РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 7 май 2012 година
относно определянето на периодите на пускане и спиране за целите на Директива 2010/75/ЕС на Европейския парламент и на Съвета относно емисиите от промишлеността
(нотифицирано под номер C(2012) 2948)
(текст от значение за ЕИП)
(2012/249/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2010/75/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. относно емисиите от промишлеността (комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването) (1), и по-специално член 41, първа алинея, буква а) от нея,
като има предвид, че:
(1)
В Директива 2010/75/ЕС не се определят периодите на пускане и спиране, макар тези периоди да са свързани с няколко разпоредби от посочената директива.
(2)
За горивни инсталации, попадащи в обхвата на глава III от Директива 2010/75/ЕС, се изисква определянето на периодите на пускане и спиране с цел оценяване на съответствието с пределните стойности на емисии, посочени в приложение V към Директива 2010/75/ЕС, като се взема предвид част 4 от въпросното приложение, както и с цел определяне на броя часове на експлоатация на горивните инсталации, когато това е необходимо за прилагането на посочената директива.
(3)
В член 14, параграф 1, буква е) от Директива 2010/75/ЕС се изисква разрешителното да включва мерки, съответстващи на условия, различни от нормалните експлоатационни условия, като например операции по пускане и спиране. Съгласно член 6 от Директива 2010/75/ЕС такива мерки могат да бъдат включени към общи задължителни правила.
(4)
Емисиите от горивните инсталации по време на периодите на пускане и спиране по принцип са с повишени концентрации в сравнение с нормалните експлоатационни условия. С оглед на целта на Директива 2010/75/ЕС да бъдат предотвратени емисии, въпросните периоди трябва да бъде възможно най-кратки.
(5)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на комитета, създаден съгласно член 75 от Директива 2010/75/ЕС,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Предмет и обхват
Настоящото решение установява правила относно определянето на периодите на пускане и спиране, посочени в точка 27 от член 3 и в точка 1 от част 4 на приложение V към Директива 2010/75/ЕС.
Настоящото решение се прилага за горивни инсталации, попадащи в обхвата на глава III на Директива 2010/75/ЕС.
Член 2
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
1.
„Минимален пусков товар за стабилно генериране“ означава минималният товар, съвместим с устойчивата експлоатация на генериращата горивна инсталация след начално пускане, след което инсталацията е в състояние да отдава безопасно и надеждно мощността си към система, електроенергийна мрежа, топлинен акумулатор или промишлен обект;
2.
„Минимален товар на спиране за стабилно генериране“ означава минималният товар, под който инсталацията вече не е в състояние да отдава мощността си безопасно и надеждно към система, електроенергийна мрежа, топлинен акумулатор или промишлен обект, и се счита, че е в процес на спиране.
Член 3
Общи правила за определяне на периодите на пускане и спиране
За определяне на края на периода на пускане и началото на периода на спиране се прилагат следните правила:
1.
Критериите или параметрите, използвани за определяне на периодите на пускане и спиране, следва да бъдат прозрачни и външно проверими;
2.
Определянето на периодите на пускане и спиране следва да се основава на условия, които позволяват стабилен процес на генериране при гарантиране на здравето и безопасността;
3.
Периоди, по време на които дадена горивна инсталация след пускане работи устойчиво и безопасно с подаване на гориво, но без отдаване на топлина, електроенергия или механична енергия, не са част от периодите на пускане и спиране.
Член 4
Определяне на периодите на пускане и спиране в разрешителното
1. За целите на определянето на периодите на пускане и спиране в разрешителното на инсталацията, включваща горивната инсталация, мерките, посочени в член 14, параграф 1, буква е) от Директива 2010/75/ЕС включват:
а)
поне един от следните елементи:
i)
крайната точка на периода на пускане и началната точка на периода на спиране, изразени като прагове на товара, в съответствие с членове 6, 7 и 8 и като се има предвид, че минималният товар на спиране за стабилно генериране може да бъде по-нисък от минималния пусков товар за стабилно генериране, тъй като горивната инсталация може да работи стабилно при по-нисък товар веднъж след като е достигнала достатъчна температура след период на работа;
ii)
дискретни процеси или прагове за работните параметри, които са свързани с края на периода на пускане и с началото на периода на спиране и които са ясни, лесно наблюдаеми и приложими за използваната технология, както е определено в член 9;
б)
мерки, които гарантират, че периодите на пускане и спиране се свеждат до минимум, доколкото е практически възможно;
в)
мерки, които гарантират, че всякакво оборудване за намаляване на емисиите се пуска в експлоатация веднага щом това е технически възможно.
За целите на първата алинея се вземат предвид техническите и работните характеристики на горивната инсталация и нейните блокове и техническите изисквания за работата на наличните методи за пречистване.
2. Ако се променят някои аспекти във връзка с инсталацията, които засягат периодите на пускане и спиране, включително инсталираното оборудване, типът гориво, ролята на инсталацията в системата и инсталираните методи за пречистване, условията на разрешителното, свързани с периодите на пускане и спиране, следва да бъдат преразгледани и, при необходимост, актуализирани от компетентния орган.
Член 5
Определяне на периодите на пускане и спиране за горивни инсталации, състоящи се от два или повече блока
1. За целите на изчисляването на средните стойности на емисиите, както е посочено в част 4, точка 1 от приложение V към Директива 2010/75/ЕС, се прилагат следните правила за определяне на периодите на пускане и спиране на горивни инсталации, състоящи се от два или повече блока:
а)
стойностите, измерени по време на периода на пускане на първия блок и по време на периода на спиране на последния блок за изгаряне, не се вземат под внимание;
б)
стойностите, определени по време на други периоди на пускане и спиране на отделни блокове не се вземат под внимание само ако са измерени, или когато по технически или икономически причини измерване не е осъществимо, изчислени поотделно за всеки от съответните блокове.
2. За целите на член 3, точка 27 от Директива 2010/75/ЕС периодите на пускане и спиране на горивни инсталации, състоящи се от два или повече блока, се състоят само от периода на пускане на първия блок за изгаряне, който се пуска, и от периода на спиране на последния блок за изгаряне, който се спира.
За горивни инсталации, за които в точки 2, 4 и 6 от част 1 от приложение V към Директива 2010/75/ЕС се разрешава прилагането на пределна стойност за емисии за част (от инсталацията), отвеждаща отпадъчните си газове през един или повече отделни димохода в общ комин, периодите на пускане и спиране могат да бъдат определяни поотделно за всяка от тези части на горивната инсталация. Периодите на пускане и спиране за част от инсталацията в такъв случай се състоят от периода на пускане на първия блок за изгаряне, пуснат в тази част от инсталацията, и от периода на спиране на последния блок за изгаряне, спрян в тази част от инсталацията.
Член 6
Определяне на периодите на пускане и спиране за горивни инсталации, произвеждащи електроенергия или подаващи мощност за механично задвижване, с използване на прагове на товара
1. За горивни инсталации, произвеждащи електроенергия, и за горивни инсталации за механично задвижване периодът на пускане се счита за край в момента, в който инсталацията достигне минимален пусков товар за стабилно генериране.
2. За периода на спиране се счита, че започва в началото на прекратяването на подаването на гориво след достигането на точката на минималния товар на спиране за стабилно генериране, от която нататък вече не се генерира електроенергия за електроенергийната мрежа или подаваната механична мощност вече не се използва за механичния товар.
3. Праговете на товара, които трябва да бъдат използвани за определяне на края на периода на пускане и началото на периода на спиране на горивните инсталации, произвеждащи електроенергия, и които трябва да бъдат включени в разрешителното на инсталацията, следва да бъдат фиксиран процент от номиналната електрическа мощност на горивната инсталация.
4. Праговете на товара, които следва да бъдат използвани за определяне на края на периода на пускане и началото на периода на спиране на горивните инсталации за механично задвижване, и които следва да бъдат включени в разрешителното на инсталацията, следва да бъдат фиксиран процент от номиналната електрическа мощност на горивната инсталация.
Член 7
Определяне на периодите на пускане и спиране за отоплителни горивни инсталации с използване на прагове на товара
1. За отоплителни горивни инсталации за край на периода на пускане се счита моментът, в който инсталацията достигне минималния пусков товар за стабилно генериране и топлината може да бъде безопасно и надеждно подавана към разпределителна мрежа, топлинен акумулатор или да бъде използвана директно на местен промишлен обект.
2. За периода на спиране се счита, че започва след достигане на минималния товар на спиране за стабилно генериране, когато топлината вече не може да бъде подавана безопасно и надеждно към мрежа или да се използва директно на местен промишлен обект.
3. Праговете на товара, които следва да бъдат използвани за определяне на края на периода на пускане и началото на периода на спиране на отоплителните горивни инсталации и които следва да бъдат включени в разрешителното на инсталацията, следва да бъдат фиксиран процент от номиналната топлинна мощност на горивната инсталация.
4. Периодите, през които отоплителните горивни инсталации нагряват акумулатор или резервоар, без да изнасят топлина навън, се считат за часове на експлоатация, а не за периоди на пускане или спиране.
Член 8
Определяне на периодите на пускане и спиране за горивни инсталации, произвеждащи топлинна и електроенергия, с използване на прагове на товара
За горивни инсталации, произвеждащи топлинна и електроенергия периодите на пускане и спиране се определят, както е изложено в членове 6 и 7, като се отчита както произведената електроенергия, така и произведената топлинна енергия.
Член 9
Определяне на периодите на пускане и спиране при използване на работни параметри или дискретни процеси
За определянето на минималния товар на спиране и на минималния пусков товар за стабилно генериране се дефинират минимум три критерия, като краят на периода на пускане или на периода на спиране се достига, когато са изпълнени поне два от критериите.
Тези критерии се избират между следните:
1.
Дискретните процеси, определени в приложението, или еквивалентни процеси, съответстващи на техническите характеристики на инсталацията;
2.
Праговете за работните параметри, определени в приложението, или еквивалентни работни параметри, съответстващи на техническите характеристики на инсталацията;
Член 10
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 7 май 2012 година.
KOMISJONI RAKENDUSOTSUS,
7. mai 2012,
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2010/75/EL (tööstusheidete kohta) kohaldamise eesmärgil käivitus- ja seiskamisperioodide kindlaksmääramise kohta
(teatavaks tehtud numbri C(2012) 2948 all)
(EMPs kohaldatav tekst)
(2012/249/EL)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. novembri 2010. aasta direktiivi 2010/75/EL tööstusheidete kohta (saastuse kompleksne vältimine ja kontroll), (1) eriti selle artikli 41 esimese lõigu punkti a,
ning arvestades järgmist:
(1)
Direktiivis 2010/75/EL ei ole kindlaks määratud käivitus- ega seiskamisperioode, kuigi need perioodid on seotud kõnealuse direktiivi mitme sättega.
(2)
Direktiivi 2010/75/EL III peatükiga hõlmatud põletusseadmete puhul on käivitus- ja seiskamisperioodide kindlaksmääramine nõutav direktiivi 2010/75/EL V lisas esitatud heitkoguste piirväärtustele vastavuse hindamiseks, võttes arvesse kõnealuse lisa 4. osa, ning põletusseadmete töötundide arvu kindlakstegemiseks, kui see on kõnealuse direktiivi rakendamise seisukohast asjakohane.
(3)
Direktiivi 2010/75/EL artikli 14 lõike 1 punkti f kohaselt tuleb loas märkida meetmed, mis on seotud muude kui tavapäraste käitamistingimustega, näiteks käivituse ja seiskamisega. Direktiivi 2010/75/EL artikli 6 kohaselt võidakse sellised meetmed lisada siduvatesse üldeeskirjadesse.
(4)
Käivitus- ja seiskamisperioodide ajal põletusseadmetest eralduva heite kontsentratsioon on üldiselt suurem kui tavapärastes käitamistingimustes. Arvestades direktiivi 2010/75/EL eesmärki hoida ära heite teke, peaksid kõnealused perioodid olema võimalikult lühikesed.
(5)
Käesoleva otsusega ette nähtud meetmed on kooskõlas direktiivi 2010/75/EL artikli 75 alusel loodud komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Reguleerimisese ja -ala
Käesoleva otsusega nähakse ette eeskirjad direktiivi 2010/75/EL artikli 3 punktis 27 ja V lisa 4. osa punktis 1 osutatud käivitus- ja seiskamisperioodide kindlaksmääramiseks.
Käesolevat otsust kohaldatakse direktiivi 2010/75/EL III peatükiga hõlmatud põletusseadmete suhtes.
Artikkel 2
Mõisted
Käesolevas otsuses kasutatakse järgmisi mõisteid:
1) „stabiilseks tootmiseks vajalik minimaalne käivituskoormus”- miinimumkoormus, mis on vajalik energiat tootva põletusseadme stabiilseks tööks käivitamise järel, pärast mida suudab seade ohutult ja usaldusväärselt tarnida energiat võrku, soojussalvestile või tööstuskäitisele;
2) „stabiilseks tootmiseks vajalik minimaalne seiskamiskoormus”- miinimumkoormus, mille korral seade kaotab võime ohutult ja usaldusväärselt tarnida energiat võrku, soojussalvestile või tööstuskäitisele ning seda käsitatakse seiskuvana.
Artikkel 3
Käivitus- ja seiskamisperioodide kindlaksmääramise üldreeglid
Käivitusperioodi lõpu ja seiskamisperioodi alguse kindlaksmääramisel kohaldatakse järgmisi eeskirju:
1)
käivitus- ja seiskamisperioodide kindlaksmääramisel kasutatavad kriteeriumid või parameetrid on läbipaistvad ja väliselt kontrollitavad;
2)
käivitus- ja seiskamisperioodide kindlaksmääramine põhineb tingimustel, mis võimaldavad stabiilset tootmisprotsessi ning tagavad tervisekaitse ja ohutuse;
3)
käivitus- ega seiskamisperioodid ei hõlma perioode, mille jooksul põletusseade töötab pärast käivitamist kütuse juurdevoolul stabiilselt ja ohutult, kuid ei tarni soojusenergiat, elektrit ega mehaanilist energiat.
Artikkel 4
Käivitus- ja seiskamisperioodide kindlaksmääramine loas
1. Selleks et määrata põletusseadmega käitise loas kindlaks käivitus- ja seiskamisperioodid, hõlmavad direktiivi 2010/75/EL artikli 14 lõike 1 punktis f osutatud meetmed
a)
vähemalt ühte järgmistest:
i)
käivitusperioodi lõpp ja seiskamisperioodi algus, väljendatuna koormuse piirmääradena, kooskõlas artiklitega 6, 7 ja 8, ja võttes arvesse, et stabiilseks tootmiseks vajalik minimaalne seiskamiskoormus võib olla väiksem kui stabiilseks tootmiseks vajalik minimaalne käivituskoormus, kuna põletusseade saab stabiilselt töötada väiksemal koormusel, kui ta on teatava tööaja järel saavutanud piisava temperatuuri;
ii)
artikli 9 kohased käivitusperioodi lõpu ja seiskamisperioodi algusega seotud diskreetsed protsessid või tööparameetrite piirmäärad, mis on selged, hõlpsasti jälgitavad ja vastavad kasutatavale tehnoloogiale;
b)
meetmed, millega tagatakse, et käivitus- ja seiskamisperioodid oleksid võimalikult lühikesed;
c)
meetmed, millega tagatakse, et kõik saasteainete püüdmise seadmed hakkavad tööle niipea, kui on tehniliselt võimalik.
Esimese lõigu kohaldamisel võetakse arvesse põletusseadme ja selle üksuste tehnilisi ja töönäitajaid ning paigaldatud käitamis- ja püüdeseadmete tehnilisi nõudeid.
2. Kui muutuvad seadmega seotud mis tahes aspektid, mis mõjutavad käitamis- ja seiskamisperioode (sealhulgas paigaldatud seadmed, kütuse liik, seadme osa süsteemis ja paigaldatud püüdeseadmed), tuleks käivitamis- ja seiskamisperioodidega seotud loatingimusi uuesti kaaluda ja vajaduse korral peaks pädev ametiasutus neid ajakohastama.
Artikkel 5
Käivitus- ja seiskamisperioodide kindlaksmääramine vähemalt kahest üksusest koosneva põletusseadme puhul
1. Direktiivi 2010/75/EL V lisa 4. osa punkti 1 kohaste keskmiste heite piirväärtuste arvutamisel kohaldatakse vähemalt kahest üksusest koosneva põletusseadme käivitus- ja seiskamisperioodide kindlaksmääramiseks järgmisi eeskirju:
a)
esimese käivitatava põletusüksuse käivitusperioodi ja viimase seisatava põletusüksuse seiskamisperioodi ajal mõõdetud väärtusi ei võeta arvesse;
b)
üksikute üksuste muude käivitus- ja seiskamisperioodide jooksul kindlaks tehtud väärtusi ei võeta arvesse üksnes siis, kui neid mõõdetakse või arvutatakse, kui mõõtmine ei ole tehniliselt või majanduslikult teostatav, iga asjaomase üksuse kohta eraldi.
2. Direktiivi 2010/75/EL artikli 3 punkti 27 kohaldamisel hõlmavad vähemalt kahest üksusest koosneva põletusseadme käivitus- ja seiskamisperioodid üksnes esimese käivitatava põletusüksuse käivitusperioodi ning viimase seisatava põletusüksuse seiskamisperioodi.
Seoses selliste põletusseadmetega, mille puhul direktiivi 2010/75/EL V lisa 1. osa punktide 2, 4 ja 6 kohaselt on lubatud kohaldada heite piirväärtusi põletusseadme selle osa suhtes, mille heitgaasid lähevad ühise korstna ühte või mitmesse eraldi lõõri, võib käivitus- ja seiskamisperioodid kindlaks määrata põletusseadme iga kõnealuse osa kohta eraldi. Põletusseadme osa käivitus- ja seiskamisperioodid koosnevad kõnealuse põletusseadme osa esimese käivitatava põletusüksuse käivitusperioodist ning kõnealuse põletusseadme osa viimase seisatava põletusüksuse seiskamisperioodist.
Artikkel 6
Käivitus- ja seiskamisperioodide kindlaksmääramine koormuse piirmäärade alusel selliste põletusseadmete puhul, mis toodavad elektrit või tarnivad energiat mehaanilisele ajamisüsteemile
1. Elektrit tootva põletusseadme ja mehaanilisele ajamisüsteemile energiat tarniva põletusseadme puhul loetakse käivitusperiood lõppenuks, kui seade saavutab energia stabiilseks tootmiseks vajaliku minimaalse käivituskoormuse.
2. Seiskamisperiood algab kütusega varustamise lõpetamise alguses pärast seda, kui on saavutatud energia stabiilseks tootmiseks minimaalne seiskamiskoormus; pärast seda ei ole toodetud elekter enam võrgule kättesaadav ja toodetud mehaanilist võimsust ei kasutata enam mehaanilise koormuse jaoks.
3. Elektrit tootva põletusseadme puhul kujutavad käivitusperioodi lõpu ja seiskamisperioodi alguse kindlaksmääramiseks kasutatavad seadme loasse lisatavad koormuse piirmäärad kindlaksmääratud protsenti põletusseadme elektrilisest nimivõimsusest.
4. Mehaanilisele ajamisüsteemile energiat tarniva põletusseadme puhul kujutavad käivitusperioodi lõpu ja seiskamisperioodi alguse kindlaksmääramiseks kasutatavad seadme loasse lisatavad koormuse piirmäärad kindlaksmääratud protsenti põletusseadme mehaanilisest väljundvõimsusest.
Artikkel 7
Soojusenergiat tootva põletusseadme käivitus- ja seiskamisperioodide kindlaksmääramine koormuse piirmäärade abil
1. Soojusenergiat tootva põletusseadme puhul lõpeb käivitusperiood siis, kui seade saavutab stabiilseks energiatootmiseks minimaalse käivituskoormuse ning soojusenergiat saab ohutult ja usaldusväärselt tarnida jaotusvõrku, soojussalvestile või seda saab vahetult kasutada kohalikus tööstuskäitises.
2. Seiskamisperiood algab pärast stabiilseks energiatootmiseks vajaliku minimaalse seiskamiskoormuse saavutamist, kui soojusenergiat ei saa enam ohutult ja usaldusväärselt võrku tarnida või seda ei saa vahetult kohalikus tööstuskäitises kasutada.
3. Soojusenergiat tootva põletusseadme puhul kujutavad käivitusperioodi lõpu ja seiskamisperioodi alguse kindlaksmääramiseks kasutatavad seadme loasse lisatavad koormuse piirmäärad kindlaksmääratud protsenti põletusseadme nimisoojusvõimsusest.
4. Perioode, mil soojusenergiat tootev seade kütab soojussalvestit või -mahutit ilma soojusenergiat tarnimata, käsitatakse töötundidena, mitte käivitus- või seiskamisperioodidena.
Artikkel 8
Soojus- ja elektrienergiat tootva põletusseadme käivitus- ja seiskamisperioodide kindlaksmääramine koormuse piirmäärade abil
Elektrit ja soojusenergiat tootva põletusseadme puhul määratakse käivitus- ja seiskamisperioodid artiklite 6 ja 7 kohaselt, võttes arvesse nii toodetud elektrit kui ka soojusenergiat.
Artikkel 9
Käivitus- ja seiskamisperioodide kindlaksmääramine tööparameetrite või diskreetsete protsesside abil
Stabiilseks tootmiseks vajaliku minimaalse käivituskoormuse ja minimaalse seiskamiskoormuse kindlaksmääramiseks määratletakse vähemalt kolm kriteeriumi ning käitamisperiood loetakse lõppenuks või seiskamisperiood alanuks, kui on täidetud vähemalt kaks kriteeriumi.
Need kriteeriumid valitakse välja järgmiste hulgast:
1)
lisas esitatud diskreetsed protsessid või samaväärsed protsessid, mis sobivad põletusseadme tehniliste näitajatega;
2)
lisas esitatud tööparameetrite piirmäärad või põletusseadme tehniliste näitajatega sobivate võrdväärsete tööparameetrite piirmäärad.
Artikkel 10
Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.
Brüssel, 7. mai 2012