РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 905/2011 НА СЪВЕТА
от 1 септември 2011 година
за прекратяване на частичното междинно преразглеждане на антидъмпинговите мерки, приложими по отношение на вноса на полиетилен терефталат (PET) с произход от Индия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1) („основният регламент“), и по-специално член 11, параграф 3 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия, представено след консултация с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
1.1. Действащи мерки
(1)
С Регламент (ЕО) № 2604/2000 (2) Съветът наложи окончателно антидъмпингово мито върху вноса на полиетилен терефталат („PET“) с произход, inter alia, от Индия („първоначалното разследване“). След провеждане на преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие на мерките Съветът наложи с Регламент (ЕО) № 192/2007 (3) окончателно антидъмпингово мито за последващ период от пет години. Антидъмпинговите мерки бяха изменени с Регламент (ЕО) № 1286/2008 на Съвета (4) след частично междинно преразглеждане („последното разследване за преразглеждане“). Мерките бяха установени на нивото на отстраняване на вредата и се състоят от специфични антидъмпингови мита. Ставката на митото варира от 87,5 EUR до 200,9 EUR за тон за поименно посочените индийски производители, докато остатъчната ставка на митото, наложено върху вноса от останалите производители, е в размер на 153,6 EUR за тон („настоящите мита“).
(2)
С Регламент (ЕО) № 2603/2000 (5) Съветът наложи окончателно изравнително мито върху вноса на PET с произход, inter alia, от Индия. След провеждането на преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие на мерките Съветът наложи с Регламент (ЕО) № 193/2007 (6) окончателно изравнително мито за последващ период от пет години. Изравнителните мерки бяха изменени с Регламент (ЕО) № 1286/2008 на Съвета след последното разследване за преразглеждане. Изравнителните мерки се изразяват в специфично мито. Ставката на митото варира от 0 EUR до 106,5 EUR за тон за поименно посочените индийски производители, докато остатъчната ставка на митото, наложено върху вноса от останалите износители, е в размер на 69,4 EUR за тон („настоящите изравнителни мерки“).
(3)
С Решение 2000/745/ЕО (7) Комисията прие предложения за доброволни договорености от страна на няколко производители износители, с които се установява минимална вносна цена („МВЦ“) („доброволните договорености“).
1.2. Заявление за преразглеждане
(4)
В съответствие с член 11, параграф 3 от основния регламент беше подадено заявление за частично междинно преразглеждане от страна на Reliance Industries Limited, индийски производител износител на PET („заявителят“). Заявлението бе ограничено до дъмпинга и до заявителя. Същевременно заявителят поиска и преразглеждане на настоящите изравнителни мерки. Остатъчните антидъмпингови и изравнителни мита са приложими към вноса на продукти, произведени от заявителя, а продажбите на заявителя за Съюза се подчиняват на условията на поетите доброволни договорености.
(5)
Заявителят предостави prima facie доказателства, че запазването на настоящото мито на сегашното му ниво вече не е необходимо за компенсиране на дъмпинга. Заявителят по-специално изтъкна, че са налице съществени промени в производствените разходи на дружеството, които са довели до значително по-нисък дъмпингов марж след налагането на настоящите мита. Направеното от заявителя сравнение на неговите цени на вътрешния пазар с експортните му цени за Съюза навежда на извода, че дъмпинговият марж е значително по-нисък от нивото на настоящите мита.
1.3. Започване на частично междинно преразглеждане
(6)
Като установи след консултация с Консултативния комитет, че заявлението съдържа достатъчно prima facie доказателства в подкрепа на откриването на частично междинно преразглеждане („настоящото преразглеждане“), Комисията обяви чрез известие, публикувано на 10 юни 2010 г. в Официален вестник на Европейския съюз (8), откриването на процедура за частично междинно преразглеждане в съответствие с член 11, параграф 3 от основния регламент, ограничено до разглеждането на дъмпинга, доколкото това засяга заявителя.
1.4. Разглеждан продукт и сходен продукт
(7)
Продуктът, предмет на преразглеждането, е полиетилен терефталат (PET) с вискозитет 78 ml/g или повече съгласно стандарт ISO 1628-5, понастоящем класиран в код по КН 3907 60 20 и с произход от Индия („разглежданият продукт“).
(8)
В хода на разследването бе установено, че разглежданият продукт, произвеждан в Индия и продаван на пазара на Съюза, е идентичен от гледна точка на физическите и химическите си характеристики и употребата си с продукта, произвеждан и продаван на вътрешния пазар в Индия. Поради това се стигна до заключението, че продуктите, продавани на вътрешния пазар и на експортните пазари, са сходни продукти по смисъла на член 1, параграф 4 от основния регламент. Тъй като настоящото преразглеждане е ограничено до определяне на дъмпинга по отношение на заявителя, не бяха направени заключения по отношение на продукта, произвеждан и продаван от промишлеността на Съюза на пазара на Съюза.
1.5. Засегнати страни
(9)
Комисията официално уведоми заявителя, представителите на държавата на износа и асоциацията на производителите в Съюза за започването на преразглеждането. На заинтересованите страни беше предоставена възможност да изложат становищата си в писмена форма и да поискат изслушване в срока, посочен в известието за откриване на процедурата.
(10)
На всички заинтересовани страни, които поискаха да бъдат изслушани и показаха, че са налице конкретни причини, поради които следва да бъдат изслушани, бе предоставена такава възможност.
(11)
С цел получаване на необходимата информация за своето разследване Комисията изпрати въпросник на заявителя и получи отговор в рамките на посочения за целта срок.
(12)
Комисията изиска и провери цялата информация, която счете за необходима за определяне на дъмпинга. Комисията извърши проверка на място в помещенията на заявителя в Мумбай, Индия.
1.6. Разследван период в рамките на преразглеждането
(13)
Разследването на дъмпинга обхвана периода от 1 април 2009 г. до 31 март 2010 г. („разследваният период в рамките на преразглеждането“, или „РПП“).
2. РЕЗУЛТАТИ ОТ РАЗСЛЕДВАНЕТО
2.1. Траен характер на твърдяната промяна в обстоятелствата през РПП
(14)
В съответствие с член 11, параграф 3 от основния регламент беше проучен въпросът дали обстоятелствата относно дъмпинга са се променили съществено и дали тази промяна има траен характер.
(15)
Заявителят изтъкна, че промените в неговата нормална стойност и в експортните му цени, настъпили след провеждането на първоначалното разследване, в което е установен дъмпинговият му марж, са резултат от съществена промяна в производствените разходи. Той посочи, че промяната в производствените му разходи е свързана с намаляването на митата, приложими към вноса в Индия на основната суровина, използвана в производствения му процес. Освен това заявителят изтъкна също, че намаляването на митата е довело до намаляване на стимулите за износ, което е предизвикало промяна в продажните цени на вътрешния пазар, използвани за определяне на нормалната стойност.
(16)
Беше установено обаче, че въпреки намаляването на митата и на стимулите за износ, продажните цени на вътрешния пазар на дружеството, използвани за определяне на нормалната стойност през РПП, са били по-високи от цените, използвани при първоначалното разследване, в което е установен дъмпинговият марж на заявителя. По-високите продажни цени на вътрешния пазар са били резултат, inter alia, от увеличените цени на някои суровини и други изходни материали.
(17)
Що се отнася до експортните цени за Съюза през РПП, те бяха определени в съответствие с член 2, параграфи 8 и 9 от основния регламент. Трябваше обаче да се провери по-специално дали наличието на доброволни договорености по отношение на цената, по силата на които заявителят е задължен да продава продукта си на пазара на Съюза на цена над установената за всеки месец МВЦ, е оказало въздействие върху експортните цени на заявителя през РПП. Поради изложените по-долу причини беше изведено заключението, че износът за Съюза действително е бил повлиян от доброволните договорености по отношение на цената. В това отношение, като се има предвид, че заявителят е трябвало да се съобразява с поетите с доброволните договорености задължения по отношение на МВЦ, той е решил да не изнася за Съюза през определени месеци от РПП, когато неговите експортни цени за другите експортни пазари са били по-ниски от МВЦ.
(18)
Беше отбелязано, че заявителят е продавал продукта си на пазара на Съюза само в продължение на 6 месеца през РПП. От друга страна, през този период той е продавал продукти на други експортни пазари, където не е трябвало да се съобразява със задължението, поето въз основа на доброволните договорености по отношение на цената. Беше отбелязано, че експортните цени за трети държави през месеците, когато заявителят не е изнасял за Съюза, са били значително по-ниски от установената МВЦ. Поради това, с оглед на гореизложеното, има основание да се приеме, че единствената причина, поради която заявителят не е продавал продуктите си на пазара на Съюза през останалите месеци, е, че той е трябвало да спази задълженията, поети с доброволните договорености, и не е можел да продава на цени под установената МВЦ.
(19)
Заявителят оспори констатацията, че причината, поради която не е продавал продукти на пазара на Съюза, е свързана със съществуващите доброволни договорености. Заявителят посочи, че що се отнася до продажбите му през РПП на други големи експортни пазари, е имало месеци, през които не са осъществявани продажби, поради което нередовните продажби не са били специфична характеристика на пазара на Съюза. Той също така заяви, че сравнението на месечна основа на вносните цени на разглеждания продукт за Съюза от всички останали държави износители и/или вносните цени на разглеждания продукт с произход от Индия с месечната МВЦ на дружеството би показало, че заявителят е щял да бъде в състояние да продава продукти за Съюза през всички месеца от РПП, без да наруши задълженията си, произтичащи от доброволните договорености.
(20)
Доводите на заявителя не могат да бъдат приети, тъй като, от една страна, дружеството е съсредоточило дейността си върху отделни подбрани пазари, притежаващи своя собствена специфика, и те не обясняват защо дружеството не е продавало на пазара на Съюза. От друга страна, осъществените от заявителя сравнения са основани на общи статистически данни, докато констатациите от настоящото преразглеждане се основават на специфични за дружеството данни, които са по-релевантен и достоверен източник за достигането до съответни изводи. Представените доводи от заявителя също така не бяха напълно валидни: например през някои месеци вносните цени за Съюза като цяло действително са били по-високи от МВЦ, докато през други периоди вносните цени като цяло са били по-ниски от МВЦ и по тази причина от тях не е можело да се направят общи заключения. Въпреки това не се оспорва, че заявителят е извършил продажби за Съюза единствено през месеците, когато вносните цени за Съюза като цяло са били на нивото на МВЦ или по-високи.
(21)
Доводът на заявителя, че ако е искал, той е можел да продава продукти на пазара на Съюза през шестмесечния период, през който е продавал продукти на други експортни пазари на цена, по-ниска от неговата МВЦ, се отхвърля като спекулативен и необоснован. Заявителят не е изложил други доводи относно причините, поради които не е продавал продукти на Съюза през тези шест месеца, докато същевременно е продавал същите продукти на други експортни пазари на цена, по-ниска от неговата МВЦ. Поради това беше заключено, че заявителят не е продавал продукти на Съюза през определен период поради необходимостта да спази задълженията, произтичащи от доброволните договорености. Вследствие на това експортните цени на пазара на Съюза през РПП не са надеждни.
(22)
Беше направено сравнение и между продажните цени на заявителя на пазара на Съюза и цените на другите експортни пазари, за които не е било поето задължение с доброволните договорености по отношение на цената. Беше установено, че експортните цени на тези пазари без ценови задължения системно са били по-ниски през целия РПП.
(23)
Заявителят оспори заключенията, изведени от сравнението на цените за Съюза и за други експорти пазари, като изтъкна, че при анализ на ниво отделни държави съществуват редица други експортни пазари, където цените са били по-високи от цените на пазара на Съюза. В това отношение обаче сравнението на средните цени е по-релевантно от индивидуалните различия при сравнението на ниво отделни държави, което ще бъде свързано с мащаба, както и с отличителните конкурентни фактори, имащи значение за тези индивидуални пазари.
(24)
Вследствие на това експортните цени на пазарите на трети страни отразяват по-добре обичайната ценова политика на дружеството. Разликата между експортните цени за Съюза и експортните цени за останалата част от света показва, че за заявителя биха съществували силни икономически подбуди да продава на по-ниски цени за Съюза, ако нямаше МВЦ. Ето защо при тези обстоятелства се счита, че всеки наново изчислен дъмпингов марж, основан на експортните цени за Съюза през РПП, би бил установен въз основа на цени, които не са се променили значително и трайно. Същото заключение важи и за твърдението на заявителя, посочено в съображение 5, че сравнението на неговите цени на вътрешния пазар с експортните му цени за Съюза би показало дъмпингов марж под нивото на настоящите мита.
(25)
С оглед на посоченото по-горе не е изпълнено условието, установено в член 11, параграф 3 от основния регламент, че трябва да е налице съществена промяна на обстоятелствата по отношение на дъмпинга. Поради това по-нататъшното прилагане на мерките на сегашното им ниво е необходимо за компенсиране на дъмпинга.
(26)
След разгласяването заявителят изтъкна, че неговите цени на пазара на Съюза са напълно надеждни. Тъй като тези износни цени са се увеличили значително между първоначалния разследван период и РПП, трябвало да се счита, че износната политика на дружеството също се е променила значително и трайно през този период. Поради това по негови твърдения дъмпинговият марж на дружеството също се е понижил значително и трайно.
(27)
Освен това заявителят твърди, че трайната промяна в обстоятелствата не е непременно решаващ елемент при оценката, която трябва да се извърши след започването на преразглеждането, а е по-релевантен въпросът дали по-нататъшното налагане на митото е необходимо за компенсиране на дъмпинга. Той се позовава на основния принцип, установен в член 11, параграф 1 от основния регламент и в член 11.1 от Антидъмпинговото споразумение на СТО, съгласно който антидъмпинговите мерки са в сила в степента и за времето, които са необходими, за да се неутрализира ефектът от причиняващия вреда дъмпинг. В това отношение заявителят посочи, че анализът на необходимостта следва да представлява прогнозна оценка, която би изисквала поне вероятното или възможното повторение на дъмпинга на установените по-рано нива.
(28)
Член 11, параграф 1 от основния регламент предвижда, че „[а]нтидъмпинговите мерки остават в сила в степента и за времето, които са необходими, за да се неутрализира ефектът от причиняващия вреда дъмпинг“. Този принцип се прилага и при междинни преразглеждания като настоящото, по отношение на които в член 11, параграф 3 от основния регламент е предвидено, inter alia, че „[…] Процедура по междинно преразглеждане се открива, когато искането съдържа достатъчно доказателства, че продължаване на действието на мярката не е вече необходимо за компенсиране на дъмпинга и/или че няма вероятност причиняването на вреда да продължи или да се повтори, ако мярката се отмени или измени […].“ Гореспоменатата разпоредба определя критериите, които трябва да се изпълнят, когато заинтересована страна смята, че нивото на мерките е прекалено ниско или прекалено високо и поради това иска преразглеждане на тези мерки. След като такова преразглеждане е започнало, член 11, параграф 3 от основния регламент изрично предвижда, че „при провеждане на разследванията съгласно настоящия параграф Комисията може, inter alia, да прецени доколко е налице съществена промяна на обстоятелствата по отношение на дъмпинга […]. За тази цел при окончателната преценка се вземат предвид всички релевантни и надлежно подкрепени от документи доказателства“. Поради това член 11, параграф 3 предвижда допълнителен критерий за оценка (т.е. съществена промяна на обстоятелствата) в случай на междинно преразглеждане, който следва да се вземе предвид при разследването в допълнение към изискването за откриването на процедурата (т.е. оценка дали са все още необходими мерките на тяхното сегашно ниво), както твърди заявителят.
(29)
Също трябва да се отбележи, че при разследването за целите на междинно преразглеждане е обичайна практика да се разглежда трайният характер на промяната в обстоятелствата, установена в хода на разследването. Всъщност в това отношение съдебната практика на Общия съд на Европейския съюз (9) потвърждава, че „институциите разполагат с широко право на преценка, включително с възможността да прибегнат до оценка за в бъдеще на ценовата политика на съответните износители в рамките на преразглеждането на необходимостта от запазване на съществуващите мерки“. Наличните доказателства показаха, че износните цени на заявителя на пазара на Съюза не отразяват действителната ценова политика на заявителя и поради това, както беше установено в съображение 21, експортните цени на пазара на Съюза през РПП не са надеждни, и следователно всеки наново изчислен дъмпингов марж, основан на тези цени, би бил установен въз основа на цени, които не са се променили значително и трайно, както е посочено в съображение 24.
(30)
Въпреки заключението, че експортните цени за Съюза не са се променили значително и трайно, бяха разгледани доводите на заявителя и въпросът дали мерките на сегашното им ниво са все още необходими, за да се неутрализира ефектът от дъмпинга. В това отношение заявителят посочи, че тъй като дъмпинговият му марж е значително под нивото, установено в първоначалното разследване, и експортната му политика на други пазари потвърждава, че промяната в дъмпинговия марж отразява тенденцията, която може с основание да се очаква в бъдеще, настоящото ниво на мерките е явно прекомерно. Тези твърдения обаче не са подкрепени от фактите. Първо, по отношение на експортната политика на заявителя на други пазари беше установено, че, противно на твърдението на заявителя в неговото заявление, цените за тези пазари са средно почти с 10 % по-ниски от тези за Съюза. Тези експортни пазари на трети държави включват редица държави с различни по размер пазари, като за някои от тях е малко вероятно да имат вътрешно производство на PET. Поради това тези пазари се определят от собствените им конкурентни характеристики, които водят до цени и тенденции, различни от тези на пазара на ЕС. Второ, предвид тези констатации, дори да беше установено, че сегашното ниво на мерките следва да бъде променено с оглед на факта, че то повече не е необходимо, за да се неутрализира ефектът от дъмпинга, не е възможно да се определи с разумна степен на точност какво би било подходящото ниво при липсата на надеждни износни цени, които да са резултат от и да отразяват нормалните условия на пазара на Съюза.
(31)
Накрая заявителят е счел, че в съответствие с член 2, параграф 10 от основния регламент, и по-специално с оглед на буква к) от него, може да бъде извършена корекция за „разлики в други фактори, […] ако бъде доказано, че те влияят на сравнимостта на цените така, както се изисква съгласно [този] параграф“.
(32)
Предвид достигнатото по-горе заключение, че експортните цени не са променени значително и трайно, не е възможно да се установи дъмпингов марж. Поради тази причина искането за корекция не е релевантно и следователно се отхвърля.
3. ПРЕКРАТЯВАНЕ НА РАЗСЛЕДВАНЕТО
(33)
С оглед на констатациите, че обстоятелствата относно дъмпинга не са се променили значително и трайно, се счита, че настоящото преразглеждане следва да се прекрати, без да се променя нивото на митото за заявителя. Поради това антидъмпинговите мерки, наложени с Регламент (ЕО) № 1286/2008 на Съвета по отношение на вноса на PET, произведен от заявителя, следва да останат непроменени.
4. РАЗГЛАСЯВАНЕ
(34)
Заявителят, както и останалите заинтересовани страни бяха информирани за съществените факти и съображения, на които се основава намерението да се предложи прекратяването на настоящото преразглеждане. Получените коментари не бяха от естество, което да доведе до промяна на горепосоченото заключение.
5. ЗАКЛЮЧИТЕЛНА РАЗПОРЕДБА
(35)
Поради това настоящото преразглеждане следва да се прекрати без изменение на Регламент (ЕО) № 192/2007,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Частичното междинно преразглеждане на антидъмпинговите мерки, приложими по отношение на вноса на полиетилен терефталат, понастоящем класиран в код по КН 3907 60 20 и с произход, inter alia, от Индия, се прекратява без изменение на действащите мерки.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 1 септември 2011 година.
NÕUKOGU RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 905/2011,
1. september 2011,
Indiast pärit teatava polüetüleentereftalaadi (PET) impordi suhtes kehtestatud dumpinguvastaste meetmete osalise vahepealse läbivaatamise lõpetamise kohta
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 30. novembri 2009. aasta määrust (EÜ) nr 1225/2009 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed (edaspidi „algmäärus”), (1) eriti selle artikli 11 lõiget 3,
võttes arvesse ettepanekut, mille Euroopa Komisjon esitas pärast konsulteerimist nõuandekomiteega,
ning arvestades järgmist:
1. MENETLUS
1.1. Kehtivad meetmed
(1)
Nõukogu kehtestas määrusega (EÜ) nr 2604/2000 (2) lõpliku dumpinguvastase tollimaksu muu hulgas Indiast pärit polüetüleentereftalaadi („PET”) impordi suhtes („esialgne uurimine”). Pärast aegumise läbivaatamist pikendas nõukogu määrusega (EÜ) nr 192/2007 (3) lõpliku dumpinguvastase tollimaksu kehtivust veel viieks aastaks. Dumpinguvastaseid meetmeid muudeti nõukogu määrusega (EÜ) nr 1286/2008 (4) pärast osalist vahepealset läbivaatamist („viimatine läbivaatamisega seotud uurimine”) Meetmed kehtestati kahju kõrvaldamist võimaldaval tasemel individuaalsete dumpinguvastaste tollimaksudena. Individuaalselt nimetatud India tootjate puhul kohaldatava tollimaksu määraks kehtestati 87,5-200,9 eurot tonni kohta ning teiste tootjate impordi suhtes kehtestati jääktollimaksumäär 153,6 eurot tonni kohta („kehtivad tollimaksud”).
(2)
Määrusega (EÜ) nr 2603/2000 (5) kehtestas nõukogu lõpliku tasakaalustava tollimaksu muu hulgas Indiast pärit PETi impordi suhtes. Pärast aegumise läbivaatamist pikendas nõukogu määrusega (EÜ) nr 193/2007 (6) lõpliku tasakaalustava tollimaksu kehtivust veel viieks aastaks. Pärast viimatist läbivaatamisega seotud uurimist muudeti tasakaalustavaid meetmeid nõukogu määrusega (EÜ) nr 1286/2008. Tasakaalustavad meetmed seisnevad koguselises tollimaksus. Individuaalselt nimetatud India tootjate puhul kohaldatava tollimaksu määraks kehtestati 0-106,5 eurot tonni kohta ning teiste tootjate impordi suhtes kehtestati jääktollimaksumäär 69,4 eurot tonni kohta („kehtivad tasakaalustavad meetmed”).
(3)
Otsusega 2000/745/EÜ (7) nõustus komisjon mitme eksportiva tootja pakutud hinnakohustusega, millega kinnitati minimaalne impordihind („hinnakohustus”).
1.2. Läbivaatamistaotlus
(4)
India äriühing Reliance Industries Limited, PETi eksportiv tootja („taotluse esitaja”) esitas taotluse algmääruse artikli 11 lõike 3 kohaseks osaliseks vahepealseks läbivaatamiseks. Taotluses piirduti taotluse esitajaga seotud dumpinguga. Taotluse esitaja taotles ühtlasi ka kehtivate tasakaalustavate meetmete läbivaatamist. Taotluse esitaja toodetud toodete impordi suhtes kohaldatakse dumpinguvastast jääktollimaksu ja tasakaalustavat tollimaksu ning taotluse esitaja toodangu müügi puhul liitu kehtib hinnakohustus.
(5)
Taotluse esitaja esitas esmapilgul usutavaid tõendeid selle kohta, et kehtiva tollimaksu jätkuv kohaldamine praegusel tasemel ei ole dumpingu korvamiseks enam vajalik. Eelkõige väitis taotluse esitaja, et äriühingu tootmiskulud on oluliselt muutunud ning sellega on kaasnenud dumpingumarginaali märkimisväärne vähenemine võrreldes ajaga, mil kehtestati praegu kehtivad tollimaksud. Taotluse esitaja koostatud võrdluses omamaiste hindade ja liitu suunatud ekspordi hindade kohta leiti, et dumpingumarginaal on märkimisväärselt madalam kehtivate tollimaksude tasemest.
1.3. Osalise vahepealse läbivaatamise algatamine
(6)
Pärast nõuandekomiteega konsulteerimist tegi komisjon kindlaks, et taotlus sisaldas esmapilgul usutavaid tõendeid, mis õigustavad osalise vahepealse läbivaatamise („käesolev läbivaatamine”) algatamist, ja teatas 10. juunil 2010. aastal Euroopa Liidu Teatajas avaldatud algatamisteates (8) taotluse esitajaga seotud dumpingu osalise vahepealse läbivaatamise algatamisest vastavalt algmääruse artikli 11 lõikele 3.
1.4. Vaatlusalune toode ja samasugune toode
(7)
Vaatlusalune toode on Indiast pärit polüetüleentereftalaat (PET), mille viskoossus on ISO standardi 1628-5 järgi 78 ml/g või rohkem, ja mis kuulub praegu CN-koodi 3907 60 20 alla (edaspidi „vaatlusalune toode”).
(8)
Uurimisel selgus, et Indias toodetud ja liitu müüdud vaatlusalusel tootel ning Indias toodetud ja omamaisel turul müüdud tootel on ühesugused füüsikalised ja keemilised omadused ning kasutusotstarve. Seetõttu jõuti järeldusele, et omamaisel turul ja eksporditurgudel müüdavad tooted on samasugune toode algmääruse artikli 1 lõike 4 tähenduses. Kuna käesolevas läbivaatamises piirduti taotluse esitajaga seotud dumpingu väljaselgitamisega, ei tehtud järeldusi liidu tootmisharu toodetud ja liidu turul müüdava toote kohta.
1.5. Huvitatud isikud
(9)
Komisjon teavitas läbivaatamise algatamisest ametlikult taotluse esitajat, eksportiva riigi esindajaid ning liidu tootjate ühendust. Huvitatud isikutele anti võimalus esitada kirjalikult oma seisukohad ja taotleda ärakuulamist algatamisteates sätestatud tähtaja jooksul.
(10)
Kõikidele huvitatud isikutele, kes seda taotlesid ja teatasid konkreetsed põhjused, miks neid tuleks ära kuulata, anti selline võimalus.
(11)
Uurimisel vajaliku teabe kogumiseks saatis komisjon taotluse esitajale küsimustiku ning sai vastuse selleks ette nähtud tähtaja jooksul.
(12)
Komisjon kogus ja kontrollis kogu olemasolevat teavet, mida ta pidas vajalikuks dumpingu kindlakstegemiseks. Komisjon tegi ka kontrollkäigu taotluse esitaja valdustesse Mumbais (India).
1.6. Läbivaatamisega seotud uurimisperiood
(13)
Dumpingu uurimine hõlmas ajavahemikku 1. aprillist 2009 kuni 31. märtsini 2010 (edaspidi „läbivaatamisega seotud uurimisperiood”).
2. UURIMISE TULEMUSED
2.1. Läbivaatamisega seotud uurimisperioodi jooksul väidetavalt muutunud asjaolude püsivus
(14)
Vastavalt algmääruse artikli 11 lõikele 3 kontrolliti, kas dumpinguga seotud asjaolud on märkimisväärselt muutunud ja kas selline muutus on püsiv.
(15)
Taotluse esitaja väitis, et normaalväärtuse ja ekspordihinna muutumine pärast esialgset uurimist, mille tulemusena kehtestati tema dumpingumarginaal, on tingitud tootmiskulude märkimisväärsest muutumisest. Tootmiskulude muutumine oli väitetavalt seotud Indias kehtestatud tollimaksu vähendamisega tootmisprotsessis kasutatava põhitooraine impordi suhtes. Lisaks väitis taotluse esitaja, et tollimaksu vähenemisega kaasnes ka ekspordisoodustuste vähenemine, mille tulemusena muutus normaalväärtuse kindlaksmääramisel kasutatud müügihind omamaisel turul.
(16)
Leiti, et vaatamata tollimaksu ja impordisoodustuse vähendamisele olid omamaised müügihinnad, millest äriühing lähtus normaalväärtuse arvutamisel läbivaatamisega seotud uurimisperioodil, kõrgemad, kui esialgses uurimises kasutatud hinnad, millest lähtuvalt määrati kindlaks taotluse esitaja dumpingumarginaal. Kõrgem hind omamaisel turul oli muu hulgas seotud ka teatavate toorainete ja muude sisendite hinna tõusuga.
(17)
Liitu suunatud ekspordi hind läbivaatamisega seotud uurimisperioodil määrati kindlaks vastavalt algmääruse artikli 2 lõigetele 8 ja 9. Selleks tuli eelkõige analüüsida, kas hinnakohustus, mille kohaselt peab taotluse esitaja müüma oma toodangut liidu turul igakuiselt kindlaksmääratud minimaalsest impordihinnast kõrgema hinnaga, on läbivaatamisega seotud uurimisperioodil mõjutanud taotluse esitaja ekspordihindu. Allpool esitatud põhjustel jõuti järeldusele, et hinnakohustus mõjutas tõepoolest liitu suunatud ekspordi hinda. Võttes arvesse, et taotluse esitaja pidi järgima minimaalse impordihinna kohustust, otsustas ta läbivaatamisega seotud uurimisperioodi teatavatel kuudel, kui ekspordihind muudel eksporditurgudel oli minimaalsest impordihinnast madalam, liitu mitte eksportida.
(18)
Täheldati, et taotluse esitaja müüs läbivaatamisega seotud uurimisperioodil oma tooteid liitu vaid kuue kuu jooksul. Samas müüs ta oma tooteid muudel eksporditurgudel, kus ta ei olnud kohustatud kinni pidama hinnakohustusest, kogu uurimisperioodi vältel. Tuleb märkida, et nende kuude jooksul, mil taotluse esitaja ei eksportinud liitu, oli ekspordihind kolmandatesse riikidesse märkimisväärselt madalam kui kehtestatud minimaalne impordihind. Lähtudes eespool esitatud asjaoludest võib seega põhjendatult väita, et ainus põhjus, miks taotluse esitaja ei müünud ülejäänud kuudel oma tooteid liidu turul, oli asjaolu, et ta pidi järgima hinnakohustust ega saanud müüa minimaalsest impordihinnast madalama hinnaga.
(19)
Taotluse esitaja vaidlustas järelduse, et liidu turul oli toodete müügi peatamise põhjuseks kehtiv hinnakohustus. Taotluse esitaja väitis, et läbivaatamisega seotud uurimisperioodil oli ka muude suurte eksporditurgude puhul kuid, mil müüki ei toimunud ja seega ei olnud ebakorrapärane müük liidu turu eripära. Lisaks väitis ta, et kui võrrelda kõikidest muudest ekspordiriikidest pärit vaatlusaluse toote liitu suunatud impordi hindu kuude lõikes ja/või Indiast pärit vaatlusaluse toote impordihindu kuude lõikes äriühingu minimaalse impordihinnaga, siis nähtub sellest, et taotluse esitaja oleks suutnud müüa oma tooteid liitu läbivaatamisega seotud uurimisperioodi kõikide kuude vältel ilma hinnakohustust rikkumata.
(20)
Taotluse esitaja väiteid ei saa arvesse võtta, sest esiteks on äriühing keskendunud oma tegevuses valitud turgudele, millel on omad iseärasused ning mis ei võimalda selgitada äriühingu müügipausi liidu turul. Teiseks toetus taotluse esitaja oma võrdlustes üldistele statistilistele andmetele, samas kui käesoleva läbivaatamise järeldused põhinevad ettevõtjaspetsiifilistel andmetel, mis on järelduste tegemiseks asjakohasemad ja usaldusväärsemad. Ka ei olnud taotluse esitaja esitatud väited täielikult paikapidavad, nt teatavatel kuudel oli liitu suunatud impordi üldine hind tõepoolest kõrgem kui minimaalne impordihind, samas kui muul ajal oli üldine ekspordihind minimaalsest impordihinnast madalam, seetõttu ei saa neist andmetest lähtudes üldiseid järeldusi teha. Samas on selge, et taotluse esitaja müüs liitu ainult nendel kuudel, mil liitu suunatud impordi üldine hind oli minimaalsest impordihinnast kõrgem või sellega samal tasemel.
(21)
Taotluse esitaja väide, et soovi korral oleks ta suutnud müüa toodet liidu turul ka nende kuue kuu jooksul, kui ta müüs kaupa muudel eksporditurgudel minimaalsest impordihinnast madalama hinnaga, lükatakse tagasi kui spekulatiivne ja põhjendamata. Taotluse esitaja ei esitanud ühtegi muud selgitust põhjendamaks, miks ta ei müünud nende kuue kuu jooksul toodet liidu turul, samas kui ta müüs sama toodet muudel eksporditurgudel minimaalsest impordihinnast madalama hinnaga. Seepärast jõuti järeldusele, et taotluse esitaja ei müünud toodet liidu turul teatava perioodi jooksul seetõttu, et ta pidi järgima võetud hinnakohustust. Seega ei ole läbivaatamisega seotud uurimisperioodil liidu turul küsitud ekspordihind usaldusväärne.
(22)
Võrreldi ka taotluse esitaja müügihindu liidu turul ja muudel eksporditurgudel, kus puudus hinnakohustuse nõue. Selgus, et ekspordihinnad nendel turgudel, kus hinnakohustus ei kehtinud, olid kogu läbivaatamisega seotud uurimisperioodi jooksul märkimisväärselt madalamad.
(23)
Taotluse esitaja vaidlustas liitu suunatud impordi ja muude eksporditurgude hinnavõrdlusest lähtuvad järeldused, väites, et analüüsides andmeid riikide lõikes, on mitu muud eksporditurgu, kus küsitud hind oli liidu hinnast kõrgem. Siinkohal on keskmiste hindade võrdlus asjakohasem kui individuaalseid iseärasusi kajastav võrdlus riikide lõikes, mis sõltub turu suurusest ja nendele turgudele iseloomulikest konkurentsitingimustest.
(24)
Seega peegeldab kolmandatesse riikidesse suunatud ekspordi hind paremini äriühingu tavalist hinnakäitumist. Liitu ja muude riikide turule suunatud ekspordi hinnavahe osutab sellele, et taotluse esitajal on tugev majanduslik surve müüa toodangut liitu madalama hinnaga, kui ta ei peaks järgima minimaalset impordihinda. Olukorda arvestades jõutakse järeldusele, et iga uuesti arvutatud dumpingumarginaal, mille aluseks on liitu suunatud ekspordi hind läbivaatamisega seotud uurimisperioodil, toimuks hindade põhjal, mille muutus ei ole märkimisväärne ega püsiv. Sama järeldus kehtib ka põhjenduses 5 esitatud taotluse esitaja väite puhul, mille kohaselt näitavat omamaise hinna ja liitu suunatud ekspordi hinna võrdlus madalamat dumpingumarginaali, kui praeguste tollimaksude tase.
(25)
Seega ei ole täidetud algmääruse artikli 11 lõikes 3 sätestatud tingimus, mille kohaselt peavad dumpingu asjaolud olema oluliselt muutunud. Seetõttu on dumpingu korvamiseks vaja jätkata meetmete kohaldamist praegusel tasemel.
(26)
Pärast teatavakstegemist kinnitas taotluse esitaja, et tema poolt liidu turul küsitud hind on igati usaldusväärne. Kuna esialgse uurimisperioodi ja läbivaatamisega seotud uurimisperioodi vahel tõusid kõnealused ekspordihinnad märkimisväärselt, tuleks järeldada, et ka äriühingu ekspordikäitumise muutus on märkimisväärne ja püsiv. Seega vähenes äriühingu dumpingumarginaal väidetavalt olulisel määral ning see vähenemine on püsiv.
(27)
Lisaks sellele väitis taotluse esitaja, et asjaolude muutumise püsiv iseloom ei ole pärast läbivaatamise algatamist koostatava hindamise puhul ilmtingimata määrav element, vaid tähtsam on hinnata, kas dumpingu korvamiseks on vaja jätkata meetmete kohaldamist. Taotluse esitaja viitas algmääruse artikli 11 lõikes 1 ja WTO dumpinguvastase lepingu artiklis 11.1 sätestatud põhimõttele, et dumpinguvastased meetmed peavad jääma jõusse üksnes nii kauaks ja üksnes selles ulatuses, mis on vajalik, et avaldada vastutoimet kahju põhjustavale dumpingule. Seoses sellega väitis taotluse esitaja, et meetmete vajalikkuse analüüsimisel peaks arvesse võtma vähemalt seda, kas dumpingu kordumine varem kindlaksmääratud tasemel on tulevikus tõenäoline.
(28)
Algmääruse artikli 11 lõikes 1 on sätestatud: „Dumpinguvastane meede peab jääma jõusse üksnes nii kaua ja üksnes selles ulatuses, mis on vajalik, et avaldada vastutoimet kahju tekitavale dumpingule.” Seda põhimõtet järgitakse vahepealsete läbivaatamiste puhul, nt käesoleval juhul, mille kohta algmääruse artikli 11 lõikes 3 on muu hulgas sätestatud, et „[…] Vahepealne läbivaatamine algatatakse, kui taotlus sisaldab piisavalt tõendeid selle kohta, et meetme jätkuv rakendamine ei ole enam vajalik, et korvata dumpingut, ja/või selle kohta, et meetme kõrvaldamisel või muutmisel kahju tõenäoliselt ei jätku või ei kordu […].” Eespool nimetatud sättes seatakse tingimused, mis peavad olema täidetud, kui huvitatud isik otsustab, et meetmete tase on liiga madal või liiga kõrge ning taotleb seetõttu kõnealuste meetmete läbivaatamist. Juhuks kui selline läbivaatamine on algatatud, on algmääruse artikli 11 lõikes 3 selgesõnaliselt sätestatud, et „käesoleva lõike alusel uurimist läbi viies võib komisjon muu hulgas kaaluda, kas dumpingu ja kahju asjaolud on oluliselt muutunud […]. Selles suhtes võetakse lõpliku otsuse tegemisel arvesse kõiki asjakohaseid ja nõuetekohaselt dokumenteeritud tõendeid.” Seega on artikli 11 lõikes 3 sätestatud vahepealse läbivaatamise puhuks täiendav hindamiskriteerium (st asjaolude märkimisväärne muutumine), mida tuleb uurimise käigus lisaks algatamiskriteeriumile silmas pidada (st hinnata, kas meetmete kohaldamine kehtival tasemel on veel vajalik), millele viitas taotluse esitaja.
(29)
Tuleb märkida, et vahepealse läbivaatamisega seotud uurimise puhul on tavaline, et hinnatakse uurimise käigus tuvastatud muutunud asjaolude püsivust. Selles küsimuses kinnitab Euroopa Liidu üldkohtu praktika, (9) et „institutsioonidel on lai kaalutlusõigus, mis hõlmab võimalust olemasolevate meetmete jätkuva rakendamise vajaduse üle otsustades arvestada võimalust hinnata asjaomaste eksportijate hinnapoliitika arengut tulevikus.” Olemasolevad tõendid näitavad, et taotluse esitaja küsitud ekspordihind liidu turul ei kajasta taotluse esitaja tegelikku hinnapoliitikat ning seepärast, nagu põhjenduses 21 järeldatud, ei ole läbivaatamisega seotud uurimisperioodil liidu turul küsitud ekspordihind usaldusväärne ja iga uus dumpingumarginaal tuleks arvutada hindade põhjal, mis ei ole märkimisväärselt muutunud ega ka püsivad, nagu on märgitud põhjenduses 24.
(30)
Vaatamata järeldusele, et liitu suunatud ekspordi hind ei ole märkimisväärselt ega püsivalt muutunud, võeti arvesse taotluse esitaja väidet ja arutati, kas meetmete kohaldamine praegusel tasemel on dumpingu korvamiseks ikka veel vajalik. Taotluse esitaja väitis, et meetmete praegune tase on ilmselgelt liiga kõrge, sest dumpingumarginaal on märkimisväärselt madalam, kui esialgse uurimise käigus leitud, ja tema ekspordikäitumine muudel turgudel tunnistab, et dumpingumarginaali muutumine peegeldab suundumust, mida on mõistlik eeldada ka tulevikus. Siiski leiti, et neid väiteid ei toeta faktid. Esiteks leiti seoses taotluse esitaja ekspordikäitumisega muudel turgudel, et vastupidiselt taotluses esitatud väitele, olid hinnad neil turgudel keskmiselt 10 % madalamad kui liidu turul. Kolmandate riikide kõnealused eksporditurud hõlmasid mitut riiki, mille turu suurus oli erinev ning millest mõnes tõenäoliselt puudus omamaine PETi tootmine. Seega iseloomustavad neid turgusid spetsiifilised konkurentsitingimused, mille tõttu on sealsed hinnad ja suundumused liidu turu omadest erinevad. Teiseks selgub järeldustest, et isegi kui oleks leitud, et meetmete praegust taset tuleks muuta, sest see ei ole enam vajalik dumpingu korvamiseks, ei oleks võimalik asjakohast taset mõistliku täpsusega kindlaks määrata, sest puudub usaldusväärne ekspordihind, mis tuleneks liidu turu tavatingimustest ja peegeldaks neid.
(31)
Lõpus väljendas taotluse esitaja seisukohta, et kohandamisel võiks lähtuda algmääruse artikli 2 lõikest 10 ning eelkõige selle punktist k võttes arvesse „[…] nimetamata tegurite erinevusi, kui on ilmnenud, et need mõjutavad käesoleva lõikega nõutavat hinna võrreldavust […].”
(32)
Võttes arvesse eespool tehtud järeldust, et ekspordihinna muutus ei olnud märkimisväärne ega püsiv, ei ole võimalik dumpingumarginaali kindlaks määrata. Sel põhjusel ei ole kohandamise taotlus asjakohane ning lükatakse tagasi.
3. UURIMISE LÕPETAMINE
(33)
Võttes arvesse järeldusi, et dumpinguga seotud asjaolud ei ole muutunud märkimisväärselt ja püsivalt, otsustati, et käesolev uurimine tuleb lõpetada, ilma et muudetaks taotluse esitaja suhtes kehtivat tollimaksu taset. Seega ei muudeta taotluse esitaja toodetud PETi suhtes nõukogu määrusega (EÜ) nr 1286/2008 kehtestatud dumpinguvastaseid meetmeid.
4. TEATAVAKSTEGEMINE
(34)
Taotluse esitajat ja teisi asjaomaseid isikuid teavitati asjaoludest ja kaalutlustest, mille põhjal kavatseti teha ettepanek käesoleva läbivaatamise lõpetamiseks. Saadud märkused ei andnud põhjust eespool esitatud järeldusi muuta.
5. LÕPPSÄTE
(35)
Seega tuleks käesolev läbivaatamine lõpetada ilma määrust (EÜ) nr 192/2007 muutmata,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Muu hulgas Indiast pärit ja praegu CN-koodi 3907 60 20 alla kuuluva polüetüleentereftalaadi impordi suhtes kohaldatavate dumpinguvastaste meetmete osaline vahepealne läbivaatamine lõpetatakse kehtivaid meetmeid muutmata.
Artikkel 2
Määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 1. september 2011