditid, kasutades selleks välisaudiitor Pedro Roque teenuseid, kes on oma tegevuses RTPst sõltumatu.
(180)
Võttes arvesse 1992. aastast kuni 2010. aastani teostatud avaliku teenuse aruannete auditite vahel kulunud aega, on kõigile andmetele juurdepääs olnud keeruline. Sellega on seletatav ka uurimise pikkus ning uute auditite teostamisele kulunud aeg. Lõpuks suudeti auditid siiski teostada, kuna avaliku teenuse aruanded (välja arvatud 1992. aasta aruanne) olid juba olemas ning audiitoritel oli seega alus, millele auditite teostamisel toetuda. Aastaid 1992-1997 käsitlevad auditid on komisjonile esitatud.
(181)
Välisauditite kohaselt on nende pädevuses hinnata ja jälgida RTP osutatud avaliku ringhäälinguteenust ning selle osutamise eest saadud makseid. Auditid sisaldavad arvesse võetud teabe kirjeldust. Auditites osutatakse muu hulgas seadusele nr 58/90 (avalik-õigusliku ringhäälingu seadus, seadus nr 21/92, mis käsitleb RTP ümberkujundamist, avaliku teenuse lepingud, iga-aastased raamatupidamisandmed ja neid käsitlevad välisauditid, avalik äriplaan ja eelarve (Plano de Actividades e Orçamento do Serviço Público), asjaomaste aastate avalike teenuste osutamise aruanded (Relatorio sobre o Cumprimento das Obrigacaoes do Servico Publico, RCOSP)). Auditites esitatakse, et kuna aastate 1992-1997 ja 2010. aastal sõlmitud auditeerimislepingu vahele jääb nii suur ajaline vahe, on osa dokumente hävitatud ning teatavale teabele puudub juurdepääs. Seetõttu keskendus auditiaruanne peamiselt olemasolevatele aruannetele ning eelkõige avaliku teenuse osutamise aruannetele (89) ja iga-aastastele sertifitseeritud raamatupidamisandmetele.
(182)
Vaatamata ajalisest vahest tulenevatele piirangutele suutsid audiitorid oma lepingut täita ning teostada auditid ja hinnata, kuidas RTP avaliku teenuse kohustust täitis ja millist tasu ta selle eest sai. Auditites väljendatakse selge sõnaga, et audiitorid suutsid ajalisest vahest tulenevad raskused ületada ning auditid teha. Näiteks kui audiitorid teevad reservatsiooni, et kuluarvestuskriteeriume ja kulude jaotamise meetodeid ei olnud võimalik kontrollida, ei takistanud see auditi teostamist ning positiivsele järeldusele jõudmist. Kokkuvõtvas aruandes sätestatakse: „RTP kõigi kulude ja tulude aluseks on eeldus, et tema tegevus ainult viitab avaliku televisiooniteenuse osutamisele, ning et käesolevate auditite aluseks on RTP siseaudiitori ja välisaudiitorite auditeeritud finantsaruanded, millest ei selgunud muid asjaomaseid asjaolusid, kui raamatupidamise aastaaruannetes juba üksikasjalikult kirjeldatud andmed.” (90) Komisjon oli juba selgeks teinud (vt käesoleva otsuse põhjendus 18), et RTP oli avalikke teenuseid osutanud ainult uurimisel olevate aastate jooksul, samal ajal kui äritegevusega tegelesid RTP juriidiliselt eraldiseisvad tütarettevõtjad. Kulude jaotamise kriteeriumid on seetõttu asjaomased selleks, et asetada kulude jaotamine RTP avalike teenustega seoses tekkinud kulude raamesse ning see ei peaks mõjutama avalike teenuste osutamisega seoses tekkinud kogukulu.
Finantsteabega seoses leidis komisjon, et välisaudiitorid võiksid seaduslikult toetuda iga-aastastele finantsaruannetele, millele lisati alati audit, mis kinnitas RTP raamatupidamisannete täpsust. Avaliku teenuse osutamise lepingute kohaselt oli avaliku teenuse osutamise aruande välisauditi eesmärk kontrollida, kas RTP oli täitnud talle pandud avaliku teenuse osutamisega seotud kohustused ning kas avaliku teenuse osutamisega seotud hüvitis on selliste kohustuste täitmisega soetud kuludega kooskõlas. Seetõttu, kuigi uurimisel olevatel aastatel avaliku teenuse osutamisega seotud finantsandmed olid seotud RTP poolt avalike teenuste osutamisega, oli vaja täiendavat sõltumatut kontrolli, et kinnitada, kas tekkinud kulud olid kooskõlas avaliku teenuse ülesandega.
(183)
Välisaudiitorid tõendavad kõnealuse punkti tõesust. Aastate 1992-1997 kohta jõudsid audiitorid järeldusele, et: „RTP on täitnud talle kontsessioonilepinguga pandud ringhäälinguga seotud, kvantiteeti hõlmavad kohustused, keskendudes eelkõige ringhäälinguteenuse sisuga seotud kohustusele”. Audiitor on seisukohal, et „olles analüüsinud olemasolevaid dokumente, eelkõige audiitori ja kohustusliku auditi komitee aruandeid, ei leidnud me midagi, millest võiksime järeldada, et esitatud dokumendid, mis on seotud osutatud avalikke teenuseid ning nende reaalseid ja tegelikke kulusid käsitleva kirjavahetusega, sisaldaksid sisuliselt asjaomaseid moonutusi, mis võiksid mõjutada nende kokkusobivust sellel ajahetkel kehtinud õigusaktidega” (91).
(184)
Mitmes auditiaruandes esitatakse, et RTP oleks võinud taotleda suuremas ulatuses hüvitist, kuid teda takistasid seda tegemast avaliku teenuse osutamise lepingute tingimused, vana avaliku teenuse osutamise lepingu artikli 15 lõige 4 ning uue 1996. aasta avaliku teenuse osutamise lepingu artikli 19 lõige 3. Aastaid 1994, 1996 ja 1997 käsitlenud eraldi välisauditid sisaldasid avaldusi, mis käsitlesid RTP-le tegelikult avaliku teenuse osutamise käigus tekkinud suurte kulude ja nende teenuste osutamise eest saadud hüvitiste vahet. Saadud hüvitis oli väiksem kui tekkinud kulud (92). Kõiki auditeeritud aastaid käsitlevas lõplikus kokkuvõtvas aruandes sätestatakse selge sõnaga: „kõiki aastaid käsitlev hüvitis, mis välja maksti, oli väiksem kui igas RCOPSis (Relatório sobre o cumprimento das obrigações de serviço público, avaliku teenuse osutamise aruandes) esitatud summa (93).
(185)
Mõnes auditis (välja arvatud 1992. ja 1993. aasta audit) mägitakse, et RTP ületas seadusega sätestatud reklaamipiirangut, st edastas rohkem reklaame, kui see avaliku teenuse osutamise lepingutes lubatud oli. Tulu, mida RTP selliste reklaamide edastamise eest sai, tuleb vastavalt ringhäälinguteatisele arvesse võtta avaliku teenuse maksumuse arvutamisel, kuna tulu, mis on saadud avaliku teenuse osutamise eest, sealhulgas reklaamitulu, tuleks lisada ettevõtja avaliku teenuse rahastamisvajaduse kalkulatsioonidesse.
Asjaolu, et reklaamipiirangud ületati, ei mõjutanud audiitori analüüsi 1992.-1997. aasta kohta. Avaliku teenuse osutamise hüvitis vastas RTP poolt osutatud avalikele teenustele ning sellega ei kaasnenud ülemäärast hüvitamist. Portugal kinnitas ka, et aastate 1994, 1995 ja 1996 puhul võeti arvesse kogu reklaamist saadud kasumit (st ka lubatud reklaamiaega ületanud reklaamist saadud kasumit) ning vähendati vastavalt avaliku teenuse rahastamisvajadust (94). 1996. aasta puhul sätestatakse uue avaliku teenuse osutamise lepingu artiklis 15, et hüvitise kindlaksmääramisel ei või arvesse võtta kanalite kasutamisest tulenevat kasumit, kui kulud liidetakse avaliku teenuse kogukulu välja arvutamiseks. „Kasum” hõlmab reklaamitulu. Portugal kinnitas selge sõnaga, et reklaamitulu arvestati hüvitise summast maha (95).
(186)
1998. aasta puhul teostas BDO Binder uurimise, mis käsitles RTP avaliku teenuse osutamise ja sellega seotud kulude vahelisi seoseid. BDO Binderi aruanne annab mitmeid tulevikku suunatud soovitusi ning teeb ettepaneku tõhustada RTP sisekontrolli, et tagada kokkusobivus sise-eeskirjadega. Kuid aruanne ei sisalda ühtki järeldust, et RTP-le oleks makstud osutatud avalike teenustega seoses ülemäärast hüvitist või et RTP koostatud avaliku teenuse osutamise aruandes ja komisjoni 15. oktoobri 2003. aasta otsuses kasutatud andmed oleksid ebausaldusväärsed. Käsitledes konkreetseid andmeid viidatakse BDO Binderi aruandes suutmatusele teostada teatavate varade inventuuri. BDO Binderi aruandes kritiseeritakse pigem varade inventuuri (96) puudumist, kui järeldatakse, et asjaomased investeeringud jäeti tegemata ning investeeringute väärtus on valesti arvutatud. Siiski vastavalt Portugali seisukohale ei olnud asjaomaste investeeringute andmed hüvitise väljaarvutamisse kaasatud, mis ei hõlmanud võimalust, et põhivara amortisatsioonikulud hüvitatakse.
(187)
Lubatud reklaamiaja ületamisega seoses järeldati BDO Binderi aruandes, et avaliku teenuse rahastamisvajaduse väljaarvutamisel võeti arvesse kogu reklaamist saadud tulu. Jällegi ei piisa kõigist nimetatud teguritest, et audiitor annaks RTP tegevusele avaliku teenuse kohustuse täitmisel negatiivse hinnangu ega viita võimalikule ülemäärasele hüvitamisele.
(188)
Kuid kõige olulisem tegur käesoleva otsuse analüüsis on BDO Binderi aruandes (mida SIC ei vaidlusta) esitatud järeldus, et RTP oleks võinud avaliku teenuse kohustuse täitmise eest nõuda 25 miljardit Portugali eskuudot, kuid sai ainult 14 miljardit Portugali eskuudot. Teisisõnu ei viita BDO Binderi aruanne ülemäärasele hüvitamisele, vaid jõuab hoopis vastupidisele arvamusele.
(189)
Vastavalt RTP ümberkujundamist käsitlenud otsuses NN 31/06 sätestatule uuriti PriceWaterhouse Coopersi teostatud välisauditi raames, kas Portugali ametiasutuste esitatud finantsteave oli kooskõlas RTP aastaid 1991-2003 käsitleva finantsaruande, avaliku teenuse auditeerimisaruannetes sisaldunud summade ning muude teabeallikatega, mida peeti asjaomaseks, et tagada esitatud aruannetega kokkusobivus (vt otsuse NN 31/06 põhjendus 38). PWC auditeerimisaruandes kontrolliti andmeid ilma oluliste märkusteta (otsuse NN 31/06 põhjendus 52). PWC aruandes kinnitati selge sõnaga, et summad, mida RTP sai avaliku teenuse osutamise hüvitamiseks, vastasid summadele, mis olid märgitud ministrite nõukogu resolutsioonides (vt otsuse NN 31/06 põhjendus 41 ja tabel 39). PWC auditis juhiti taas tähelepanu RTP tegevuse üldisele alarahastatusele. Auditis märgiti ära, et lisaks avaliku teenuse osutamisele, mis oli hüvitatav avaliku teenuse osutamise lepingute alusel, oli ka teisi RTP poolt osutatud avalikke teenuseid, mille eest ei olnud võimalik riigilt hüvitist nõuda. Komisjon järeldas otsuses NN 31/06, et PWC auditis järgitakse korrektselt RTP finantsaruannet, ning leidis, et RTP on tõepoolest krooniliselt alarahastatud. Käesolevas otsuses võidakse PWC auditit kasutada lisaks avalike teenuste aruandeid käsitlenud välisaudititele tõendina, et komisjoni poolt otsuses 2005/403/EÜ kasutatud teave oli õige.
(190)
Seoses kaebuse esitaja väitega, et riigiaudiitori ehk kontrollikoja aruannet nr 8/2002 tuleks arvesse võtta, on komisjon tõepoolest kõnealust aruannet käesolevas otsuses antava hinnangu puhul arvesse võtnud. Esiteks tuleb teadvustada, et nagu teatas ka SIC, hõlmab auditeerimisaruanne nr 8/2002 ajavahemikku 1997-2000 ning on seetõttu asjaomane aastate 1997 ja 1998 puhul. Kuigi kõnealuses aruandes nimetatakse ka eelmisi aastaid käsitlevaid andmeid, oli selle eesmärk kirjeldada RTP üldist finantsarengut ning kõnealused andmed ei olnud iseenesest kontrollikoja uurimise objektiks.
(191)
Mis kõige olulisem, ei viita aruanne nr 8/2002 ühelegi rikkumisele RTP rahastamises või ühelegi aastatel 1997-2000 (või ka ülejäänud aastatel) toimunud ülemäärasele hüvitamisele. Vastupidiselt, aruanne nr 8/2002 viitab mitmel korral RTP struktuursetele finantsraskustele. Sellest tulenevalt ei ole komisjonil aruande nr 8/2002 alusel alust esile tõsta mõnda konkreetset makset, mis võiks pidada ülemääraseks hüvitamiseks ja ebaseaduslikuks riigiabiks. Vastupidiselt, aruandes nr 8/2002 kinnitatakse selge sõnaga, et alates 1993. aastast kuni 1999. aasta lõpuni suudeti RTP elujõulisus säilitada ainult ettevõtja võlakoormuse järjepideva suurenemise abil.
(192)
Nagu kaebuse esitaja teatas, kritiseeritakse aruandes nr 8/2002 mitmel korral ettevõtja juhtimist ning juhitakse tähelepanu ebatõhususele, mida oleks olnud võimalik vältida. Aruande nr 8/2002 eesmärk on anda üldine ülevaade RTP juhtimisest ja avaliku televisiooniteenuse osutamisest selle tulemuslikkuse, tõhususe ja majandusliku tasuvuse vaatevinklist. Nagu kaebuse esitaja teatas, märgiti aruandes nr 8/2002, et RTP struktuur on paindumatu ning tal oli liiga suur personal, mistõttu osutati avalikku teenust ebatõhusal viisil. Aruandes nr 8/2002 kritiseeritakse ka avaliku teenuse osutamise ning avaliku teenuse osutamise lepingute liigselt ebamäärast ja üldist kontseptsiooni, millega kaasneb riigiaudiitori arvates ebatõhus juhtimine.
(193)
RTP avaliku teenuse osutamise kontseptsiooni uuriti ka komisjoni 15. novembri 2003. aasta otsuse raames. Kohtuasjas T-442/03 jõudis kohus järeldusele, et RTP töövaldkonna määratlus oli vastuvõetav (97). Seoses väidetava ebatõhususega soovib komisjon märkida, et tegemist ei ole aspektiga, mida tuleks arvestada ringhäälinguteatise kohaldamisel.
(194)
Kolmas kriteerium, mida komisjonil hinnata tuleks, on rahastamise proportsionaalsus avaliku teenuse osutamise puhaskulude suhtes.
(195)
Ringhäälinguteatises kirjeldatakse kriteeriume, mille alusel komisjon kavatseb riikliku rahastamise proportsionaalsust hinnata. Kriteeriumid nõuavad, et riigiabi ei ületaks avaliku teenuse eesmärgi täitmisega seotud puhaskulusid ja ei esineks turumoonutusi, mis pole avaliku teenuse eesmärgi täitmiseks vajalikud (98).
(196)
Esmalt, avaliku teenuse tegevuse kulude nõuetekohaseks kindlaksmääramiseks nõutakse ringhäälinguteatises tulude ja kulude asjakohast jaotust avalik-õiguslike ja eraõiguslike tegevuste vahel.
(197)
Vastavalt käesoleva otsuse põhjendustes 61-67 kirjeldatule määratakse avaliku teenuse osutamise lepingutes kindlaks tulude ja kulude jaotuse meetod, mida RTP peab rakendama. Käesoleval juhul on komisjoni tööd põhimõtteliselt kergendanud asjaolu, et RTP on kohaldanud analüütilist raamatupidamissüsteemi, mis võimaldab mõõta neid ettevõtja kantud abikõlblikke kulusid, mis tekkisid iga hüvitamisele kuuluva avaliku teenuse kohustuse täitmise käigus.
(198)
Selle süsteemi abil määratakse igale tegevusele abikõlbliku kulu artikkel ning seejärel jaotatakse need objektiivsete raamatupidamispõhimõtete alusel RTP erinevate hüvitatavate avaliku teenuse ülesannete vahel.
(199)
Kuna igast hüvitatava avaliku teenuse ülesandest saadav tulu arvatakse maha tegevuskuludest, siis tagab süsteem, et aastased hüvitismaksed piirduvad iga avaliku teenuse kohustuse puhaskuluga (vt käesoleva otsuse põhjendus 65).
(200)
Komisjon on seetõttu jõudnud järeldusele, et kulude kindlaksmääramise parameetrid on objektiivselt ja läbipaistvalt kehtestatud.
(201)
Siiski võivad kulude hüvitamise reeglid RTP avaliku teenuse osutamise tegelikku puhaskulu alahinnata, mille tulemusena võib tekkida tegelike rahastamisvajaduste struktuurne alarahastamine.
(202)
Nagu põhjenduses 65 viidati, ei maksta avaliku teenuse osutamise lepingutes sätestatud kuluarvestusmeetodi kohaselt teatud avalike teenuste kulusid aastahüvitise abil (99). Lisaks teavitas Portugal komisjoni sellest, et ehkki RTP pidi saadud aastastelt hüvitismaksetelt maksma käibemaksu, ei saanud sellest tulenevaid kulusid raamatupidamisreeglite kohaselt arvestada (vt põhjendus 94). RTP ei esitanud oma avalike teenuste aruandes kõiki investeeringuid avaliku teenuse osutamise vahendeisse, ehkki need on kajastatud ettevõtja raamatupidamisaruandes (vt põhjendus 67).
(203)
Siiski on Amsterdami protokolli kohaselt avalik-õiguslike ringhäälinguorganisatsioonide rahastamise reguleerimine liikmesriigi enese otsustada. Käesoleval juhul otsustas Portugal teatavaid kulusid, mis teenuseosutajal oma ülesandeid täites tekkisid, mitte hüvitada.
(204)
Käesoleval juhul eraldas riik RTP-le mitte ainult aastaseid hüvitismakseid, vaid ka lisafinantseeringuid aktsiakapitali suurendamise, laenude ning sotsiaalkindlustusskeemi eest vastutava asutusega sõlmitud lepingu näol. Kooskõlas ringhäälinguteatise punktiga 57 peab komisjon siiski analüüsima, kas kõik meetmed on proportsioonis avaliku teenuse osutamise puhaskuludega. Alles siis saab RTP rahastamist lugeda vastavaks ELi toimimise lepingu artikli 106 lõikele 2.
(205)
Komisjon leiab ka, et neid RTP-le kehtestatud avaliku teenuse osutamise kohustusi, mis ei olnud avaliku teenuse osutamise lepingute kohaselt hüvitiskõlblikud, saab lugeda õiguspärasteks ning selgelt määratletud avaliku teenuse kohustusteks, mille riik on ametlikult teenuseosutajale kehtestanud. Seega võib Portugal riigiabi eeskirjade kohaselt rahastada kõiki RTP avaliku teenuse osutamisega kaasnevaid puhaskulusid.
(206)
Põhjenduses 207 esitatud tabel 6 annab ülevaate RTP vastavalt kohaldatavatele kuluarvestusreeglitele arvutatud avalike teenuste osutamise kuludest (nii investeerimis- kui puhastegevuskuludest) ning ka investeeringute ja tegevuskulude eest saadud hüvitistest.
(207)
Esmalt on esitatud investeeringud avalike teenuste osutamise vahendeisse (tabel 5) ja finantsinvesteeringute eest ette nähtud hüvitised (tabel 2). Teiseks on esitatud RTP puhastegevuskulud (tabel 4) ja nende kulude eest saadud hüvitismaksed (tabel 1). Lõpuks näitab tabel sihtotstarbelisest abist saadud soodustusi, mis tulenesid lepingust sotsiaalkindlustusskeemiga ja 1998. aastal väljastatud laenust.
Tabel 6
Kokkuvõte rahastamisvajadusest ja hüvitis avaliku teenuse osutamise puhastegevuskulude eest vastavalt raamatupidamiseeskirjadele
(mln Portugali eskuudot)
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
Summa
Investeerimiskulud
2 632,6
2 102,0
2 763,9
992,7
1 480,4
4 037,4
6 054,2
20 063,2
Kapitalisüstid
-0
-0
-10 000,0
-12 800,0
-10 000,0
-14 000,0
-0
-46 800,0
Investeerimiskulude ja hüvitise vahe
2 632,6
2 102,0
-7 236,1
-11 807,3
-8 519,6
-9 962,6
6 054,2
-26 736,8
Avalike teenuste osutamisega kaasnevad tegevuskulud
6 718,2
7 960,0
8 384,1
8 103,3
17 217,1
37 972,1
30 101,3
116 456,1
Hüvitismaksed
-6 200,0
-7 100,0
-7 145,0
-7 200,0
-14 500,0
-10 350,0
-14 000,0
-66 495,0
Sotsiaalkindlustus
-
-1 206,0
-
-
-
-
-
-1 206,0
Laen
-20 000,0
-20 000,0
Tegevuskulude ja hüvitise vahe
518,2 (100)
- 346
1 239,1
903,3
2 717,1
27 622,1
-3 898,7
28 755,1
Allikas: Finantsaruanne ja avalike teenuste aruanne.
(208)
Nagu põhjendustes 201 ja 202 rõhutatud, oli Portugali rakendatava hüvitiste aastamaksete süsteemi tulemuseks see, et RTP avalike teenuste ülesannete täitmise tegelikke kulusid alahinnati. See süsteem viis võla tekkimiseni. Teises etapis kasutas Portugal RTP finantstasakaalu säilitamiseks RTP avalike teenuste osutamise kulude rahastamiseks sihtotstarbelisi vahendeid.
(209)
Nagu põhjenduses 207 esitatud tabelist 6 ilmneb, hüvitasid kapitalisüstid avalike teenuste investeeringuid ülemääraselt 26,7368 miljardi Portugali eskuudo võrra, samas kui hüvitismaksed ja muu sihtotstarbeline abi alafinantseerisid tegevuskulusid 28,7551 miljardi Portugali eskuudo võrra. Ehkki kapitalisüstid olid peamiselt mõeldud vahenditesse investeerimise rahastamiseks, kasutati neid ka kogunenud võla tagasimaksmiseks.
(210)
Nagu põhjenduses 207 esitatud tabel 6 näitab, oli hüvitiste kogusumma 2,0183 miljardi Portugali eskuudo võrra väiksem kui avalike teenuste osutamise puhaskulud (28,7551 miljardit Portugali eskuudot miinus 26,7368 miljardit eskuudot). Seetõttu järeldab komisjon, et liidu eeskirjade kohaselt on uurimisperioodil riikliku rahastamise kogusumma proportsioonis RTP avaliku teenuse osutamise puhastegevuskuludega. Kõnealune järeldus ei muutu, kui vastupidiselt komisjoni esialgsele arvamusele peetakse registreerimistasudest vabastamisest tulenevat 11 000 000 eskuudot samuti riigiabiks (vt käesoleva otsuse põhjendusi 119 ja 120). Kõnealust summat arvesse võttes oleks RTP 2,0073 miljardi eskuudo ulatuses alarahastatud.
(211)
Komisjon leiab, et RTP saadud rahalised vahendid olid arvatavasti isegi väiksemad kui kogu puhaskulu, mis ettevõtjale riigi kehtestatud kohustuste täitmisega kaasnes, sest põhjenduses 207 esitatud tabel 6 ei võta arvesse RTP kogu avaliku teenuse osutamise kulusid ajavahemikul 1992-1998.
(212)
Vastavalt ringhäälinguteatisele peaks komisjon kindlaks tegema, et riiklik rahastamine oleks proportsioonis avaliku teenuse pakkumise puhaskuludega ning et ei leiaks aset turumoonutused seoses äritegevusega, mis tulenevad avaliku teenuse tegevusest ja mille puhul ei ole tulude osas võimalik avaliku teenuse eesmärgi täitmiseks mittevajalike kulude jaotamine. Selline moonutus tekiks, kui RTP langetaks turul reklaamihindu, et konkurentide kasumit vähendada (101). Sellisel juhul ei maksimeeriks RTP oma äritegevusest saadavat tulu ja suurendaks asjatult riikliku rahastamise vajadust. Ringhäälinguteatise kohaselt ei saa avalik-õigusliku ringhäälinguorganisatsiooni sellist teguviisi pidada avaliku teenuse eesmärgi täitmise seisukohalt põhjendatuks (102).
(213)
Komisjon sätestas otsuses, mis algatas 15. novembri 2001. aasta uurimismenetluse, et juhul, kui ilmneb, et sellist teguviisi on kasutatud, võetakse moonutusi ja sellest tulenevat vajadust suurema riikliku rahastamise järele võimaliku ülemäärase hüvitamise hindamisel arvesse. Selles menetlusetapis märkis komisjon, et: „teabe alusel, mis käesoleval hetkel komisjoni käsutuses on, ei ole võimalik kindlaks teha, kas RTP sellist teguviisi kasutas” (103).
(214)
Kõnealuses juhtumist menetluse algatamisel esitatud üleskutsele märkusi esitada ei järgnenud RTP konkurentidelt ühtki sellist märkust, mis oleks väljendanud või tõendanud, et RTP käitumine kommertsturul oleks olnud konkurentsivastane, mis võinuks põhjustada aluslepinguga kokkusobimatu riikliku rahastamise suurenemise (104).
(215)
Antud juhul leiab komisjon, et puuduvad tõendid, mis sellisele käitumisele viitaksid. Sellest tulenevalt järeldab komisjon, et RTP käitumine reklaamiturul ei olnud konkurentsivastane, mis oleks põhjustanud suurenenud vajaduse riikliku rahastamise järele, ja sellest tulenevalt ei leidnud aset ülemäärane hüvitamine.
(216)
Seega järeldab komisjon, et lepingut sotsiaalkindlustussüsteemi eest vastutava ametiasutusega, kapitalisüste ning allutatud laenu ja registreerimistasudest ajutist vabastamist tuleb ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 alusel lugeda riigiabiks. Siiski on RTP rahastamine sihtotstarbeliste meetmete näol ELi toimimise lepingu artikli 106 lõike 2 tähenduses ühisturuga kooskõlas. Rahastamise kogusumma on proportsioonis selgelt määratletud ja ülesandeks antud avaliku teenuse osutamise kohustuste puhaskuludega. Seega ei mõjutanud riiklik rahastamine liidu kaubandustingimusi ega konkurentsi määral, mis oleks ELi toimimise lepingu artikli 106 lõike 2 kohaselt vastuolus liidu ühiste huvidega (105).
VI. KOKKUVÕTE
(217)
Komisjon tõdeb, et Portugal rakendas kõnealust sihtotstarbelist abi õigusvastaselt, rikkudes Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõiget 3 (106). See ei kehti notariaalaktide tasude ning avaldamistasude maksmisest ajutise vabastamise suhtes vastavalt seaduse nr 21/92 artikli 11 lõikele 1, kuna kõnealuseid meetmed ei kujuta endast ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kohaselt riigiabi.
(218)
Nagu põhjenduses 143 viidatud, järeldab komisjon, et 1993. aastal sotsiaalkindlustusskeemi eest vastutava ametiasutusega sõlmitud leping, ajavahemikul 1994-1997 tehtud kapitalisüstid ja 1998. aastal väljastatud laen kujutavad endast ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kohaselt riigiabi. Samuti kujutab endast riigiabi ajutisest registreerimistasu maksmisest vabastamine vastavalt seaduse nr 21/92 artikli 11 lõikele 1 ning püsivabastus vastavalt seaduse nr 21/92 artikli 11 lõikele 2. Sihtotstarbelised meetmed võetakse riiklike vahendite kaudu ning ähvardavad RTPd soosides moonutada konkurentsi siseturul ning mõjutavad kaubandust.
Sihtotstarbelise meetmed ei vasta Altmarki kohtuotsuses sätestatud tingimustele, kuna neid ei saa käsitleda osana hüvitissüsteemist, mille parameetrid on eelnevalt objektiivsel ja läbipaistval viisil kehtestatud. Lisaks sellele on selge, et RTPd ei valitud välja avaliku hanke korras, mis oleks taganud väikseimad võimalikud kulud, ja puuduvad tõendid selle kohta, et sihtotstarbeliste maksete summa oleks kindlaks määratud analüüsides kulutusi, mis tüüpilisel ettevõtjal tekkinud oleks.
(219)
ELi toimimise lepingu artikli 106 lõikes 2 sätestatud vabastust saab rakendada sihtotstarbeliste meetmete puhul, välja arvatud RTP püsivabastuse suhtes vastavalt seaduse nr 21/92 artikli 11 lõikele 2. Vastavalt analüüsile hüvitasid meetmed RTP-le seadusega nr 21/92 ja avaliku teenuse osutamise lepingutega nõuetekohaselt ülesandeks antud selgelt määratletud avalike teenuste osutamise kohustusi. Sihtotstarbelised meetmed on proportsioonis RTP avalike teenuste osutamise puhaskuludega. Sihtotstarbelised meetmed ei moonuta konkurentsi määral, mis oleks vastuolus liidu huvidega, kuna need on proportsioonis RTP avalike teenuste osutamise puhaskuludega. RTP ei käitunud oma äritegevuses konkurentsivastaselt.
(220)
Komisjon on seisukohal, et seaduse nr 21/92 artikli 11 lõikega 2 sätestatud püsivabastus kujutab endast riigiabi, mis ei ole siseturuga kokkusobiv, kuna ei kvalifitseeru vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 106 lõikele 2 hüvitiseks üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamise eest. Portugal peaks seetõttu kõnealuse seaduse kehtetuks tunnistama. Portugal peaks ka tagama, et RTP-le kõnealuse seaduse alusel antud mis tahes abi tagasi nõutakse.
(221)
Eespool esitatud järelduste põhjal on komisjon:
VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
1. Portugali poolt Radiotelevisão Portuguesa, SA (edaspidi „RTP”) kasuks võetud järgmised sihtotstarbelised meetmed kujutavad endast aluslepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses riigiabi:
a)
Portugali riigi poolt RTP-le 1993. aastal antud 1 206 miljoni eskuudo suuruse laenu ümberkorraldamine sotsiaalkindlustusskeemi eest vastutava asutusega sõlmitud lepingu näol;
b)
iga-aastased kapitalisüstid ajavahemikul 1994-97, mis ulatusid 46 800 miljoni eskuudoni;
c)
1998. aastal väljastatud 20 000 miljoni eskuudo suurune laen;
d)
Portugali seaduse nr 21/92 artikli 11 lõikes 1 sätestatud ajutine registreerimistasu maksmisest vabastamine, mille väärtus on 11 000 000 eskuudot.
2. Käesoleva artikli lõikes 1 osutatud riigiabi meetmed on siseturuga kokkusobivad aluslepingu artikli 106 lõike 2 tähenduses, sest see ei toonud kaasa RTP-le usaldatud avalike teenuste netokulude ülemäärast hüvitamist.
Artikkel 2
Portugali seaduse nr 21/92 artikli 11 lõikes 1 sätestatud notariaalaktide väljastamis- ja avaldamistasudest vabastamine ei kujuta endast riigiabi.
Artikkel 3
1. RTP vabastamine piiranguteta kõigi sissekande-, registreerimis- ja annoteerimistoimingutega seonduvate maksude ja lõivude tasumisest vastavalt Portugali seaduse nr 21/92 artikli 11 lõikes 2 sätestatule kujutab endast aluslepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses riigiabi.
2. Riigiabi, mida Portugal õigusvastaselt andis seaduse 21/92 artikli 11 lõike 2 alusel, rikkudes aluslepingu artikli 108 lõiget 3, ei ole siseturuga kokkusobiv.
Artikkel 4
1. Portugal tunnistab kehtetuks käesoleva otsuse artikli 3 lõikes 1 osutatud seaduse ning nõuab tagasi RTP-le nimetatud sätte alusel seaduse kehtetuks tunnistamiseni antud riigiabi.
2. Tagasinõutavatelt summadelt arvestatakse intressi ajavahemiku eest, mil nimetatud summad RTP käsutusse anti kuni nende täieliku tagasimaksmiseni.
3. Intressid arvutatakse välja intressivalemi järgi vastavalt määruse (EÜ) nr 794/2004 V peatükile ja määrusele (EÜ) nr 271/2008, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 794/2004.
Artikkel 5
1. Artiklis 3 osutatud seaduse alusel antud abi nõutakse tagasi viivitamata ja tõhusalt.
2. Portugal tagab, et käesolev otsus rakendatakse nelja kuu jooksul alates käesoleva otsuse teatamise kuupäevast.
Artikkel 6
1. Kahe kuu jooksul alates käesolevast otsusest teatamise kuupäevast esitab Portugal komisjonile järgmise teabe:
a)
seaduse nr 21/92 artikli 11 lõike 2 kehtetuks tunnistamiseks võetud meetmete üksikasjalik kirjeldus;
b)
RTP-lt tagasi nõutav kogusumma (põhisumma ja intressid);
c)
käesoleva otsuse täitmiseks juba võetud ja kavandatud meetmete üksikasjalik kirjeldus;
d)
dokumendid, mis tõendavad, et RTP-lt on nõutud abi tagasimaksmist.
2. Portugal teavitab komisjoni käesoleva otsuse täitmiseks võetud riiklike meetmete edenemisest, kuni artiklis 3 viidatud abi on täies ulatuses tagasi makstud. Portugal esitab komisjoni nõudmisel viivitamata teabe käesoleva otsuse täitmiseks juba võetud ja kavandatud meetmete kohta. Samuti esitab Portugal üksikasjaliku teabe RTP-lt juba tagasi saadud abisummade ja tagasinõutavate intresside kohta.
Artikkel 7
Käesolev otsus on adresseeritud Portugalile.
Brüssel, 20. detsember 2011