РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 3 ноември 2011 година
за предоставяне на поисканата от Италия дерогация по отношение на областите Емилия Романя, Ломбардия, Пиемонте и Венето по силата на Директива 91/676/ЕИО на Съвета за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници
(нотифицирано под номер C(2011) 7770)
(само текстът на италиански език е автентичен)
(2011/721/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 91/676/ЕИО на Съвета от 12 декември 1991 г. за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници (1), и по-специално параграф 2, трета алинея от приложение III към нея,
като има предвид, че:
(1)
Ако количеството животински тор, което държава-членка възнамерява да използва на хектар всяка година, е различно от количеството, определено в параграф 2, втора алинея, първото изречение от приложение III към Директива 91/676/ЕИО и в буква а) от същата алинея, това количество трябва да бъде определено така, че да не възпрепятства постигането на целите, определени в член 1 от посочената директива, и трябва да е обосновано въз основа на обективни критерии, като например продължителни вегетационни периоди и култури с високо усвояване на азот.
(2)
Италия подаде в Комисията искане за дерогация по параграф 2, трета алинея от приложение III към Директива 91/676/ЕИО по отношение на областите Емилия Романя, Ломбардия, Пиемонте и Венето.
(3)
Исканата дерогация се отнася до намерението на Италия да разреши наторяване в областите Емилия Романя, Ломбардия, Пиемонте и Венето с до 250 kg азот от говежди и обработен свински тор на хектар годишно в стопанства с минимум 70 % култури с голямо усвояване на азот и дълги вегетационни периоди. Според оценките дерогацията ще обхване приблизително 10 313 говедовъдни стопанства и 1 241 свиневъдни стопанства в областите Емилия Романя, Ломбардия, Пиемонте и Венето, които съставляват съответно 15,9 % и 9,7 % от общия брой на говедовъдните и общия брой на свиневъдните стопанства в споменатите области, 10,7 % от използваната земеделска земя, 29,1 % от общия брой глави млеконадоен добитък и 49,3 % от общия брой свине в същите области. Освен това за дерогацията могат да кандидатстват и полевъдни стопанства.
(4)
Законодателството, с което се транспонира Директива 91/676/ЕИО и се създават програмите за действие в Емилия Романя (Решение № 1273/2011 от 5.9.2011 г.), Ломбардия (Решение № IX/2208 от 14.9.2011 г.), Пиемонте (Решение 18-2612 от 19.9.2011 г.) и Венето (Решение № 1150 от 26.7.2011 г.), е прието и се прилага във връзка с настоящото решение за периода 2012-2015 г.
(5)
Определените уязвими зони, към които се прилагат програмите за действие, обхващат около 63 % от използваната земеделска площ (ИЗП) в Емилия Романя, 82 % от ИЗП в Ломбардия, 38 % от ИЗП в Пиемонте и 87 % от ИЗП във Венето.
(6)
Представените данни относно качеството на водите показват, че за подпочвените води в областите Емилия Романя, Ломбардия, Пиемонте и Венето средната концентрация на нитрати в 89 % от подземните водни обекти е под 50 mg нитрати на литър, а в 63 % от подземните водни обекти - под 25 mg нитрати на литър. По отношение на повърхностните води средната концентрация на нитрати в над 98 % от станциите за наблюдение е под 25 mg нитрати на литър и няма точки с концентрация на нитрати, надвишаваща 50 mg нитрати на литър.
(7)
В областите Емилия Романя, Ломбардия, Пиемонте и Венето се отглеждат над 70 % от добитъка в Италия, по-специално 67,1 % от млеконадойния добитък, 60,6 % от другия добитък, 81 %от свинете и 79,4 % от птиците. В периода 1982-2007 г. броят на животните показва тенденция към намаляване (средно с 20 % за четирите области).
(8)
В периода 1979-2008 г. използването на изкуствени азотни торове е намаляло, както и използването на минерални фосфорни торове; последното е намаляло със 70 %.
(9)
Пасищата, царевицата за зърно, царевицата за силаж и зимните зърнени култури заемат около 53 % от общата земеделска площ в Емилия Романя, Ломбардия, Пиемонте и Венето.
(10)
Представените към искането за дерогация подкрепящи документи показват, че предлаганото годишно количество от 250 kg азот от говежди и обработен свински тор на хектар годишно е обосновано въз основа на обективни критерии като завишено количество на валежите, дълги вегетационни периоди и високи добиви на култури с голямо усвояване на азот.
(11)
След като прегледа искането, Комисията смята, че предложеното количество от 250 kg азот от говежди и обработен свински тор на хектар няма да възпрепятства постигането на целите на Директива 91/676/ЕИО, при условие че се спазват някои строги условия.
(12)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по нитратите, създаден по силата на член 9 от Директива 91/676/ЕИО,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Дерогацията, поискана от Италия с писма от 10 март 2011 г. и от 28 юли 2011 г. по отношение на областите Емилия Романя, Ломбардия, Пиемонте и Венето с цел да се разреши торенето с по-голямо количество животински тор от количеството, предвидено в параграф 2, втора алинея, първото изречение от приложение III към Директива 91/676/ЕИО и в буква а) от същата алинея, се предоставя при спазване на условията, указани в настоящото решение.
Член 2
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
а)
„стопанства“ означава земеделски стопанства със или без отглеждане на животни;
б)
„парцел“ означава индивидуален участък или група участъци, хомогенни по отношение на отглежданите селскостопански култури, вида на почвата и практиките за торене;
в)
„пасище“ означава постоянно или временно пасище (под временно обикновено се разбира за по-малко от четири години);
г)
„късна царевица“ означава царевица от група 600-700 по FAO със срок на сеитба от средата на март до началото на април и вегетационен период най-малко 145-150 дни;
д)
„царевица или сорго, последвана/о от зимни тревни фуражни култури“ означава среднокъсна или ранна царевица или сорго, последвани от зимни тревни фуражни култури, като например италиански райграс, ечемик, тритикале или зимна ръж;
е)
„зимна зърнена култура, последвана от летни тревни фуражни култури“ означава зимна пшеница, зимен ечемик или тритикале, последвани от летни тревни фуражни култури, като например царевица, сорго, Setaria или Panicum sp.;
ж)
„култури с голямо усвояване на азот и дълги вегетационни периоди“ означава пасища, късна царевица, царевица или сорго, последвана/о от зимни тревни фуражни култури, и зимна зърнена култура, последвана от летни тревни фуражни култури;
з)
„говежди тор“ означава животински изпражнения от едър рогат добитък, включително по време на паша или в преработен вид;
и)
„обработка на животински тор“ означава преработката на свински тор в две фракции - твърда и течна, с цел подобряване на наторяването и по-добро усвояване на азота и фосфора;
й)
„обработен тор“ означава течната фракция, получена в резултат на обработката на свински тор, с минимално съотношение азот-фосфати (N/P2O5), равно на 2,5;
к)
„обработен тор с отстраняване на азота“ означава обработен тор със съдържание на азот, по-малко от 30 % от съдържанието на азот в необработения свински тор;
л)
„почви с ниско съдържание на органични вещества“ означава почви с по-малко от 2 % съдържание на органичен въглерод в горния 30-сантиметров почвен слой;
м)
„незасолени и слабо засолени почви“ означава почви с електрическа проводимост на наситен екстракт от почва Ece 4 mS/cm или електрическа проводимост на воден екстракт от почва, при съотношение почва-вода 1:2, EC 1:2 1 mS/cm, или райони, определени като категорично незасегнати от риск от засоляване съгласно почвената карта, изготвена на регионално равнище;
н)
„ефективност на използване на азота“ означава процентът от общия азот, внесен под формата на животински тор, който е наличен за усвояване от културите в годината на торенето.
Член 3
Приложно поле
Настоящото решение се прилага на индивидуална основа за стопанства, в които 70 % или повече от площта на стопанството са заети с култури с голямо усвояване на азот и дълги вегетационни периоди, при спазване на условията, предвидени в членове 4-7.
Член 4
Ежегодно подаване на заявление и поемане на задължение
1. Земеделските производители, които искат да се възползват от дерогация по настоящото решение, подават заявление до компетентните органи всяка година най-късно до 15 февруари.
2. Едновременно с годишното заявление, посочено в параграф 1, те се задължават писмено да спазват условията, определени в членове 5, 6 и 7.
Член 5
Обработка на животински тор
1. Земеделските производители, които се ползват от дерогация за внасянето на обработен свински тор, съобщават ежегодно на компетентните органи следната информация:
а)
вид обработка на животинския тор;
б)
капацитет и основни характеристики на инсталацията за обработка, включително нейната ефективност;
в)
количествата животински тор, изпратени за обработка;
г)
количество, състав, включително спецификация на съдържанието на азот и фосфор, и местоназначение на твърдата фракция;
д)
количество, състав, включително спецификация на съдържанието на азот и фосфор, и местоназначение на обработения тор;
е)
оценка на загубите на газообразни вещества при обработката.
2. Твърдата фракция, получена в резултат на обработката на животинския тор, трябва да се стабилизира, с цел намаляване на миризмите и другите емисии, подобряване на агрономичните и хигиенните качества, улесняване на манипулациите и подобряване на усвояването на азот и фосфати от културите. Полученият продукт не може да се употребява в стопанства, ползващи се от дерогация. Компетентните органи трябва да приемат мерки за насърчаване използването на стабилизираната твърда фракция върху почви с ниско съдържание на органични вещества. Споменатите почви се посочват на карти, изготвени на регионално равнище и предоставени на разположение на земеделските производители.
3. Компетентните органи изготвят методики за оценка на състава на обработения тор, измененията в състава и ефективността на обработката за всяко стопанство, ползващо индивидуална дерогация.
4. Емисиите от амоняк и другите емисии в резултат на обработката на животински тор трябва да се наблюдават от компетентните органи в представителни места за всеки метод на обработка. Въз основа на резултатите от наблюдението компетентните органи изготвят инвентаризация на емисиите.
Член 6
Внасяне на животински тор и други торове
1. При спазване на условията, указани в параграфи 2-12, количеството на говеждия тор, включително внасяният от самите животни тор, и на обработения животински тор, което се употребява всяка година в ползващи се от дерогация стопанства, не може да надвишава количеството животински тор, съдържащо 250 kg азот на хектар.
2. Общото внесено количество азот не може да надвишава прогнозната потребност от хранителни вещества на съответната култура. В него се отчита запасеността на почвата, както и повишената усвояемост на азота в животинския тор вследствие на обработката на тора. То не може да надвишава максималните норми за торене, определени в приложимите за стопанството програми за действие.
3. Общото внесено количество фосфор не може да надвишава предвидимата потребност от хранителни вещества на съответната култура и в него се отчита запасеността на почвата с фосфор. В ползващите се от дерогация стопанства не може да се внася фосфор от изкуствени торове.
4. Най-късно до 15 февруари се изготвя план за наторяване за всяко стопанство, в който се описва сеитбообращението върху земеделската земя и планираното внасяне на животински и минерални торове.
Планът за наторяване трябва да съдържа следното:
а)
броя на животните, описание на системата за складиране и съхраняване, включително вместимостта и вида на наличните съоръжения за съхранение на животински тор;
б)
изчисление на количествата азот и фосфор от животински тор, произведени в стопанството;
в)
описание на обработката на животинския тор и характеристиките на обработения животински тор (ако е уместно);
г)
количеството, вида и характеристиките на животинския тор, доставян извън стопанството или в него;
д)
сеитбообращението и площта на парцелите с култури с голямо усвояване на азот и дълги вегетационни периоди и на парцелите с други култури;
е)
очакваните добиви от всяка отглеждана култура, в зависимост от наличието на хранителни вещества и влага, както и местните условия, като климат, почвен тип и др.;
ж)
прогнозните потребности на културите от азот и фосфор за всеки парцел;
з)
изчисление на количеството азот и фосфор от животински тор, което ще се внася във всеки парцел;
и)
изчисление на количеството азот от изкуствени торове, което ще се внася във всеки парцел;
й)
оценка на количеството вода, необходимо за напояване, и точно посочване на водоизточника; в плана се включва разрешителното за водовземане или договора за водоползване със съответния „воден консорциум“ или картата, посочваща, че стопанството се намира в район, в който плитките подпочвени води са в контакт с кореновата зона.
Плановете трябва да се преразглеждат най-късно до седем дни след настъпването на евентуални промени в земеделските практики, за да се гарантира тяхното съответствие с използваните земеделски практики.
5. Във всяка ферма трябва да се изготвят отчети за торенето по парцели. Отчетите включват внесените количества и времето на торене с животински тор и изкуствени торове.
6. Разрешителното за водовземане или договора за водоползване със съответния „воден консорциум“ или картата, посочваща, че стопанството се намира в район, в който плитките подпочвени води са в контакт с кореновата зона, трябва да бъде на разположение в стопанството. Разрешеното или договорено количество вода, когато е приложимо, трябва да е достатъчно за достигане на добивите, получавани в условия без ограничения по отношение на водата.
7. Всяко стопанство, което се ползва от дерогация, трябва да разполага с резултати от анализа на почвата за съдържание на азот и фосфор. Вземането на проби и извършването на анализи се осъществява преди 1 юни и поне веднъж на всеки четири години за съдържанието на фосфор и азот за всяка площ от стопанството, която е хомогенна по отношение на сеитбообращението и почвените характеристики. Изисква се минимум по един анализ на всеки пет хектара земеделска земя.
8. Животинският тор, който се внася в ползващи се от дерогация стопанства, трябва да има ефективност на използване на азота най-малко 65 % за течен тор и 50 % за твърд тор.
9. Животинският тор и изкуствените торове, които се внасят в ползващи се от дерогация стопанства, не могат да се разпръскват след 1 ноември.
10. Поне две трети от количеството азот от животински тор, с изключение на азота от животинския тор от пасящ добитък, трябва да се внася преди 30 юни всяка година. За тази цел ползващите се от дерогация стопанства трябва да разполагат с достатъчен капацитет за съхранение на животински тор, който да покрива поне периодите, през които използването на такъв тор не е разрешено.
11. Течният тор, включително обработеният животински тор и отпадните течности, трябва да се внасят посредством методи на торене с ниско ниво на емисиите. Твърдият животински тор се внася в рамките на 24 часа.
12. С цел защита на почвите от опасността от засоляване, използването на обработен тор с отстраняване на азота се разрешава само върху незасолени и слабо засолени почви. За тази цел земеделските производители, които възнамеряват да използват обработен тор с отстраняване на азота, измерват електрическата проводимост в парцелите, в които той ще се внася, най-малко веднъж на четири години и включват резултатите в заявлението, посочено в член 4, параграф 1. Компетентните органи изготвят протокол, който да се използва от земеделските производители за измерване на електрическата проводимост. Компетентните органи изготвят карти, показващи районите, застрашени от засоляване.
Член 7
Управление на земята
Земеделските производители, ползващи се от дерогация, гарантират спазване на следните условия:
а)
70 % или повече от площта на стопанството се засаждат с култури с голямо усвояване на азот и дълги вегетационни периоди;
б)
временните пасища и ливади се орат напролет;
в)
временните и постоянните пасища и ливади включват не повече от 50 % бобови или други растения, които усвояват азот от въздуха;
г)
реколтата от късна царевица се прибира (цялото растение);
д)
зимните тревни фуражни култури, като италиански райграс, ечемик, тритикале или зимна ръж, се засяват в срок от две седмици след прибирането на царевицата/соргото и се прибират не по-рано от две седмици преди сеитбата на царевицата/соргото;
е)
летните тревни фуражни култури, като царевица, сорго, Setaria или Panicum sp., се засяват в срок от две седмици след прибирането на зимните зърнени култури и се прибират не по-рано от две седмици преди сеитбата на зимните зърнени култури;
ж)
разораното пасище се засява, в срок от две седмици след разораването, с култура с голямо усвояване на азот и не се внасят изкуствени торове през годината на разораване на постоянните пасища.
Член 8
Други мерки
1. Компетентните органи осигуряват съответствие на предоставените дерогации за торене с обработен животински тор с капацитета на инсталациите за обработка на животински тор.
2. Компетентните органи осигуряват съответствие на всяка предоставена дерогация с разрешеното водоползване в стопанството, ползващо се от дерогацията.
Член 9
Мерки относно транспорта на животински тор
1. Компетентните органи гарантират записването на данни за транспорта на животински тор от и до ползващите се от дерогация стопанства посредством географски системи за определяне на местоположението или регистрирането на транспорта в придружаващите документи, като се отбелязват мястото на произход и местоназначението. Записването посредством географски системи за определяне на местоположението е задължително за превозите на разстояния, по-дълги от 30 km.
2. Компетентните органи гарантират, че по време на превоза има налице документ, в който е посочено количеството на превозвания животински тор и неговото азотно и фосфорно съдържание.
3. Компетентните органи гарантират извършването на анализ на обработения тор и твърдите фракции, получени в резултат на обработката на животинския тор, по отношение на съдържанието на азот и фосфор в тях. Анализът трябва да се извършва от признати лаборатории. Резултатите от анализа се съобщават на компетентните органи и на получаващия земеделски производител. Всяка превозвана пратка се придружава от сертификат за анализа.
Член 10
Наблюдение
1. Компетентните органи гарантират изготвянето и ежегодното актуализиране на карти, показващи процента на стопанствата, процента на животните, процента на земеделската земя, обхваната от индивидуални дерогации, и карти, показващи местното земеползване във всяка община. Данните за сеитбообращенията и земеделските практики в стопанствата, ползващи се от дерогации, се събират и актуализират ежегодно.
2. С цел оценка на въздействието на дерогацията върху качеството на водите се създава и поддържа мрежа за наблюдение за вземане на проби от повърхностните и плитките подпочвени води. Проектът на мрежата за наблюдение се представя на Комисията. По време на периода на прилагане на настоящото решение не може да се намалява броят на първоначалните станции за наблюдение и не може да се променя местоположението им.
3. Провежда се засилено наблюдение във водосборните райони със селскостопански характер, разположени в близост до най-уязвимите водни обекти, които се определят от компетентните органи.
4. Създават се станции за наблюдение с цел предоставяне на данни относно концентрацията на азот и фосфор в почвените води, относно минералния азот в почвения профил и съответните загуби на азот и фосфор през кореновата зона в подземните води, както и относно загубите на азот и фосфор чрез повърхностен и подпочвен отток, както при условия на ползване на дерогация, така и без ползване на дерогация. Станциите за наблюдение обхващат основните типове почва, практиките на наторяване и културите. Проектът на мрежата за наблюдение се представя на Комисията. По време на периода на прилагане на настоящото решение не може да се намалява броят на първоначалните станции за наблюдение и не може да се променя местоположението им.
Член 11
Проверка
1. Компетентните органи следят всички заявления за дерогация да преминат през административен контрол. Когато контролът покаже, че условията, предвидени в членове 5, 6 и 7, не са изпълнени, заявителят се уведомява за това. В такъв случай заявлението му се смята за отхвърлено.
2. Следва да се въведе програма за проверки на място въз основа на анализ на риска, на резултатите от контрола от предходните години и резултатите от общия контрол на случаен принцип по отношение на законодателството, с което се транспонира Директива 91/676/ЕИО. Проверките на място покриват поне 5 % от стопанствата, които се ползват от дерогация, по отношение на условията, посочени в членове 5, 6 и 7 от настоящото решение.
3. Компетентните органи осигуряват контрол на място върху най-малко 1 % от операциите по транспорт на животински тор, въз основа на оценката на риска и резултатите от административния контрол, посочен в параграф 1. Контролът включва най-малкото оценка на придружаващите документи, проверка на произхода и местоназначението на животинския тор и вземане на проби от транспортирания животински тор.
4. На компетентните органи се предоставят необходимите правомощия и средства за проверка на спазването на настоящото решение. Когато проверката покаже неспазване на настоящото решение, компетентните органи предприемат необходимите действия за коригиране. По-специално земеделските производители, които не спазват членове 5, 6 и 7, се изключват от дерогацията през следващата година.
Член 12
Докладване
Компетентните органи представят всяка година на Комисията най-късно до декември, а за 2015 г. - най-късно до септември, доклад със следната информация:
а)
оценка на изпълнението на дерогацията въз основа на проверките, извършени на равнище стопанство, и въз основа на проверките на транспорта на животински тор, както и информация относно неизрядните стопанства въз основа на резултатите от административните проверки и проверките на място;
б)
информация относно обработката на животинския тор, включително по-нататъшна преработка и използване на твърдите фракции, и подробни данни относно характеристиките на системите за обработка, тяхната ефикасност и състава на обработения животински тор, както и крайното местоназначение на твърдите фракции;
в)
карти, показващи районите с ниско съдържание на органични вещества, както и предприетите мерки за насърчаване използването на стабилизираната твърда фракция върху почви с ниско съдържание на органични вещества, както е посочено в член 5, параграф 2;
г)
посочените в член 5, параграф 3 методики за оценка на състава на обработения тор, измененията в състава и ефективността на обработката за всяко стопанство, ползващо индивидуална дерогация;
д)
посочената в член 5, параграф 4 инвентаризация на емисиите от амоняк и другите емисии в резултат на обработката на животински тор.
е)
изготвеният протокол за измерване на електрическата проводимост и картите, показващи районите, засегнати от засоляване, както е посочено в член 6, параграф 12;
ж)
методиките за проверка на съответствието на предоставените дерогации с капацитета на инсталациите за обработка на животински тор, както е посочено в член 8, параграф 1;
з)
методиките за проверка на съответствието на всяка предоставена дерогация с разрешеното водоползване в стопанството, ползващо се от дерогацията, както е посочено в член 8, параграф 2;
и)
посочените в член 10, параграф 1 карти, показващи процента на стопанствата, процента на животните, процента на земеделската земя, обхваната от индивидуални дерогации, и карти, показващи местното земеползване, както и данни за сеитбообращенията и земеделските практики в ползващите се от дерогация стопанства;
й)
резултатите от наблюдението на водите, включително информация относно тенденциите в качеството на подземните и повърхностните води, както и въздействието на дерогацията върху качеството на водите, както е посочено в член 10, параграф 2;
к)
списъка на най-уязвимите водни обекти, посочени в член 10, параграф 3;
л)
резюме и оценка на данните, получени от станциите за наблюдение, посочени в член 10, параграф 4.
Член 13
Прилагане
Настоящото решение се прилага във връзка с разпоредбите за изпълнение на програмата за действие в Емилия Романя (Решение № 1273/2011 от 5.9.2011 г.), Ломбардия (Решение № IX/2208 от 14.9.2011 г.), Пиемонте (Решение 18-2612 от 19.9.2011 г.) и Венето (Решение № 1150 от 26.7.2011 г.).
Настоящото решение се прилага от 1 януари 2012 г.
Срокът на действието му изтича на 31 декември 2015 г.
Член 14
Адресат на настоящото решение е Италианската република.
Съставено в Брюксел на 3 ноември 2011 година.
KOMISJONI RAKENDUSOTSUS,
3. november 2011,
Itaalia taotletud Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte ja Veneto piirkonda käsitleva erandi tegemise kohta vastavalt nõukogu direktiivile 91/676/EMÜ veekogude kaitsmise kohta põllumajandusest lähtuva nitraadireostuse eest
(teatavaks tehtud numbri K(2011) 7770 all)
(Ainult itaaliakeelne tekst on autentne)
(2011/721/EL)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 12. detsembri 1991. aasta direktiivi 91/676/EMÜ veekogude kaitsmise kohta põllumajandusest lähtuva nitraadireostuse eest, (1) eriti selle III lisa punkti 2 kolmandat lõiku,
ning arvestades järgmist:
(1)
Kui sõnnikukogus, mida liikmesriik kavatseb igal aastal hektari kohta maale laotada, erineb direktiivi 91/676/EMÜ III lisa punkti 2 teise lõigu esimeses lauses ja kõnealuse lõigu alapunktis a osutatust, peab see kogus olema selline, mis ei piira kõnealuse direktiivi artiklis 1 osutatud eesmärkide saavutamist, ning seda tuleb põhjendada objektiivsete kriteeriumide abil, näiteks pikad kasvuperioodid ja suure lämmastikuvajadusega põllukultuurid.
(2)
Itaalia esitas komisjonile taotluse Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte ja Veneto piirkonda käsitleva erandi lubamiseks direktiivi 91/676/EMÜ III lisa punkti 2 kolmanda lõigu alusel.
(3)
Taotletud erand käsitleb Itaalia kavatsust lubada Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte ja Veneto piirkonnas kasutada kuni 250 kg loomasõnnikust ja töödeldud seasõnnikust saadud lämmastikku hektari kohta aastas põllumajandusettevõtetes, kus vähemalt 70 % põllukultuuridest on suure lämmastikuvajaduse ja pika kasvuperioodiga. Hinnanguliselt hõlmab erand ligikaudu 10 313 veisekasvatusettevõtet ja 1 241 seakasvatusettevõtet Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte ja Veneto piirkonnas ehk vastavalt 15,9 % ja 9,7 % kõikidest kõnealuste piirkondade veise- ja seakasvatusettevõtetest, 10,7 % kasutatavast põllumajandusmaast ning 29,1 % kõnealuste piirkondade kõikidest piimaloomadest ja 49,3 % kõikidest sigadest. Lisaks võivad erandit taotleda ka põllukultuure kasvatavad ettevõtted.
(4)
Õigusakt, millega rakendatakse direktiivi 91/676/EMÜ ja kehtestatakse Emilia Romagna (5. septembri 2011. aasta otsus 1273/2011), Lombardia (14. septembri 2011. aasta otsus IX/2208), Piemonte (19. septembri 2011. aasta otsus 18-2612) ja Veneto (26. juuli 2011. aasta otsus 1150) tegevuskavad, on vastu võetud ning seda kohaldatakse koos käesoleva otsusega ajavahemikul 2012-2015.
(5)
Määratud tundlikud alad, mille suhtes kohaldatakse tegevuskavasid, hõlmavad ligikaudu 63 % Emilia Romagna kasutatavast põllumajandusmaast, 82 % Lombardia kasutatavast põllumajandusmaast, 38 % Piemonte kasutatavast põllumajandusmaast ja 87 % Veneto kasutatavast põllumajandusmaast.
(6)
Vee kohta esitatud kvaliteediandmete kohaselt on 89 % Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte ja Veneto piirkonna põhjaveekogumitest põhjavee keskmise nitraadisisaldusega alla 50 mg/l ja 63 % keskmise nitraadisisaldusega alla 25 mg/l. Üle 98 % seirealade pinnavee keskmine nitraadisisaldus on alla 25 mg/l ning ühegi seirepunkti nitraadisisaldus ei ületa 50 mg/l.
(7)
Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte ja Veneto piirkonnas kasvatatakse enam kui 70 % kogu Itaalia kariloomadest: täpsemalt 67,1 % piimakarjast, 60,6 % muudest veistest, 81 % sigadest ja 79,4 % kodulindudest. Kariloomade arv on aastatel 1982-2007 siiski vähenenud (keskmiselt 20 % neljas piirkonnas).
(8)
Keemilise lämmastiku kasutamine on aastatel 1979-2008 vähenenud, samuti fosformineraalväetiste kasutamine; viimase kasutamist on vähendatud 70 %.
(9)
Rohumaa, maisiterad, maisisilo ja taliteraviljad moodustavad 53 % Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte ja Veneto piirkonna kogu põllumajandusmaast.
(10)
Eranditaotluses esitatud tõendavatest dokumentidest ilmneb, et kavandatav kogus 250 kg loomasõnnikust ja töödeldud seasõnnikust saadud lämmastikku hektari kohta aastas on põhjendatud selliste objektiivsete kriteeriumidega nagu sademete suur netohulk, pikad kasvuperioodid ja kõrge lämmastikuvajadusega põllukultuuride suur saagikus.
(11)
Komisjon leiab pärast taotluse läbivaatamist, et kavandatav kogus 250 kg loomasõnnikust ja töödeldud seasõnnikust saadud lämmastikku hektari kohta aastas ei piira direktiivi 91/676/EMÜ eesmärkide saavutamist, kui täidetakse teatavad ranged tingimused.
(12)
Käesoleva otsusega ettenähtud meetmed on kooskõlas direktiivi 91/676/EMÜ artikli 9 alusel moodustatud nitraadikomitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Itaalia 10. märtsi 2011. aasta ja 28. juuli 2011. aasta kirjades taotletud Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte ja Veneto piirkonda käsitlev erand, mille eesmärk on lubada direktiivi 91/676/EMÜ III lisa punkti 2 teise lõigu esimese lause ja alapunktiga a ettenähtud kogusest suuremat kogust loomasõnnikut, tehakse käesolevas otsuses sätestatud tingimustel.
Artikkel 2
Mõisted
Käesolevas otsuses kasutatakse järgmisi mõisteid:
a) „põllumajandusettevõte”- põllumajanduslik majapidamine, sõltumata sellest, kas seal tegeletakse loomakasvatusega või mitte;
b) „maatükk”- põllukultuuri, mullatüübi ja väetamise poolest ühtne põld või põldude rühm;
c) „rohumaa”- ajutine või püsirohumaa (ajutine rohumaa on tavaliselt kasutuses vähem kui neli aastat);
d) „hilise valmimisega mais”- FAO klassi 600-700 kuuluv mais, mis külvatakse märtsi keskpaigast aprilli alguseni ning mille kasvutsükkel kestab vähemalt 145-150 päeva;
e) „mais või sorgo, millele järgneb talisöödakultuur”- keskhiline või varajase valmimisega mais või sorgo, millele järgneb talisöödakultuur, nagu näiteks itaalia raihein, oder, tritik või talirukis;
f) „talivili, millele järgneb suvisöödakultuur”- talinisu, talioder või tritik, millele järgneb suvisöödakultuur, nagu näiteks mais, sorgo, kukeleib (Setaria) või hirss (Panicum sp.);
g) „suure lämmastikuvajadusega põllukultuurid, millel on pikk kasvuperiood”- rohumaa, hilise valmimisega mais, mais või sorgo, millele järgneb talisöödakultuur, ning talivili, millele järgneb suvisöödakultuur;
h) „loomasõnnik”- kariloomade väljaheited, sealhulgas karjatamisel ja töödeldud kujul;
i) „sõnniku töötlemine”- seasõnniku kaheks, tahkeks ja vedelaks osaks töötlemine, mille eesmärk on parandada maakasutust ning tõhustada lämmastiku ja fosfori kogumist;
j) „töödeldud sõnnik”- seasõnniku töötlemisel saadud vedel osa, mille lämmastiku ja fosfaadi suhe (N/P2O5) on vähemalt 2,5;
k) „töödeldud sõnnik lämmastikuärastusega”- töödeldud sõnnik, mille lämmastikusisaldus on 30 % väiksem kui sea toorsõnniku lämmastikusisaldus;
l) „muld, mille orgaanilise aine sisaldus on väike”- muld, mille orgaanilise süsiniku sisaldus on mulla ülemises, 30 cm-ses kihis alla 2 %;
m) „soolavaba ja väikese soolsusega muld”- muld, mille küllastusekstrakti (ECe) elektrijuhtivus on väiksem kui 4 ms/cm või vesiekstrakti elektrijuhtivus on mulla ja vee 1:2 suhte korral väiksem kui 1 ms/cm, või alad, mida määratluse kohaselt ei ohusta kindlasti sooldumine, mis on esitatud piirkondlikul tasandil koostatud mullakaardil;
n) „lämmastikukasutuse tõhusus”- laotatud sõnnikus sisalduva lämmastiku protsentuaalne üldkogus, mis on kasutusaastal põllukultuuridele kättesaadav.
Artikkel 3
Reguleerimisala
Käesolevat otsust kohaldatakse igal üksikjuhtumil eraldi põllumajandusettevõtete suhtes, kus vähemalt 70 % maa-alal kasvatatakse suure lämmastikunõudluse ja pika kasvuperioodiga põllukultuure, juhul kui artiklites 4-7 sätestatud tingimused on täidetud.
Artikkel 4
Iga-aastane taotlus ja kohustused
1. Käesoleva otsuse kohast erandit kohaldada soovivad põllumajandustootjad esitavad pädevatele ametiasutustele iga aasta 15. veebruariks sellekohase taotluse.
2. Koos lõikes 1 osutatud iga-aastase taotlusega võtavad nad endale kirjalikult kohustuse täita artiklites 5, 6 ja 7 sätestatud tingimusi.
Artikkel 5
Sõnniku töötlemine
1. Töödeldud seasõnniku kasutamisega seotud erandit kohaldavad põllumajandustootjad edastavad igal aastal pädevatele ametiasutustele järgmise teabe:
a)
sõnniku töötlemise liik;
b)
töötlemistehase võimsus ja põhiomadused, sealhulgas jõudlus;
c)
töötlusse saadetud sõnniku hulk;
d)
tahke osa hulk, koostis, sealhulgas lämmastiku- ja fosforisisaldus, ning sihtkoht;
e)
töödeldud sõnniku hulk, koostis, sealhulgas lämmastiku- ja fosforisisaldus, ning sihtkoht;
f)
hinnang gaasikao kohta töötlemise vältel.
2. Sõnniku töötlemisel saadud tahke osa stabiliseeritakse, et vähendada lõhna ja muid heiteid, parandades põllumajanduslikke ja hügieenilisi omadusi, hõlbustades käitlemist ning tõhustades lämmastiku ja fosfaadi kättesaadavust põllukultuuride jaoks. Saadud toodet ei kasutata erandiga hõlmatud põllumajandusettevõtetes. Pädevad asutused võtavad meetmeid, et soodustada stabiliseeritud tahke osa kasutamist muldade puhul, mille orgaanilise aine sisaldus on väike. Kõnealused mullad on esitatud piirkondlikul tasandil koostatud kaartidel, mis on tehtud põllumajandustootjatele kättesaadavaks.
3. Pädevad ametiasutused koostavad töödeldud sõnniku koostise, selles esinevate kõikumiste ja töötlemise tõhususe hindamise metodoloogia iga põllumajandusettevõtte jaoks, mille suhtes kohaldatakse üksikerandit.
4. Pädevad ametiasutused teostavad representatiivsetes kohtades iga töötlusviisi puhul sõnniku töötlemisel tekkiva ammoniaagi ja muude heidete seiret. Seiretulemuste põhjal koostavad pädevad ametiasutused heidete loendi.
Artikkel 6
Sõnniku ja muude väetiste laotamine
1. Vastavalt lõigetes 2-12 sätestatud tingimustele ei tohi erandiga hõlmatud põllumajandusettevõtetes igal aastal maale laotatava loomasõnniku, sealhulgas loomade enda poolt karjamaale jäetava, ning töödeldud sõnniku kogus ületada sõnnikukogust, mis sisaldab 250 kg lämmastikku hektari kohta.
2. Lämmastiku üldkogused ei ületa asjaomase põllukultuuri eeldatavat toitainevajadust. Selle puhul võetakse arvesse mullast saadavat lämmastikku ja töötlemise tulemusena saadud sõnnikust pärit lämmastiku suuremat hulka. See ei tohi ületada põllumajandusettevõtte suhtes kohaldatavates tegevuskavades sätestatud suurimat kasutuskogust.
3. Fosfori üldkogused ei ületa asjaomase põllukultuuri eeldatavat toitainevajadust ning nende puhul võetakse arvesse maapinnast saadavat fosforit. Erandiga hõlmatud põllumajandusettevõtetes ei kasutata keemilisi fosforväetisi.
4. Iga põllumajandusettevõte koostab hiljemalt 15. veebruariks väetamiskava, milles kirjeldatakse põllumajandusmaa külvikorda ning sõnniku ja mineraalväetiste kavandatud kasutamist.
Väetamiskava hõlmab järgmist:
a)
kariloomade arv, lauda ja ladustamissüsteemi kirjeldus, sealhulgas olemasoleva sõnnikuhoidla maht ja liik;
b)
põllumajandusettevõttes toodetud lämmastikku sisaldava sõnniku ja fosforit sisaldava sõnniku arvestus;
c)
sõnniku töötlemise kirjeldus ja töödeldud sõnniku omadused (vajaduse korral);
d)
põllumajandusettevõttest või põllumajandusettevõttesse tarnitava sõnniku kogus, liik ja omadused;
e)
iga põllukultuuri külvikord ja nende maatükkide kasvuala, kus kasvatatakse suure lämmastikuvajadusega põllukultuure, millel on pikk kasvuperiood;
f)
iga kasvatatava põllukultuuri eeldatav saagikus sõltuvalt toitainete ja vee kättesaadavusest ning kohalikest tingimustest, nagu kliima, mullatüüp jne;
g)
põllukultuuride eeldatav lämmastiku- ja fosforivajadus iga maatüki kohta;
h)
igal maatükil kasutatava sõnniku lämmastiku- ja fosforisisalduse arvestus;
i)
igal maatükil kasutatava keemilistest väetistest pärineva lämmastiku arvestus;
j)
vajaliku kastmisvee hulga hinnang ning veeallika täpsed andmed; kavale tuleb lisada veevõtuluba või asjaomase vee-ettevõttega sõlmitud veekasutusleping või kaart, millest nähtub, et põllumajandusettevõte asub piirkonnas, kus madal põhjavesi puutub kokku juuretasandiga.
Kavade ja põllumajandustegevuse vastavuse tagamiseks vaadatakse kavad läbi hiljemalt seitsme päeva jooksul pärast põllumajandustegevuse muudatusi.
5. Iga põllumajandusettevõte peab maatükipõhist väetamisarvestust. See hõlmab kasutatud koguseid ning sõnniku ja keemiliste väetiste laotamise aega.
6. Veevõtuluba või asjaomase vee-ettevõttega sõlmitud veekasutusleping või kaart, millest nähtub, et põllumajandusettevõte asub piirkonnas, kus madal põhjavesi puutub kokku juuretasandiga, on põllumajandusettevõttes saadaval. Lubatud või vajaduse korral lepingu alusel saadav veekogus peab olema piisav, et tingimustega ettenähtud põllukultuuride saagikuse saaks saavutada veepiiranguteta.
7. Igas erandit kohaldavas põllumajandusettevõttes on kättesaadavad lämmastiku ja fosforiga seotud mullaanalüüsi tulemused. Lämmastiku ja fosforiga seotud proovid võetakse ja analüüsid tehakse külvikorra ja mullaomaduste suhtes põllumajandusettevõtte kõikidel samalaadsetel maa-aladel vähemalt üks kord nelja aasta jooksul enne 1. juunit. Iga viie hektari põllumajandusmaa kohta tuleb teha vähemalt üks analüüs.
8. Erandeid kohaldavates põllumajandusettevõtetes laotatava loomasõnniku lämmastikukasutuse tõhusus on vähemalt 65 % läga puhul ja 50 % tahke sõnniku puhul.
9. Erandeid kohaldavates põllumajandusettevõtetes ei tohi loomasõnnikut ja keemilisi väetisi laotada pärast 1. novembrit.
10. Vähemalt kaks kolmandikku sõnnikust saadava lämmastiku kogusest, välja arvatud rohusööjate kariloomade sõnnikust saadav lämmastik, laotatakse igal aastal enne 30. juunit. Selleks peab erandit kohaldavatel põllumajandusettevõtetel olema loomasõnniku jaoks piisav ladustamismaht, mis kataks vähemalt need ajavahemikud, mil sõnniku laotamine ei ole lubatud.
11. Vedelsõnnik, sh töödeldud sõnnik ja läga laotatakse meetodil, mille heitkoguste tase on madal. Tahke sõnnik tuleb ära kasutada 24 tunni jooksul.
12. Muldade kaitseks sooldumise eest võib töödeldud, lämmastikuärastusega sõnnikut kasutada vaid soolavabade ja väikese soolsusega muldade puhul. Selleks peavad põllumajandustootjad, kes kavatsevad laotada töödeldud, lämmastikuärastusega sõnnikut, mõõtma kasutatavate maatükkide elektrijuhtivust vähemalt iga nelja aasta järel ning lisama tulemused artikli 4 lõikes 1 osutatud taotlusesse. Pädevad ametiasutused kehtestavad protokolli, mida põllumajandustootjad peavad kasutama elektrijuhtivuse mõõtmiseks. Pädevad ametiasutused koostavad kaardid alade kohta, mida ohustab sooldumine.
Artikkel 7
Maaharimine
Erandit kohaldavad põllumajandustootjad tagavad järgmiste tingimuste täitmise:
a)
vähemalt 70 % põllumajandusettevõtete maa-alal kasvatatakse suure lämmastikunõudluse ja pika kasvuperioodiga põllukultuure;
b)
ajutine rohumaa küntakse kevadel;
c)
ajutisele või püsirohumaale ei tohi külvata üle 50 % liblikõielisi ega muid õhulämmastikku siduvaid taimi;
d)
hilise valmimisega mais koristatakse (terve taim);
e)
talisöödakultuurid, nagu itaalia raihein, oder, tritik või talirukis, külvatakse kahe nädala jooksul pärast maisi või sorgo koristamist ning neid ei koristata enne kui kaks nädalat enne maisi või sorgo külvamist;
f)
suvisöödakultuurid, nagu mais, sorgo, kukeleib (Setaria) ja hirss (Panicum sp.), külvatakse kahe nädala jooksul pärast taliteravilja koristamist ning neid ei koristada enne kui kaks nädalat enne taliteravilja külvamist;
g)
suure lämmastikuvajadusega põllukultuur külvatakse kahe nädala jooksul pärast rohumaa kündmist ning väetisi ei laotata püsirohumaa kündmise aastal.
Artikkel 8
Muud meetmed
1. Pädevad ametiasutused tagavad, et töödeldud sõnniku laotamiseks tehtud erandid on vastavuses sõnniku töötlemistehaste võimsusega.
2. Pädevad ametiasutused tagavad, et kõik tehtud erandid on vastavuses erandit kohaldava põllumajandusettevõtte lubatud veekasutusega.
Artikkel 9
Sõnniku veo meetmed
1. Pädevad ametiasutused tagavad, et loomasõnnikuvedu erandit kohaldavatesse põllumajandusettevõtetesse või erandit kohaldavatest põllumajandusettevõtetest registreeritakse geograafiliste positsioneerimissüsteemide abil või saatedokumentides, täpsustades päritolu ja sihtkoha. Geograafiliste positsioneerimissüsteemide kasutamine registreerimiseks on kohustuslik, kui veokaugus ületab 30 km.
2. Pädevad ametiasutused tagavad, et saadetisega on kaasas dokument, milles esitatakse veetud sõnniku kogus ning selle lämmastiku- ja fosforisisaldus.
3. Pädevad ametiasutused tagavad, et analüüsitakse töödeldud sõnniku ning sõnniku töötlemisega saadud tahke osa lämmastiku- ja fosforisisaldust. Analüüs teostatakse tunnustatud laborites. Analüüsitulemused edastatakse pädevatele ametiasutustele ja vastuvõtvale põllumajandusettevõtjale. Iga saadetisega on kaasas analüüsitõend.
Artikkel 10
Seire
1. Pädevad ametiasutused tagavad, et koostatakse kaardid, millel on esitatud põllumajandusettevõtete osakaal, kariloomade osakaal ning üksikerandite alla kuuluva põllumajandusmaa osakaal, ning kaardid, millel on esitatud iga omavalitsuse maakasutus kohalikul tasandil, ning neid ajakohastatakse igal aastal. Andmed erandit kohaldavate põllumajandusettevõtete külvikordade ja põllumajandustegevuse kohta kogutakse ning neid ajakohastatakse igal aastal.
2. Luuakse toimiv pinnavee ja madala põhjavee proovide võtmise seirevõrgustik, et hinnata erandi mõju vee kvaliteedile. Seirevõrgustiku kavand esitatakse komisjonile. Käesoleva otsuse kohaldamisaja jooksul ei vähendata esialgsete seirealade arvu ega muudeta nende asukohta.
3. Pädevate ametiasutuste määratletavate kõige ohualtimate veekogude läheduses asuvate põllumajanduslike valgalade puhul tehakse tugevdatud veekontrolli.
4. Luuakse seirealad, et saada andmeid lämmastiku- ja fosforisisalduse kohta pinnasevees, mineraallämmastiku kohta mullaprofiilis ning vastavate lämmastiku- ja fosforikadude kohta pinnasevee voolamisel juuretasandilt põhjavette, samuti pinna- ja põhjavee äravoolust tingitud lämmastiku- ja fosforikadude kohta nii erandi kohaldamise korral kui ka tavapärastes tingimustes. Seirealad hõlmavad peamisi mullatüüpe, väetamismeetodeid ja põllukultuure. Seirevõrgustiku kavand esitatakse komisjonile. Käesoleva otsuse kohaldamisaja jooksul ei vähendata esialgsete seirealade arvu ega muudeta nende asukohta.
Artikkel 11
Kontroll
1. Pädevad ametiasutused tagavad, et kõik eranditaotlused esitatakse halduskontrolliks. Kui kontrollist selgub, et artiklites 5, 6 ja 7 sätestatud tingimused ei ole täidetud, teavitatakse sellest taotluse esitajat. Sel juhul loetakse taotlus tagasilükatuks.
2. Põldtunnustamise programmi koostamisel võetakse aluseks riskianalüüs, eelnevate aastate kontrollide tulemused ning direktiivi 91/676/EMÜ rakendusaktide kohaldamise üldised pistelised kontrollid. Põldtunnustamine hõlmab vähemalt 5 % erandit kohaldavatest põllumajandusettevõtetest, et kontrollida käesoleva otsuse artiklites 5, 6 ja 7 sätestatud tingimuste täitmist.
3. Pädevad ametiasutused tagavad, et kohapealseid kontrolle tehakse vähemalt 1 % sõnnikuvedude suhtes ning need põhinevad riskihindamisel ja lõikes 1 osutatud halduskontrollide tulemustel. Kontrollid hõlmavad vähemalt saatedokumentide hindamist, sõnniku päritolu ja sihtkoha kindlakstegemist ning veetavast sõnnikust proovide võtmist.
4. Pädevatele ametiasutustele tagatakse vajalikud volitused ja vahendid, et kontrollida vastavust käesolevale otsusele. Kui kontrolli käigus ilmneb nõuete rikkumine, võtavad pädevad ametiasutused vajalikud parandusmeetmed. Järgneval aastal ei kohaldata erandit eelkõige põllumajandustootjate suhtes, kes on rikkunud artiklite 5, 6 ja 7 sätteid.
Artikkel 12
Aruandlus
Pädevad ametiasutused esitavad iga aasta detsembriks ning 2015. aasta puhul septembriks komisjonile aruande, mis hõlmab järgmist teavet:
a)
hinnang erandi rakendamise kohta, võttes aluseks põllumajandusettevõtete suhtes läbiviidavad kontrollid ning sõnnikuveoga seotud kontrollid, ning halduskontrolli ja põldtunnustamise käigus saadud teave tingimustele mittevastavate põllumajandusettevõtete kohta;
b)
teave sõnniku töötlemise kohta, kaasa arvatud sõnniku tahke osa edasine töötlemine ja kasutamine, ja üksikasjalik teave töötlemissüsteemide omaduste ja tõhususe ning töödeldud sõnniku koostise kohta ning tahke osa lõppsihtkoht;
c)
kaardid, kus on esitatud alad, mille orgaanilise aine sisaldus on väike, ning meetmed, et soodustada stabiliseeritud tahke osa kasutamist muldade puhul, mille orgaanilise aine sisaldus on väike, millele on osutatud artikli 5 lõikes 2;
d)
artikli 5 lõikes 3 osutatud töödeldud sõnniku koostise, selles esinevate kõikumiste ja töötluse tõhususe hindamise metodoloogia iga põllumajandusettevõtte puhul, mille suhtes kohaldatakse üksikerandit;
e)
artikli 5 lõikes 4 osutatud sõnniku töötlemisel tekkiva ammoniaagi ja muude heidete loend;
f)
artikli 6 lõikes 12 osutatud elektrijuhtivuse mõõtmiseks kehtestatud protokoll ning kaardid, millel on esitatud alad, mida ohustab sooldumine;
g)
artikli 8 lõikes 1 osutatud meetodid, et kontrollida tehtud erandite vastavust sõnniku töötlemistehaste võimsusega;
h)
artikli 8 lõikes 2 osutatud meetodid, et kontrollida kõigi tehtud erandite vastavust erandit kohaldava põllumajandusettevõtte lubatud veekasutusega;
i)
artikli 10 lõikes 1 osutatud kaardid, millel on esitatud põllumajandusettevõtete osakaal, kariloomade osakaal ja üksikerandite alla kuuluva põllumajandusmaa osakaal, ning kaardid, millel on esitatud maakasutus kohalikul tasandil, samuti andmed erandit kohaldavate põllumajandusettevõtete külvikordade ja põllumajandustegevuse kohta;
j)
artikli 10 lõikes 2 osutatud veeseire tulemused, sealhulgas teave põhja- ja pinnavee kvaliteedi suundumuste kohta, samuti selgitus erandi mõju kohta vee kvaliteedile;
k)
artikli 10 lõikes 3 osutatud kõige ohualtimate veekogude loetelu;
l)
artikli 10 lõikes 4 osutatud seirealadelt saadud andmete kokkuvõte ja hinnang.
Artikkel 13
Kohaldamine
Käesolevat otsust kohaldatakse koostoimes tegevuskava rakendusmäärustega Emilia Romagnas (5. septembri 2011. aasta otsus 1273/2011), Lombardias (14. septembri 2011. aasta otsus IX/2208), Piemontes (19. septembri 2011. aasta otsus 18-2612) ja Venetos (26. juuli 2011. aasta otsus 1150).
Käesolevat otsust kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2012.
See kehtib kuni 31. detsembrini 2015.
Artikkel 14
Käesolev otsus on adresseeritud Itaalia Vabariigile.
Brüssel, 3. november 2011