РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 24 април 2012 година
за определяне на втората група от региони за започване на дейностите на Визовата информационна система (ВИС)
(нотифицирано под номер C(2012) 2505)
(2012/274/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 767/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 9 юли 2008 г. относно Визовата информационна система (ВИС) и обмена на данни между държави членки относно визите за краткосрочно пребиваване (Регламент за ВИС) (1), и по-специално член 48, параграф 4 от него,
като има предвид, че:
(1)
Член 48 от Регламент (ЕО) № 767/2008 предвижда дейностите на ВИС да започнат постепенно. В своето Решение 2010/49/ЕО (2) Комисията определи първите региони за започване на дейностите на ВИС. Като се има предвид, че ВИС започна дейностите си на 11 октомври 2011 г., необходимо е да се определи втора група от региони, в които информацията, която ще бъде обработвана във ВИС, включително снимки и пръстови отпечатъци, ще бъдe събирана и предавана на ВИС във връзка с всички заявления за виза в съответния регион.
(2)
Съгласно член 48, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 767/2008 редът на регионите за започване на дейностите на ВИС се определя въз основа на следните критерии: рискът от нелегална имиграция, заплахите за вътрешната сигурност на държавите членки и реалната възможност за събирането на биометрични данни от всички места в региона.
(3)
Комисията извърши оценка за различните региони, като за първия критерий взе предвид елементи като средния дял на отказаните визи, процента на отказите за влизане и процента на гражданите на трети държави, за които е установено, че се намират незаконно на територията на държавите членки, за втория критерий взе предвид извършена от Европол оценка на заплахата, а за третия критерий - факта, че след приемането на Решение 2010/49/ЕО консулското присъствие или представителство се е увеличило във всички региони на света.
(4)
Според тази оценка следващите региони, в които трябва да започне събирането на визова информация във връзка с всички заявления за виза и предаването ѝ на ВИС, следва да бъдат Западна Африка, Централна Африка, Източна Африка, Южна Африка, Южна Америка, Централна Азия и Югоизточна Азия.
(5)
Окупираните палестински територии бяха изключени от региона на Близкия изток, за който се прилага Решение 2010/49/ЕО, поради техническите трудности, които биха могли да възникнат при оборудването на съответните консулства или консулски служби. За да не се допусне пропуск в борбата с нелегалната имиграция и защитата на вътрешната сигурност и като се има предвид времето, с което държавите членки разполагаха за преодоляване на техническите трудности, окупираните палестински територии следва да бъдат единадесетият регион, където да започне събирането на визова информация във връзка с всички заявления за виза и предаването ѝ на ВИС.
(6)
Комисията ще определи датата на започване на дейностите във всеки един от тези региони съгласно член 48, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 767/2008.
(7)
За определяне на останалите региони следва да се вземат решения на по-късен етап въз основа на допълнителна и актуализирана оценка на тези региони в съответствие с критериите и опита от прилагането в регионите, определени с Решение 2010/49/ЕО и с настоящото решение.
(8)
Доколкото Регламентът за ВИС представлява развитие на достиженията на правото от Шенген, Дания уведоми за прилагането на Регламента за ВИС в своето национално право в съответствие с член 5 от Протокола относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за създаване на Европейската общност. Следователно по силата на международното право Дания е длъжна да прилага настоящото решение.
(9)
Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Обединеното кралство не участва в съответствие с Решение 2000/365/ЕО на Съвета от 29 май 2000 г. относно искането на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (3). Следователно Обединеното кралство не е обвързано от него, нито от неговото прилагане.
(10)
Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Ирландия не участва в съответствие с Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (4). Следователно Ирландия не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.
(11)
По отношение на Исландия и Норвегия настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението, сключено от Съвета на Европейския съюз, от една страна, и Република Исландия и Кралство Норвегия, от друга страна, за асоциирането на последните в процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген (5), които попадат в областта, посочена в член 1, буква Б от Решение 1999/437/ЕО на Съвета (6) относно определени условия по прилагането на това споразумение.
(12)
По отношение на Швейцария настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (7), които попадат в областта, посочена в член 1, буква Б от Решение 1999/437/ЕО, във връзка с член 3 от Решение 2008/146/ЕО на Съвета (8).
(13)
По отношение на Лихтенщайн настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Протокола между Европейския съюз, Европейската общност, Конфедерация Швейцария и Княжество Лихтенщайн относно присъединяването на Княжество Лихтенщайн към Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген, които попадат в областта, посочена в член 1, буква Б) от Решение 1999/437/ЕО, във връзка с член 3 от Решение 2011/350/ЕС на Съвета (9).
(14)
По отношение на Кипър настоящото решение представлява акт, който се основава на достиженията на правото от Шенген или по друг начин е свързан с тях по смисъла на член 3, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2003 г.
(15)
По отношение на България и Румъния настоящото решение представлява акт, който се основава на достиженията на правото от Шенген или по друг начин е свързан с тях по смисъла на член 4, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2005 г.
(16)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на комитета, създаден по силата на член 51, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1987/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 г. за създаването, функционирането и използването на Шенгенска информационна система от второ поколение (ШИС II) (10),
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Регионите, в които събирането и предаването на информация на Визовата информационна система (ВИС) ще започне след регионите, определени с Решение 2010/49/ЕО, в съответствие с член 48, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 767/2008, са следните:
-
Четвърти регион:
-
Бенин,
-
Буркина Фасо,
-
Кабо Верде,
-
Кот д’Ивоар,
-
Гамбия,
-
Гана,
-
Гвинея,
-
Гвинея Бисау,
-
Либерия,
-
Мали,
-
Нигер,
-
Нигерия,
-
Сенегал,
-
Сиера Леоне,
-
Того.
-
Пети регион:
-
Бурунди,
-
Камерун,
-
Централноафриканска република,
-
Чад,
-
Конго,
-
Демократична република Конго,
-
Екваториална Гвинея,
-
Габон,
-
Руанда,
-
Сао Томе и Принсипи.
-
Шести регион:
-
Коморски острови,
-
Джибути,
-
Еритрея,
-
Етиопия,
-
Кения,
-
Мадагаскар,
-
Мавриций,
-
Сейшелски острови,
-
Сомалия,
-
Южен Судан,
-
Судан,
-
Танзания,
-
Уганда.
-
Седми регион:
-
Ангола,
-
Ботсуана,
-
Лесото,
-
Малави,
-
Мозамбик,
-
Намибия,
-
Южна Африка,
-
Свазиленд,
-
Замбия,
-
Зимбабве.
-
Осми регион:
-
Аржентина,
-
Боливия,
-
Бразилия,
-
Чили,
-
Колумбия,
-
Еквадор,
-
Парагвай,
-
Перу,
-
Уругвай,
-
Венецуела.
-
Девети регион:
-
Казахстан,
-
Киргизстан,
-
Таджикистан,
-
Туркменистан,
-
Узбекистан.
-
Десети регион:
-
Бруней,
-
Бирма/Мианмар,
-
Камбоджа,
-
Индонезия,
-
Лаос,
-
Малайзия,
-
Филипини,
-
Сингапур,
-
Тайланд,
-
Виетнам.
-
Единадесети регион:
Окупираните палестински територии.
Член 2
Адресати на настоящото решение са Кралство Белгия, Република България, Чешката република, Федерална република Германия, Република Естония, Република Гърция, Кралство Испания, Френската република, Италианската република, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Великото херцогство Люксембург, Унгария, Република Малта, Кралство Нидерландия, Република Австрия, Република Полша, Португалската република, Румъния, Република Словения, Словашката република, Република Финландия и Кралство Швеция.
Съставено в Брюксел на 24 април 2012 година.
KOMISJONI RAKENDUSOTSUS,
24. aprill 2012,
millega määratakse kindlaks teine rühm piirkondi, kus viisainfosüsteem (VIS) tööle rakendatakse
(teatavaks tehtud numbri C(2012) 2505 all)
(2012/274/EL)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvese Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. juuli 2008. aasta määrust (EÜ) nr 767/2008, mis käsitleb viisainfosüsteemi (VIS) ja liikmesriikidevahelist teabevahetust lühiajaliste viisade kohta (VIS määrus), (1) eriti selle artikli 48 lõiget 4,
ning arvestades järgmist:
(1)
Määruse (EÜ) nr 767/2008 artiklis 48 on sätestatud, et VIS rakendatakse tööle järk-järgult. Komisjoni otsusega 2010/49/EÜ (2) määrati kindlaks esimesed piirkonnad, kus viisainfosüsteem tööle rakendati. Kuna VIS rakendati tööle 11. oktoobril 2011, tuleb kindlaks määrata teine rühm piirkondi, kus hakatakse VISis töödeldavaid andmeid, sealhulgas fotosid ja sõrmejälgi, koguma ja VISi edastama kõigi asjaomases piirkonnas esitatud viisataotluste puhul.
(2)
Määruse (EÜ) nr 767/2008 artikli 48 lõikes 4 on sätestatud järgmised kriteeriumid, mille alusel määratakse kindlaks VISi piirkonniti kasutuselevõtu järjekord: ebaseadusliku sisserände oht, liikmesriigi sisejulgeolekut ähvardavad ohud ja biomeetriliste andmete kogumise otstarbekus asjaomases piirkonnas.
(3)
Komisjon on hinnanud eri piirkondi, võttes esimese kriteeriumi puhul arvesse näiteks keskmist viisa andmisest keeldumiste arvu ning sisenemiskeeldude ja ebaseaduslikult liikmesriikides viibimiselt tabatud kolmandate riikide kodanike määra, teise kriteeriumi puhul Europoli tehtud ohuhinnangut ning kolmanda kriteeriumi puhul seda, et pärast otsuse 2010/49/EÜ vastuvõtmist on kõigis maailma piirkondades suurenenud konsulaaresinduste arv.
(4)
Hinnangu kohaselt tuleks järgmisena hakata kõikide viisataotluste puhul andmeid koguma ja VISi edastama järgmistes piirkondades: Lääne-Aafrika, Kesk-Aafrika, Ida-Aafrika, Lõuna-Aafrika, Lõuna-Ameerika, Kesk-Aasia ja Kagu-Aasia.
(5)
Palestiina okupeeritud ala on otsusega 2010/49/EÜ hõlmatud Lähis-Ida piirkonnast välja jäetud, kuna asjaomaste konsulaaresinduste ja -asutuste varustamisel võib esineda tõsiseid tehnilisi raskusi. Selleks et vältida lünkasid ebaseadusliku sisserändega võitlemisel ja sisejulgeoleku kaitsmisel ning võttes arvesse, et liikmesriikidel on tehniliste probleemide lahendamiseks veel aega, tuleks Palestiina okupeeritud ala käsitada üheteistkümnenda piirkonnana, kus alustatakse viisaandmete kogumist ja VISi edastamist.
(6)
Kooskõlas määruse (EÜ) nr 767/2008 artikli 48 lõikega 3 määrab komisjon kindlaks süsteemi töölerakendamise kuupäeva kõigis nimetatud piirkondades.
(7)
Järgmised piirkonnad tuleks kindlaks määrata uute otsustega vastavalt nende kohta antud täiendatud ja ajakohastatud hinnangutele, mis põhinevad asjakohastel kriteeriumidel ning kogemustel, mis on saadud süsteemi rakendamisel otsusega 2010/49/EÜ ja käesoleva otsusega kindlaksmääratud piirkondades.
(8)
Kuna VISi määrus põhineb Schengeni acquis’l, teatas Taani VISi määruse rakendamisest siseriiklikus õiguses kooskõlas Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud Taani seisukohta käsitleva protokolli artikliga 5. Seega on käesolev otsus rahvusvahelise õiguse kohaselt Taani suhtes siduv.
(9)
Käesolev otsus kujutab endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist, milles Ühendkuningriik ei osale vastavalt nõukogu 29. mai 2000. aasta otsusele 2000/365/EÜ Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis’ sätetes (3). Seetõttu ei ole käesolev otsus Ühendkuningriigi suhtes siduv ega kohaldatav.
(10)
Käesolev otsus kujutab endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist, milles Iirimaa ei osale vastavalt nõukogu 28. veebruari 2002. aasta otsusele 2002/192/EÜ Iirimaa taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis’ sätetes (4). Seetõttu ei ole käesolev otsus Iirimaa suhtes siduv ega kohaldatav.
(11)
Islandi ja Norra puhul kujutab käesolev otsus endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist Euroopa Liidu Nõukogu ning Islandi Vabariigi ja Norra Kuningriigi vahel sõlmitud lepingu (viimase kahe riigi osalemiseks Schengeni acquis’ sätete rakendamises, kohaldamises ja edasiarendamises) (5) tähenduses, mis kuuluvad nimetatud lepingu teatavaid rakenduseeskirju käsitleva nõukogu otsuse 1999/437/EÜ (6) artikli 1 punktis B osutatud valdkonda.
(12)
Šveitsi puhul kujutab käesolev otsus endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise lepingu (Šveitsi Konföderatsiooni ühinemise kohta Schengeni acquis’ sätete rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega) (7) tähenduses, mis kuuluvad otsuse 1999/437/EÜ artikli 1 punktis B osutatud valdkonda, kusjuures nimetatud otsuse vastavat punkti tõlgendatakse koostoimes nõukogu otsuse 2008/146/EÜ (8) artikliga 3.
(13)
Liechtensteini puhul kujutab käesolev otsus endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse, Šveitsi Konföderatsiooni ja Liechtensteini Vürstiriigi vahel allakirjutatud protokolli (mis käsitleb Liechtensteini Vürstiriigi ühinemist Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise lepinguga Šveitsi Konföderatsiooni ühinemise kohta Schengeni acquis’ rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega) tähenduses, mis kuuluvad otsuse 1999/437/EÜ artikli 1 punktis B osutatud valdkonda, kusjuures nimetatud punkti tõlgendatakse koostoimes nõukogu otsuse 2011/350/EL (9) artikliga 3.
(14)
Küprose puhul on käesolev otsus akt, mis põhineb Schengeni acquis’l või on muul viisil sellega seotud 2003. aasta ühinemisakti artikli 3 lõike 2 tähenduses.
(15)
Bulgaaria ja Rumeenia puhul on käesolev otsus akt, mis põhineb Schengeni acquis’l või on muul viisil sellega seotud 2005. aasta ühinemisakti artikli 4 lõike 2 tähenduses.
(16)
Käesoleva otsusega ette nähtud meetmed on kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1987/2006 (mis käsitleb teise põlvkonna Schengeni infosüsteemi (SIS II) loomist, toimimist ja kasutamist) (10) artikli 51 lõikega 1 loodud komitee seisukohaga,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Piirkonnad, kus pärast otsusega 2010/49/EÜ kindlaksmääratud piirkondi alustatakse andmete kogumist ja viisainfosüsteemi (VIS) edastamist vastavalt määruse (EÜ) nr 767/2008 artikli 48 lõikele 3, on järgmised:
-
neljas piirkond:
-
Benin,
-
Burkina Faso,
-
Cabo Verde,
-
Elevandiluurannik,
-
Gambia,
-
Ghana,
-
Guinea,
-
Guinea-Bissau,
-
Libeeria,
-
Mali,
-
Niger,
-
Nigeeria,
-
Senegal,
-
Sierra Leone,
-
Togo;
-
viies piirkond:
-
Burundi,
-
Kamerun,
-
Kesk-Aafrika Vabariik,
-
Tšaad,
-
Kongo Vabariik,
-
Kongo Demokraatlik Vabariik,
-
Ekvatoriaal-Guinea,
-
Gabon,
-
Rwanda,
-
São Tomé ja Príncipe;
-
kuues piirkond:
-
Komoorid,
-
Djibouti,
-
Eritrea,
-
Etioopia,
-
Kenya,
-
Madagaskar,
-
Mauritius,
-
Seišellid,
-
Somaalia,
-
Lõuna-Sudaan,
-
Sudaan,
-
Tansaania,
-
Uganda;
-
seitsmes piirkond:
-
Angola,
-
Botswana,
-
Lesotho,
-
Malawi,
-
Mosambiik,
-
Namiibia,
-
Lõuna-Aafrika Vabariik,
-
Svaasimaa,
-
Sambia,
-
Zimbabwe;
-
kaheksas piirkond:
-
Argentina,
-
Boliivia,
-
Brasiilia,
-
Tšiili,
-
Colombia,
-
Ecuador,
-
Paraguay,
-
Peruu,
-
Uruguay,
-
Venezuela;
-
üheksas piirkond:
-
Kasahstan,
-
Kõrgõzstan,
-
Tadžikistan,
-
Türkmenistan,
-
Usbekistan;
-
kümnes piirkond:
-
Brunei,
-
Birma,
-
Kambodža,
-
Indoneesia,
-
Laos,
-
Malaisia,
-
Filipiinid,
-
Singapur,
-
Tai,
-
Vietnam;
-
üheteistkümnes piirkond:
Palestiina okupeeritud ala.
Artikkel 2
Käesolev otsus on adresseeritud Belgia Kuningriigile, Bulgaaria Vabariigile, Tšehhi Vabariigile, Saksamaa Liitvabariigile, Eesti Vabariigile, Kreeka Vabariigile, Hispaania Kuningriigile, Prantsuse Vabariigile, Itaalia Vabariigile, Küprose Vabariigile, Läti Vabariigile, Leedu Vabariigile, Luksemburgi Suurhertsogiriigile, Ungarile, Malta Vabariigile, Madalmaade Kuningriigile, Austria Vabariigile, Poola Vabariigile, Portugali Vabariigile, Rumeeniale, Sloveenia Vabariigile, Slovaki Vabariigile, Soome Vabariigile ja Rootsi Kuningriigile.
Brüssel, 24. aprill 2012