РЕШЕНИЕ № 1194/2011/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 16 ноември 2011 година
за предприемане на действие от страна на Европейския съюз за Знака за европейско наследство
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 167, параграф 5, първо тире от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Договорът за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) има за цел постигането на един все по-тесен съюз между народите на Европа и поставя на Съюза задачата, inter alia, да допринася за разцвета на културите на държавите-членки, като зачита тяхното национално и регионално многообразие и същевременно извежда на преден план общото културно наследство. Във връзка с това при необходимост Съюзът подкрепя и допълва действията на държавите-членки за по-добро познаване и разпространение на културата и историята на европейските народи.
(2)
По-доброто разбиране и оценяване, по-специално сред младите хора, на тяхното общо, но многообразно наследство ще помогне за засилване на чувството за принадлежност към Съюза и ще укрепи междукултурния диалог. Ето защо е важно да се насърчава по-големият достъп до културното наследство и да се засилва европейското измерение.
(3)
Договорът за функционирането на ЕС създава също гражданство на Съюза, което допълва националното гражданство на съответните държави-членки и което е важен елемент за опазване и укрепване на процеса на европейска интеграция. За да могат гражданите да се включат възможно най-пълноценно в процеса на европейската интеграция, по-голям акцент следва да бъде поставен върху техните общи ценности, история и култура като ключови елементи на тяхната принадлежност към общество, изградено върху принципите на свобода, демокрация и зачитане на правата на човека, културно и езиково многообразие, толерантност и солидарност.
(4)
На 28 април 2006 г. в Гранада, Испания, беше стартирана междуправителствена инициатива за Знака за европейско наследство („междуправителствена инициатива“).
(5)
На 20 ноември 2008 г. Съветът прие заключения (3), насочени към превръщане на междуправителствената инициатива в действие на Европейския съюз („действие“), като прикани Комисията да му представи предложение за създаване от Съюза на Знак за европейско наследство („знак“) и да определи практическите процедури за изпълнение на този проект.
(6)
Общественото допитване и оценката на въздействието, осъществени от Комисията, потвърдиха ценността на междуправителствената инициатива, но посочиха, че е необходимо проектът да се доразвие, за да разгърне пълния си потенциал и че участието на Съюза може да доведе до явна добавена стойност за него и да спомогне за неговата качествена крачка напред.
(7)
Знакът следва да се ползва от опита, натрупан от междуправителствената инициатива.
(8)
Знакът следва да се стреми към добавена стойност и допълване с други инициативи, като Списъка на световното наследство на ЮНЕСКО, Представителния списък на нематериалното културно наследство на човечеството на ЮНЕСКО и „Европейските културни маршрути“ на Съвета на Европа. Неговата добавена стойност следва да се основава на приноса на подбраните обекти за европейската история и култура, в т.ч. изграждането на Съюза, на ясното образователно измерение, стигащо до гражданите, по-специално до младите хора, и на работата в мрежа между обектите за обмен на опит и най-добри практики. Основният акцент на действието следва да бъде поставен по-скоро върху популяризирането на обектите и достъпа до тях, както и върху качеството на информацията и предлаганите дейности, отколкото върху запазването на обектите, което следва да бъде гарантирано от съществуващите режими за опазване.
(9)
Наред със засилване чувството на европейските граждани за принадлежност към Съюза и насърчаване на междукултурния диалог, действието би могло да допринесе и за повишаване на ценността и популярността на културното наследство, укрепване на ролята на наследството за икономическото и устойчивото развитие на регионите, по-специално чрез културен туризъм, засилване на полезните взаимодействия между културното наследство и съвременното творчество и творческия дух и, по-общо, насърчаване на демократичните ценности и правата на човека, на които се основава процесът на европейската интеграция.
(10)
Тези цели съответстват изцяло на целите, установени в Съобщението на Комисията, озаглавено „Европейска програма за култура в глобализиращия се свят“, които включват поощряване на културното многообразие и междукултурния диалог, както и на културата като творчески двигател.
(11)
От решаващо значение е знакът да бъде присъждан въз основа на общи, ясни и прозрачни критерии и процедури, включително през първите две години на подбор, когато следва да се прилагат преходни разпоредби.
(12)
Процедурата по подбор на обекти съгласно настоящото действие следва да се провежда на два етапа. Следва да се прави първоначален подбор на обектите на национално равнище. Когато е уместно, държавите-членки биха могли да включат местни и регионални органи. След това следва да се извърши подбор на равнището на Съюза. Всеки обект, на който е присъден знакът, подлежи на редовен мониторинг, за да се гарантира, че той продължава да отговаря на критериите, установени за знака.
(13)
По време на първата оценка на действието от Комисията следва да се разгледа разширяването на неговия географски обхват.
(14)
При наличие на явна тематична връзка между няколко обекта, разположени в една държава-членка, настоящото действие следва да позволява съвместни кандидатури. Тези съвместни кандидатури следва да включват разумен брой участващи обекти и да имат европейска добавена стойност в сравнение със самостоятелните кандидатури на същите обекти.
(15)
Също така поради транснационалния характер на определени обекти настоящото действие следва да позволява съвместни кандидатури както за обекти, разположени в различни държави-членки, но насочени към определена тематика, така и за обекти, разположени на територията на най-малко две държави-членки.
(16)
За да се гарантират уеднаквени условия за изпълнение на настоящото решение, и по-конкретно разпоредбите относно определянето на обекти, на които да се присъди знакът, относно отнемането на знака и официалното утвърждаване на отказването от него, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия.
(17)
Административните договорености за знака следва да бъдат опростени и гъвкави в съответствие с принципа на субсидиарност.
(18)
Доколкото целта на настоящото решение не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки поради необходимостта, по-специално, от нови общи, ясни и прозрачни критерии и процедури за Знака, както и от по-добра координация между държавите-членки, и следователно може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящото решение не надхвърля необходимото за постигането на тези цели,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Предприемане на действие
Предприема се действие от страна на Европейския съюз („действие“), озаглавено „Знак за европейско наследство“ („знак“).
Член 2
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
1.
„обекти“ означава паметници, природни, подводни, археологични, индустриални или градски обекти, културни пейзажи, възпоменателни места, културни ценности и предмети, както и нематериално наследство, свързано с определено място, включително съвременно наследство;
2.
„транснационален обект“ означава:
а)
няколко обекта, разположени в различни държави-членки, които се групират около една конкретна тема, за да излязат със съвместна кандидатура; или
б)
един обект, разположен на територията на най-малко две държави-членки;
3.
„национален тематичен обект“ означава няколко обекта, разположени в една и съща държава-членка, които се групират около една конкретна тема, за да излязат със съвместна кандидатура.
Член 3
Цели
1. Действието допринася за следните общи цели:
а)
засилване на чувството за принадлежност на европейските граждани, по-специално на младите хора, към Съюза на основата на споделени ценности и елементи от европейската история и културно наследство, както и на разбиране на националното и регионалното многообразие;
б)
укрепване на междукултурния диалог.
2. С оглед на постигането на целите, установени в параграф 1, с действието се полагат усилия за постигането на следните междинни цели:
а)
подчертаване на символичната стойност и повишаване на популярността на обектите, които са играли значителна роля в историята и културата на Европа и/или в изграждането на Съюза;
б)
подобряване разбирането на европейските граждани за историята на Европа и изграждането на Съюза и на тяхното общо, но многообразно културно наследство, по-специално по отношение на демократичните ценности и правата на човека, на които се основава процесът на европейската интеграция.
3. Самите обекти полагат усилия за постигането на следните специфични цели:
а)
изтъкване на европейското им значение;
б)
повишаване на осведомеността на европейските граждани, особено на младите хора, за общото им културно наследство;
в)
улесняване на обмена на опит и най-добри практики в целия Съюз;
г)
увеличаване и/или подобряване на достъпа за всички, и по-специално младите хора;
д)
укрепване на междукултурния диалог, особено сред младите хора, чрез образование в областта на изкуствата, културата и историята;
е)
засилване на полезните взаимодействия между културното наследство, от една страна, и съвременното творчество и творчески дух, от друга страна;
ж)
допринасяне за привлекателността и икономическото и устойчивото развитие на регионите, по-специално чрез културния туризъм.
Член 4
Участие в действието
В действието могат да участват държавите-членки на доброволна основа.
Член 5
Добавена стойност и взаимно допълване на действието с други инициативи
Комисията и държавите-членки осигуряват добавената стойност и взаимното допълване на действието по отношение на други инициативи в сферата на културното наследство, като Списъка на световното наследство на ЮНЕСКО, Представителния списък на нематериалното културно наследство на човечеството на ЮНЕСКО и „Европейските културни маршрути“ на Съвета на Европа.
Член 6
Присъждане
Знакът може да бъде присъждан на обекти по смисъла на член 2.
Член 7
Критерии
1. Присъждането на знака се основава на следните критерии („критерии“):
а)
Обектите - кандидати за знака, трябва да имат символична европейска стойност и да са изиграли значителна роля в историята и културата на Европа и/или в изграждането на Съюза. Те следователно трябва да покажат една или повече от следните характеристики:
i)
трансграничен или паневропейски характер: по какъв начин въздействието и привлекателността им в миналото и настоящето надхвърлят националните граници на дадена държава-членка;
ii)
място и роля в европейската история и европейската интеграция и връзки с ключови европейски събития, личности или движения;
iii)
място и роля в развитието и популяризирането на общите ценности, на които се основава европейската интеграция.
б)
Обектите - кандидати за знака, трябва да представят проект, чието изпълнение трябва да започне най-късно до края на годината на определяне и който включва всеки един от следните елементи:
i)
повишаване на осведомеността относно европейското значение на обекта, по-специално чрез подходящи информационни дейности, обозначения и обучение на персонала;
ii)
организиране на образователни дейности, особено за младите хора, които помагат да се разбере по-добре общата история на Европа и нейното общо, но многообразно наследство и които засилват чувството за принадлежност към едно общо пространство;
iii)
насърчаване на многоезичието и улесняване на достъпа до обекта чрез използване на няколко езика на Съюза;
iv)
участие в дейностите на мрежите от обекти, на които е присъден знакът, с цел обмен на опит и стартиране на общи проекти;
v)
повишаване на популярността и привлекателността на обекта в европейски мащаб, inter alia, чрез използване на възможностите, които предлагат новите технологии, чрез цифрови и интерактивни средства и чрез търсене на полезни взаимодействия с други европейски инициативи.
Приветства се организирането на художествени и културни дейности, които увеличават мобилността на европейските професионалисти в областта на културата, на дейците на изкуството и на колекциите и които насърчават междукултурния диалог и поощряват връзката между наследството и съвременното творчество и творчески дух, когато специфичният характер на обекта допуска това.
в)
Обектите - кандидати за знака, трябва да представят работен план, който включва всеки един от следните елементи:
i)
осигуряване на доброто управление на обекта, включително определяне на цели и показатели;
ii)
осигуряване на съхранението на обекта и предаването му на бъдещите поколения съгласно съответните режими за опазване;
iii)
осигуряване на качеството на услугите при посрещане на посетители, като исторически сведения, информация за посетителите и обозначения;
iv)
осигуряване на достъп за възможно най-широката общественост, inter alia, чрез приспособяване на обекта или обучение на персонала;
v)
отделяне на специално внимание на младите хора, по-конкретно чрез предоставяне на достъп до обекта при привилегировани условия;
vi)
популяризиране на обекта като устойчива туристическа дестинация;
vii)
разработване на последователна и цялостна комуникационна стратегия, изтъкваща европейското значение на обекта;
viii)
осигуряване на максимално възможната екологосъобразност на управлението на обекта.
2. Във връзка с критериите, установени в параграф 1, букви б) и в), всеки обект се оценява пропорционално, като се вземат предвид характеристиките му.
Член 8
Европейска група
1. Създава се Европейска група от независими експерти („Европейска група“) за осъществяване на подбора и мониторинга на равнището на Съюза. Групата следи за правилното прилагане на критериите от страна на обектите в държавите-членки.
2. Европейската група се състои от 13 членове, четирима от които се назначават от Европейския парламент, четирима - от Съвета, четирима - от Комисията, и един - от Комитета на регионите, съгласно съответните им процедури. Европейската група определя свой председател.
3. Членовете на Европейската група са независими експерти със значителен опит и специализирани познания в областите, свързани с целите на действието. Всички институции и органи полагат усилия да осигурят максимално взаимно допълване на компетентностите на експертите, които назначават, както и да осигурят балансирано географско представителство на експертите.
4. Членовете на Европейската група се назначават за срок от три години.
Въпреки това през 2012 г. четирима експерти се назначават от Европейския парламент за две години, четирима - от Съвета за три години, четирима - от Комисията за една година, и един - от Комитета на регионите за три години.
5. Членовете на Европейската група декларират всеки настоящ или потенциален конфликт на интереси по отношение на конкретен обект. Когато е налице такава декларация от определен член или такъв конфликт на интереси, съответният член не участва в оценката на обекта или на които и да било други обекти от засегнатата(ите) държава(и)-членка(и).
6. Комисията оповестява всички доклади, препоръки и уведомления на Европейската група.
Член 9
Формуляр за кандидатстване
С цел процедурите да бъдат максимално ускорени и опростени Комисията изготвя общ формуляр за кандидатстване („формуляр за кандидатстване“), който се основава на критериите и се използва от всички обекти - кандидати за знака.
Член 10
Предварителен подбор на национално равнище
1. Държавите-членки отговарят за предварителния подбор на обектите - кандидати за присъждане на знака.
2. Всяка държава-членка може да подбере предварително до два обекта на всеки две години.
3. Предварителният подбор се основава на критериите и на формуляра за кандидатстване.
4. Всяка участваща държава-членка изготвя свои собствени процедури и график за предварителен подбор в съответствие с принципа на субсидиарност, като се стреми към максимално възможната опростеност и гъвкавост на административните договорености. Тя изпраща на Комисията формулярите за кандидатстване на предварително подбраните обекти до 1 март в годината на процедурата по подбор в съответствие с графика, установен в приложението.
5. Комисията публикува пълния списък на предварително подбраните обекти и информира за това Европейския парламент, Съвета и Комитета на регионите незабавно след окончателното завършване на етапа на предварителния подбор, така че Европейският парламент, Съветът, Комитетът на регионите, държавите-членки или всяко друго лице или образувание да могат да представят на Комисията всички забележки, които биха могли да повлияят на подбора на тези обекти.
Член 11
Подбор на равнището на Съюза
1. Европейската група извършва подбора на обектите за присъждане на знака под ръководството на Комисията.
2. Европейската група оценява кандидатурите на предварително подбраните обекти и избира не повече от един обект от държава-членка. При необходимост може да се изиска допълнителна информация и да се организират посещения на обектите.
3. Подборът се основава на критериите и на формуляра за кандидатстване. Европейската група също отчита надлежно забележките, посочени в член 10, параграф 5.
4. Европейската група изготвя доклад за предварително подбраните обекти и го изпраща на Комисията най-късно до края на годината на процедурата по подбор. Този доклад включва препоръка за присъждане на знака и представя придружителна обосновка за заключенията си относно обектите, които са избрани, и за тези, които не са избрани. Комисията незабавно препраща този доклад за сведение на Европейския парламент, Съвета и Комитета на регионите.
5. Обектите - кандидати за знака, които не са избрани, могат да кандидатстват отново за предварителен подбор на национално равнище през следващите години.
Член 12
Транснационални обекти
1. За да бъде допустимо присъждането на знака на транснационален обект, той трябва да отговаря на всяко едно от следните условия:
а)
пълно спазване на критериите от всеки участващ обект;
б)
определяне на един от участващите обекти за координатор, който ще бъде точката за контакт за Комисията;
в)
кандидатстване под общо име;
г)
когато е уместно, демонстриране на явната тематична връзка.
2. Кандидатурите за транснационални обекти следват същата процедура като кандидатурите за другите обекти. След консултация между участващите обекти с участието на съответните национални органи всеки участващ обект попълва формуляр за кандидатстване и го изпраща на координатора. Транснационалните обекти се подбират предварително от държавата-членка на координатора в рамките на максималния брой обекти, посочен в член 10, параграф 2, и се предлагат от името на всички засегнати държави-членки със съгласието на тези държави-членки.
3. Когато даден транснационален обект бъде избран, знакът се присъжда на транснационалния обект като цяло и под общото му име.
4. Ако един транснационален обект отговаря на всички условия, този обект се ползва с приоритет при подбора.
Член 13
Национални тематични обекти
1. За да бъде допустимо присъждането на знака на национален тематичен обект, той трябва да отговаря на всяко едно от следните условия:
а)
демонстриране на европейската добавена стойност на съвместната кандидатура в сравнение със самостоятелните кандидатури;
б)
демонстриране на явната тематична връзка;
в)
пълно спазване на критериите от всеки участващ обект;
г)
определяне на един от участващите обекти за координатор, който ще бъде точката за контакт за Комисията;
д)
кандидатстване под общо име.
2. Кандидатурите за национални тематични обекти се разглеждат по същата процедура като кандидатурите за другите обекти. Всеки участващ обект попълва формуляр за кандидатстване и го изпраща на координатора. Националните тематични обекти се подбират предварително от съответната държава-членка в рамките на максималния брой обекти, посочен в член 10, параграф 2.
3. Когато даден национален тематичен обект бъде избран, знакът се присъжда на националния тематичен обект като цяло и под общото му име.
Член 14
Определяне
1. Комисията определя обектите, на които да се присъди Знакът за европейско наследство, при надлежно отчитане на препоръката на Европейската група. Комисията уведомява за това определяне Европейския парламент, Съвета и Комитета на регионите.
2. Знакът се присъжда за постоянно при условията, изложени в член 15, и ако действието продължава, без да се засяга член 16.
Член 15
Мониторинг
1. Всеки обект, на който е присъден знакът, подлежи на редовен мониторинг, за да се гарантира, че той продължава да отговаря на критериите и че спазва проекта и работния план, представени при кандидатстването.
2. Държавите-членки отговарят за мониторинга на всички обекти, които са разположени на съответната им територия. За мониторинга на транснационален обект отговаря държавата-членка на координатора.
3. Държавите-членки събират цялата необходима информация и изготвят доклад на всеки четири години в съответствие с изложения в приложението график. Държавите-членки изпращат доклада на Комисията до 1 март в годината на процедурата на мониторинг. Комисията представя доклада за разглеждане от Европейската група.
4. Европейската група изготвя доклад относно състоянието на обектите, на които е присъден знакът, до края на годината на процедурата на мониторинг, включващ при необходимост препоръки, които да се вземат предвид през следващия период на мониторинг.
5. Комисията в сътрудничество с Европейската група определя общи показатели за държавите-членки с цел да се гарантира съгласуван подход при процедурата на мониторинг.
Член 16
Отнемане на знака или отказване от него
1. Ако Европейската група установи, че даден обект е престанал да отговаря на критериите или вече не спазва проекта и работния план, представени при кандидатстването, тя започва диалог със съответната държава-членка чрез Комисията, за да се подпомогне внасянето на необходимите корекции в обекта.
2. Ако в срок 18 месеца след началото на диалога необходимите корекции в обекта не са направени, Европейската група уведомява за това Комисията. Уведомлението се придружава от изложение на съображенията и включва практически препоръки за подобряване на положението.
3. Ако в срок 18 месеца след посоченото в параграф 2 уведомление практическите препоръки не са изпълнени, Европейската група отправя препоръка до Комисията за отнемането на знака от съответния обект.
4. Ако Европейската група установи, че даден обект, участващ в транснационален обект или в национален тематичен обект, е престанал да отговаря на критериите или вече не спазва проекта и работния план, представени при кандидатстването, се прилага процедурата, установена в параграфи 1, 2 и 3. Отнемането съгласно настоящия параграф се прилага за транснационалния обект или националния тематичен обект като цяло. Въпреки това в случаите, когато не се застрашава съгласуваността на транснационалния обект или националния тематичен обект, Европейската група може да препоръча отнемането да се ограничи до съответния участващ обект.
5. Комисията взема решението за отнемане на знака при надлежно отчитане на препоръката, посочена в параграф 3. Комисията уведомява за отнемането Европейския парламент, Съвета и Комитета на регионите.
6. Обектите могат да се откажат от знака по всяко време и в тези случаи те уведомяват съответната държава-членка, която от своя страна уведомява Комисията за отказването. Комисията утвърждава официално отказването и за целта уведомява за него Европейския парламент, Съвета и Комитета на регионите.
Член 17
Практически договорености
1. Комисията изпълнява действието. Тя по-специално:
а)
осигурява общата съгласуваност и качеството на действието;
б)
осигурява координацията между държавите-членки и Европейската група;
в)
в светлината на целите и критериите изготвя насоки в подкрепа на процедурите по подбор и мониторинг в тясно сътрудничество с Европейската група;
г)
подпомага дейността на Европейската група.
2. Комисията отговаря за съобщаване на информацията относно знака и за осигуряване на неговата публичност на равнището на Съюза, по-специално чрез създаването и поддържането на специален уебсайт. Комисията прави необходимото да бъде създадено лого на действието.
3. Комисията насърчава работата в мрежа между обектите, на които е присъден знакът.
4. Действията съгласно параграфи 2 и 3 от настоящия член, както и разходите за Европейската група се финансират чрез финансовия пакет, предвиден в член 20.
Член 18
Оценка
1. Комисията осигурява външна и независима оценка на действието. Тази оценка се прави на всеки шест години в съответствие с графика, посочен в приложението, като се оценяват всички аспекти, в т.ч. ефикасността на процесите, свързани с управлението на действието, броят на обектите, последиците от действието, разширяването на географския му обхват, начините, по които то може да бъде подобрено, и дали то следва да бъде продължено.
2. Комисията представя доклад за оценката, предвидена в параграф 1, на Европейския парламент, Съвета и Комитета на регионите в рамките на шест месеца от окончателното ѝ завършване и по целесъобразност го придружава със съответни предложения.
Член 19
Преходни разпоредби
1. Държавите-членки, които не са участвали в междуправителствената инициатива за Знак за европейско наследство от 2006 г. („междуправителствена инициатива“), могат през 2013 г. да подберат предварително не повече от четири обекта за присъждане на знака.
2. Държавите-членки, които са участвали в междуправителствената инициатива, могат през 2014 г. да подберат предварително не повече от четири обекта за присъждане на знака. Те могат да предлагат обекти, на които вече е присъден знак в рамките на междуправителствената инициатива.
3. Всички обекти, посочени в параграфи 1 и 2, се оценяват от Европейската група въз основа на същите критерии и следват същата процедура като за другите обекти.
4. Когато един от обектите, посочени в параграфи 1 и 2, не отговаря на критериите или ако е необходима допълнителна информация, Европейската група започва диалог със засегнатата държава-членка чрез Комисията с цел да прецени дали кандидатурата може да бъде подобрена, преди да се вземе решение. Ако е необходимо, може да бъдат организирани посещения на обекта.
Член 20
Финансови разпоредби
1. Финансовият пакет за изпълнение на действието за периода от 1 януари 2012 г. до 31 декември 2013 г. се определя на 650 000 EUR.
2. Годишните бюджетни кредити се одобряват от бюджетния орган в рамките на многогодишната финансова рамка.
Член 21
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Страсбург на 16 ноември 2011 година.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS nr 1194/2011/EL,
16. november 2011,
Euroopa kultuuripärandi märgist käsitleva Euroopa Liidu meetme kohta
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 167 lõike 5 esimest taanet,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust (1),
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) eesmärk on luua Euroopa rahvaste üha tihedam liit ning liidule antakse muu hulgas ülesanne soodustada liikmesriikide kultuuri õitsengut, austades nende rahvuslikku ja regionaalset mitmekesisust ning rõhutades samas ühise kultuuripärandi tähtsust. Seoses sellega toetab ja täiendab liit vajaduse korral liikmesriikide meetmeid Euroopa rahvaste kultuuri ja ajaloo alaste teadmiste parandamiseks ja levitamiseks.
(2)
Liitu kuulumise tunne tugevneks ja kultuuridevaheline dialoog paraneks, kui eelkõige noored mõistaksid oma ühist, ent samas mitmekesist kultuuripärandit paremini ja hindaksid seda kõrgemalt. Seepärast on oluline parandada juurdepääsu kultuuripärandile ja tugevdada selle Euroopa mõõdet.
(3)
ELi toimimise lepinguga on sätestatud ka liidu kodakondsus, mis täiendab liikmesriikide kodakondsust ning on oluline element Euroopa integratsiooni kindlustamisel ja tugevdamisel. Selleks et kodanikud saaksid täielikult toetada Euroopa integratsiooni, tuleks rohkem rõhutada ühiseid väärtusi ning ajalugu ja kultuuri, mis on võtmeelemendid kuulumisel vabadusel, demokraatial, inimõiguste austamisel, kultuurilisel ja keelelisel mitmekesisusel, tolerantsusel ja solidaarsusel rajanevasse ühiskonda.
(4)
28. aprillil 2006. aastal käivitati Granadas, Hispaanias, Euroopa kultuuripärandi märgise valitsustevaheline algatus („valitsustevaheline algatus”).
(5)
20. novembril 2008. aastal võttis nõukogu vastu järeldused, (3) mille eesmärk on muuta valitsustevaheline algatus liidu meetmeks („meede”), kutsudes selleks komisjoni üles esitama nõukogule ettepanekut, mis käsitleb Euroopa kultuuripärandi märgise („märgis”) loomist liidu poolt, ja täpsustama projekti praktilise rakendamise korda.
(6)
Komisjon korraldas avaliku konsulteerimise ja mõju hindamise, mille tulemused kinnitasid, et valitsustevaheline algatus on väärtuslik, kuid osutasid ka asjaolule, et meedet tuleb selle kogu potentsiaali ärakasutamiseks veel täiendada ning liidu kaasamine annaks sellele selge lisandväärtuse ja aitaks algatust kvaliteetsemaks muuta.
(7)
Märgise puhul tuleks ära kasutada seni valitsustevahelise algatuse kaudu saadud kogemusi.
(8)
Märgisega peaks püüdma saavutada lisandväärtust teiste algatustega, nagu Unesco maailmapärandi nimekiri, Unesco inimkonna vaimse kultuuripärandi esindusnimekiri ja Euroopa kultuuriradasid käsitlev Euroopa Nõukogu programm, ja neid täiendama. Selle lisandväärtus peaks tulenema valitud kultuuriväärtuslike objektide panusest Euroopa ajalukku ja kultuuri, sealhulgas Euroopa Liidu ülesehitamisse, kodanikele, esmajoones noortele suunatud selgest kaasavast haridusmõõtmest ning kultuuriväärtuslike objektide vahelistest koostöövõrgustikest, mille eesmärk on jagada kogemusi ja parimaid tavasid. Meetmega tuleks peamiselt keskenduda kultuuriväärtuslike objektide tutvustamisele, neile juurdepääsu tagamisele ning nendest teavitamise ja nendega seotud pakutavate tegevuste kvaliteedile, mitte aga kultuuriväärtuslike objektide kaitsmisele, mis peaks olema tagatud olemasolevate kaitsemeetmetega.
(9)
Lisaks Euroopa kodanike liitu kuulumise tunde tugevdamisele ja kultuuridevahelise dialoogi edendamisele võib meede kaasa aidata järgmisele: kultuuripärandi väärtustamisele ja esiletõstmisele, kultuuripärandi rolli suurendamisele piirkondade majanduslikus ja säästvas arengus, eelkõige kultuuriturismi kaudu, kultuuripärandi ning kaasaegse loomingu ja loovuse koostoime edendamisele ning üldisemalt demokraatlike väärtuste ja inimõiguste edendamisele, mis on Euroopa integratsiooni alustaladeks.
(10)
Need eesmärgid on täielikult kooskõlas komisjoni teatises „Euroopa kultuurivaldkonna tegevuskava kohta üleilmastuvas maailmas” esitatud eesmärkidega, mis hõlmavad kultuurilise mitmekesisuse ja kultuuridevahelise dialoogi ning ka kultuuri kui loovuse allika edendamist.
(11)
On väga oluline, et märgise andmise aluseks oleksid ühtsed, selged ja läbipaistvad kriteeriumid ja menetlused, hõlmates kahte esimest valikuaastat, mille jooksul tuleks kohaldada üleminekusätteid.
(12)
Meetmega hõlmatud kultuuriväärtuslike objektide valikumenetlus peaks koosnema kahest etapist. Kultuuriväärtuslike objektide eelvalik tuleks teha esmalt liikmesriigi tasandil. Vajaduse korral saaks liikmesriik kaasata kohalikud ja piirkondlikud asutused. Pärast seda peaks valik toimuma liidu tasandil. Igale kultuuripärandi märgise saanud kultuuriväärtuslikule objektile tuleks kohaldada järelevalvet, et tagada jätkuv vastavus märgise suhtes kehtestatud kriteeriumidele.
(13)
Kui meedet esimest korda hinnatakse, tuleks uurida selle geograafilise mõõtme laiendamist.
(14)
Kui ühes liikmesriigis asuva mitme kultuuriväärtusliku objekti vahel esineb selge temaatiline seos, peaks meede võimaldama ühise taotluse esitamist. Selline ühine taotlus peaks hõlmama mõistlikku arvu osalevaid kultuuriväärtuslikke objekte ning demonstreerima Euroopa lisandväärtust võrreldes samade kultuuriväärtuslike objektide kohta eraldi esitatavate taotlustega.
(15)
Sarnaselt peaks meede võimaldama teatavate kultuuriväärtuslike objektide piiriülesest mõõtmest tulenevalt esitada ühiseid taotlusi nii kultuuriväärtuslike objektide puhul, mis asuvad erinevates liikmesriikides, kuid keskenduvad ühele konkreetsele teemale, kui ka nende puhul, mis asuvad korraga vähemalt kahe liikmesriigi territooriumil.
(16)
Selleks et tagada käesoleva otsuse rakendamiseks ühetaolised tingimused, eelkõige seoses selliste sätetega, millega määratakse märgise saavad kultuuriväärtuslikud objektid millega märgis tagasi võetakse ning millega vormistatakse märgisest loobumine, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused.
(17)
Märgise haldusmenetlused peaksid olema lihtsad ja paindlikud ning kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega.
(18)
Kuna käesoleva otsuse eesmärke ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada, eelkõige vajaduse tõttu kehtestada märgisele uued ühtsed, selged ja läbipaistvad kriteeriumid ja menetlused ning parandada liikmesriikide vahelist koordineeritust, ning seetõttu on neid parem saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev otsus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Loomine
Käesolevaga luuakse Euroopa Liidu meede („meede”) nimetusega „Euroopa kultuuripärandi märgis” („märgis”).
Artikkel 2
Mõisted
Käesolevas otsuses kasutatakse järgmisi mõisteid:
1)
„kultuuriväärtuslikud objektid” - mälestised, looduslikud paigad, veealune pärand, arheoloogilised paigad, tööstuspärand ja linnaehituslikud paigad, kultuurmaastikud, mälestuspaigad, kultuuriväärtuslikud esemed ning teatava kohaga seotud vaimne kultuuripärand, sealhulgas kaasaegne kultuuripärand;
2)
„piiriülene kultuuriväärtuslik objekt” -
a)
mitu eri liikmesriikides asuvat kultuuriväärtuslikku objekti, mis keskenduvad ühele konkreetsele teemale, võimaldades nende kohta esitada ühise taotluse, või
b)
üks kultuuriväärtuslik objekt, mille geograafiline asupaik on vähemalt kahe liikmesriigi territooriumil;
3)
„riiklik temaatiline kultuuriväärtuslik objekt” - mitu samas liikmesriigis asuvat kultuuriväärtuslikku objekti, mis keskenduvad ühele konkreetsele teemale, võimaldades nende kohta esitada ühise taotluse.
Artikkel 3
Eesmärgid
1. Meede aitab saavutada järgmisi üldeesmärke:
a)
tugevdada Euroopa kodanike, eelkõige noorte liitu kuulumise tunnet ühiste väärtuste ja ühise Euroopa ajaloo ning kultuuripärandi alusel ning suurendada lugupidamist riikliku ja piirkondliku mitmekesisuse vastu;
b)
tõhustada kultuuridevahelist dialoogi.
2. Lõikes 1 esitatud eesmärkide saavutamiseks püütakse meetme abil saavutada järgmisi vahe-eesmärke:
a)
rõhutada selliste kultuuriväärtuslike objektide sümboolset väärtust, millel on olnud tähtis roll Euroopa ajaloos ja kultuuris ja/või liidu ülesehitamises, ning tõsta neid kultuuriväärtuslikke objekte esile;
b)
suurendada Euroopa kodanike teadmisi Euroopa ajaloost ja liidu ülesehitamisest ning nende ühisest, ent samas mitmekesisest kultuuripärandist, eelkõige seoses demokraatlike väärtuste ja inimõigustega, mis on Euroopa integratsiooni alustaladeks.
3. Kultuuriväärtuslike objektide endi abil püütakse saavutada järgmisi konkreetseid eesmärke:
a)
tõsta esile kultuuriväärtuslike objektide üleeuroopalist tähtsust;
b)
suurendada Euroopa kodanike, eriti noorte teadlikkust ühisest kultuuripärandist;
c)
hõlbustada kogemuste ja parimate tavade vahetamist kogu liidus;
d)
suurendada ja/või parandada kõigi, eelkõige noorte juurdepääsu;
e)
tõhustada kunsti-, kultuuri- ja ajaloohariduse kaudu kultuuridevahelist dialoogi, eelkõige noorte seas;
f)
soodustada ühelt poolt kultuuripärandi ning teiselt poolt kaasaegse loomingu ja loovuse koostoimet;
g)
suurendada piirkondade atraktiivsust ja edendada nende majanduslikku ja säästvat arengut, eelkõige kultuuriturismi abil.
Artikkel 4
Meetmes osalemine
Meetmes võivad osaleda vabatahtlikkuse alusel kõik liikmesriigid.
Artikkel 5
Meetme lisandväärtus ja täiendavus muude algatustega
Komisjon ja liikmesriigid tagavad meetme lisandväärtuse ja täiendavuse muude kultuuripärandi valdkonna algatustega, nagu Unesco maailmapärandi nimekiri, Unesco inimkonna vaimse kultuuripärandi esindusnimekiri ning Euroopa kultuuriradasid käsitlev Euroopa Nõukogu programm.
Artikkel 6
Kõlblikkus
Märgise võib anda kultuuriväärtuslikele objektidele, mis vastavad artiklis 2 sätestatule.
Artikkel 7
Kriteeriumid
1. Märgis antakse järgmiste kriteeriumide („kriteeriumid”) alusel.
a)
Kultuuriväärtuslikule objektile märgise taotlemiseks peab sellel olema sümboolne euroopalik väärtus ja tähtis roll Euroopa ajaloos ja kultuuris ja/või liidu ülesehitamises. Seetõttu peab tõendama ühe või mitme järgmise elemendi esinemist:
i)
kultuuriväärtusliku objekti piiriülest või üleeuroopalist mõõdet: kuidas selle varasem ja praegune mõju ning atraktiivsus ulatub üle liikmesriigi piiride;
ii)
kultuuriväärtusliku objekti kohta ja rolli Euroopa ajaloos ja integratsioonis ning selle seost oluliste Euroopa isikute, sündmuste või liikumistega;
iii)
kultuuriväärtusliku objekti kohta ja rolli Euroopa integratsiooni alustaladeks olevate ühiste väärtuste arendamises ja edendamises.
b)
Märgise taotlejad peavad esitama projekti, mille rakendamist tuleb alustada hiljemalt määramisaasta lõpuks ja mis hõlmab kõiki järgmisi eesmärke:
i)
tõsta teadlikkust märgise üleeuroopalisest tähtsusest, eelkõige asjakohaste teabeürituste, viitade paigaldamise ja töötajate koolitamise abil;
ii)
korraldada hariduslikke tegevusi (eelkõige noortele), mis parandavad teadmisi Euroopa ühisest ajaloost ja Euroopa ühisest, ent samas mitmekesisest kultuuripärandist ning tugevdavad ühisesse kultuuriruumi kuulumise tunnet;
iii)
edendada mitmekeelsust ja hõlbustada kultuuriväärtuslikule objektile juurdepääsu liidu erinevate keelte kasutamise kaudu;
iv)
osaleda märgise saanud kultuuriväärtuslike objektide koostöövõrgustike tegevuses, et vahetada kogemusi ja käivitada ühiseid projekte;
v)
tõsta kultuuriväärtuslikku objekti esile ja suurendada selle atraktiivsust Euroopa tasandil, muu hulgas uute tehnoloogiate ning digitaalsete ja interaktiivsete vahendite pakutavate võimaluste abil ning püüdes saavutada koostoimet muude Euroopa algatustega.
Kui kultuuriväärtusliku objekti omapära seda lubab, tuleb alati tervitada loova ja kultuurilise tegevuse korraldamist, mis parandab Euroopa kultuuritöötajate, loovisikute ja kogude liikuvust, stimuleerib kultuuridevahelist dialoogi ja edendab kultuuripärandi ja kaasaegse loomingu ning loovuse koostoimet.
c)
Märgise taotlejad peavad esitama töökava, mis hõlmab kõiki järgmisi eesmärke:
i)
kultuuriväärtusliku objekti usaldusväärne haldamine, sealhulgas eesmärkide ja näitajate määratlemine;
ii)
kultuuriväärtusliku objekti säilitamine ja selle edasiandmine järgmistele põlvkondadele vastavalt asjakohastele kaitsemeetmetele;
iii)
vastuvõtuteenuste (ajaloolise tausta esitamine, külastajatele antav teave, viidad) kvaliteedi tagamine;
iv)
üldsuse võimalikult laialdane juurdepääs kultuuriväärtuslikule objektile, muu hulgas kultuuriväärtusliku objekti kohandamise või töötajate koolitamise abil;
v)
eritähelepanu noortele, tagades neile eelisjuurdepääsu kultuuriväärtuslikule objektile;
vi)
kultuuriväärtusliku objekti reklaamimine jätkusuutliku turismisihtkohana;
vii)
sidusa ja tervikliku teavitamisstrateegia väljatöötamine, millega tõstetakse esile kultuuriväärtusliku objekti üleeuroopalist tähtsust;
viii)
kultuuriväärtusliku objekti võimalikult keskkonnasõbraliku haldamise tagamine.
2. Lõike 1 punktides b ja c sätestatud kriteeriume silmas pidades hinnatakse kultuuriväärtuslikke objekte proportsionaalselt, võttes arvesse iga kultuuriväärtusliku objekti eripära.
Artikkel 8
Euroopa eksperdikomitee
1. Moodustatakse sõltumatu Euroopa eksperdikomitee („Euroopa komitee”), mille ülesanne on teostada liidu tasandil valikut ja järelevalvet. Komitee tagab, et kriteeriume rakendatakse liikmesriikides asuvate kultuuriväärtuslike objektide puhul nõuetekohaselt.
2. Euroopa komitees on 13 liiget. Euroopa Parlament nimetab ametisse neli, nõukogu neli, komisjon neli liiget ja Regioonide Komitee ühe liikme oma vastavate menetluste kohaselt. Euroopa komitee nimetab oma esimehe.
3. Euroopa komitee liikmed on sõltumatud eksperdid, kellel on põhjalikud kogemused ja ekspertteadmised meetme eesmärkidega seotud valdkondades. Iga institutsioon ja organ tagab, et tema poolt ametisse nimetatud ekspertide pädevused oleksid võimalikult suurel määral üksteist täiendavad ning et kõnealuste ekspertide valik oleks geograafiliselt tasakaalustatud.
4. Euroopa komitee liikmed nimetatakse ametisse kolmeks aastaks.
Sellele vaatamata nimetab 2012. aastal Euroopa Parlament neli eksperti ametisse kaheks aastaks, nõukogu neli eksperti kolmeks aastaks, komisjon neli eksperti üheks aastaks ning Regioonide Komitee ühe eksperdi kolmeks aastaks.
5. Euroopa komitee liikmed teatavad mis tahes tegelikust või võimalikust huvide konfliktist seoses konkreetse kultuuriväärtusliku objektiga. Kui komitee liige huvide konfliktist teatab või kui huvide konflikt ilmneb, ei osale kõnealune komitee liige selle kultuuriväärtusliku objekti ning muu asjaomase liikmesriigi kultuuriväärtusliku objekti hindamisel.
6. Komisjon avalikustab kõik Euroopa komitee aruanded, soovitused ja teated.
Artikkel 9
Taotlusvorm
Pidades silmas vajadust hoida kõik menetlused võimalikult ühtlustatud ja lihtsad, valmistab komisjon kriteeriumide alusel ette ühise taotlusvormi („taotlusvorm”), mida kasutavad kõik märgise taotlejad.
Artikkel 10
Eelvalik liikmesriigi tasandil
1. Märgise andmise eelvaliku korraldamise eest vastutavad liikmesriigid.
2. Iga liikmesriik võib eelvalikusse lisada kuni kaks kultuuriväärtuslikku objekti iga kahe aasta tagant.
3. Eelvalik põhineb nimetatud kriteeriumidel ja taotlusvormil.
4. Iga osalev liikmesriik kehtestab eelvaliku jaoks oma menetlused ja ajakava kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega ning üritab tagada võimalikult lihtsad ja paindlikud haldusmenetlused. Ta edastab komisjonile eelvalikusse lisatud kultuuriväärtuslike objektide taotlusvormid hiljemalt valiku tegemise aasta 1. märtsiks kooskõlas lisas esitatud ajakavaga.
5. Komisjon avaldab eelvalikusse lisatud kultuuriväärtuslike objektide täieliku nimekirja ning teavitab sellest pärast eelvaliku etapi lõppu viivitamata Euroopa Parlamenti, nõukogu ja Regioonide Komiteed, nii et Euroopa Parlament, nõukogu, Regioonide Komitee, liikmesriigid või mõni muu isik või üksus võiksid esitada komisjonile tähelepanekud, mis võivad nimetatud kultuuriväärtuslike objektide valikut mõjutada.
Artikkel 11
Valik liidu tasandil
1. Kultuuriväärtuslike objektide valiku märgise andmiseks viib komisjoni vastutusel läbi Euroopa komitee.
2. Euroopa komitee hindab eelvalikusse lisatud kultuuriväärtuslike objektide osas esitatud taotlusi ning valib maksimaalselt ühe kultuuriväärtusliku objekti iga liikmesriigi kohta. Vajaduse korral võib taotleda lisateavet ning korraldada kultuuriväärtusliku objekti külastamise.
3. Valik põhineb nimetatud kriteeriumidel ja taotlusvormil. Euroopa komitee võtab nõuetekohaselt arvesse ka artikli 10 lõikes 5 osutatud tähelepanekuid.
4. Euroopa komitee esitab eelvalikusse lisatud kultuuriväärtuslike objektide kohta aruande ning edastab selle komisjonile hiljemalt valiku tegemise aasta lõpuks. Kõnealuses aruandes esitatakse soovitus märgise andmiseks ja põhjendus nende kultuuriväärtuslike objektide kohta, mida valiti, ja nende kohta, mida ei valitud. Komisjon edastab selle aruande teavitamise eesmärgil viivitamata Euroopa Parlamendile, nõukogule ja Regioonide Komiteele.
5. Märgist taotlenud, kuid seda mitte saanud kultuuriväärtuslike objektide kohta võib järgnevatel aastatel esitada uue taotluse eelvalikus osalemiseks liikmesriigi tasandil.
Artikkel 12
Piiriülesed kultuuriväärtuslikud objektid
1. Märgise saamiseks peab piiriülene kultuuriväärtuslik objekt vastama kõigile järgmistele tingimustele:
a)
iga osalev kultuuriväärtuslik objekt vastab täielikult kriteeriumidele;
b)
üks osalev kultuuriväärtuslik objekt määratakse koordineerijaks, mis on komisjoni jaoks ainus kontaktpunkt;
c)
taotlus esitatakse ühise nimetuse all;
d)
vajaduse korral esitatakse põhjendus selge temaatilise seose kohta.
2. Taotluste esitamisel piiriüleste kultuuriväärtuslike objektide suhtes järgitakse sama menetlust nagu muude kultuuriväärtuslike objektide puhul. Pärast arutelu osalevate kultuuriväärtuslike objektide vahel, millest võtavad osa asjaomased riigiasutused, täidetakse iga osaleva kultuuriväärtusliku objekti kohta taotlusvorm ja see saadetakse koordineerijale. Piiriüleste kultuuriväärtuslike objektide kohta teeb eelvaliku koordineerija liikmesriik, võttes arvesse artikli 10 lõikes 2 kultuuriväärtuslike objektide arvu osas sätestatud piiranguid, ning need esitatakse kõikide asjaomaste liikmesriikide nimel pärast kõnealuste liikmesriikide sellekohast kokkulepet.
3. Kui piiriülene kultuuriväärtuslik objekt välja valitakse, antakse märgis kogu piiriülesele kultuuriväärtuslikule objektile tervikuna ja ühise nimetuse all.
4. Kui piiriülene kultuuriväärtuslik objekt vastab kõigile kriteeriumidele, eelistatakse seda kultuuriväärtuslikku objekti lõpliku valiku tegemisel.
Artikkel 13
Riiklikud temaatilised kultuuriväärtuslikud objektid
1. Märgise saamiseks peab riiklik temaatiline kultuuriväärtuslik objekt vastama kõigile järgmistele tingimustele:
a)
põhjendus ühise taotluse Euroopa lisandväärtuse kohta võrreldes eraldi taotlustega;
b)
põhjendus selge temaatilise seose kohta;
c)
iga osalev kultuuriväärtuslik objekt vastab täielikult kriteeriumidele;
d)
üks osalev kultuuriväärtuslik objekt määratakse koordineerijaks, mis on komisjoni jaoks ainus kontaktpunkt;
e)
taotlus esitatakse ühise nimetuse all.
2. Taotluste esitamisel riiklike temaatiliste kultuuriväärtuslike objektide suhtes järgitakse sama menetlust nagu muude kultuuriväärtuslike objektide puhul. Iga osaleva kultuuriväärtusliku objekti kohta täidetakse taotlusvorm ja see saadetakse koordineerijale. Riiklike temaatiliste kultuuriväärtuslike objektide kohta teeb eelvaliku asjaomane liikmesriik, võttes arvesse artikli 10 lõikes 2 kultuuriväärtuslike objektide arvu osas sätestatud piiranguid.
3. Kui riiklik temaatiline kultuuriväärtuslik objekt välja valitakse, antakse märgis kogu riiklikule temaatilisele kultuuriväärtuslikule objektile tervikuna ja ühise nimetuse all.
Artikkel 14
Määramine
1. Komisjon määrab märgise saavad kultuuriväärtuslikud objektid, võttes nõuetekohaselt arvesse Euroopa komitee soovitust. Komisjon teatab määramisest Euroopa Parlamendile, nõukogule ja Regioonide Komiteele.
2. Märgis antakse kultuuriväärtuslikule objektile alatiseks artiklis 15 sätestatud tingimustel ja tingimusel, et meetme kohaldamist jätkatakse, ning ilma et see piiraks artikli 16 kohaldamist.
Artikkel 15
Järelevalve
1. Iga märgise saanud kultuuriväärtuslikku objekti kontrollitakse järjepidevalt, tagamaks et see vastab jätkuvalt kriteeriumidele ning taotluses esitatud projektile ja töökavale.
2. Liikmesriigi territooriumil asuvate kõikide kultuuriväärtuslike objektide järelevalve eest vastutab asjaomane liikmesriik. Piiriülese kultuuriväärtusliku objekti järelevalve on koordineerija liikmesriigi ülesanne.
3. Liikmesriigid koguvad kogu vajaliku teabe ja koostavad aruande iga nelja aasta tagant kooskõlas lisas esitatud ajakavaga. Liikmesriigid saadavad nimetatud aruande komisjonile järelevalvemenetluse aasta 1. märtsiks. Komisjon esitab aruande Euroopa komiteele kontrollimiseks.
4. Euroopa komitee esitab märgise saanud kultuuriväärtuslike objektide olukorra kohta aruande järelevalvemenetluse aasta lõpuks ning lisab vajaduse korral soovitused, mida rakendada järgmisel järelevalveperioodil.
5. Komisjon kehtestab koostöös Euroopa komiteega liikmesriikidele ühised näitajad, et tagada ühtse lähenemisviisi järgimine järelevalvemenetluses.
Artikkel 16
Märgise tagasivõtmine või sellest loobumine
1. Kui Euroopa komitee teeb kindlaks, et kultuuriväärtuslik objekt ei vasta enam kriteeriumidele või taotluses esitatud projektile ja töökavale, alustab komitee komisjoni vahendusel liikmesriigiga dialoogi, mille eesmärk on hõlbustada kultuuriväärtusliku objekti vajalikul viisil kohandamist.
2. Kui 18 kuu jooksul pärast dialoogi alustamist ei ole kultuuriväärtuslikku objekti vajalikul määral kohandatud, teatab Euroopa komitee sellest komisjonile. Teatele lisatakse põhjendused ja praktilised soovitused olukorra parandamiseks.
3. Kui 18 kuud pärast lõikes 2 osutatud teate esitamist ei ole praktilisi soovitusi rakendatud, esitab Euroopa komitee komisjonile soovituse asjaomaselt kultuuriväärtuslikult objektilt märgis tagasi võtta.
4. Kui Euroopa komitee leiab, et kultuuriväärtuslik objekt, mis on piiriülese kultuuriväärtusliku objekti või riikliku temaatilise kultuuriväärtusliku objekti osa, ei vasta enam kriteeriumidele või taotluses esitatud projektile ja töökavale, kohaldatakse lõigetes 1, 2 ja 3 sätestatud menetlust. Käesolevas lõikes sätestatud märgise tagasivõtmist kohaldatakse nii piiriülese kultuuriväärtusliku objekti kui ka riikliku temaatilise kultuuriväärtusliku objekti suhtes tervikuna. Juhtudel, mil piiriülese kultuuriväärtusliku objekti või riikliku temaatilise kultuuriväärtusliku objekti terviklikkust ei kahjustata, võib Euroopa komitee soovitada märgise tagasivõtmisel piirduda vaid osaleva kultuuriväärtusliku objektiga.
5. Otsuse märgise tagasivõtmise kohta teeb komisjon, võttes nõuetekohaselt arvesse lõikes 3 osutatud soovitust. Komisjon teatab tagasivõtmisest Euroopa Parlamendile, nõukogule ja Regioonide Komiteele.
6. Kultuuriväärtuslik objekt võib märgisest võib igal ajal loobuda ning sel juhul teavitatakse asjaomast liikmesriiki, kes omakorda teavitab loobumisest komisjoni. Komisjon vormistab märgisest loobumise ja teatab sellest Euroopa Parlamendile, nõukogule ja Regioonide Komiteele.
Artikkel 17
Praktiline korraldus
1. Meedet rakendab komisjon. Eelkõige teeb komisjon järgmist:
a)
tagab meetme üldise terviklikkuse ja kvaliteedi;
b)
tagab liikmesriikide ja Euroopa komitee vahelise koordineerituse;
c)
võttes arvesse eesmärke ja kriteeriume, koostab tihedas koostöös Euroopa komiteega suunised valiku- ja järelevalvemenetlustele kaasaaitamiseks;
d)
osutab abi Euroopa komiteele.
2. Komisjon vastutab märgisega seotud teavitamise ning märgise nähtavuse eest liidu tasandil, eelkõige asjakohase veebisaidi loomise ja haldamise kaudu. Komisjon tagab ka meetme jaoks logo loomise.
3. Komisjon edendab märgise saanud kultuuriväärtuslike objektide vahel koostöövõrgustike loomist.
4. Käesoleva artikli lõigetes 2 ja 3 osutatud tegevus ning Euroopa komitee kulud rahastatakse artiklis 20 esitatud rahastamispaketi kaudu.
Artikkel 18
Hindamine
1. Komisjon tagab meetme sõltumatu välishindamise. Selline hindamine korraldatakse igal kuuendal aastal kooskõlas lisas esitatud ajakavaga ning hindamise käigus kontrollitakse muu hulgas meetme kohaldamisega seotud tegevuse tõhusust, kultuuriväärtuslike objektide arvu, meetme mõju, geograafilise ulatuse laiendamist, meetme parandamise võimalusi ning seda, kas meedet tuleks jätkata.
2. Komisjon esitab Euroopa Parlamendile, nõukogule ja Regioonide Komiteele kuue kuu jooksul alates lõikes 1 sätestatud hindamise lõpetamisest hindamise kohta aruande, millele on vajaduse korral lisatud asjakohased ettepanekud.
Artikkel 19
Üleminekusätted
1. Liikmesriigid, kes ei osalenud valitsustevahelises Euroopa kultuuripärandi märgise 2006. aasta algatuses („valitsustevaheline algatus”), võivad lisada 2013. aastal märgise taotlemiseks eelvalikusse kuni neli kultuuriväärtuslikku objekti.
2. Liikmesriigid, kes osalesid valitsustevahelises algatuses, võivad lisada 2014. aastal märgise taotlemiseks eelvalikusse kuni neli kultuuriväärtuslikku objekti. Nad võivad esitada taotluse ka kultuuriväärtuslike objektide kohta, millele on juba antud märgis valitsustevahelise algatuse raames.
3. Kõiki lõigetes 1 ja 2 osutatud kultuuriväärtuslikke objekte hindab Euroopa komitee samade kriteeriumide alusel ja sama menetlust järgides nagu muude kultuuriväärtuslike objektide hindamisel.
4. Kui üks lõigetes 1 ja 2 osutatud kultuuriväärtuslikest objektidest ei vasta kriteeriumidele või kui on vaja lisateavet, alustab Euroopa komitee komisjoni vahendusel asjaomase liikmesriigiga dialoogi, et uurida, kas taotlust on võimalik enne lõpliku otsuse tegemist parandada. Vajaduse korral võib korraldada kultuuriväärtusliku objekti külastamise.
Artikkel 20
Finantssätted
1. Meetme rakendamise rahastamispakett perioodiks 1. jaanuar 2012 kuni 31. detsember 2013 on 650 000 eurot.
2. Eelarvepädevad institutsioonid kinnitavad iga-aastased assigneeringud mitmeaastase finantsraamistiku piires.
Artikkel 21
Jõustumine
Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Strasbourg, 16. november 2011