РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 6 юли 2010 година
относно мярка C 40/07 (ex N 48/07), приведена в действие от Румъния за ArcelorMittal Tubular Products Roman S.A. (наричано по-рано Petrotub Roman S.A.)
(нотифицирано под номер C(2010) 4492)
(само текстът на румънски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2013/516/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като взе предвид разпоредбите от приложение VII и допълнение А към приложение VII към Протокола за преходните мерки към Договора за присъединяване на Румъния,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочената(ите) по-горе разпоредба(и) (1) и като взе предвид тези мнения,
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
С писмо от 2 февруари 2007 г. Комисията поиска от Румъния да предостави информация относно отписвания на публичен дълг и разсрочване на публичен дълг за Petrotub Roman S.A. (наричано по-нататък „Petrotub“) в контекста на приватизацията му през 2003 г. (след приватизацията дружеството беше преименувано на Mittal Steel Roman, а по-късно - на ArcelorMittal Tubular Products S.A. (2), наричано по-нататък „AM Roman“).
(2)
С писмо от 25 септември 2007 г. Комисията уведоми Румъния, че е решила да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз, (3) по отношение на възможна помощ във връзка с приватизацията на Petrotub. Решението беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (4). Комисията прикани заинтересованите страни да представят мненията си относно мярката.
(3)
Румъния представи мнението си с писмо от 26 ноември 2007 г., регистрирано на същата дата. С писма от 28 януари 2008 г., регистрирани на 29 януари 2008 г., ArcelorMittal (дружеството майка) и AM Roman (въпросното дъщерно дружество) представиха мненията си, които бяха съобщени на Румъния на 12 февруари 2008 г. Румъния отговори с писмо от 11 март 2008 г., регистрирано на същата дата.
(4)
Комисията поиска допълнителна информация с писма от 26 февруари 2009 г., 8 октомври 2009 г. и 29 януари 2010 г. Румъния отговори с писма от 27 април 2009 г., 19 октомври 2009 г. и 3 февруари 2010 г., като всяко от тях беше регистрирано на същата съответна дата.
II. ПРЕДСТАВЯНЕ НА ФАКТИТЕ
1. Дружество
(5)
AM Roman е производител на безшевни стоманени тръби, който се намира в Roman, област в Румъния, която получава подпомагане съгласно член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС (5). Преди приватизацията през 2003 г. дружеството, което тогава се наричаше Petrotub, произвеждаше безшевни стоманени тръби, чието производство се състои от горещо валцувани и студено валцувани стоманени тръби с диаметър между 6 и 620 mm и дебелина на стената между 0,5 и 70 mm. Тези продукти намират различно приложение в енергийните индустрии (петрол, газ, химикали, ядрена и конвенционална енергетика) и в машинната и строителната индустрия. След приватизацията дружеството продължи да извършва дейност на същия продуктов пазар. Понастоящем ArcelorMittal Tubular Products Holding B.V. Rotterdam NLD (от групата ArcerlorMittal) притежава дял от 69,76 % в дружеството (6).
2. Мярка
(6)
На 23 юли 2003 г. румънската агенция за приватизация APAPS (понастоящем AVAS) (7) оповести намерението си да продаде дела си от 70 % в Petrotub. Приватизацията беше осъществена чрез публичен търг. На 28 октомври 2003 г. беше подписано споразумение за продажба с LNM Holdings NV (понастоящем ArcelorMittal) за покупна цена от 6 милиона USD (5,1 милиона EUR (8)).
(7)
В контекста на приватизацията APAPS се съгласи от името на румънската държава да отпише публичен дълг в размер на 22,5 милиона EUR и да разсрочи плащането на останалата част от публичния дълг.
(8)
През 1998 г. Petrotub сключи договор за търговски заем в размер на [30-50] (9) милиона DEM [15-25 милиона EUR] за срок до 2011 г., отпуснат от германската банка за развитие Kreditanstalt für Wiederaufbau (наричана по-нататък „KfW“) за закупуването на нов цех за валцуване от Mannesmann AG. Финансовият пакет от KfW беше обезпечен в различните си сегменти с държавни гаранции, предоставени от Германия и Австрия, и с банкова гаранция от румънската банка Banca Comercială Română (BCR). Германската държавна гаранция беше обезпечена с насрещна гаранция от румънската държава. Румънската насрещна гаранция покриваше 85 % от целия заем от KfW в размер на 30-50 милиона DEM. Румъния взе от Petrotub еднократна такса от [3-7 %].
III. РЕШЕНИЕ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ОФИЦИАЛНА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ
(9)
В решението за откриване на официална процедура по разследване Комисията уведоми Румъния, че основанието за откриване на такава процедура е приложение VII, дял Б относно преструктурирането на стоманодобивната индустрия от Протокола към Договора за присъединяване на Румъния (наричано по-нататък „приложение VII“) и че при липсата на конкретни разпоредби в приложение VII по отношение на правното положение на румънските производители на тръби по време на приватизацията Комисията ще разследва наличието и съвместимостта на държавната помощ за AM Roman на това основание.
(10)
Комисията отбеляза, че покупната цена (5,1 милиона EUR) не покрива загубите, понесени от държавата под формата на отписване на 22,5 милиона EUR публичен дълг, на което румънската агенция за приватизация APAPS се е съгласила в контекста на приватизацията.
(11)
Преди откриването на официалната процедура по разследване Румъния представи доклад от външен консултант (10), за да покаже, че приватизацията при дадените условия е била най-изгодното решение за държавата.
(12)
В доклада се посочва, че приватизацията ще доведе до най-изгодното положение за румънската държава. В таблицата по-долу се прави сравнение между прогнозираните суми, които всяка от публичните институции кредитори трябва да получи при приватизация и при ликвидация (11).
Приватизация
Ликвидация
Фонд за социална сигурност
[…] милиона EUR
[…] милиона EUR
Фонд „Безработица“
[…] милиона EUR
[…] милиона EUR
Здравен фонд
[…] милиона EUR
[…] милиона EUR
APAPS
[…] милиона EUR
(включително продажната цена в размер на 5,1 милиона EUR)
0
Общо за държавата
[4-9] милиона EUR
[19-26] милиона EUR
(13)
Докладът се основаваше на допускането, че в случай на ликвидация ще се задейства гаранцията от 1998 г. и държавата (чрез Министерството на финансите) ще има задължение за оставащата сума от заема от KfW от 1998 г., взет от Petrotub, т.е. за [15-25] милиона EUR. С други думи, при ликвидация държавата в крайна сметка ще получи само [2-9] милиона EUR, което е по-малко от [4-9] милиона EUR, получени при приватизация.
(14)
В решението за откриване на официална процедура по разследване Комисията постави въпроса дали резултатите от сценариите за приватизация и ликвидация е следвало да се оценяват за държавата като цяло, както се предлага в доклада на експертите, или отделно за всеки от публичните кредитори в съответствие със съдебната практика от делото HAMSA (12).
(15)
Комисията inter alia изрази също съмнения, че загубата в размер на [15-25] милиона EUR в резултат от задействането на гаранцията от 1998 г. може да се вземе предвид при прогнозиране на резултата от ликвидацията. В съответствие със съдебната практика от делата HYTASA (13) и Gröditzer (14) следва да се направи разлика между задълженията, които държавата трябва да изпълни като акционер в дружеството, и задълженията, които трябва да изпълни като публичен орган. Следователно очакваните разходи във връзка с действие като публичен орган не могат да се вземат предвид в прогнозирането на разходите, които частен акционер би бил в положение да понесе и ще поиска да понесе. Комисията разглежда факта, че през 1998 г. румънското Министерство на финансите е дало държавна гаранция за Petrotub, като знак, че частен акционер не би бил в позицията да даде такава гаранция. Друг знак за същото е фактът, че гаранцията от 1998 г. е била отпусната при ред и условия, които частен оператор вероятно не би приел.
IV. МНЕНИЯ НА РУМЪНИЯ И НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ
(16)
В мнението си, изпратено на 27 ноември 2007 г., Румъния изтъкна основно факта, че приватизацията на Petrotub през октомври 2003 г. не е включвала предимство за Petrotub или за купувача и следователно операцията не е включвала държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(17)
Румъния подчерта първо, че дружеството Petrotub е било продадено чрез открита, прозрачна и безусловна тръжна процедура - факт, който според румънските органи показва, че Petrotub е продадено на пазарната цена и че купувачът не е получил никакво предимство от покупката. Второ, Румъния смята, че е действала както би действал всеки частен продавач: при избора си между приватизация и ликвидация държавата е избрала най-изгодния сценарий единствено от финансова гледна точка, без да взема предвид нетърговски съображения или съображения, свързани с политиката, каквито по същество са характерни за действията на публичен орган.
(18)
По отношение на втория аргумент Румъния показа, че съгласно националното право от агенцията за приватизация AVAS е било поискано и тя е била оправомощена да прогнозира и сравни общите резултати при приватизация и при ликвидация, като се позовава на държавния бюджет като цяло. С други думи, агенцията за приватизация избира сценария, който е най-изгоден за държавния бюджет като цяло, както би направил един голям холдинг, включващ няколко кредитори. От тази гледна точка, противно на мненията на Комисията, държавата не е можела и не е прогнозирала резултатите от приватизация и от ликвидация отделно за всеки засегнат публичен орган.
(19)
В допълнение, при прогнозирането на резултатите от ликвидацията държавата е имала право да вземе предвид загубата, свързана със задействането на гаранцията от 1998 г., тъй като при дадените условия такава гаранция би била отпусната на Petrotub и от частен инвеститор. При отпускането на гаранцията дружеството не е било в затруднено положение и рисковата премия, платена от Petrotub за гаранцията, е разумна сума за гаранция за акционер, дадена в полза на дружество, което по онова време е било в добро състояние.
(20)
Освен това гаранцията от 1998 г. трябва да се оценява от гледна точка на съответните правила за държавна помощ в сила по онова време. Съобщението на Комисията относно гаранциите за краткосрочни експортни кредити, приложимо по онова време, изключва гаранциите за дългосрочни експортни кредити от обхвата на разглеждането съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС (тогава член 87, параграф 1 от ДЕО) (15). Румъния подчерта също, че през 1998 г., когато е била предоставена гаранцията, Petrotub е бил производител на тръби и като такъв не е попадал в обхвата на определението на ЕОВС за стомана, нито в обхвата на разпоредбите на Протокол 2 за стоманени продукти от ЕОВС в Европейското споразумение.
(21)
AM Roman и неговото дружество майка ArcelorMittal подкрепиха напълно аргументите на Румъния. Дружествата подчертаха също, че съгласно приложимото по онова време румънско законодателство и съгласно правилата за държавна помощ в Европейското споразумение държавната гаранция, дадена в полза на Petrotub през 1998 г., не е включвала държавна помощ. В допълнение, гаранцията от 1998 г. представлява ясно изискуемо търговско задължение, поето от държавата като мажоритарен акционер във въпросното дружество, и следователно може да се включи в прогнозирането на разходите за ликвидация. ArcelorMittal подчерта също, че е платило пазарна цена за придобиването на Petrotub и следователно всякакво възможно предимство в резултат от приватизацията, quod non, би било за държавата в качеството ѝ на продавач.
V. ОЦЕНКА
1. Приложимо право и правомощия на Комисията
(22)
При тази процедура се разглеждат събития, които са се случили преди присъединяването на Румъния към Европейския съюз (1 януари 2007 г.). Petrotub е било приватизирано през октомври 2003 г. Също така през 1998 г. румънската държава е предоставила гаранция в полза на Petrotub във връзка със заем в размер на [30-50] милиона DEM от KfW за закупуването на нов цех за валцуване. Гаранцията от 1998 г. е свързана с приватизацията от 2003 г. дотолкова, доколкото Румъния изтъкна, че разходите ѝ при ликвидация трябва да се вземат предвид в оценката на приватизацията от 2003 г. съгласно критерия за оператор в условията на пазарна икономика.
(23)
По принцип членове 107 и 108 от ДФЕС не се прилагат за мерки, предоставени преди присъединяването и неприложими след него (16). Чрез дерогация от това общо правило и следователно в изключителни случаи Комисията има правомощието да разгледа държавна помощ, предоставена от Румъния в контекста на преструктурирането на стоманодобивната индустрия преди присъединяването въз основа на приложение VII към Договора за присъединяване на Румъния (17).
(24)
Приложение VII съдържа разпоредби, които дават възможност на Румъния да завърши преструктурирането на стоманодобивната си индустрия, както е започнато преди присъединяването. Преструктурирането на румънския стоманодобивен сектор преди присъединяването се извършваше въз основа на Протокол 2 относно стоманата в ЕОВС, приложен към Европейското споразумение (наричан по-нататък „Протокол 2“), удължен с Допълнителния протокол, подписан на 23 октомври 2002 г. (наричан по-нататък „Допълнителния протокол“).
(25)
По силата на Протокол 2 Румъния получи „гратисен период“ от 5 години, от 1993 г. до края на 1998 г., за преструктурирането на стоманодобивната си индустрия предвид присъединяването. „Гратисният период“ беше удължен до края на 2004 г. с Допълнителен протокол, одобрен с Решение на Съвета от 29 юли 2002 г. и подписан на 23 октомври 2002 г. По време на целия „гратисен период“ вследствие на удължаването, т.е от 1993 г. до края на 2004 г., Румъния можеше да предоставя помощ за преструктуриране на стоманодобивния сектор съгласно реда и условията, произтичащи от Протокол 2 (както е удължен с Допълнителния протокол), и въз основа на национална програма за преструктуриране (наричана по-нататък „НПП“), която беше одобрена от Общността. Румънската НПП беше одобрена от Съвета на 18 юли 2005 г. (18)
(26)
Приложение VII е „защитен механизъм“, чрез който Комисията може да наблюдава след 1 януари 2007 г. (датата на присъединяване) помощта, предоставена от Румъния на стоманодобивния сектор преди присъединяването, въз основа на Протокол 2 (удължен с Допълнителния протокол) и НПП. Освен това приложение VII дава право на Комисията да възстановява помощ, предоставена в нарушение на Протокол 2 и на НПП. В съответствие с това приложение VII е lex specialis, който позволява при изключителни обстоятелства и чрез дерогация от общия режим наблюдение и преглед с обратна сила на държавната помощ, предоставена от Румъния на румънската стоманодобивна индустрия преди присъединяването. В неотдавнашни решения във връзка с предприсъединителна помощ, предоставена на полски стоманодобивни дружества, (19) Общият съд потвърди характера на lex specialis на Протокол 8 към Договора за присъединяване на Полша, който съдържа разпоредби, които са еквивалентни на тези в приложение VII.
(27)
В контекста на тази процедура Комисията трябва да оцени дали изключителното правомощие за извършването на контрол с обратна сила, описано в съображения 23-26 по-горе, обхваща и мерките, предоставени от Румъния на производителите на тръби преди присъединяването. За тази цел правните основания, приложими в този случай, т.е. приложение VII във връзка с Протокол 2 и Допълнителния протокол, трябва да се тълкуват с цел да се определи дали техните разпоредби обхващат мерките, предоставени на румънските производители на тръби преди присъединяването.
(28)
Общопризнат правен принцип е, че разпоредбите на lex specialis, което представлява дерогация от общия режим, трябва да се тълкуват стриктно. Стриктното тълкуване на горепосочените правни основания (вж. съображения 29-43 по-долу) води до извода, че изключителното правомощие на Комисията да извършва контрол с обратна сила е ограничено до (потенциална) предприсъединителна помощ, предоставена на производителите от ЕОВС, което изключва (потенциална) помощ за производителите на тръби.
(29)
Параграфи 12 и 17 от приложение VII определят правомощията на Комисията да осъществява наблюдение и контрол с обратна сила по отношение на предприсъединителната помощ за румънската стоманодобивна индустрия. Параграф 12 оправомощава Комисията и Съвета да наблюдават изпълнението на румънската НПП преди и след присъединяването, до 2009 г. Параграф 17 оправомощава Комисията да нареди възстановяването на държавна помощ, предоставена в нарушение на параграфи 1-3 от приложение VII (както е посочено в съображения 30-32 по-долу).
(30)
Параграф 1 от приложение VII гласи, че държавната помощ, предоставена от Румъния за преструктурирането на „конкретно определени сектори от румънската стоманодобивна индустрия“ за периода 1993-2004 г., се счита за съвместима с общия пазар, при условие че „[…]срокът, по член 9, параграф 4 от Протокол 2 за продуктите на ЕОВС към Европейското споразумение […], се удължава до 31 декември 2005 г.“; сроковете и условията, предвидени в НПП, се спазват; не се отпуска или изплаща допълнителна държавна помощ на бенефициерите на НПП след 1 януари 2005 г.; и „не е изплатена никаква държавна помощ на румънския стоманодобивен сектор след 31 декември 2004 г.“ Той гласи също, че „За целите на тези разпоредби и Допълнение А, под държавна помощ за преструктуриране се разбира всяка мярка, отнасяща се до стоманодобивните предприятия, която представлява държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 на Договора за ЕО и която не може да се счита за съвместима с общия пазар в съответствие с общите правила, приложими в Общността.“
(31)
В параграф 2 от приложение VII се предвижда, че само дружествата, изброени като бенефициери в НПП (изброени също в допълнение А към приложение VII), имат право да получават държавна помощ през периода 1993-2004 г.
(32)
В параграф 6 от приложение VII се предвижда, че дружествата, които не са включени в списъка на „предприятията бенефициери“ в НПП, „не получават държавна помощ за преструктуриране или каквато и да е друга помощ“ и съответно от тях не се изисква да намалят своя производствен капацитет.
(33)
В първа алинея на параграф 1 от приложение VII изрично се посочва член 9, параграф 4 от Протокол 2, удължен с Допълнителния протокол, подписан на 23 октомври 2002 г. Протокол 2 се прилагаше единствено за стоманени продукти от ЕОВС, като стоманените продукти от ЕОВС дори се изброяват в приложение. Приложението възпроизвежда списъка с продукти от ЕОВС, съдържащ се в приложение I към Договора за ЕОВС, където определението на „стоманени продукти от ЕОВС“ изрично изключва стоманени тръби („тръби (безшевни или заварени) […] полирани пръти и железни отливки (тръби и фитинги, и други железни отливки)“).
(34)
Договорът за ЕОВС изтече на 23 юли 2002 г. Считано от тази дата, държавната помощ за стоманодобивната индустрия беше обхваната от общия режим на ЕО. Поради това беше решено да се разшири определението на европейския стоманодобивен сектор, така че производителите на тръби да бъдат включени в него. Това беше кодифицирано в член 27 и приложение Б към Многосекторната рамка за регионална помощ за големи инвестиционни проекти (20), съгласно която стоманодобивният сектор на ЕС включва безшевни тръби и големи заварени тръби (с диаметър, по-голям от 406,4 mm). Това разширено определение на стоманодобивния сектор беше въведено по-късно в приложение I към Насоките за националната регионална помощ за 2007-2013 г. (21) и в точка 29 от член 2 от Общия регламент за групово освобождаване (22).
(35)
При все това, нито Протокол 2, нито Допълнителният протокол бяха изрично изменени, за да се включи това разширено определение на стоманодобивния сектор на ЕС, включващо производителите на тръби. Протокол 2 изтече на 31 декември 1997 г. Допълнителният протокол удължи валидността на Протокол 2 от 1 януари 1998 г. с още 8 години или до датата на присъединяване на Румъния (което настъпи първо). Допълнителният протокол се отнася за „стоманените продукти“ като цяло, но обхватът на неговото прилагане е специално свързан с член 9, параграф 4 от Протокол 2, който обхваща единствено стоманените продукти от ЕОВС. По-специално, съгласно член 2 от Допълнителния протокол условие за удължаването на Протокол 2 беше Румъния да предостави на Комисията НПП и планове за преструктуриране на дружествата за бенефициерите на НПП, които отговарят на „изискванията, предвидени в член 9, параграф 4 от Протокол 2 към Европейското споразумение и които са оценени и приети от националния ѝ орган за държавните помощи (Съвет за конкуренция)“.
(36)
Следва да се направи заключението, че параграф 17 от приложение VII, както се тълкува в контекста на параграфи 1, 2 и 6 от приложение VII, заедно с Протокол 2 и Допълнителния протокол, не дава на Комисията правомощие да контролира помощта, предоставена на румънските производители на тръби преди присъединяването, по-специално през периода 1993-2004 г.
(37)
В допълнение към правното тълкуване на обхвата на приложимите правни основания (т.е. приложение VII, Протокол 2 и Допълнителния протокол - вж. съображения 29-36 по-горе), Комисията проучи и въпроса дали правилата за прилагане на разпоредбите за държавната помощ в Европейското споразумение и Протокол 2, както са приети от Общността и Румъния през 2001 г. (наричани по-нататък „правилата за прилагане“ (23)), са уместни за определянето на обхвата на правомощието на Комисията да извършва контрол с обратна сила по отношение на (потенциална) предприсъединителна помощ, предоставена на румънски производители на тръби.
(38)
По принцип правилата за прилагане съдържат процедурни правила, които следва да се разграничават от материалноправните разпоредби за държавната помощ в Европейското споразумение и Протокол 2. Трябва да се отбележи обаче, че правилата за прилагане също така съдържат специфични разпоредби относно критериите за оценяване на съвместимостта на помощта съответно с Европейското споразумение и Протокол 2.
(39)
Първото изречение от член 2, параграф 1 от правилата за прилагане гласи: „Оценката на съвместимостта на отделните държавни помощи и програми с Европейското споразумение, както е предвидено в член 1 от настоящите правила, се извършва въз основа на критерии, произтичащи от прилагането на правилата на член 87 от Договора за създаване на Европейската общност, включително настоящото и бъдещото вторично законодателство, рамки, насоки и други приложими административни актове, приведени в действие в Общността, и съдебната практика на Първоинстанционния съд и Съда на Европейските общности, както и всяко друго решение, взето от Съвета за асоцииране съгласно член 4, параграф 3.“ С това изречение се установява общият принцип, че материалноправните критерии за оценяване на съвместимостта на държавната помощ като цяло с Европейското споразумение са „променливи“ в смисъл, че в тях се включват промените/развитието в правото и съдебната практика на ЕС с течение на времето.
(40)
Второто изречение от член 2, параграф 1 се отнася по-специално до критериите за съвместимост, посочени в Протокол 2: „Дотолкова доколкото помощи или програми за помощ са предназначени за продукти, обхванати от Протокол 2 към Европейското споразумение, първото изречение на този параграф се прилага изцяло с изключение на това, че оценката не може да се извършва въз основа на критерии, произтичащи от прилагането на правилата на член 87 от Договора за създаване на Европейската общност, а въз основа на критерии, произтичащи от прилагането на правилата за държавната помощ от Договора за създаване на Европейската общност за въглища и стомана.“ Трябва да се отбележи, че формулировката на това изречение ясно показва, че за разлика от положението при общата помощ, обхваната от първото изречение на член 2, параграф 1 (вж. съображение 41 по-горе), за целите на помощта, обхваната от Протокол 2, критериите за съвместимост се развиват чрез позоваване на Договора за ЕОВС. Не са дадени специфични указания относно развитието на критериите за съвместимост след изтичането на Договора за ЕОВС през 2002 г.
(41)
Член 2, параграфи 2 и 3 от правилата за прилагане определят механизма, чрез който промените в критериите за съвместимост на ЕС следва да бъдат въведени в Румъния. По-специално, Румъния се уведомява за всички промени в общностните критерии за съвместимост, които не са публикувани и „когато такива промени не срещнат възражение от страна на Румъния в срок от три месеца от датата на получаване на официалната информация за тях, те стават критерии за съвместимост, както е предвидено в параграф 1 от настоящия член. Когато такива промени срещнат възражение от страна на Румъния и предвид сближаването на законодателството, както е предвидено в Европейското споразумение, се провеждат консултации в съответствие с членове 7 и 8 от настоящите правила.“
(42)
При все че Румъния не възрази в срок от три месеца срещу промяната, направена през 2002 г. в определението на Общността за стоманодобивна индустрия, с която бяха включени производителите на тръби, тези промени в общностното право не биха могли да се прилагат по отношение на мерки, които попадат извън обхвата на Европейското споразумение, т.е. онези, които не са били обхванати от Договора за ЕОВС. Освен това приложение VII представлява lex specialis и поради това за определяне на обхвата на неговото прилагане Комисията не може да използва разширяването на определението на стоманодобивния сектор на ЕС след изтичането на Договора за ЕОВС. Ето защо трябва да се заключи, че трябва да се прави ясно разграничение между „променливата“ същност на приложимото право към държавната помощ за стоманодобивния сектор в Румъния преди присъединяването съгласно Европейското споразумение, от една страна, и необходимото строго тълкуване на обхвата на правомощието на Комисията да извършва контрол с обратна сила, произтичащ от приложение VII, Протокол 2 и Допълнителния протокол, от друга страна.
VI. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(43)
Въз основа на предходните съображения (вж. по-специално съображения 36 и 42 по-горе) Комисията прави заключението, че няма правомощието да извършва преглед на мерките в полза на румънските производители на тръби преди присъединяването и по-специално през периода 1993-2004 г. въз основа на приложение VII. Настоящата процедура се закрива с оглед на факта, че Комисията няма правомощието да оценява мерките, обхванати от настоящата процедура.
РЕШИ:
Член 1
Официалната процедура по разследване, определена в член 108, параграф 2 от ДФЕС, която беше открита с писмо от 25 септември 2007 г., адресирано до Румъния, се закрива с оглед на факта, че Комисията няма правомощието съгласно разпоредбите на приложение VII, дял Б към Договора за присъединяване на Румъния да извършва преглед на мерките, предоставени от Румъния в контекста на приватизацията на Petrotub Roman S.A през 2003 г.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Румъния.
Съставено в Брюксел на 6 юли 2010 година.
KOMISJONI OTSUS,
6. juuli 2010,
meetme C 40/07 (ex NN 48/07) kohta, mida Rumeenia on kohaldanud ettevõtja ArcelorMittal Tubular Products Roman S.A. (varem Petrotub Roman S.A.) suhtes
(teatavaks tehtud numbri K(2010) 4492 all)
(Ainult rumeeniakeelne tekst on autentne)
(EMPs kohaldatav tekst)
(2013/516/EL)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 108 lõike 2 esimest lõiku,
võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, eriti selle artikli 62 lõike 1 punkti a,
võttes arvesse Rumeenia ühinemislepingu üleminekumeetmete protokolli VII lisa sätteid ja nimetatud lisa A liidet,
olles kutsunud huvitatud isikuid üles esitama oma märkusi vastavalt eespool osutatud sätetele (1) ja võttes nende märkusi arvesse
ning arvestades järgmist:
I. MENETLUS
(1)
Komisjon palus 2. veebruari 2007. aasta kirjaga esitada Rumeenial teavet riigi antud võlgade sissenõudmisest loobumise ja ettevõtjale Petrotub Roman S.A. (edaspidi „Petrotub”) riigi antud võla ümberkorraldamise kohta 2003. aasta erastamise raames (pärast erastamist hakkas ettevõtja kandma nime Mittal Steel Roman ja seejärel ArcelorMittal Tubular Products S.A (2). (edaspidi „AM Roman”)).
(2)
Komisjon teavitas 25. septembri 2007. aasta kirjaga Rumeeniat oma otsusest algatada Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõikega 2 (3) ette nähtud menetlus seoses võimaliku abi andmisega ettevõtja Petrotub erastamise käigus. Otsus avaldati Euroopa Liidu Teatajas (4). Komisjon kutsus huvitatud isikuid esitama märkusi meetme kohta.
(3)
Rumeenia esitas oma märkused 26. novembri 2007. aasta kirjas, mis registreeriti samal kuupäeval. Ettevõtja ArcelorMittal (emaettevõtja) ja ettevõtja AM Roman (asjaomane tütarettevõtja) esitasid 28. jaanuari kirjades (registreeritud 29. jaanuaril 2008) oma märkused, mis edastati Rumeeniale 12. veebruaril 2008. Rumeenia vastas 11. märtsi 2008. aasta kirjas, mis registreeriti samal kuupäeval.
(4)
Komisjon küsis täiendavat teavet 26. veebruari 2009. aasta, 8. oktoobri 2009. aasta ja 29. jaanuari 2010. aasta kirjades. Rumeenia vastas 27. aprilli 2009. aasta, 19. oktoobri 2009. aasta ja 3. veebruari 2010. aasta kirjades, mis registreeriti samadel kuupäevadel.
II. ASJAOLUDE KIRJELDUS
1. Ettevõtja
(5)
Ettevõtja AM Roman on Romanis, (5) ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti a alusel abi saavas piirkonnas asuv õmblusteta terastorude tootja. Enne 2003. aasta erastamist oli ettevõtja - mis siis kandis nime Petrotub - õmblusteta terastorude tootja, kelle toodang koosnes kuumvaltsitud ja külmvaltsitud terastorudest, mille läbimõõt oli 6-620 mm ja seina paksus 0,5-70 mm. Neil toodetel on erinev kasutusotstarve energiatööstuses (nafta, gaas, kemikaalid, tuuma- ja traditsiooniline energia) ning masina- ja ehitustööstuses. Pärast erastamist jätkas ettevõtja tegevust samal tooteturul. Praegu kuulub 69,76 % ettevõtja aktsiatest ettevõtjale ArcelorMittal Tubular Products Holding B.V. Rotterdam NLD (ArcerlorMittal kontserni liige) (6).
2. Kõnealune meede
(6)
Rumeenia erastamisagentuur APAPS (nüüd AVAS) (7) avalikustas 23. juulil 2003. aastal oma kavatsuse müüa 70% osalus ettevõtjas Petrotub. Erastamine toimus avaliku pakkumise teel. 28. oktoobril 2003. aastal allkirjastati müügileping ettevõtjaga LNM Holdings NV (nüüd ArcelorMittal) ning ostuhind oli 6 miljonit USA dollarit (5,1 miljonit eurot (8)).
(7)
Erastamise raames nõustus erastamisagentuur APAPS Rumeenia riigi nimel kandma maha riigi antud võla kogusummas 22,5 miljonit eurot ning korraldama ümber riigi antud ülejäänud võla.
(8)
1998. aastal oli ettevõtja Petrotub võtnud Saksamaa arengupangalt Kreditanstalt für Wiederaufbau (edaspidi „KfW”) kuni 2011. aastani ärilaenu summas [30-50] (9) miljonit Saksa marka [15-25 miljonit eurot], et osta ettevõtjalt Mannesmann AG uus tehas. Arengupanga KfW rahastamispakett tagati erinevates segmentides riigigarantiidega, mille andsid Saksamaa ja Austria, ning Rumeenia panga Banca Comercială Română (BCR) antud pangagarantiiga. Saksamaa riigigarantiile andis edasigarantii katte Rumeenia riik. Rumeenia antud edasigarantii kate hõlmas 85% arengupanga KfW 30-50 miljoni Saksa marga suurusest kogulaenust. Rumeenia võttis ettevõtjalt Petrotub ühekordset tasu [3-7%].
III. MENETLUSE ALGATAMISE OTSUS
(9)
Menetluse algatamise otsuses andis komisjon Rumeeniale teada, et ametliku uurimismenetluse algatamise alus oli Rumeenia ühinemislepingu protokolli VII lisa B osa, mis käsitleb terasesektori restruktureerimist (edaspidi „VII lisa”), ning et kuna VII lisas puuduvad erisätted Rumeenia torutootjate õigusliku olukorra kohta erastamise ajal, siis kavatseb komisjon uurida sellele tuginedes ettevõtjale AM Roman suunatud riigiabi olemasolu ja kokkusobivust siseturuga.
(10)
Komisjon märkis, et ostuhind (5,1 miljonit eurot) ei katnud kahju, mida riik kandis, kui loobus 22,5 miljoni euro suurusest võlast, millega Rumeenia erastamisagentuur APAPS oli erastamise käigus nõustunud.
(11)
Enne ametliku uurimismenetluse alustamist oli Rumeenia esitanud väliskonsultandi koostatud aruande (10) eesmärgiga näidata, et erastamine antud tingimustel oli olnud riigi jaoks kõige kasulikum lahendus.
(12)
Aruandes kinnitati, et erastamisega saavutati Rumeenia riigi jaoks kõige kasulikum olukord. Allpool esitatud tabelis võrreldakse summasid, mida iga võlausaldajast avalik-õiguslik asutus saaks erastamise ja likvideerimise stsenaariumide alusel (11).
Erastamine
Likvideerimine
Sotsiaalkindlustusfond
[…] miljonit eurot
[…] miljonit eurot
Töötusfond
[…] miljonit eurot
[…] miljonit eurot
Haigekassa
[…] miljonit eurot
[…] miljonit eurot
APAPS
[…] miljonit eurot
(sealhulgas müügihind 5,1 miljonit eurot)
0
Riik kokku
[4-9] miljonit eurot
[19-26] miljonit eurot
(13)
Aruanne põhines eeldusel, et likvideerimise korral oleks kasutusele võetud 1998. aasta garantii ning riik oleks (rahandusministeeriumi kaudu) pidanud tasuma tagasimaksmata osa laenust, mille ettevõtja Petrotub võttis 1998. aastal arengupangalt KfW, st [15-25] miljonit eurot. Teisisõnu oleks riik likvideerimisstsenaariumi korral saanud lõpuks kõigest [2-9] miljonit eurot, mis on väiksem summa võrreldes erastamise kaudu saadud [4-9] miljoni euro suuruse kogusummaga.
(14)
Komisjon seadis algatamisotsuses kahtluse alla, kas erastamis- ja likvideerimisstsenaariumide tulemusi oleks pidanud vaatlema riigi kui terviku seisukohast või - nagu eksperdiaruandes soovitatud - eraldi iga avalik-õigusliku võlausaldaja puhul kooskõlas kohtuasjas HAMSA (12) sedastatuga.
(15)
Muu hulgas kahtles komisjon ka selles, kas [15-25] miljoni euro kaotamist 1998. aastal antud garantii kasutamise tulemusel oli võimalik arvesse võtta likvideerimisstsenaariumi tulemuste hindamisel. Kooskõlas kohtuasjadega HYTASA (13) ja Gröditzer (14) tuleb eristada ühelt poolt kohustusi, mille riik peab täitma ettevõtja aktsionärina, ja teiselt poolt kohustusi, mida ta peab täitma riigiasutusena. Sellest tuleneb, et riigiasutuse toiminguga kaasnevaid kulusid ei saa võtta arvesse selliste kulude hindamisel, mida eraõiguslik aktsionär oleks pidanud kandma või soovinud kanda. Komisjon leiab, et asjaolu, et Rumeenia rahandusministeerium väljastas 1998. aastal riigigarantii, näitab, et eraõiguslik aktsionär ei oleks sellist garantiid suutnud anda. Teine näitaja sellega seoses on asjaolu, et 1998. aasta garantii anti sellistel tingimustel, millega eraõiguslik ettevõtja ei oleks ehk nõustunud.
IV. RUMEENIA JA HUVITATUD ISIKUTE MÄRKUSED
(16)
Rumeenia väitis oma 27. novembril 2007. aastal esitatud materjalides peamiselt seda, et ettevõtja Petrotub erastamisega 2003. aasta oktoobris ei olnud antud eelist nimetatud ettevõtjale või ostjale ning seega ei sisaldanud tehing riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.
(17)
Esiteks rõhutas Rumeenia seda, et ettevõtja Petrotub müüdi avatud, läbipaistva ja tingimusteta hankemenetluse kaudu - Rumeenia ametiasutuste arvates näitas see asjaolu, et ettevõtja Petrotub müüdi turuhinnaga ja et ostja ei saanud ostust mingit eelist. Teiseks leidis Rumeenia, et oli toiminud nii, nagu oleks seda teinud mis tahes eraõiguslik müüja: erastamis- ja likvideerimisstsenaariumide vahel valides valis riik stsenaariumi, mis oli kõige kasulikum vaid finantsnäitajate poolest, võtmata arvesse selliseid mitteärilisi või poliitilisi kaalutlusi, mida avalik-õiguslik asutus oma ülesannete teostamisel arvestaks.
(18)
Teise argumendiga seoses näitas Rumeenia, et siseriikliku õiguse kohaselt pidi erastamisagentuur AVAS hindama ja võrdlema erastamise ja likvideerimise üldiseid tulemusi riigieelarve kui terviku seisukohast ning tal oli õigus seda teha. Teisisõnu valib erastamisagentuur stsenaariumi, mis on kõige kasulikum riigieelarvele tervikuna, nagu teeks ka mitmest võlausaldajast koosnev suur valdusettevõtja. Sellest vaatenurgast - ja vastupidiselt komisjoni seisukohtadele - ei saanud riik hinnata (ega pidanud seda ka tegema) erastamise ja likvideerimisi tulemusi eraldi iga asjaomase avalik-õigusliku asutuse puhul.
(19)
Peale selle oli likvideerimise tulemusi hinnates riigil õigus võtta arvesse 1998. aasta garantii kasutamisega seotud kahju, sest asjaomastel tingimustel oleks sellise garantii andnud ettevõtjale Petrotub ka eraõiguslik investor. Ettevõtja ei olnud garantii andmise ajal raskustes ning ettevõtjale Petrotub garantii eest nõutud riskipreemia oli asjakohane hüvitis aktsionäri garantii eest, mis anti tol ajal heas seisus olevale ettevõtjale.
(20)
Lisaks tuleb 1998. aasta garantiid hinnata tol ajal kehtinud asjaomastest riigiabi eeskirjadest lähtuvalt. Tol ajal kehtinud komisjoni teatisega (lühiajaliste ekspordikrediidigarantiide kohta) jäeti pikaajalised ekspordikrediidigarantiid ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 (siis EÜ asutamislepingu artikli 87 lõige 1) reguleerimisalast välja (15). Samuti rõhutas Rumeenia, et 1998. aastal, mil garantii anti, oli ettevõtja Petrotub torutootja ning ei olnud seega hõlmatud ESTÜ terasemääratlusega või Euroopa lepingu protokolli nr 2 (ESTÜ terasesektori kohta) sätetega.
(21)
Ettevõtja AM Roman ja tema emaettevõtja ArcelorMittal nõustusid Rumeenia argumentidega täielikult. Lisaks rõhutasid ettevõtjad, et tol ajal kohaldatud Rumeenia õigusaktide ja Euroopa lepingu riigiabieeskirjade kohaselt ei hõlmanud 1998. aastal ettevõtjale Petrotub antud riigigarantii riigiabi. Peale selle kujutas 1998. aasta garantii endast selget jõustatavat ärikohustust, mille riik võttis asjaomase ettevõtja enamusaktsionärina, ning sellepärast võib seda kasutada likvideerimiskulude prognoosimisel. Ettevõtja ArcelorMittal rõhutas ka seda, et ta oli ettevõtja Petrotub soetamise eest maksnud turuhinda, ning seega oleks mis tahes erastamisest tuleneda võinud eelis - mida küll ei esinenud - jäänud igal juhul riigile kui müüjale.
V. HINNANG
1. Kohaldatav õigus ja komisjoni pädevus
(22)
Kõnealune menetlus hõlmab sündmusi, mis leidsid aset enne Rumeenia ühinemist Euroopa Liiduga (1. jaanuar 2007). Ettevõtja Petrotub erastati 2003. aasta oktoobris. Lisaks oli Rumeenia riik andnud 1998. aastal ettevõtjale Petrotub garantii seoses [30-50] miljoni Saksa marga suuruse laenuga arengupangast KfW, mis oli mõeldud uue tehase ostmiseks. 1998. aasta garantii on Rumeenia ametiasutuste sõnul seotud 2003. aasta erastamisega sel määral, et likvideerimise korral tuleb garantiiga kaasnevaid kulusid võtta arvesse juhul, kui hinnatakse 2003. aasta erastamistehingut turumajandusliku investori põhimõttest lähtuvalt.
(23)
Üldiselt ei kohaldata ELi toimimise lepingu artikleid 107-108 meetmete suhtes, mille võtmist võimaldati enne ühinemist ja mida pärast ühinemist enam ei anta (16). Erandina sellest üldisest reeglist - ja seega erandkorras - on komisjonil pädevus vaadata läbi Rumeenia poolt enne ühinemist antud riigiabi riigi terasetööstuse restruktureerimise kontekstis, tuginedes Rumeenia ühinemislepingu VII lisale (17).
(24)
VII lisa sisaldab sätteid, millega lubatakse Rumeenial viia lõpule oma terasetööstuse restruktureerimine, nagu sellega alustati enne ühinemist. Rumeenia terasesektori ühinemiseelne restruktureerimine toimus Euroopa lepingule lisatud ESTÜ terasetööstust käsitleva protokolli nr 2 (edaspidi „protokoll nr 2”) alusel, nagu seda on pikendatud 23. oktoobril 2002. aastal allkirjastatud lisaprotokolliga (edaspidi „lisaprotokoll”).
(25)
Protokolliga nr 2 anti Rumeeniale ajapikendust viieks aastaks (alates 1993. aastast kuni 1998. aasta lõpuni), et restruktureerida oma ESTÜ terasetööstus liiduga ühinemist silmas pidades. Lisaprotokolliga, mille nõukogu kiitis heaks 29. juulil 2002. aastal ja allkirjastas 23. oktoobril 2002. aastal, anti Rumeeniale täiendavat ajapikendust kuni 2004. aasta lõpuni. Kogu antud ajapikenduse jooksul, st alates 1993. aastast kuni 2004. aasta lõpuni, oli Rumeenial lubatud anda restruktureerimisabi terasesektorile protokollist nr 2 (nagu seda oli pikendatud lisaprotokolliga) tulenevatel tingimustel ning ühendusega kokku lepitud riikliku restruktureerimiskava alusel. Nõukogu kiitis Rumeenia riikliku restruktureerimiskava heaks 18. juulil 2005. aastal (18).
(26)
VII lisa kujutab endast kaitsemehhanismi, mis võimaldab komisjonil teostada pärast 1. jaanuarit 2007 (ühinemiskuupäev) järelevalvet abi üle, mille Rumeenia on andnud enne ühinemist terasesektorile protokolli nr 2 (lisaprotokolliga pikendatud kujul) ja riikliku restruktureerimiskava alusel. Peale selle antakse VII lisaga komisjonile õigus nõuda tagasi antud abi, mis on protokolliga nr 2 ja riikliku rekonstrueerimiskavaga vastuolus. Seega on VII lisa näol tegemist erinormiga, millega lubatakse Rumeenial erandkorras ja erandina üldisest korrast teostada tagasiulatuvalt järelevalvet oma terasetööstusele enne liiduga ühinemist antud riigiabi üle ja seda riigiabi läbi vaadata. Hiljutistes kohtuotsustes enne ühinemist Poola teraseettevõtjatele antud riigiabi kohta (19) kinnitas Üldkohus, et Poola ühinemislepingu protokoll nr 8, mis sisaldab samaväärseid sätteid VII lisa sätetega, on erinorm.
(27)
Kõnealuse menetluse raames peab komisjon hindama, kas põhjendustes 23-26 kirjeldatud erakorraline tagasiulatuv kontrollipädevus hõlmab ka meetmeid, mille võtmist võimaldas Rumeenia torutootjatele enne ühinemist. Selleks tuleb kõnealuse juhtumi puhul tõlgendada kohaldatavat õiguslikku alust - mis koosneb VII lisast koostoimes protokolli nr 2 ja lisaprotokolliga - eesmärgiga kindlaks teha, kas selle sätted hõlmavad Rumeenia poolt enne ühinemist torutootjatele võimaldatud meetmeid.
(28)
On üldtunnustatud õiguspõhimõte, et üldisest korrast kõrvale kalduvaid erinormi sätteid tuleb tõlgendada kitsas tähenduses. Eespool nimetatud õigusliku aluse kitsas tähenduses tõlgendamise (vt põhjendused 29-43) tulemusel võib järeldada, et komisjoni erakorraline tagasiulatuv kontrollipädevus on piiratud (võimaliku) ühinemiseelse abiga ESTÜ tootjatele, seega jääb (võimalik) torutootjatele antud abi selle pädevuse alt välja.
(29)
VII lisa punktides 12 ja 17 sätestatakse komisjoni järelevalvepädevus ja tagasiulatuv kontrollipädevus seoses ühinemiseelse abiga Rumeenia terasetööstusele. Punktiga 12 antakse komisjonile ja nõukogule õigus teostada järelevalvet Rumeenia riikliku restruktureerimiskava rakendamise üle enne ja pärast ühinemist kuni 2009. aastani. Punktiga 17 antakse komisjonile õigus nõuda VII lisa punktidega 1-3 vastuolus antud riigiabi tagasinõudmist (nagu on märgitud põhjendustes 30-32).
(30)
VII lisa punktis 1 sätestatakse, et Rumeenia poolt teatavatele Rumeenia terasetööstuse osadele restruktureerimiseks antud riigiabi loetakse siseturuga kokkusobivaks järgmistel tingimusel: „Euroopa lepingu ESTÜ tooteid käsitleva protokolli nr 2 artikli 9 lõikes 4 ettenähtud tähtaega on pikendatud kuni 31. detsembrini 2005”, järgitud on riiklikus restruktureerimiskavas sätestatud tingimusi, riiklikust restruktureerimiskavast abi saajatele ei määrata ega maksta täiendavat riigiabi pärast 1. jaanuari 2005 ning „pärast 31. detsembrit 2004 ei määrata ega maksta Rumeenia terasesektori restruktureerimiseks mingit riigiabi”. Lisaks sätestatakse nimetatud punktis järgmine: „Käesolevates sätetes ja A liites tähendab restruktureerimiseks antav riigiabi igasugust teraseettevõtjate suhtes võetud meedet, mis on EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses riigiabi ja mida ei saa ühenduses kohaldatud tavanormide kohaselt pidada ühisturuga kokkusobivaks”.
(31)
VII lisa punktis 2 nähakse ette, et ainult riiklikust restruktureerimiskavast abi saavate äriühingutena loetletud äriühingud (loetletud ka VII lisa A liites) võivad saada riigiabi ajavahemikul 1993-2004.
(32)
VII lisa punktis 6 sätestatakse, et riiklikust restruktureerimiskavast abi saajatena loetletud äriühingutele „ei anta restruktureerimiseks riigiabi ega muud abi” ning nad ei pea ka vähendama oma võimsust.
(33)
VII lisa punkti 1 esimeses taandes viidatakse sõnaselgelt protokolli nr 2 (nagu seda on pikendatud 23. oktoobril 2002. aastal allkirjastatud lisaprotokolliga) artikli 9 lõikele 4. Protokoll nr 2 hõlmas ainult ESTÜ terasetööstust ning selle lisas loetleti ka ESTÜ terasetooted. Nimetatud lisa sisaldas sama ESTÜ toodete loetelu nagu ESTÜ asutamislepingu I lisa, kus ESTÜ terasetoodete määratlusest arvati konkreetselt välja terastorud („terastorud (õmblusteta või keevisega), […] külmtõmmatud terasvardad ja malmvalandid (torud, liitmikud ja muud malmvalandid)”).
(34)
ESTÜ asutamisleping kaotas kehtivuse 23. juulil 2002. Alates sellest kuupäevast hakati terasetööstusega seotud riigiabi suhtes kohaldama üldist EÜ korda. Sellest tulenevalt otsustati laiendada Euroopa terasesektori määratlust, et hõlmata ka torutootjad. See kodifitseeriti regionaalabi andmist ulatuslikele investeerimisprojektidele käsitleva raamprogrammi (20) artiklis 27 ja B lisas ning selles programmis määratleti terasesektor nii, et see hõlmas ka õmblusteta torusid ja suuri keevisega torusid (mille läbimõõt on üle 406,4 mm). Seejärel võeti terasesektori laiendatud määratlus üle regionaalabi suuniste aastateks 2007-2013 (21) I lisas ning üldise grupierandi määruse (22) artikli 2 punktis 29.
(35)
Sellest hoolimata ei muudetud protokolli nr 2 ega lisaprotokolli sõnaselgelt, et lisada ELi terasesektori laiendatud määratlus, nii et hõlmatud oleksid ka torutootjad. Protokoll nr 2 kaotas kehtivuse 31. detsembril 1997. Lisaprotokolliga pikendati protokolli nr 2 kehtivust alates 1. jaanuarist 1998 veel kaheksaks aastaks või kuni Rumeenia ühinemiseni (olenevalt sellest, kumb kuupäev on varasem). Lisaprotokollis viidatakse terasetoodetele üldiselt, kuid selle reguleerimisala on samuti konkreetselt seotud protokolli nr 2 artikli 9 lõikega 4, mis hõlmas ainult ESTÜ tooteid. Eelkõige seati lisaprotokolli artikli 2 kohaselt protokolli nr 2 pikendamise tingimuseks see, et Rumeenia pidi esitama komisjonile riikliku restruktureerimiskava ja äriühingu restruktureerimiskavad riiklikust restruktureerimiskavast abi saajate kohta, mis mõlemad vastavad Euroopa lepingu protokolli nr 2 artikli 9 lõikes 4 sätestatud nõuetele ning mida on hinnanud ja mille on heaks kiitnud riigiabiga tegelev siseriiklik ametiasutus (konkurentsinõukogu).
(36)
Sellepärast tuleb järeldada, et VII lisa punktiga 17 - mida on tõlgendatud VII lisa punktide 1-2 ja 6 kontekstis - ning protokolli nr 2 ja lisaprotokolliga ei anta komisjonile pädevust kontrollida Rumeenia torutootjatele enne ühinemist, eelkõige ajavahemikul 1993-2004 antud abi.
(37)
Lisaks asjaomase õigusliku aluse (st VII lisa, protokoll nr 2 ja lisaprotokoll - vt põhjendused 29-36) reguleerimisala õiguslikule tõlgendamisele uuris komisjon ka seda, kas Euroopa lepingus ja protokollis nr 2 sisalduvate riigiabisätete kohaldamiseks ette nähtud rakenduseeskirjad (23) - ühenduse ja Rumeenia poolt 2001. aastal vastu võetud kujul (edaspidi „rakenduseeskirjad”) - on asjakohased, kui määratakse kindlaks komisjoni tagasiulatuva kontrollipädevuse ulatus seoses (võimaliku) ühinemiseelse abiga Rumeenia torutootjatele.
(38)
Nagu tavaks, sisaldavad rakenduseeskirjad töökorda, mida tuleb eristada Euroopa lepingus ja protokollis nr 2 käsitletud sisulistest riigiabisätetest. Tuleb siiski märkida, et rakenduseeskirjad sisaldavad ka erisätteid kriteeriumide kohta, mille abil hinnata abi kokkusobivust Euroopa lepinguga ja protokolliga nr 2.
(39)
Rakenduseeskirjade artikli 2 lõike 1 esimese lauses on sätestatud järgmine: „Üksiktoetuse ja riigiabi programmide kokkusobivust Euroopa lepinguga vastavalt käesolevate eeskirjade artiklis 1 sätestatule hinnatakse kriteeriumide alusel, mis tulenevad Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 87 eeskirjade kohaldamisest, sealhulgas kehtivatest ja tulevastest teisese õiguse aktidest, raamistikest, suunistest ja muudest ühenduses kehtivatest asjaomastest haldusdokumentidest, aga ka esimese astme kohtu ja Euroopa Kohtu praktikast ning mis tahes otsusest, mis assotsiatsiooninõukogu teeb vastavalt artikli 4 lõikele 3”. Selle lausega kehtestatakse üldpõhimõte, et sisulised kriteeriumid, mille alusel hinnatakse riigiabi kokkusobivust Euroopa lepinguga üldiselt, on muutuvad selles mõttes, et aja jooksul kaasatakse nendesse ELi õiguse ja kohtupraktika muudatused/areng.
(40)
Rakenduseeskirjade artikli 2 lõike 1 teises lauses viidatakse konkreetselt kokkusobivuse kriteeriumidele vastavalt protokollile nr 2: „Kui riigiabi või riigiabi programm on ette nähtud Euroopa lepingu protokolliga nr 2 hõlmatud toodetele, kohaldatakse käesoleva lõike esimest lauset täies ulatuses, välja arvatud asjaolu, et hindamine ei toimu mitte Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 87 eeskirjade kohaldamisest tulenevate kriteeriumide alusel, vaid Euroopa Söe- ja Teraseühenduse asutamislepingus sätestatud riigiabi eeskirjade kohaldamisest tulenevate kriteeriumide alusel”. Tuleb märkida, et selle lause sõnastus näitab selgelt, et vastupidi riigiabi käsitlevale üldisele olukorrale, mida reguleerib artikli 2 lõike 1 esimene lause (vt põhjendus 41), muutuvad Euroopa lepingu protokolliga nr 2 hõlmatud riigiabi kokkusobivuse hindamise kriteeriumid vastavalt ESTÜ asutamislepingule. Selle kohta, millest tulenevad kokkusobivuse kriteeriumid pärast ESTÜ asutamislepingu kehtivuse lõppemist 2002. aastal, ei ole esitatud ühtegi konkreetset viidet.
(41)
Rakenduseeskirjade artikli 2 lõigetes 2 ja 3 on sätestatud mehhanism, mille alusel tuleb Rumeenial võtta üle ELi kokkusobivuse kriteeriumide muudatused. Konkreetsemalt teavitatakse Rumeeniat mis tahes muudatustest ühenduse kokkusobivuse kriteeriumides, mida ei ole avaldatud, ja „kui niisugused muudatused ei tekita kolme kuu jooksul alates ametliku teabe saamisest nende kohta Rumeenia vastuväiteid, muutuvad need käesoleva artikli lõikes 1 sätestatud kokkusobivuse kriteeriumideks. Kui niisugused muudatused tekitavad Rumeenia vastuväiteid ja arvestades Euroopa lepingus sätestatud õigusaktide lähendamise põhimõtet, toimuvad vastavasisulised konsultatsioonid kooskõlas käesolevate eeskirjade artiklitega 7 ja 8”.
(42)
Olenemata sellest, kas Rumeenia esitas või ei esitanud kolme kuu jooksul vastuväiteid muudatuste kohta, mis tehti 2002. aastal terasetööstuse määratlusse ja millega lisati sellesse torutoojad, ei oleks ühenduse õiguse muudatused saanud hakata kehtima meetmete suhtes, mis ei kuulu Euroopa lepingu reguleerimisalasse, s.o meetmed, mida ESTÜ asutamisleping ei hõlma. Lisaks on VII lisa käsitatav erinormina ning seetõttu ei saa komisjon selle kohaldamisala kindlaksmääramisel tugineda ELi terasesektori määratluse laienemisele pärast seda, kui ESTÜ asutamisleping kaotas kehtivuse. Seetõttu tuleb järeldada, et selget vahet tuleb teha ühelt poolt Rumeenias enne ühinemist terasesektorile kooskõlas Euroopa lepinguga antud riigiabi suhtes kohaldatava õiguse muutuva olemuse ja teiselt poolt komisjoni tagasiulatuva, VII lisast, protokollist nr 2 ja lisaprotokollist tuleneva kontrollipädevuse ulatuse ilmtingimata otsese tõlgendamise vahel.
VI. JÄRELDUS
(43)
Arvestades eespool toodut (vt eelkõige põhjendused 36-42), järeldab komisjon, et ta ei ole VII lisa alusel pädev vaatama läbi enne ühinemist Rumeenia torutootjate kasuks võetud meetmeid, eriti neid, mis võeti ajavahemikul 1993-2004. Kõnealune menetlus on lõpetatud, arvestades asjaolu, et komisjon ei ole pädev hindama asjaomaseid toiminguid,
ON VASTU VÕTNUD JÄRGMISE OTSUSE:
Artikkel 1
Ametlik uurimismenetlus, mis on sätestatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõikes 2 ja mis algatati 25. septembril 2007. aastal Rumeeniale saadetud kirjaga, on lõpetatud, arvestades asjaolu, et komisjon ei ole Rumeenia ühinemislepingu VII lisa B osa sätete alusel pädev vaatama läbi meetmeid, mida Rumeenia võttis ettevõtja Petrotub Roman S.A. erastamise raames 2003. aastal.
Artikkel 2
Käesolev otsus on adresseeritud Rumeeniale.
Brüssel, 6. juuli 2010