ДИРЕКТИВА 2010/60/ЕС НА КОМИСИЯТА
от 30 август 2010 година
за предвиждане на някои дерогации за търговията със смеси от семена от фуражни култури, предназначени за съхранението на естествената околна среда
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 66/401/ЕИО на Съвета от 14 юни 1966 г. относно търговията със семена от фуражни култури (1), и по-специално член 13, параграф 1, четвърта алинея от нея,
като има предвид, че:
(1)
През последните години нарасна важността на въпросите, свързани с биологичното разнообразие и опазването на генетичните ресурси на растенията, както личи от развитието в различни области на международно и европейско ниво. Сред примерите за това могат да бъдат посочени Решение 93/626/ЕИО на Съвета от 25 октомври 1993 г. за сключване на Конвенцията за биологичното разнообразие (2), Решение 2004/869/ЕО на Съвета от 24 февруари 2004 г. за сключване от името на Европейската общност на Международния договор за растителни генетични ресурси за прехрана и земеделие (3), Регламент (ЕО) № 870/2004 на Съвета от 26 април 2004 г. относно установяване на програма на Общността за съхранението, характеризирането, събирането и използването на генетичните ресурси в земеделието и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1467/94 (4) и Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета от 20 септември 2005 г. относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (5). Следва да бъдат установени специални условия съгласно законодателството на ЕС, уреждащо търговията със смеси от семена от фуражни култури, по-конкретно съгласно Директива 66/401/ЕИО, за да бъдат взети под внимание тези въпроси.
(2)
Необходимо е да бъдат предвидени някои дерогации, за да се позволи търговията със смеси от семена от фуражни култури, предназначени за съхранението на естествената околна среда с оглед опазването на генетичните ресурси (наричани по-нататък „смеси за съхранение“), дори когато съставките на посочените смеси не отговарят на някои от общите изисквания за търговия, предвидени в Директива 66/401/ЕИО.
(3)
За да се гарантира, че смесите, търгувани като смеси за съхранение, отговарят на изискванията на споменатите дерогации, е необходимо търговията с такива смеси да подлежи на разрешителен режим.
(4)
Разрешение следва да се предоставя след подаване на заявление. Що се отнася до смесите за съхранение, съдържащи сортове за съхранение по смисъла на Директива 2008/62/ЕО на Комисията от 20 юни 2008 г., уреждаща някои дерогации за признаване на земеделски местни видове и сортове, които са естествено адаптирани към местните и регионалните условия и са заплашени от генетична ерозия, и търговията със семена и посадъчен материал от картофи на тези местни видове и сортове (6), настоящата директива обаче не засяга разпоредбите на Директива 2008/62/ЕО.
(5)
Специалните защитени зони, определени от държавите-членки в съответствие с Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 г. за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (7), обхващат естествените и полуестествените местообитания, които е необходимо да бъдат опазени. Такива зони следва да бъдат считани за зони източници на смесите за съхранение. Държавите-членки следва също да имат възможност да определят други зони, допринасящи за опазването на генетичните ресурси на растенията, ако тези зони отговарят на аналогични изисквания.
(6)
Следва да бъде предвидено видовете, а където е приложимо - и подвидовете на съставките на смесите за съхранение, да бъдат посочени както в разрешението, така и върху етикета. Следва също да бъде посочен специфичният процент на кълняемост на съставките на сместа, попадаща в обхвата на Директива 66/401/ЕИО, които не отговарят на посочените в приложение II към същата директива изисквания по отношение на кълняемостта. Що се отнася до тези изисквания, по отношение на директно добитите смеси за съхранение е необходимо да бъде отчетен методът на добиване.
(7)
Необходимо е да се предвидят дерогации по отношение на извършваното от държавите-членки изпитване на смесите за съхранение, преди да бъде разрешена търговията с тях. При начина на изпитване на тези смеси следва също в някои случаи да се прави разлика между методите на добиване на култивирани и директно добити смеси за съхранение.
(8)
За да се гарантира, че търговията със смеси за съхранение се извършва в контекста на опазването на генетичните ресурси, следва да се предвидят ограничения, по-специално що се отнася до региона на произход и зоната източник.
(9)
Следва да се определи максимално количество за търговията със смеси за съхранение. За да гарантират придържането към това максимално количество, държавите-членки следва да изискват от производителите да нотифицират количествата смеси за съхранение, за които възнамеряват да подадат заявление за разрешение, а при необходимост държавите-членки следва да определят количества за отделните производители.
(10)
Проследимостта на смесите за съхранение следва да се осигури чрез подходящи изисквания за запечатване и етикетиране.
(11)
За да се гарантира правилното прилагане на определените в настоящата директива правила, следва да се осъществява официален мониторинг.
(12)
След изтичането на подходящ период от време Комисията следва да оцени ефективността на предвидените в настоящата директива мерки.
(13)
Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по семена и посадъчен материал за земеделие, градинарство и горско стопанство,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Определения
За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
а)
„зона източник“ означава:
i)
зона, определена от държавата-членка като специална защитена зона в съответствие с член 4, параграф 4 от Директива 92/43/ЕИО; или
ii)
зона, допринасяща за опазването на генетичните ресурси на растенията, която е определена от държавата-членка в съответствие с национална процедура, основана на критерии, аналогични на предвидените в член 4, параграф 4 от Директива 92/43/ЕИО и в член 1, букви к) и л) от същата директива, и която е управлявана, защитавана и наблюдавана по начин, съответстващ на предвиденото в членове 6 и 11 от посочената директива;
б)
„място на събиране“ означава част от зоната източник, в която са били събрани семената;
в)
„директно добита смес“ означава смес от семена, търгувана като събрана на мястото на събиране, със или без почистване;
г)
„култивирана смес“ означава смес от семена, произведена в съответствие със следните процеси:
i)
семената от отделните видове са събрани на мястото на събиране;
ii)
посочените в подточка i) семена се размножават извън мястото на събиране като отделни видове;
iii)
след това семената от споменатите видове се смесват, за да се получи смес, съставена от родовете, видовете, а където е приложимо - подвидовете, характерни за типа естествено местообитание на мястото на събиране.
Член 2
Смеси за съхранение
1. Чрез дерогация от член 3, параграфи 1 и 2 от Директива 66/401/ЕИО държавите-членки могат да разрешат търговията със смеси от различни родове, видове, а където е приложимо - подвидове, предназначени за съхранението на естествената околна среда в контекста на опазването на генетичните ресурси, посочени в член 22а, параграф 1, буква б) от същата директива.
Тези смеси могат да съдържат семена от фуражни култури, попадащи в обхвата на Директива 66/401/ЕИО, и освен тях - семена от растения, които не са фуражни култури по смисъла на посочената директива.
Такива смеси са наричани по-нататък „смеси за съхранение“.
2. Ако сместа за съхранение съдържа сорт за съхранение, се прилага Директива 2008/62/ЕО.
3. Освен ако в настоящата директива не е предвидено друго, се прилага Директива 66/401/ЕИО.
Член 3
Регион на произход
Когато държава-членка разрешава търговията с дадена смес за съхранение, тя определя региона, с който сместа е естествено свързана, наричан по-долу „регион на произход“. Тя взема предвид информацията от органите или организациите за генетични ресурси на растенията, признати за целта от държавите-членки. Когато регионът на произход е разположен в повече от една държава-членка, той се идентифицира с общо съгласие от всички засегнати държави-членки.
Член 4
Разрешаване
1. Държавите-членки могат да разрешават търговията със смеси за съхранение в техния регион на произход, при условие че посочените смеси отговарят на определените в член 5 изисквания, ако се касае за директно добити смеси за съхранение, и на изискванията, определени в член 6 - за култивирани смеси за съхранение.
2. Разрешението трябва да съдържа следните данни:
а)
наименование и адрес на производителя;
б)
метод на добиване: директно добиване или култивиране;
в)
тегловни проценти на съставките по видове, а където е приложимо - по подвидове;
г)
в случай на култивирани смеси за съхранение специфичният процент на кълняемост на съставките на сместа, попадаща в обхвата на Директива 66/401/ЕИО, които не отговарят на посочените в приложение II към същата директива изисквания по отношение на кълняемостта;
д)
количество на сместа, за което се отнася разрешението;
е)
регион на произход;
ж)
ограничение за търговия в региона на произход;
з)
зона източник;
и)
мястото на събиране, а в случай на култивирани смеси за съхранение - и мястото на размножаване;
й)
естествено местообитание на мястото на събиране; и
к)
година на събиране.
3. Що се отнася до параграф 2, буква в), за директно добити смеси за съхранение е достатъчно да се посочат тези съставки (по видове, а където е приложимо - по подвидове), които са характерни за типа естествено местообитание на мястото на събиране и които като съставки на сместа са от значение за съхранението на естествената околна среда в контекста на опазването на генетичните ресурси.
Член 5
Изисквания за получаване на разрешение за директно добити смеси за съхранение
1. Директно добитите смеси за съхранение трябва да са били събрани в рамките на тяхната зона източник на мястото на събиране, което не е било засявано през 40-те години, предхождащи посочената в член 7, параграф 1 дата на подаване на заявление от производителя. Зоната източник трябва да се намира в региона на произход.
2. Процентът на съставките на директно добитите смеси за съхранение, които представляват видове, а където е приложимо - подвидове, които са характерни за типа естествено местообитание на мястото на събиране и които като съставки на сместа са от значение за съхранението на естествената околна среда в контекста на опазването на генетичните ресурси, трябва да е подходящ за целите на възпроизвеждане на типа естествено местообитание на мястото на събиране.
3. Процентът на кълняемост на съставките, посочени в параграф 2, трябва да бъде достатъчен за целите на възпроизвеждане на типа естествено местообитание на мястото на събиране.
4. Максималното съдържание на видове, а където е приложимо - на подвидове, които не отговарят на разпоредбите на параграф 2, не трябва да превишава 1 % от теглото. Директно добитите смеси за съхранение не трябва да съдържат семена от Avena fatua, Avena sterilis и Cuscuta spp. Максималното съдържание на семена от Rumex spp., различни от семена от Rumex acetosella и Rumex maritimus, не трябва да превишава 0,05 % от теглото.
Член 6
Изисквания за получаване на разрешение за култивирани смеси за съхранение
1. Що се отнася до култивирани смеси за съхранение, семената, от които е произведена култивираната смес за съхранение, трябва да са били събрани в рамките на тяхната зона източник на място на събиране, което не е било засявано през 40-те години, предхождащи посочената в член 7, параграф 1 дата на подаване на заявление от производителя. Зоната източник трябва да се намира в региона на произход.
2. Семената от култивираните смеси за съхранение трябва да са от видове, а където е приложимо - от подвидове, които са характерни за типа естествено местообитание на мястото на събиране и които като съставки на сместа са от значение за съхранение на естествената околна среда в контекста на опазването на генетичните ресурси.
3. Преди да бъдат смесени, съставките на култивираните смеси за съхранение, представляващи фуражни култури по смисъла на Директива 66/401/ЕИО, трябва да отговарят на изискванията относно търговски семена, установени в раздел III от приложение II към Директива 66/401/ЕИО - изискванията по отношение на аналитичната чистота, както са посочени в колони 4-11 от таблицата в раздел I, параграф 2, буква А от същото приложение; изискванията по отношение на максималното съдържание на семена от други растителни видове (както са посочени в колони 12, 13 и 14 от таблицата в приложение II, раздел I, параграф 2, буква А в проба с определеното в приложение III, колона 4 от него тегло (общо за колона), както и по отношение на определените в колона 15 от таблицата в раздел I, параграф 2, буква А от същото приложение условия относно съдържанието на семена от Lupin.
4. Размножаването може да се осъществи в рамките на пет поколения.
Член 7
Процедурни изисквания
1. Разрешението се предоставя след подаване на заявление от производителя.
Заявлението се придружава от информацията, необходима, за да се удостовери, че са спазени определените в членове 4 и 5 изисквания, ако се касае за директно добити смеси за съхранение, и на изискванията, определени в членове 4 и 6 - за култивирани смеси за съхранение.
2. Що се отнася до директно добити смеси за съхранение държавите-членки, в които се намира мястото на събиране, извършват визуални проверки.
Посочените визуални проверки се извършват на мястото на събиране по време на периода на растеж, на подходящи интервали, за да се гарантира, че сместа отговаря най-малко на изискванията за получаване на разрешение, предвидени в член 5, параграфи 2 и 4.
Държавите-членки, извършили визуалните проверки, документират получените резултати.
3. Що се отнася до култивирани смеси за съхранение, при разглеждане на заявленията, държавата-членка провежда изпитвания или те се провеждат под неин официален надзор, за да провери дали сместа за съхранение отговаря най-малко на изискванията за получаване на разрешение, предвидени в член 6, параграфи 2 и 3.
Изпитванията се провеждат в съответствие с използваните към момента международни методи или, в случаите, в които такива не съществуват, в съответствие с други подходящи методи.
Съответната държава-членка гарантира, че пробите за изпитванията се вземат от хомогенни партиди. Държавата-членка гарантира, че се прилагат правилата относно теглото на партидите и на теглото на пробите, предвидени в член 7, параграф 2 от Директива 66/401/ЕИО.
Член 8
Количествени ограничения
Всяка държава-членка гарантира, че общото количество семена от смеси за съхранение, търгувано всяка година, не надвишава 5 % от общото тегло на всички смеси от семена от фуражни култури, попадащи в обхвата на Директива 66/401/ЕИО и търгувани през дадената година в съответната държава-членка.
Член 9
Прилагане на количествени ограничения
1. Ако се касае за директно добивани смеси за съхранение, държавите-членки гарантират, че преди началото на всеки производствен сезон производителите нотифицират количеството семена от смеси за съхранение, за което възнамеряват да подадат заявление за разрешение, и размера и местоположението на предвиденото(ите) място/места и на събиране.
Ако се касае за култивирани смеси за съхранение, държавите-членки гарантират, че преди началото на всеки производствен сезон производителите нотифицират количеството семена от смеси за съхранение, за което възнамеряват да подадат заявление за разрешение, и размера и местоположението както на предвиденото(ите) място/места на събиране, така и на предвиденото(ите) място/места на размножаване.
2. Ако въз основа на нотификациите, посочени в параграф 1, има вероятност количествата, определени в член 8, да бъдат надхвърлени, държавите-членки определят на всеки отделен производител количеството семена от смеси, което му е разрешено да продава през съответния производствен сезон.
Член 10
Запечатване на опаковки и контейнери
1. Държавите-членки гарантират, че смесите за съхранение могат да бъдат търгувани единствено в затворени опаковки или в контейнери, снабдени със система за запечатване.
2. За да се осигури запечатване, системата на запечатване включва най-малко етикет или полагане на печат.
3. Посочените в параграф 1 опаковки и контейнери се запечатват по такъв начин, че да не могат да бъдат отворени, без да се повреди системата за запечатване или да се оставят следи от действия върху етикета на производителя или върху опаковката, или контейнера.
Член 11
Етикетиране
1. Държавите-членки гарантират, че опаковките и контейнерите със смеси за съхранение носят етикет на производителя или отпечатан надпис или щемпел, включващ най-малко следната информация:
а)
думите: „правила и стандарти на ЕС“;
б)
име и адрес на лицето, което отговаря за поставянето на етикети, или негов идентификационен знак;
в)
метод на добиване: директно добиване или култивиране;
г)
година на запечатване, записана като: „запечатано през … година“;
д)
регион на произход;
е)
зона източник;
ж)
място на събиране;
з)
естествено местообитание на мястото на събиране;
и)
думите „смес за съхранение от семена от фуражни култури, предназначена за използване в район със същото естествено местообитание като на мястото на събиране, без да се отчитат биотичните условия“;
й)
референтен номер на партидата, даден от лицето, отговорно за поставянето на етикетите;
к)
тегловни проценти на съставките по видове, а където е приложимо - по подвидове;
л)
обявено нето или бруто тегло;
м)
в случай използване на гранулирани пестициди, гранулиращи вещества или други твърди добавки - указване на естеството на добавката, както и приблизителното съотношение между теглото на чистите семена и общото тегло; както и
н)
в случай на култивирани смеси за съхранение - специфичният процент на кълняемост на съставките на сместа, попадаща в обхвата на Директива 66/401/ЕИО, които не отговарят на посочените в приложение II към същата директива изисквания по отношение на кълняемостта.
2. Що се отнася до параграф 1, буква к), достатъчно е да се посочат съставките на директно добитите смеси за съхранение, както е предвидено в член 4, параграф 3.
3. Що се отнася до параграф 1, буква н), достатъчно е да се отбележат средните стойности на изискваните специфични проценти на кълняемост, в случай че броят на изискваните специфични проценти на кълняемост е над пет.
Член 12
Мониторинг
За да гарантират спазването на настоящата директива, държавите-членки осъществяват мониторинг.
Член 13
Доклади
Държавите-членки гарантират, че производителите, извършващи дейност на тяхна територия, докладват за търгуваните количества смеси за съхранение за всеки производствен сезон.
При поискване държавите-членки докладват на Комисията и на другите държави-членки относно количествата смеси за съхранение, търгувани на тяхна територия.
Член 14
Нотификация на признатите организации за генетичните ресурси на растенията
При поискване държавите-членки уведомяват Комисията кои са органите или организациите за генетични ресурси на растенията, признати от тях за тези цели.
Член 15
Оценка
Комисията прави оценка на изпълнението на настоящата директива най-късно до 31 декември 2014 г.
Член 16
Транспониране
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, не по-късно от 30 ноември 2011 г. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби и прилагат таблица на съответствието между разпоредбите и настоящата директива.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 17
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 18
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 30 август 2010 година.
KOMISJONI DIREKTIIV 2010/60/EL,
30. august 2010,
millega sätestatakse teatavad erandid looduskeskkonna säilitamiseks mõeldud söödakultuuride seemnesegude turustamiseks
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 14. juuni 1966. aasta direktiivi 66/401/EMÜ söödakultuuride seemne turustamise kohta, (1) eriti selle artikli 13 lõike 1 neljandat lõiku,
ning arvestades järgmist:
(1)
Nagu näitavad mitmesugused rahvusvahelised ja ELi tasandi sündmused, on bioloogilise mitmekesisuse ja taimede geneetiliste ressursside säilitamise küsimus muutunud viimastel aastatel üha olulisemaks. Sellest annavad tunnistust näiteks nõukogu 25. oktoobri 1993. aasta otsus 93/626/EMÜ bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni sõlmimise kohta, (2) nõukogu 24. veebruari 2004. aasta otsus 2004/869/EÜ toidu ja põllumajanduse taimede geneetilisi ressursse käsitleva rahvusvahelise lepingu sõlmimise kohta Euroopa Ühenduse nimel, (3) nõukogu 26. aprilli 2004. aasta määrus (EÜ) nr 870/2004, millega kehtestatakse ühenduse programm põllumajanduse geneetiliste ressursside säilitamise, kirjeldamise, kogumise ja kasutamise kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1467/94, (4) ning nõukogu 20. septembri 2005. aasta määrus (EÜ) nr 1698/2005 Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta (5). Et võtta neid küsimusi arvesse, tuleks söödakultuuride seemnesegude turustamist reguleeriva ELi õigusakti, nimelt direktiivi 66/401/EMÜ kohaselt kehtestada eritingimused.
(2)
Selleks et lubada turustada söödakultuuride seemnesegusid, mis on mõeldud kasutamiseks looduskeskkonna säilitamiseks geneetiliste ressursside säilitamise kontekstis (edaspidi „säilitussegud”), isegi kui nende segude komponendid ei vasta mõnele direktiivis 66/401/EMÜ sätestatud turustamise üldnõudele, tuleb ette näha teatavad erandid.
(3)
Et tagada säilitussegudena turustatavate segude vastavus kõnealuste erandite nõuetele, tuleb ette näha, et selliste segude turustamine toimub lubade alusel. Loa saamiseks tuleks esitada taotlus.
(4)
Käesoleva direktiiviga ei piirata siiski direktiivi 2008/62/EÜ kohaldamist säilitussegude suhtes, mis sisaldavad säilitussorte komisjoni 20. juuni 2008. aasta direktiivi 2008/62/EÜ (millega sätestatakse teatavad erandid kohalike ja piirkondlike oludega kohanenud ja geneetilisest erosioonist ohustatud põllukultuuride rahvaselektsioonsortide ja sortide heakskiitmiseks ning kõnealuste rahvaselektsioonsortide ja sortide seemnete ning seemnekartuli turustamiseks) (6) tähenduses.
(5)
Nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivi 92/43/EMÜ (looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta) (7) kohaselt liikmesriikide määratud erikaitsealadel asuvad säilitamist väärivad looduslikud ja poollooduslikud kasvukohad. Sellised alad tuleks lugeda säilitussegude lähtepiirkondadeks. Liikmesriikidel peaks olema võimalik määrata ka teisi alasid, mis aitavad säilitada taimede geneetilisi ressursse, kui need vastavad võrreldavatele nõuetele.
(6)
Tuleks ette näha, et lubadele ja etikettidele märgitakse säilitussegu komponentide liigid ja vajaduse korral alamliigid. Samuti tuleks sätestada selliste direktiiviga 66/401/EMÜ hõlmatud segu komponentide eriomane idanevus, mis ei vasta kõnealuse direktiivi II lisas sätestatud idanevuse nõuetele. Otsekoristuse teel saadud säilitussegude korral tuleb nende nõuete puhul võtta arvesse koristusmeetodit.
(7)
Tuleb sätestada erandid seoses säilitussegu kontrollimisega liikmesriikides enne selle turustamiseks loa andmist. Segude kontrollimise viisi puhul tuleks teatavatel juhtudel võtta arvesse ka kasvatatavate kultuuride säilitussegude ja otsekoristuse teel saadud säilitussegude koristusmeetodite erinevusi.
(8)
Selleks et tagada säilitussegude turustamine geneetiliste ressursside säilitamise kontekstis, tuleks ette näha piirangud, eelkõige seoses päritolu- ja lähtepiirkonnaga.
(9)
Tuleks kehtestada säilitussegude maksimaalne turustatav kogus. Et tagada sellest maksimaalsest kogusest kinnipidamine, peaksid liikmesriigid nõudma, et tootjad teataksid säilitussegude kogused, mille jaoks nad kavatsevad luba taotleda, ja vajaduse korral eraldama tootjatele kogused.
(10)
Säilitussegude jälgitavus tuleks tagada asjakohaste pitseerimis- ja märgistusnõuetega.
(11)
Et tagada käesoleva direktiivi sätete nõuetekohane kohaldamine, tuleks teha ametlikku järelevalvet.
(12)
Komisjon peaks pärast sobiva ajavahemiku möödumist hindama, kas käesoleva direktiiviga ette nähtud meetmed on tõhusad.
(13)
Käesoleva direktiiviga ette nähtud meetmed on kooskõlas põllumajanduse, aianduse ja metsanduse seemnete ja paljundusmaterjali alalise komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
Artikkel 1
Mõisted
Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:
a) „lähtepiirkond”-
i)
ala, mille liikmesriik on määranud erikaitsealaks vastavalt direktiivi 92/43/EMÜ artikli 4 lõikele 4, või
ii)
ala, mis aitab säilitada taimede geneetilisi ressursse ja mille liikmesriik on määranud vastavalt riiklikule menetlusele, mis põhineb direktiivi 92/43/EMÜ artikli 4 lõikes 4 koostoimes kõnealuse direktiivi artikli 1 punktidega k ja l sätestatud kriteeriumidega võrreldavatel kriteeriumidel, ning mida hallatakse, kaitstakse ja mille üle teostatakse järelevalvet kõnealuse direktiivi artiklites 6 ja 11 sätestatuga võrdväärsel viisil;
b) „kogumiskoht”- lähtepiirkonna osa, kus seeme on kogutud;
c) „otsekoristuse teel saadud segu”- puhastatud või puhastamata seemnesegu, mida turustatakse kogumiskohast kogutud seguna;
d) „kasvatatavate kultuuride segu”- seemnesegu, mille tootmisprotsess on järgmine:
Artikkel 2
Säilitussegud
1. Erandina direktiivi 66/401/EMÜ artikli 3 lõigetest 1 ja 2 võivad liikmesriigid anda loa turustada selliste perekondade, liikide ja vajaduse korral alamliikide segusid, mis on mõeldud kasutamiseks looduskeskkonna säilitamiseks kõnealuse direktiivi artikli 22a lõike 1 punktis b viidatud geneetiliste ressursside säilitamise kontekstis.
Sellised segud võivad sisaldada direktiiviga 66/401/EMÜ hõlmatud söödakultuuride seemneid lisaks selliste taimede seemnetele, mis ei ole söödakultuurid kõnealuse direktiivi tähenduses.
Selliseid segusid nimetatakse edaspidi „säilitussegudeks”.
2. Kui säilitussegu sisaldab säilitussorti, kohaldatakse direktiivi 2008/62/EÜ.
3. Kui käesolevas direktiivis ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse direktiivi 66/401/EMÜ.
Artikkel 3
Päritolupiirkond
Kui liikmesriik annab loa säilitussegu turustada, määratleb ta piirkonna, millega asjaomane segu on looduslikult seotud (edaspidi „päritolupiirkond”). Ta võtab arvesse taimede geneetiliste ressurssidega tegelevatelt asutustelt või liikmesriikide asjaomastelt tunnustatud organisatsioonidelt saadud teavet. Kui päritolupiirkond asub rohkem kui ühes liikmesriigis, määratlevad selle kõik asjaomased liikmesriigid ühisel kokkuleppel.
Artikkel 4
Loa andmine
1. Liikmesriigid võivad anda loa turustada säilitussegu selle päritolupiirkonnas eeldusel, et segu vastab otsekoristuse teel saadud säilitussegu puhul artikli 5 nõuetele või kasvatatavate kultuuride säilitussegu puhul artikli 6 nõuetele.
2. Luba sisaldab järgmisi andmeid:
a)
tootja nimi ja aadress;
b)
koristusmeetod - kas otsekoristus või kasvatatavad kultuurid;
c)
komponentide (liikide ja vajaduse korral alamliikide) massiprotsent;
d)
kasvatatavate kultuuride säilitussegude korral selliste direktiiviga 66/401/EMÜ hõlmatud segu komponentide eriomane idanevus, mis ei vasta kõnealuse direktiivi II lisas sätestatud idanevuse nõuetele;
e)
segu kogus, mille jaoks luba taotletakse;
f)
päritolupiirkond;
g)
turustuspiirangud päritolupiirkonnas;
h)
lähtepiirkond;
i)
kogumiskoht ja kasvatatavate kultuuride säilitussegu puhul ka kasvatuskoht;
j)
kogumiskoha kasvukohatüüp ja
k)
kogumise aasta.
3. Lõike 2 punkti c puhul piisab otsekoristuse teel saadud säilitussegude korral sellest, kui märkida liikidena ja vajaduse korral alamliikidena sellised komponendid, mis on kogumiskoha kasvukohatüübile iseloomulikud ja mis on segu komponentidena olulised loodusliku keskkonna säilitamiseks geneetiliste ressursside säilitamise kontekstis.
Artikkel 5
Loa nõuded otsekoristuse teel saadud säilitussegude puhul
1. Otsekoristuse teel saadud säilitussegu peab olema kogutud lähtepiirkonna kogumiskohast, kuhu ei ole seemet külvatud 40 aasta jooksul enne artikli 7 lõikes 1 viidatud tootja taotluse kuupäeva. Lähtepiirkond peab asuma päritolupiirkonnas.
2. Otsekoristuse teel saadud säilitussegu selliste komponentide osakaal, mis on kogumiskoha kasvukohatüübile iseloomulikud liigid ja vajaduse korral alamliigid ning mis on segu komponentidena olulised loodusliku keskkonna säilitamiseks geneetiliste ressursside säilitamise kontekstis, peab olema piisav, et taasluua kogumiskoha kasvukohatüüp.
3. Lõikes 2 viidatud komponentide idanevus peab olema piisav, et taasluua kogumiskoha kasvukohatüüp.
4. Lõikele 2 mittevastavate liikide ja vajaduse korral alamliikide maksimaalne sisaldus ei tohi olla üle 1 massiprotsendi. Otsekoristuse teel saadud säilitussegu ei tohi sisaldada järgmisi liike: Avena fatua, Avena sterilis ja Cuscuta spp. Rumex spp., välja arvatud Rumex acetosella ja Rumex maritimus’e maksimaalne sisaldus ei tohi olla üle 0,05 massiprotsendi.
Artikkel 6
Loa nõuded kasvatatavate kultuuride säilitussegude puhul
1. Kasvatatavate kultuuride säilitussegu puhul peab kogutud seeme, millest kasvatatavate kultuuride seemnesegu toodetakse, olema kogutud lähtepiirkonna kogumiskohast, kuhu ei ole seemet külvatud 40 aasta jooksul enne artikli 7 lõikes 1 viidatud tootja taotluse kuupäeva. Lähtepiirkond peab asuma päritolupiirkonnas.
2. Kasvatatavate kultuuride säilitussegu seemned peavad kuuluma liikidesse ja vajaduse korral alamliikidesse, mis on kogumiskoha kasvukohatüübile iseloomulikud ja segu komponentidena olulised loodusliku keskkonna säilitamiseks geneetiliste ressursside säilitamise kontekstis.
3. Kasvatatavate kultuuride säilitussegu komponendid, mis on söödakultuuride seemned direktiivi 66/401/EMÜ tähenduses, peavad enne segamist vastama direktiivi 66/401/EMÜ II lisa III jaos sätestatud tarbeseemne nõuetele, mis on analüütilise puhtuse puhul sätestatud kõnealuse lisa I jao punkti 2 alapunktis A esitatud tabeli 4.-11. veerus, III lisa 4. veerus täpsustatud massiga proovis (kokku veeru kohta), muude taimeliikide maksimaalse sisalduse puhul II lisa I jao punkti 2 alapunktis A esitatud tabeli 12., 13. ja 14. veerus ning liigi Lupin seemnetega seotud tingimuste puhul kõnealuse lisa I jao punkti 2 alapunktis A esitatud tabeli 15. veerus.
4. Kasvatada on lubatud viis põlvkonda.
Artikkel 7
Menetlusnõuded
1. Luba antakse tootja taotluse alusel.
Taotlusega koos esitatakse teave, mis on vajalik artiklite 4 ja 5 (otsekoristuse teel saadud säilitussegude puhul) või artiklite 4 ja 6 (kasvatatavate kultuuride säilitussegude puhul) nõuete täitmise kontrollimiseks.
2. Otsekoristuse teel saadud säilitussegude puhul teostab liikmesriik, kus kogumiskoht asub, visuaalsed vaatlused.
Visuaalsed vaatlused tehakse kogumiskohas kasvuperioodil piisava sagedusega, et tagada segu vastavus vähemalt artikli 5 lõigetes 2 ja 4 sätestatud loa nõuetele.
Visuaalse vaatluse teinud liikmesriik dokumenteerib selle tulemused.
3. Kasvatatavate kultuuride säilitussegude puhul teeb liikmesriik ise või laseb enda ametliku järelevalve all teha taotluse läbivaatamise ajal katseid, et kontrollida säilitussegu vastavust vähemalt artikli 6 lõigetes 2 ja 3 sätestatud loa nõuetele.
Katsed tehakse kooskõlas hetkel kasutusel olevate rahvusvaheliste meetoditega või selliste meetodite puudumise korral kooskõlas muude asjakohaste meetoditega.
Asjaomane liikmesriik tagab, et katsete tegemiseks vajalikud proovid võetakse homogeensetest partiidest. Liikmesriik tagab, et kohaldatakse direktiivi 66/401/EMÜ artikli 7 lõikes 2 sätestatud eeskirju partii ja sellest võetud proovi massi kohta.
Artikkel 8
Koguseline piirang
Liikmesriigid tagavad, et igal aastal turustatav säilitussegude seemnete kogus ei ole üle 5 % direktiiviga 66/401/EMÜ hõlmatud söödakultuuride seemnesegude kogumassist, mida asjaomane liikmesriik vastaval aastal turustab.
Artikkel 9
Koguseliste piirangute kohaldamine
1. Otsekoristuse teel saadud säilitussegude puhul tagavad liikmesriigid, et tootjad teatavad neile enne iga tootmisperioodi algust säilitussegude seemnekoguse, mille jaoks nad kavatsevad luba taotleda, ning kavandatava kogumiskoha või kavandatavate kogumiskohtade suuruse ja asukoha.
Kasvatatavate kultuuride säilitussegude puhul tagavad liikmesriigid, et tootjad teatavad neile enne iga tootmisperioodi algust säilitussegude seemnekoguse, mille jaoks nad kavatsevad luba taotleda, kavandatava kogumiskoha või kavandatavate kogumiskohtade suuruse ja asukoha ning kavandatava kasvatuskoha või kavandatavate kasvatuskohtade suuruse ja asukoha.
2. Kui lõikes 1 viidatud teadete põhjal ületatakse tõenäoliselt artiklis 8 sätestatud koguseid, määravad liikmesriigid igale asjaomasele tootjale koguse, mida ta võib vastaval tootmisperioodil turustada.
Artikkel 10
Pakendite ja konteinerite pitseerimine
1. Liikmesriigid tagavad, et säilitussegusid turustatakse üksnes suletud ja pitseeritud pakendites ja konteinerites.
2. Et tagada pitseerimine, peab pitseerimissüsteem koosnema vähemalt etiketist või kinnitatud pitserist.
3. Lõikes 1 viidatud pakendid ja konteinerid peavad olema pitseeritud nii, et neid ei saa avada pitseerimissüsteemi kahjustamata või tootja etiketile, pakendile või konteinerile avamisjälgi jätmata.
Artikkel 11
Märgistamine
1. Liikmesriigid tagavad, et säilitussegude pakendid ja konteinerid on varustatud tootja etiketi või trükitud või templiga löödud sildiga, mis sisaldab vähemalt järgmist teavet:
a)
sõnad „ELi eeskirjad ja standardid”;
b)
etiketi paigaldamise eest vastutava isiku nimi ja aadress või tunnusmärk;
c)
koristusmeetod: otsekoristus või kasvatatavad kultuurid;
d)
pitseerimise aasta järgmisel kujul: „pitseeritud …” (aasta);
e)
päritolupiirkond;
f)
lähtepiirkond;
g)
kogumiskoht;
h)
kogumiskoha kasvukohatüüp;
i)
sõnad „söödakultuuride seemne säilitussegu, mis on mõeldud kasutamiseks aladel, mille kasvukohatüüp on sama mis kogumiskohal (v.a biootilised tingimused)”;
j)
partii viitenumber, mille annab etiketi paigaldamise eest vastutav isik;
k)
komponentide (liikide ja vajaduse korral alamliikide) massiprotsent;
l)
deklareeritud neto- või brutomass;
m)
granuleeritud pestitsiidide, puhtimisainete või muude tahkete lisandite kasutamise korral tuleb ära märkida lisandi laad ning ligikaudne seemnekogumi või puhaste seemnete massi ja kogumassi suhe ja
n)
kasvatatavate kultuuride säilitussegude puhul selliste direktiiviga 66/401/EMÜ hõlmatud segu komponentide eriomane idanevus, mis ei vasta kõnealuse direktiivi II lisas sätestatud idanevuse nõuetele.
2. Lõike 1 punkti k puhul piisab sellest, kui märgitakse ära otsekoristuse teel saadud säilitussegude komponendid, nagu on sätestatud artikli 4 lõikes 3.
3. Kui nõutavate eriomaste idanevuste arv on suurem kui viis, piisab lõike 1 punkti n puhul sellest, kui märgitakse ära nõutavate eriomaste idanevuste keskmine.
Artikkel 12
Järelevalve
Liikmesriigid tagavad ametliku järelevalve kaudu käesoleva direktiivi nõuete järgimise.
Artikkel 13
Aruandlus
Liikmesriigid tagavad, et nende territooriumil tegutsevad tootjad teatavad igal tootmisperioodil turustatud säilitussegude kogused.
Liikmesriigid teatavad komisjonile ja teistele liikmesriikidele viimaste nõudmisel nende territooriumil turustatud säilitussegude kogused.
Artikkel 14
Taimede geneetiliste ressurssidega tegelevatest tunnustatud organisatsioonidest teatamine
Liikmesriigid teatavad komisjonile viimase nõudmisel taimede geneetiliste ressurssidega tegelevad asutused või liikmesriikide asjaomased tunnustatud organisatsioonid.
Artikkel 15
Hindamine
Komisjon hindab käesoleva direktiivi rakendamist 31. detsembriks 2014.
Artikkel 16
Ülevõtmine
1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 30. novembriks 2011. Nad edastavad kõnealuste normide teksti ning kõnealuste normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.
Kui liikmesriigid kõnealused normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastu võetavate põhiliste riiklike õigusnormide teksti.
Artikkel 17
Jõustumine
Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Artikkel 18
Adressaadid
Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.
Brüssel, 30. august 2010