РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 57/2011 НА СЪВЕТА
от 18 януари 2011 година
за установяване на възможностите за риболов на определени рибни запаси и групи от рибни запаси за 2011 година, приложими във водите на ЕС и за корабите на ЕС в някои води извън ЕС
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 3 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
В съответствие с член 43, параграф 3 от Договора Съветът, по предложение на Комисията, приема мерки за определянето и разпределянето на възможностите за риболов.
(2)
Регламент (ЕО) № 2371/2002 на Съвета от 20 декември 2002 г. относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на общата политика в областта на рибарството (1) изисква да се изготвят мерки за определяне достъпа до зоните и до ресурсите и за трайното упражняване на риболовните дейности, като се вземат предвид наличните научни, технически и икономически становища и преди всичко докладите, изготвени от Научния, технически и икономически комитет по рибарство (НТИКР).
(3)
Задължение на Съвета е да приеме мерки за определяне и разпределяне на възможностите за риболов по вид риболовна дейност или група риболовни дейности, включително определени условия, имащи функционална връзка с тях, когато е целесъобразно. Възможностите за риболов следва да се разпределят между държавите-членки по такъв начин, че да осигуряват за всяка държава-членка относителна стабилност на риболовните дейности за всеки запас или риболовна дейност, като надлежно се отчитат целите на общата политика в областта на рибарството, определени в Регламент (ЕО) № 2371/2002.
(4)
Когато общият допустим улов (ОДУ) е разпределен само на една държава-членка, е целесъобразно въпросната държава-членка да се оправомощи в съответствие с член 2, параграф 1 от Договора да определи равнището на този ОДУ. Следва да се предвидят разпоредби, за да се гарантира, че когато определя равнището на ОДУ, въпросната държава-членка действа по начин, който напълно съответства на принципите и правилата на общата политика в областта на рибарството, и за да се гарантира, че въпросният запас се експлоатира на равнища, при които е най-вероятно да бъде осигурен максимален устойчив улов, считано от 2015 г. нататък, включително чрез предприемане на необходимите мерки за събиране на съответните данни, оценяване на съответния запас и определяне на равнищата на максималния устойчив улов за този запас.
(5)
ОДУ следва да се определя въз основа на наличните научни становища, като се отчитат биологичните и социално-икономическите аспекти, и същевременно се гарантира справедливо третиране на различните сектори на рибарството, както и в контекста на становищата, изразени по време на консултацията на заинтересованите страни, и по-специално на заседанията с Консултативния комитет по рибарство и аквакултури и съответните регионални консултативни съвети.
(6)
За рибните запаси, за които се прилагат специални многогодишни планове, ОДУ следва да бъде определян в съответствие с правилата, предвидени в тези планове. Следователно ОДУ за запаси на мерлуза, норвежки омар, морски език в Бискайския залив, Западната част на Ламанша и Северно море, на писия в Северно море, на херинга на запад от Шотландия и на треска в Категат, Северно море, Скагерак, източната част на Ламанша, на запад от Шотландия и в Ирландско море следва да бъде определен съгласно правилата, посочени съответно в Регламент (ЕО) № 811/2004 на Съвета от 21 април 2004 г. относно въвеждането на мерки за възстановяване на популацията на северна мерлуза (2), Регламент (ЕО) № 2166/2005 на Съвета от 20 декември 2005 г. за установяване на мерки за възстановяването на запасите от южен хек и норвежки омар в Карибско море и Западния иберийски полуостров (3), Регламент (ЕО) № 388/2006 на Съвета от 23 февруари 2006 г. за съставяне на многогодишен план за устойчива експлоатация на запаса от морски език в Бискайския залив (4), Регламент (ЕО) № 509/2007 на Съвета от 7 май 2007 г. за съставяне на многогодишен план за устойчива експлоатация на запаса от морски език в Западния Ламанш (5), Регламент (ЕО) № 676/2007 на Съвета от 11 юни 2007 г. за съставяне на многогодишен план за риболовни дейности, експлоатиращи запасите от писия и морски език в Северно море (6), Регламент (ЕО) № 1300/2008 на Съвета от 18 декември 2008 г. за създаване на многогодишен план за запаса от херинга, намиращ се на запад от Шотландия, и за риболовните дейности по експлоатация на този запас (7), Регламент (ЕО) № 1342/2008 на Съвета от 18 декември 2008 г. за създаване на дългосрочен план за запасите от атлантическа треска и риболовните стопанства, които експлоатират тези запаси (8) и Регламент (ЕО) № 302/2009 на Съвета от 6 април 2009 г. относно многогодишен план за възстановяване на червения тон в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море (9).
(7)
В съответствие с член 2 от Регламент (ЕО) № 847/96 на Съвета от 6 май 1996 г. относно определяне на допълнителните условия за годишното управление на допустимите количества улов и на квотите (10) следва да бъдат посочени запасите, които са предмет на различните установени в него мерки.
(8)
При някои видове, като например някои видове акули, дори ограничена риболовна дейност може да доведе до сериозен риск за тяхното опазване. Ето защо възможностите за риболов на такива видове следва да бъдат напълно ограничени чрез обща забрана за риболов на тези видове.
(9)
Норвежкият омар е улавян заедно с други видове при смесени дълбоководни риболовни дейности. В зона на запад от Ирландия, известна като „Porcupine Bank“, има спешна нужда от опазване чрез намаляване, колкото е възможно повече, на улова на норвежки омар. Ето защо е целесъобразно възможностите за риболов в тази зона да бъдат ограничени само до улова на пелагични видове, с които не се улавя норвежки омар.
(10)
Като се имат предвид последните промени в областта на рибарството, насочени към капровата риба в подзони VI, VII и VIII на ICES, и с цел да се гарантира устойчиво управление на запасите от този вид е целесъобразно да се предвиди ограничение на улова за този вид.
(11)
Необходимо е таваните за риболовно усилие за 2011 г. да бъдат определени в съответствие с член 8 от Регламент (ЕО) № 2166/2005, член 5 от Регламент (ЕО) № 509/2007, член 9 от Регламент (ЕО) № 676/2007, членове 11 и 12 от Регламент (ЕО) № 1342/2008 и членове 5 и 9 от Регламент (ЕО) № 302/2009, като същевременно се взема предвид Регламент (ЕО) № 754/2009 на Съвета от 27 юли 2009 г. за изключване на определени групи кораби от режима на риболовното усилие, предвиден в глава III от Регламент (ЕО) № 1342/2008 (11).
(12)
Група френски кораби е изключена от прилагането на режима на риболовното усилие, предвиден в член 11 от Регламент (ЕО) № 1342/2008 съгласно Регламент (ЕО) 754/2009. От информацията, предоставена от Франция през 2010 г., следва, че изключването на тази група кораби от режима на риболовното усилие вече не води до намаляване на административната тежест. Следователно едно от условията за изключване вече не е изпълнено. Ето защо е целесъобразно тази група френски кораби да бъде включена отново в посочения по-горе режим на риболовното усилие. Тъй като периодът за управление на риболова, определен в приложение IIА към Регламент (ЕС) № 53/2010 (12), приключва на 31 януари 2011 г., това повторно включване следва да се прилага, считано от 1 февруари 2011 г.
(13)
Съгласно становището на ICES е необходимо да се запази и преразгледа системата за управление на вида пясъчна змиорка във водите на ЕС от участъци IIa и IIIа и подзона IV на ICES.
(14)
Предвид последните научни становища на ICES и в съответствие с международните ангажименти в рамките на Конвенцията за риболова в североизточната част на Атлантическия океан (NEAFC) е необходимо да се ограничи риболовното усилие за някои дълбоководни видове.
(15)
В съответствие с процедурата, предвидена в споразуменията или протоколите за отношенията с Норвегия (13), Фарьорските острови (14) и Гренландия (15) в областта на рибарството, Съюзът проведе консултации с тези партньори във връзка с риболовните права. Консултациите с Фарьорските острови не са приключили и се очаква договореностите с този партньор за 2011 г. да бъдат сключени в началото на 2011 г. За да се избегне прекъсване на риболовните дейности на Съюза, като същевременно се прояви необходимата гъвкавост за сключването на тези договорености в началото на 2011 г., е уместно Съюзът да установи на временна основа възможностите за риболов по отношение на запасите, за които се прилага споразумението с Фарьорските острови.
(16)
Съюзът е договаряща страна в няколко риболовни организации и участва в други организации, като сътрудничи, без да е договаряща страна. Освен това съгласно Акта за присъединяване от 2003 г., вече сключените от Република Полша споразумения в областта на рибарството, като например Конвенцията за опазване и управление на запасите от сайда в централната част на Берингово море, от датата на присъединяване на Полша към Европейския съюз, се управляват от Съюза. Тези риболовни организации препоръчаха въвеждане на няколко мерки за 2011 г., включително възможности за риболов за съдове на ЕС. Тези възможности за риболов следва да бъдат уредени от правото на Съюза.
(17)
На своето годишно заседание през 2010 г. Междуамериканската комисия за тропическа риба тон (IATTC) не успя да постигне консенсус за приемането на мерки за опазване на жълтопер тунец, дебел тон и ивичест тунец. Независимо от това по-голямата част от договарящите страни, включително Съюзът, сметнаха, че възможностите за риболов за тези три запаса следва да бъдат регулирани с цел да се осигури устойчивото им управление. Ето защо е целесъобразно Съюзът да приеме мерки в тази насока.
(18)
На своето годишно заседание през 2010 г. Международната комисия за опазване на рибата тон в Атлантическия океан (ICCAT) прие таблици, посочващи неусвояването и свръхусвояването на възможностите за риболов на договарящите страни на ICCAT. Във връзка с това ICCAT прие решение, в което се отбелязва, че през 2009 г. Съюзът не е усвоил напълно своите квоти за северна и южна риба меч, дебел тон и северен бял тон. С оглед да се отчете адаптирането на квотите на Съюза, установени от ICCAT, е необходимо разпределението на възможностите за риболов, дължащи се на неусвояването, да бъде осъществено въз основа на съответния дял на всяка държава-членка за неусвояването, без да се изменя начинът на разпределяне, установен с настоящия регламент по отношение ежегодното разпределение на ОДУ. На същото заседание беше изменен планът за възстановяване на червения тон. Освен това ICCAT прие препоръки относно опазването на големооката акула скитница, акулата чук и синята акула. За да се допринесе за съхраняването на рибните запаси, е необходимо тези мерки да се въведат в правото на Съюза.
(19)
На своето годишно заседание през 2010 г. Комисията по рибата тон в Индийския океан (IOTC) преразгледа общия капацитет на флотите, чиято цел е тропическата риба тон, между 2006-2008 г., както и рибата-меч и белият тон между 2007-2008 г. IOTC одобри също прилагането на планове за развитие на флота. Освен това IOTC одобри Резолюция относно опазването на акулите скитници (сем. Alopiidae), уловени заедно с видовете в зоната, по отношение на която има компетентност.
(20)
По време на третата международна среща за създаване на Регионална организация за управление на риболова (РОУР) в южната част на Тихия океан (SPRFMO), която се проведе през май 2007 г., участниците приеха временни мерки, включително възможности за риболов, с оглед регулиране както на пелагичните, така и на дънните риболовни дейности в тази зона до създаването на такава РОУР. Тези временни мерки бяха преразгледани на 8-ите международни консултации за създаването на SPRFMO през ноември 2009 г. и се очаква да бъдат преразгледани отново на идната 2-ра подготвителна конференция за Комисията на SPRFMO през януари 2011 г. В съответствие със споразумението, постигнато от участниците, тези временни мерки са доброволни и не са правно обвързващи съгласно международното право. Въпреки това, във връзка със съответните разпоредби на Споразумението на Организацията на обединените нации за рибните ресурси, е препоръчително тези мерки да се въведат в правото на Съюза.
(21)
На своята годишна среща през 2010 г. Организацията за риболова в Югоизточния Атлантически океан (SEAFO) прие ограничения на улова за още четири рибни запаса в зоната на Конвенцията на SEAFO. Необходимо е тези ограничения на улова да бъдат въведени в правото на Съюза.
(22)
В съответствие с член 291 от Договора, мерките, необходими за определяне на ограниченията на улова на определени рибни запаси, които имат кратък жизнен цикъл, от съображения за спешност следва да се приемат в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (16).
(23)
Определени международни мерки, които създават или ограничават възможности за риболов за Съюза, се приемат от съответната РОУР в края на годината и стават приложими преди влизането в сила на настоящия регламент. Ето защо е необходимо разпоредбите за въвеждане на тези мерки в правото на Съюза да се прилагат с обратно действие. По-специално, тъй като някои възможности за риболов в зоната на Конвенцията за опазване на живите морски ресурси на Антарктика (Конвенция CCAMLR) са определени за срок, започващ на 1 декември 2010 г., е целесъобразно съответните разпоредби на настоящия регламент да се прилагат от тази дата. Това обратно действие няма да засегне принципа на правните очаквания, тъй като на членовете на CCAMLR е забранено да ловят риба в зоната на Конвенцията без разрешение.
(24)
При използването на възможностите за риболов, определени в настоящия регламент, следва да се прилага Регламент (ЕО) № 1224/2009 на Съвета от 20 ноември 2009 г. за създаване на система за контрол на Общността за гарантиране на спазването на правилата на общата политика в областта на рибарството (17), и по-специално на членове 33 и 34 от него, отнасящи се до отчитането на уловите и риболовното усилие и до съобщаването на данни относно изчерпването на възможностите за риболов. Ето защо е необходимо да се определят кодовете, които да се използват от държавите-членки при изпращане на данни до Комисията във връзка с разтоварването на запаси, за които се прилага настоящият регламент.
(25)
За да се избегне прекъсването в риболовните дейности и да се гарантира поминъкът на рибарите на Съюза, настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2011 г., с изключение на разпоредбите относно ограниченията на усилието, които следва да се прилагат от 1 февруари 2011 г., и специалните разпоредби в определени региони, които следва да имат специална дата на прилагане, както е посочено в съображение 23. Поради съображения за спешност настоящият регламент следва да влезе в сила веднага след публикуването му.
(26)
Възможностите за риболов следва да се използват в пълно съответствие с приложимото право на Съюза,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ПРИЛОЖНО ПОЛЕ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет
1. С настоящия регламент се установяват следните възможности за риболов:
а)
за 2011 г. - възможности за риболов за определени рибни запаси и групи от рибни запаси;
б)
за периода от 1 февруари 2011 г. до 31 януари 2012 г. - определени ограничения на усилието;
в)
за периодите, определени в членове 20, 21 и 22 и в приложение IД и приложение V - възможностите за риболов на определени запаси в зоната на конвенцията на Комисията за опазване на живите морски ресурси на Антарктика (CCAMLR); и
г)
за периодите, определени в член 26 - възможностите за риболов на определени запаси в зоната на конвенцията на Междуамериканската комисия за тропическа риба тон (IATTC).
2. В настоящия регламент се определят също временните възможности за риболов по отношение на определени рибни запаси или групи рибни запаси, по отношение на които се провеждат на двустранни риболовни консултации с Фарьорските острови. Окончателните възможности за риболов се определят от Съвета по предложение на Комисията.
3. Някои възможности за риболов, определени в приложение I, остават неразпределени и не могат да бъдат използвани от държавите-членки, докато не бъдат установени окончателните възможности за риболов в съответствие с параграф 2. Тези възможности за риболов включват допълнителни възможности за риболов на скумрия, произтичащи от неуловените квоти за 2010 г.
Член 2
Приложно поле
Освен ако не е предвидено друго, настоящият регламент се прилага за:
а)
кораби на ЕС, както и
б)
кораби на трети държави във води на ЕС.
Член 3
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„кораб на ЕС“ означава риболовен кораб, плаващ под знамето на държава-членка и регистриран в Съюза;
б)
„кораб на трета държава“ означава риболовен кораб, плаващ под знамето на трета държава и регистриран в такава държава;
в)
„води на ЕС“ означава водите под суверенитета или юрисдикцията на държавите-членки, с изключение на водите, граничещи с териториите, посочени в приложение II към Договора;
г)
„общ допустим улов“ (ОДУ) означава количеството, което може да се улавя и разтоварва от всеки запас всяка година;
д)
„квота“ означава дял от ОДУ, разпределен на ЕС, на държавите-членки или на трета държава;
е)
„международни води“ означава водите, попадащи извън суверенитета или юрисдикцията на която и да е държава;
ж)
„размер на окото“ означава размера на окото, определен в съответствие с Регламент (ЕО) № 517/2008 (18);
з)
„регистър на риболовния флот на ЕС“ означава регистърът, създаден от Комисията в съответствие с член 15, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2371/2002;
и)
„риболовен дневник“ означава дневникът, посочен в член 14 от Регламент (ЕО) № 1224/2009.
Член 4
Риболовни зони
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения на зони:
а)
зоните на ICES (Международен съвет за изследване на морето) са определени в Регламент (ЕО) № 218/2009 (19);
б)
„Скагерак“ означава зоната, ограничена на запад от линия, очертана от фара Hanstholm до фара Lindesnes, а на юг от линия, очертана от фара Skagen до фара Tistlarna, и от тази точка до най-близката точка на шведското крайбрежие;
в)
„Категат“ означава зоната, ограничена на север от линия, очертана от фара Skagen до фара Tistlarna, и от тази точка до най-близката точка на шведското крайбрежие, а на юг от линия, очертана от Hasenøre до Gnibens Spids, от Korshage до Spodsbjerg и от Gilbjerg Hoved до Kullen;
г)
„VII (Porcupine Bank - единица 16)“ означава зоната, ограничена от локсодромите, последователно съединяващи следните точки:
-
53° 30′ с.ш., 15° 00′ з.д.;
-
53° 30′ с.ш., 11° 00′ з.д.;
-
51° 30′ с.ш., 11° 00′ з.д.;
-
51° 30′ с.ш., 13° 00′ з.д.;
-
51° 00′ с.ш., 13° 00′ з.д.;
-
51° 00′ с.ш., 15° 00′ з.д.;
-
53° 30′ с.ш., 15° 00′ з.д.
д)
„залив на Кадис“ означава района на участък IXa на ICES, разположен на изток от дължина 7° 23′ 48″ з.д.;
е)
зоните CECAF (Централна източна част на Атлантическия океан или главна риболовна зона 34 на ФАО) са определени в Регламент (ЕО) № 216/2009 (20);
ж)
зоните на NAFO (Организация за риболова в северозападната част на Атлантическия океан) са определени в Регламент (ЕО) № 217/2009 (21);
з)
зоната на Конвенцията SEAFO (Организация за риболова в Югоизточния Атлантически океан) е определена в Конвенцията за опазване и управление на рибните ресурси в Югоизточния Атлантически океан (22);
и)
зоната на Конвенцията ICCAT (Международна комисия за опазване на рибата тон в Атлантическия океан) е определена в Международната конвенция за опазване на рибата тон в Атлантическия океан (23);
й)
зоната на Конвенцията CCAMLR (Конвенция за опазване на живите морски ресурси на Антарктика) е определена в Регламент (ЕО) № 601/2004 (24);
к)
зоната на Конвенцията IATTC (Междуамериканска комисия за тропическа риба тон) е определена в Конвенцията за укрепване на Междуамериканската комисия за тропическа риба тон, създадена от Конвенцията между Съединените американски щати и Република Коста Рика от 1949 г. (25);
л)
зоната на IOTC (Комисия по рибата тон в Индийския океан) е определена в Споразумението за създаване на Комисия по рибата тон в Индийския океан (26);
м)
„зона на Конвенцията SPRFMO (Регионална организация за управление на рибарството в южната част на Тихия океан)“ означава откритото море на юг от 10° с.ш., на север от зоната на Конвенцията CCAMLR, на изток от зоната на Конвенцията SIOFA, определена в Споразумението за риболов в Южния Индийски океан (27), и на запад от зоните под юрисдикцията на южноамериканските държави в областта на рибарството;
н)
зоната на Конвенцията WCPFC (Комисия за риболова в Западния и Централния Тихи океан) е определена в Конвенцията за опазването и управлението на далекомигриращите рибни запаси в Западния и Централния Тихи океан (28);
о)
„открити води на Берингово море“ означава зоната на откритите води на Берингово море на повече от 200 морски мили от изходните линии, от които се измерва ширината на териториалните води на крайбрежните държави около Берингово море.
ДЯЛ II
ВЪЗМОЖНОСТИ ЗА РИБОЛОВ ЗА КОРАБИ НА ЕС
ГЛАВА I
Общи разпоредби
Член 5
ОДУ и разпределения
1. ОДУ за кораби на ЕС във води на ЕС или в определени води извън ЕС и разпределението на този ОДУ между държавите-членки, както и условията, функционално свързани с него, когато е целесъобразно, са посочени в приложение I.
2. На корабите на ЕС се разрешава улов в рамките на ОДУ, определен в приложение I, във водите под юрисдикцията на Фарьорските острови, Гренландия, Исландия и Норвегия и в риболовната зона около Jan Mayen при условията, определени в член 15 и в приложение III към настоящия регламент и в Регламент (ЕО) № 1006/2008 (29) и разпоредбите по прилагането му.
3. Комисията установява ОДУ на мойва във водите на Гренландия - подзони V и XIV на ICES, който е на разположение на Съюза въз основа на ОДУ, и разпределението на Съюза, определено от Гренландия в съответствие със Спогодбата за партньорство в областта на рибарството между Европейската общност, от една страна, и правителството на Дания и автономното правителство на Гренландия, от друга и протокола към нея.
4. С оглед на научната информация, събрана през първата половина на 2011 г., ОДУ, определен в приложение I за следните запаси, може да бъде преразгледан от Комисията в съответствие с процедурата, посочена в член 30, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2371/2002:
а)
пясъчна змиорка във води на ЕС - участъци IIa и IIIa и подзона IV на ICES - в съответствие с приложение IIГ към настоящия регламент;
б)
запаса на норвежки паут във води на ЕС - участъци IIa и IIIa и подзона IV на ICES - и запаса на трицона във води на ЕС - участък по ICES IIa и подзона по ICES IV.
Член 6
Специални разпоредби за някои видове ОДУ
1. Някои видове ОДУ в приложение IА, посочени в бележка под линия с препратка към настоящия член, се определят от съответната държава-членка въз основа на данните, събрани и оценени от тази държава-членка, на равнище, което:
а)
съответства на принципите и правилата на общата политика в областта на рибарството, по-специално принципа на устойчива експлоатация на запасите, както и
б)
с възможно най-висока степен на вероятност води до експлоатация на запаса, която съответства на максималния устойчив улов, считано от 2015 г. нататък.
2. До 28 февруари 2011 г. съответната държава-членка информира Комисията за равнището, прието съгласно параграф 1, и относно мерките, които възнамерява да вземе, за да спази тази разпоредба. Предвид тази информация и ако се изпълнени условията по член 7 от Регламент (ЕО) № 2371/2002, Комисията може да вземе решение за извънредни мерки.
Член 7
Допълнително разпределение за кораби, участващи в опити за напълно документиран риболов
1. За някои запаси, изброени в приложение IА и посочени в бележка под линия с препратка към настоящия член, държавите-членки могат, при определените в параграф 2 от настоящия член условия, да предоставят на участващите в опити за напълно документиран риболов кораби допълнително разпределение в рамките на общо ограничение, посочено в приложение IА, като процент от разпределената на дадената държава-членка квота.
2. Държавите-членки може да предоставят допълнително разпределение на кораби, само ако са спазени следните условия:
а)
корабът използва камери за видеонаблюдение (CCTV), свързани със система от датчици, които записват всички дейности по риболов и преработка на борда на кораба;
б)
количеството допълнително разпределение, предоставено на даден кораб, участващ в напълно документиран риболов, не надвишава 75 % от предвиденото изхвърляне за този тип кораб, и във всеки случай не представлява увеличение от над 30 % на разпределението за съответния кораб;
в)
всичкото уловено от дадения кораб количество от съответния запас се приспада от разпределението за кораба;
3. Ако държава-членка установи, че кораб, участващ в опити за напълно документиран риболов, не изпълнява посочените в параграф 2 от настоящия член условия, тя незабавно отнема допълнителното разпределение, предоставено на съответния кораб, и го изключва от участие в тези опити за остатъка от 2011 г.
4. Държава-членка, която възнамерява да приложи параграфи 1, 2 и 3, преди да ѝ бъде отпуснато каквото и да е допълнително разпределение, предоставя на Комисията следната информация:
-
списъка на кораби, участващи в опитите, и спецификациите на инсталираното на борда електронно оборудване за наблюдение от разстояние;
-
капацитета, вида и спецификациите на използваните от тази кораби риболовни съоръжения;
-
предвижданите нива на изхвърляне от тези видове кораби; и
-
количеството улов от дадения запас, в зависимост от съответния ОДУ, направен от тези кораби през 2010 г.
Член 8
Забранени видове
1. На корабите на ЕС се забранява да извършват риболов, да задържат на борда, да трансбордират или да разтоварват на суша следните видове:
а)
гигантска акула (Cetorhinus maximus) и бяла акула (Carcharodon carcharias) във всички води на ЕС и извън водите на ЕС;
б)
морски ангел (Squatina squatina) във всички води на ЕС;
в)
обикновен скат (Dipturus batis) във всички води на ЕС от участък IIa и подзони III, IV, VI, VII, VIII, IX и X на ICES;
г)
вълнист скат (Raja undulata) и бял скат (Rostroraja alba) във водите на ЕС от подзони VI, VII, VIII, IX и X на ICES,
д)
селдова акула (Lamna nasus) в международни води, както и
е)
риба китара (Rhinobatidae) във води на ЕС от подзони I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IХ, Х и ХII на ICES.
2. Видовете по параграф 1 се освобождават незабавно, доколкото е възможно в неувредено състояние.
Член 9
Специални разпоредби относно разпределенията
1. Определеното в настоящия регламент разпределение на възможностите за риболов между държавите-членки се извършва, без да се засягат:
а)
размените, направени съгласно член 20, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 2371/2002;
б)
преразпределенията, направени съгласно член 37 от Регламент (ЕО) № 1224/2009 или член 10, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1006/2008;
в)
допълнителните разтоварвания, разрешени съгласно член 3 от Регламент (ЕО) № 847/96;
г)
удържаните количества в съответствие с член 4 от Регламент (ЕО) № 847/96;
д)
приспаданията, направени съгласно членове 37, 105, 106 и 107 от Регламент (ЕО) № 1224/2009.
2. Освен в случаите, когато в приложение I към настоящия регламент е посочено друго, член 3 от Регламент (ЕО) № 847/96 се прилага за запасите, по отношение на които се прилага предпазен ОДУ, а член 3, параграфи 2 и 3 и член 4 от посочения регламент - за запасите, по отношение на които се прилага аналитичен ОДУ.
Член 10
Ограничения на риболовното усилие
От 1 февруари 2011 г. до 31 януари 2012 г. мерките за риболовното усилие, определени в:
а)
приложение IIA, се прилагат за управлението на някои запаси в Категат, Скагерак, частта от участък IIIа на ICES, която не попада в Скагерак и Категат, подзона IV и участъци VIa, VIIa и VIId на ICES и водите на ЕС от участъци IIa и Vb на ICES;
б)
приложение IIБ, се прилагат за възстановяването на мерлузата и норвежкия омар в участъци VIIIc и IXa на ICES, с изключение на залива на Кадис;
в)
приложение IIВ, се прилагат за управлението на запасите от морски език в участък VIIe на ICES;
Член 11
Ограничения на улова и усилието за дълбоководния риболов
1. Член 3 от Регламент (ЕО) № 2347/2002 (30) се прилага за гренландска камбала. По отношение на улова, задържането на борда, трансбордирането и разтоварването на гренландска камбала се прилагат условията, посочени в този член.
2. Държавите-членки гарантират, че за 2011 г. нивата на риболовното усилие, измерени в киловат дни отсъствие от пристанището, на кораби с разрешително за дълбоководен риболов по член 3 от Регламент (ЕО) № 2347/2002, не надвишат 65 % от средногодишното риболовно усилие на корабите на съответната държава-членка през 2003 г. при рейсове, за които корабите са имали разрешителни за дълбоководен риболов или са били улавяни дълбоководните видове, посочени в приложения I и II към този регламент. Настоящият параграф се прилага само към риболовни рейсове, при които са били уловени повече от 100 kg дълбоководни видове, различни от атлантическа аргентина.
Член 12
Условия за разтоварване на суша на улова и прилова
Риба от запасите, за които е определен ОДУ, се задържа на борда или се разтоварва на сушата единствено ако:
а)
уловът е извършен от кораби на държава-членка, която има квота, и тази квота не е изчерпана; или
б)
уловът представлява част от квота на ЕС, която не е била разпределена по квоти между държавите-членки, и тази квота на ЕС не е изчерпана.
Член 13
Ограничения за използването на определени възможности за риболов
1. Установените в приложение I възможности за риболов на менек, атлантическа треска, мегрим, морски дявол, пикша, меджид, мерлуза, синя молва, морска щука, норвежки омар, писия, сребриста сайда, сайда, скатови, морски език и бодлива черноморска акула в подзона VII на ICES или нейните съответни участъци, се ограничават със забраната за риболов или задържане на борда на всички тези видове през периода от 1 май до 31 юли 2011 г. в Porcupine Bank. Съответните записи в приложение I се определят с препратка към настоящия член.
2. За целите на настоящия член Porcupine Bank обхваща зоната, ограничена от лаксодромите, последователно съединяващи следните точки:
Точка
Географска ширина
Географска дължина
1
52° 27′ с.ш.
12° 19′ з.д.
2
52° 40′ с.ш.
12° 30′ з.д.
3
52° 47′ с.ш.
12° 39,600′ з.д.
4
52° 47′ с.ш.
12° 56′ з.д.
5
52° 13,5′ с.ш.
13° 53,830′ з.д.
6
51° 22′ с.ш.
14° 24′ з.д.
7
51° 22′ с.ш.
14° 03′ з.д.
8
52° 10′ с.ш.
13° 25′ з.д.
9
52° 32′ с.ш.
13° 07,500′ з.д.
10
52° 43′ с.ш.
12° 55′ з.д.
11
52° 43′ с.ш.
12° 43′ з.д.
12
52° 38, 800′ с.ш.
12° 37′ з.д.
13
52° 27′ с.ш.
12° 23′ з.д.
14
52° 27′ с.ш.
12° 19′ з.д.
3. Чрез дерогация от параграф 1 от настоящия член се разрешава транзитно преминаване през Porcupine Bank с посочените в този параграф видове на борда в съответствие с член 50, параграфи 3, 4 и 5 от Регламент (ЕО) № 1224/2009.
Член 14
Предаване на данни
Когато държавите-членки изпращат на Комисията данни относно разтоварванията на суша на уловените запаси съгласно членове 33 и 34 от Регламент (ЕО) № 1224/2009, те използват кодовете на запасите, посочени в приложение I към настоящия регламент.
ГЛАВА II
Разрешение за риболов във води на трети държави
Член 15
Разрешения за риболов
1. Максималният брой на разрешенията за риболов за кораби на ЕС, извършващи риболов във води на трета държава, е определен в приложение III.
2. Когато една държава-членка прехвърли квота на друга държава-членка (замяна на квоти) за риболовните зони, определени в приложение III, въз основа на член 20, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 2371/2002, прехвърлянето включва съответно прехвърляне на разрешенията за риболов и Комисията се уведомява за това. Не се надвишава обаче общият брой разрешения за риболов за всяка риболовна зона, посочен в приложение III.
ГЛАВА III
Възможности за риболов във води на регионални организации за управление на риболова
Раздел 1
Зона на Конвенцията ICCAT
Член 16
Ограничения на капацитета за улов, отглеждане и угояване на червен тон
1. Броят на корабите с подхранка и корабите за тралене на ЕС с разрешение за активен риболов на червен тон с размери от 8 kg/75 cm до 30 kg/115 cm в източната част на Атлантическия океан се ограничава, както е посочено в точка 1 от приложение IV.
2. Броят на корабите на ЕС за крайбрежен непромишлен риболов с разрешение за активен риболов на червен тон с размери от 8 kg/75 cm до 30 kg/115 cm в Средиземно море се ограничава, както е посочено в точка 2 от приложение IV.
3. Броят на корабите на ЕС, които извършват риболов на червен тон в Адриатическо море с цел отглеждане и които имат разрешение за активен риболов на червен тон с размери от 8 kg/75 cm до 30 kg/115 cm, се ограничава, както е посочено в точка 3 от приложение IV.
4. Броят и общият капацитет в брутен тонаж на риболовните кораби с разрешение за извършване на риболов, задържане на борда, трансбордиране, транспортиране или разтоварване на червен тон в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море се ограничава, както е посочено в точка 4 от приложение IV.
5. Броят на капаните, използвани при риболова на червен тон в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море, се ограничава, както е посочено в точка 5 от приложение IV.
6. Капацитетът за отглеждане и за угояване на червен тон, и максималното количество уловен див червен тон, разпределени за рибни стопанства в източната част на Атлантическия океан и Средиземно море, се ограничават, както е посочено в точка 6 от приложение IV.
Член 17
Допълнителни условия за квотата за червен тон, разпределена в приложение IГ
В допълнение към периода на забрана, предвиден в член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 302/2009, се забранява риболовът на червен тон с мрежи гъргър в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море през периода от 15 април до 15 май 2011 г.
Член 18
Любителски и спортен риболов
Държавите-членки разпределят от своите квоти, определени в приложение IГ, специална квота за любителски и спортен риболов на червен тон.
Член 19
Акули
1. Забранява се задържането на борда, трансбордирането или разтоварването на части или цели трупове на големоока акула скитница (Alopias superciliosus) във всяка риболовна зона.
2. Забранява се предприемането на целеви риболов на видове акули скитници от род Alopias.
3. Забранява се задържането на борда, трансбордирането или разтоварването на части или цели трупове на акула чук от сем. Sphyrnidae (с изключение на Sphyrna tiburo) във връзка с риболова в зоната на Конвенцията ICCAT.
4. Забранява се задържането на борда, трансбордирането или разтоварването на части или цели трупове на синя акула (Carcharhinus longimanus) във всяка риболовна зона.
Раздел 2
Зона на Конвенцията CCAMLR
Член 20
Забрани и ограничения на улова
1. Забранява се целевият риболов на видовете, посочени в част А от приложение V, в зоните и по време на периодите, определени в същото приложение.
2. За нов и проучвателен риболов ОДУ и ограниченията на прилова, определени в част Б от приложение V, се прилагат в подзоните, посочени в същата част.
Член 21
Проучвателен риболов
1. В рамките на риболовния сезон 2011 г. единствено държавите-членки, които са членове на Комисията на CCAMLR, могат да участват в проучвателен риболов с парагади на Dissostichus spp. в подзони 88.1 и 88.2 на ФАО, както и в участъци 58.4.1 и 58.4.2 извън зоните под национална юрисдикция. Ако такава държава-членка възнамерява да извършва такъв риболов, тя уведомява секретариата на CCAMLR в съответствие с членове 7 и 7а от Регламент (ЕО) № 601/2004 и във всеки случай не по-късно от 24 юли 2011 г.
2. По отношение на подзони 88.1 и 88.2 на ФАО, както и участъци 58.4.1 и 58.4.2, ОДУ и ограниченията на прилова за подзона и участък, и тяхното разпределение между малките изследователски единици (SSRU) в рамките на тези подзони и участъци, са определени в част Б от приложение V. Риболовът във всяка SSRU се прекратява, когато отчетеният улов достигне посочения ОДУ, като тази SSRU се затваря за риболов за останалата част от риболовния сезон.
3. Риболовът се извършва във възможно най-голям географски и батиметричен обхват, за да се получи информацията, необходима за определяне на риболовния потенциал и за да се избегне твърде голяма концентрация на улов и риболовно усилие. Независимо от това риболовът в подзони 88.1 и 88.2 на ФАО, както и в участъци 58.4.1 и 58.4.2, се забранява на дълбочини, по-малки от 550 m.
Член 22
Риболов на крил през риболовен сезон 2011-2012 г.
1. Единствено държавите-членки, които са членове на Комисията на CCAMLR, могат да извършват риболов на крил (Euphausia superba) в зоната на Конвенцията CCAMLR през риболовен сезон 2011-2012 г. Ако такава държава-членка възнамерява да извършва риболов на крил в зоната на Конвенцията CCAMLR, тя уведомява секретариата на CCAMLR, в съответствие с член 5а от Регламент (ЕО) № 601/2004, и Комисията и във всеки случай не по-късно от 1 юни 2011 г.:
а)
за намерението си да извърша риболов на крил, като за целта използва формата, предвиден в част В от приложение V;
б)
за вида конфигурация на мрежите, като за целта използва формата, предвиден в част Г от приложение V.
2. Уведомяването, посочено в параграф 1 от настоящия член, включва предвидената в член 3 от Регламент (ЕО) № 601/2004 информация за всеки кораб, за който ще бъде издадено разрешение от държавата-членка да участва в риболова на крил.
3. Държавите-членки, възнамеряващи да извършват риболов на крил в зоната на Конвенцията CCAMLR, уведомяват единствено относно получилите разрешение кораби, плаващи под тяхно знаме към момента на уведомяването.
4. Държавите-членки имат право да разрешат участие в риболов на крил на кораб, различен от тези, за които секретариатът на CCAMLR е уведомен в съответствие с параграфи 1, 2 и 3 от настоящия член, ако кораб, който има издадено разрешение, не може да участва поради оправдани причини, свързани с експлоатацията му, или поради непреодолима сила. При такива обстоятелства съответните държави-членки незабавно информират секретариата на CCAMLR и Комисията, като предоставят:
а)
всички данни на предвидения(ите) за заместване кораб(и), включително информацията, предвидена в член 3 от Регламент (ЕО) № 601/2004;
б)
изчерпателно описание на причините, обосноваващи замяната, както и всякакви относими доказателства или препратки в подкрепа на това действие.
5. Държавите-членки не разрешават на кораб, включен в списъците на кораби на CCAMLR, извършвали ННН риболов, да участва в риболов на крил.
Раздел 3
Зона наIOTC
Член 23
Ограничения на риболовния капацитет на корабите, осъществяващи риболов в зоната на IOTC
1. Максималният брой кораби на ЕС, извършващи риболов на тропически видове риба тон в зоната на IOTC, и съответният капацитет в брутен тонаж са равни на определените в точка 1 от приложение VI.
2. Максималният брой кораби на ЕС, извършващи риболов на риба меч (Xiphias gladius) или бял тон (Thunnus alalunga) в зоната на IOTC, и съответният капацитет в брутен тонаж са равни на определените в точка 2 от приложение VI.
3. Държавите-членки могат да преразпределят корабите, определени да извършват един от двата вида риболов, посочен в параграфи 1 и 2, към другия вид риболов, при условие че тази промяна не води до увеличаване на риболовното усилие по отношение на съответните рибни запаси.
4. При предложения за прехвърляне на капацитет към техния флот държавите-членки гарантират, че корабите за прехвърляне са записани в регистъра на плавателните съдове на IOTC или в регистъра на плавателните съдове на други регионални организации за риболов на риба тон. Не могат да бъдат прехвърляни кораби, включени в списъка на извършващи незаконни, недокладвани и нерегулирани риболовни дейности (ННН кораби) на която и да е РОУР.
5. С цел да се вземе предвид изпълнението на плановете за развитие, предадени на IOTC, държавите-членки могат единствено да увеличават риболовния капацитет над таваните по параграфи 1 и 2 в рамките на границите, определени във тези планове.
Член 24
Акули
1. Забранява се задържането на борда, трансбордирането или разтоварването на части или цели трупове на акули скитници от всички видове от сем. Alopiidae във всяка риболовна зона.
2. Видовете по параграф 1 се освобождават незабавно, доколкото е възможно в неувредено състояние.
Раздел 4
Зона на Конвенцията SPRFMO
Член 25
Пелагични риболовни дейности - ограничения на капацитета
Държавите-членки, които са извършвали активно пелагични риболовни дейности в зоната на конвенцията SPRFMO през 2007 г., 2008 г. или 2009 г., ограничават общото ниво на брутен тонаж на кораби, плаващи под тяхното знаме и извършващи риболов на пелагични запаси през 2011 г., до нивата на общо 78 610 брутен тонаж в тази зона, така че да се осигури устойчиво използване на пелагичните рибни ресурси в южната част на Тихия океан.
Член 26
Пелагични риболовни дейности - ОДУ
1. Само държавите-членки, които са извършвали активно пелагични риболовни дейности в зоната на Конвенцията SPRFMO през 2007 г., 2008 г. или 2009 г., както е посочено в член 25, могат да извършват риболов на пелагични запаси в тази зона в съответствие с определения в приложение IЙ ОДУ.
2. Държавите-членки уведомяват всеки месец Комисията за имената и характеристиките, включително брутен тонаж, на своите кораби, които извършват риболов, посочен в този член.
3. За целите на наблюдението на риболовните дейности, посочени в настоящия член, държавите-членки изпращат на Комисията, с цел препращане до временния секретариат на SPRFMO, данните от системите за наблюдение на корабите (VMS), ежемесечни доклади за улова и, когато има такива, данните за престои в пристанища най-късно до петнадесето число на следващия месец.
Член 27
Дънни риболовни дейности
Държавите-членки по член 25 ограничават дънното риболовно усилие или улова в зоната на Конвенцията SPRFMO до средните годишни стойности за периода от 1 януари 2002 г. до 31 декември 2006 г. по отношение на броя на риболовните кораби и другите параметри, които отразяват нивото на улов, риболовното усилие и риболовния капацитет, и само до онези части от зоната на Конвенцията SPRFMO, в които през предходния риболовен сезон са били извършвани дънни риболовни дейности.
Раздел 5
Зона на Конвенцията IATTC
Член 28
Риболовна дейност с мрежи гъргър
1. Риболовът на жълтопер тунец (Thunnus albacares), дебел тон (Thunnus obesus) и ивичест тунец (Katsuwonus pelamis) с кораби, оборудвани с мрежи гъргър, се забранява:
а)
или от 29 юли до 28 септември 2011 г., или от 18 ноември 2011 г. до 18 януари 2012 г. в зоната, определена от следните граници:
-
тихоокеанските крайбрежни линии на Северна и Южна Америка,
-
дължина 150° з.д.,
-
ширина 40° с. ш.,
-
ширина 40° ю.ш.
б)
от 29 септември до 29 октомври 2011 г. в зоната, определена от следните граници:
-
дължина 96° з.д.,
-
дължина 110° з.д.,
-
ширина 4° с. ш.,
-
ширина 3° ю. ш.
2. Заинтересованите държави-членки уведомяват Комисията относно избрания период на забрана, посочен в параграф 1, буква а), преди 1 април 2011 г. Всички кораби на заинтересованите държави-членки, оборудвани с мрежи гъргър, преустановяват риболова с мрежи гъргър в зоните, определени в параграф 1, по време на избрания период.
3. Корабите с мрежи гъргър, извършващи риболов на риба тон в зоната на Конвенцията IATTC, задържат на борда и след това разтоварват на суша целия улов на жълтопер тунец, дебел тон и ивичест тунец с изключение на рибата, която се счита негодна за консумация от човека по причини, различни от размера. Единственото изключение е последната част на рейс, когато може да няма достатъчно място, за да се побере цялото количество риба тон, уловено по време на тази част от рейса.
Раздел 6
Зона на Конвенцията SEAFO
Член 29
Мерки за опазване на дълбоководните акули
Забранява се целевият риболов в зоната на Конвенцията SEAFO на следните дълбоководни акули:
-
скатови (Rajidae),
-
бодлива черноморска акула (Squalus acanthias),
-
акула от вида Etmopterus bigelowi,
-
късоопашата светеща акула (Etmopterus brachyurus),
-
голяма светеща акула (Etmopterus princeps),
-
гладка светеща акула (Etmopterus pusillus),
-
акула от вида Apristurus manis,
-
кадифена котешка акула (Scymnodon squamulosus),
-
както и дълбоководните акули от разред Selachimorpha.
Раздел 7
Зона на Конвенцията WCPFC
Член 30
Ограничения на риболовното усилие за дебел тон, жълтопер тунец, ивичест тунец и южнотихоокеански бял тон
Държавите-членки гарантират, че общото риболовно усилие за дебел тон (Thunnus obesus), жълтопер тунец (Thunnus albacares), ивичест тунец (Katsuwonus pelamis) и южнотихоокеански бял тон (Thunnus alalunga) в зоната на Конвенцията WCPFC се ограничава до риболовното усилие, предвидено в споразуменията за партньорство в областта на рибарството между Съюза и крайбрежните държави в региона.
Член 31
Затворена зона за риболов с устройства за събиране на риба (УСР)
1. В частта от зоната на Конвенцията WCPFC, разположена между 20o с.ш. и 20o ю.ш., риболовните дейности на кораби, оборудвани с мрежи гъргър, които използват УСР, се забраняват между 00,00 ч. на 1 юли 2011 г. и 24,00 ч. на 30 септември 2011 г. През този период оборудвани с мрежи гъргър кораби може да извършват риболовни дейности в тази част от зоната на конвенцията WCPFC само ако на борда им има наблюдател, който да следи, че в нито един момент корабите:
а)
не използват или обслужват УСР или свързан с него електронен уред;
б)
не извършват риболов на пасажи, към които се прилагат УСР.
2. Всички оборудвани с мрежи гъргър кораби, които извършват риболов в зоната на Конвенцията WCPFC, посочена в параграф 1, задържат на борда, разтоварват на суша или трансбордират цялото уловено количество дебел тон, жълтопер тунец и ивичест тунец.
3. Параграф 2 не се прилага в следните случаи:
а)
в последната част на рейс, ако корабът не разполага с достатъчно място, за да побере цялото количество риба;
б)
когато рибата не е годна за консумация от човека по причини, различни от размера; или
в)
при възникване на сериозна повреда на оборудването за замразяване.
Член 32
Зони, закрити за риболовна дейност с мрежи гъргър
Риболовът с кораби, оборудвани с мрежи гъргър, на дебел тон и на жълтопер тунец, се забранява в следните зони в открити води:
а)
международните води, разположени между границите на изключителните икономически зони (ИИЗ) на Индонезия, Палау, Микронезия и Папуа-Нова Гвинея;
б)
международните води, разположени между границите на ИИЗ на Микронезия, Маршаловите острови, Науру, Кирибати, Тувалу, Фиджи, Соломоновите острови и Папуа-Нова Гвинея.
Член 33
Ограничения за броя на корабите на ЕС с разрешения за риболов на риба меч
Максималният брой на корабите на ЕС с разрешения за риболов на риба меч (Xiphias gladius) в зоните на юг от 20° ю.ш. от зоната на Конвенцията WCPFC е посоченият в приложение VII.
Раздел 8
Берингово Море
Член 34
Забрана за риболов в откритите води на Берингово море
Забранява се риболова на минтай (Theragra chalcogramma) в откритите води на Берингово море.
ДЯЛ III
ВЪЗМОЖНОСТИ ЗА РИБОЛОВ ЗА КОРАБИ НА ТРЕТИ ДЪРЖАВИ ВЪВ ВОДИ НА ЕС
Член 35
ОДУ
На риболовните кораби, плаващи под знамето на Норвегия, и на риболовните кораби, регистрирани на Фарьорските острови, се разрешава да извършват риболов във водите на ЕС в рамките на ОДУ, определен в приложение I към настоящия регламент, и при спазване на условията, предвидени в настоящия дял и в глава III от Регламент (ЕО) № 1006/2008.
Член 36
Разрешения за риболов
1. Максималният брой на разрешенията за риболов за кораби на трети държави, извършващи риболов във води на ЕС, е определен в приложение VIII.
2. Екземпляри от рибни запаси, за които има установен ОДУ, не се задържат на борда, нито се разтоварват на суша, освен ако уловът не е извършен от кораби на трета държава, които имат квота и тази квота не е изчерпана.
Член 37
Забранени видове
1. На корабите на трети държави се забранява да извършват риболов, да задържат на борда, да трансбордират или да разтоварват на суша следните видове:
а)
слънцелюбива акула (Cetorhinus maximus) и бяла акула (Carcharodon carcharias) във всички води на ЕС;
б)
морски ангел (Squatina squatina) във всички води на ЕС;
в)
обикновен скат (Dipturus batis) във всички води на ЕС от участък IIa и подзони III, IV, VI, VII, VIII, IX и X на ICES;
г)
вълнист скат (Raja undulata) и бял скат (Rostroraja alba) във води на ЕС от подзони VI, VII, VIII, IX и X на ICES; и
д)
риба китара (Rhinobatidae) във води на ЕС от подзони I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IХ, Х и ХII на ICES.
2. Видовете по параграф 1 се освобождават незабавно, доколкото е възможно в неувредено състояние.
ДЯЛ IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 38
Изменение на Регламент (ЕО) № 754/2009
Член 1, буква з) от Регламент (ЕО) № 754/2009 се заличава.
Член 39
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2011 г.
Член 38 се прилага от 1 февруари 2011 г.
Когато възможностите за риболов за зоната на Конвенцията CCAMLR са определени за срокове, започващи преди 1 януари 2011 г., членове 20, 21 и 22 и приложения IД и V се прилагат, считано от началото на съответните срокове на прилагане на тези възможности за риболов.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 18 януари 2011 година.
NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 57/2011,
18. jaanuar 2011,
millega määratakse 2011. aastaks kindlaks teatavate kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused, mida kohaldatakse ELi vetes ning ELi kalalaevade suhtes teatavates väljaspool ELi asuvates vetes
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 3,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
ning arvestades järgmist:
(1)
Aluslepingu artikli 43 lõike 3 kohaselt võtab nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal vastu meetmed kalapüügivõimaluste kehtestamise ja eraldamise kohta.
(2)
Nõukogu 20. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 2371/2002 (ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta) (1) kohaselt tuleb kehtestada meetmed, mis reguleerivad juurdepääsu vetele ja kalavarudele ning säästva kalandustegevuse, võttes arvesse kättesaadavaid teadus-, tehnika ja majandusnõuandeid ning eelkõige kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF) koostatud aruandeid.
(3)
Nõukogul on kohustus võtta vastu meetmed iga kalavaru või kalavarurühma kalapüügivõimaluste kehtestamise ja eraldamise kohta ja sealhulgas määrata vajaduse korral kindlaks teatavad püügivõimalustega funktsionaalselt seotud tingimused. Kalapüügivõimalused tuleks jaotada liikmesriikide vahel nii, et kõikidele liikmesriikidele oleks tagatud kõikide kalavarude ja püügitegevuse suhteline stabiilsus ning võttes asjakohaselt arvesse määruses (EÜ) nr 2371/2002 kehtestatud ühise kalanduspoliitika eesmärke.
(4)
Kui lubatud kogupüük on eraldatud üksnes ühele liikmesriigile, on asjakohane anda asjaomasele liikmesriigile kooskõlas aluslepingu artikli 2 lõikega 1 volitused kõnealuse lubatud kogupüügi taseme määramiseks. Tuleks kehtestada sätted, millega tagatakse, et lubatud kogupüügi taset kehtestades järgib asjaomane liikmesriik täielikult ühise kalanduspoliitika põhimõtteid ja eeskirju ning tagab asjaomase kalavaru kasutamise võimaliku suure tõenäosusega tasemel, mis alates 2015. aastast tagab maksimaalse jätkusuutliku saagi, võttes seejuures vajalikke meetmeid asjakohaste andmete kogumiseks, asjaomase kalavaru hindamiseks ja kõnealuse kalavaru maksimaalse jätkusuutliku saagi taseme kindlaksmääramiseks.
(5)
Lubatud kogupüük tuleks kehtestada olemasoleva teadusnõuande põhjal ja arvestades bioloogilisi ja sotsiaalmajanduslikke aspekte ning tagades samal ajal eri kalandussektorite õiglase kohtlemise, pidades ka silmas arvamusi, mida on esitatud sidusrühmadega toimunud konsultatsioonide käigus, eelkõige kohtumistel kalanduse ja vesiviljeluse nõuandekomiteega ja asjaomaste piirkondlike nõuandekomisjonidega.
(6)
Nende kalavarude lubatud kogupüük, mille suhtes kohaldatakse mitmeaastast kava, tuleks kehtestada kooskõlas kõnealustes kavades sätestatud eeskirjadega. Sellest tulenevalt tuleks merluusivaru, norra salehomaari varu, Biskaia lahe, La Manche’i lääneosa ja Põhjamere merikeelevaru, Põhjamere lestavaru, Šotimaast läände jäävate heeringavarude, Kattegati, Põhjamere, Skagerraki, La Manche’i idaosa, Šotimaast läände jäävate ning Iiri mere tursavarude lubatud kogupüük kehtestada kooskõlas eeskirjadega, mis on sätestatud vastavalt nõukogu 21. aprilli 2004. aasta määruses (EÜ) nr 811/2004, millega kehtestatakse meetmed põhjapoolse merluusi varude taastamiseks, (2) nõukogu 20. detsembri 2005. aasta määruses (EÜ) nr 2166/2005, millega kehtestatakse meetmed Kantaabria mere ja Pürenee poolsaare läänerannikuvete uusmeremaa merluusi ja norra salehomaari varude taastamiseks, (3) nõukogu 23. veebruari 2006. aasta määruses (EÜ) nr 388/2006, millega kehtestatakse Biskaia lahe merikeelevaru säästva kasutamise mitmeaastane kava, (4) nõukogu 7. mai 2007. aasta määruses (EÜ) nr 509/2007, millega kehtestatakse La Manche’i lääneosa merikeelevaru säästva kasutamise mitmeaastane kava, (5) nõukogu 11. juuni 2007. aasta määruses (EÜ) nr 676/2007, millega kehtestatakse Põhjamere lesta- ja merikeelevarude püügi mitmeaastane majandamiskava, (6) nõukogu 18. detsembri 2008. aasta määruses (EÜ) nr 1300/2008, millega kehtestatakse Šotimaa lääneranniku vete heeringavarude ja nende püügi mitmeaastane kava, (7) nõukogu määruses (EÜ) nr 1342/2008, millega kehtestatakse tursavarude ja nende varude püügi pikaajaline kava, (8) ning nõukogu 6. aprilli 2009. aasta määruses (EÜ) nr 302/2009, milles käsitletakse Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres hariliku tuuni varude taastamise mitmeaastast kava (9).
(7)
Nõukogu 6. mai 1996. aasta määruse (EÜ) nr 847/96, millega kehtestatakse lubatud kogupüükide (TAC) ja kvootide haldamise täiendavad tingimused ühest aastast teise ülekandmisel, (10) artikli 2 kohaselt tuleks kindlaks määrata varud, mille suhtes kohaldatakse erinevaid määruses osutatud meetmeid.
(8)
Mõnede liikide, näiteks mõnede hailiikide jaoks võib isegi piiratud püügitegevus kaasa tuua tõsise ohu nende säilimisele. Selliste liikide püügivõimalused tuleks nende liikide püügi üldise keelustamisega täielikult lõpetada.
(9)
Norra salehomaari püütakse mitmeid liike hõlmavates põhjalähedastes püügipiirkondades koos mitme teise liigiga. Porcupine’i madalana tuntud Iirimaast lääne poole jäävas püügipiirkonnas on kiiresti vaja kaitse eesmärgil vähendada norra salehomaari püüki nii palju kui võimalik. Seetõttu on asjakohane piirduda kõnealuse piirkonna püügivõimaluste puhul üksnes selliste pelaagiliste liikidega, kellega koos norra salehomaari ei püüta.
(10)
Võttes arvesse viimast arengut seoses hirvkala püügiga ICESi VI, VII ja VIII alapiirkonnas ning et tagada selle kalavaru säästev majandamine, on asjakohane näha selle kalavaru puhul ette püügi piirnormid.
(11)
2011. aasta püügikoormuse ülemmäärad on vaja kehtestada kooskõlas määruse (EÜ) nr 2166/2005 artikliga 8, määruse (EÜ) nr 509/2007 artikliga 5, määruse (EÜ) nr 676/2007 artikliga 9, määruse (EÜ) nr 1342/2008 artiklitega 11 ja 12 ning määruse (EÜ) nr 302/2009 artiklitega 5 ja 9, võttes samas arvesse nõukogu 27. juuli 2009. aasta määrust (EÜ) nr 754/2009, millega jäetakse teatavad laevarühmad välja määruse (EÜ) nr 1342/2008 (11) III peatükis sätestatud püügikoormuse reguleerimise korra kohaldamisalast.
(12)
Määrusega (EÜ) nr 754/2009 on rühm Prantsusmaa laevu jäetud määruse (EÜ) nr 1342/2008 artikliga 11 kehtestatud püügikoormuse reguleerimise korra kohaldamisalast välja. Prantsusmaa poolt 2010. aastal esitatud teabe põhjal ei too kõnealuse laevade rühma püügikoormuse reguleerimise korra kohaldamisalast väljajätmine enam kaasa halduskoormuse vähendamist. Seetõttu ei ole üks väljajätmise tingimustest enam täidetud. Seetõttu on asjakohane hõlmata taas kõnealune Prantsusmaa laevade rühm eespool nimetatud püügipiirkoormuse reguleerimise korraga. Kuna määruse (EL) nr 53/2010 (12) II lisa A osas kehtestatud püügiperiood lõppeb 31. jaanuaril 2011, tuleks nimetatud hõlmamist kohaldada alates 1. veebruarist 2011.
(13)
ICESi nõuande kohaselt on vaja ICES IIa ja IIIa rajooni ning ICES IV alapiirkonna ELi vetes säilitada tobiapüügi reguleerimise süsteem ja see läbi vaadata.
(14)
ICESi uusimate teadusnõuannete põhjal ning kooskõlas Kirde-Atlandi kalanduskonventsiooni (NEAFC) raames võetud rahvusvaheliste kohustustega on vaja piirata teatavate süvamereliikide püügi koormust.
(15)
Liit on kalandussuhteid käsitlevate kokkulepete ja protokollidega ettenähtud korras kalapüügiõiguste üle nõu pidanud Norra, (13) Fääri saarte (14) ja Gröönimaaga (15). Fääri saartega peetavad konsultatsioonid ei ole lõpule viidud ning selle partneriga jõutakse 2011. aasta püügivõimaluste osas kokkuleppele eeldatavasti 2011. aasta alguses. Selleks, et vältida ELi kalalaevade püügitegevuse katkemist ning selleks, et võimaldada 2011. aasta alguses kõnealuste kokkulepete sõlmimiseks vajalikku paindlikkust, on asjakohane, et EL kehtestab Fääri saartega sõlmitava kokkuleppe objektiks olevate liikide osas ajutised püügivõimalused.
(16)
Liit on mitme kalandusorganisatsiooni lepinguosaline ning osaleb muudes organisatsioonides mittelepinguosalise koostööpartnerina. Lisaks sellele haldab liit 2003. aasta ühinemisakti alusel alates kuupäevast, mil Poola ühines Euroopa Liiduga, kalandusalaseid lepinguid, mida Poola Vabariik on varem sõlminud, nagu näiteks Beringi mere keskosa süsikavarude kaitse ja majandamise konventsioon. Nimetatud kalandusorganisatsioonid on soovitanud kehtestada 2011. aastaks mitmeid meetmeid, sealhulgas ELi laevade kalapüügivõimalused. Kõnealused püügivõimalused tuleks rakendada liidu õiguses.
(17)
Ameerika Troopikatuunide Komisjon (IATTC) ei suutnud 2010. aasta aastakoosolekul saavutada kokkulepet seoses kulduim-tuuni, suursilm-tuuni ja vööttuuni kaitsemeetmete kehtestamisega. Enamik lepinguosalisi, sealhulgas liit, olid sellest hoolimata arvamusel, et nimetatud kolme kalavaru püügivõimalusi tuleks reguleerida, et tagada nende säästev majandamine. Seega peab liit võtma vastu sellekohased meetmed.
(18)
Rahvusvaheline Atlandi Tuunikaitse Komisjon (ICCAT) võttis oma 2010. aasta koosolekul vastu tabelid, milles esitatakse ICCATi lepinguosaliste poolt kasutamata jäänud ja ettenähtust rohkem kasutatud kalapüügivõimalused. ICCAT võttis sellega seoses vastu otsuse, milles märgitakse, et liit ei kasutanud 2009. aastal mõõkkala (nii põhja- kui ka lõunapiirkonnas), suursilm-tuuni ja pikkuim-tuuni kvoote täiel määral. Et arvesse võtta ICCATi kohandusi liidu kvootides, tuleks kvootide kasutamata osast tulenevate kalastusvõimaluste jaotamisel aluseks võtta iga liikmesriigi vastav kasutamata osa, ilma et muutuks aastase TACi käesoleva määrusega kehtestatud jaotamispõhimõte. Samal koosolekul muudeti hariliku tuuni varude taastamise kava. Ühtlasi võttis ICCAT vastu soovituse suursilm-rebashaide, vasarhaide ja pikkuim-hallhaide kaitse kohta. Kalavarude kaitsele kaasa aitamiseks on vaja neid meetmeid rakendada liidu õiguses.
(19)
India Ookeani Tuunikomisjon (IOTC) vaatas 2010. aasta aastakoosolekul üle nende laevastike püügimahud, kes ajavahemikul 2006-2008 püüdsid troopikatuune ja ajavahemikul 2007-2008 püüdsid mõõkkala ja pikkuim-tuuni. IOTC kiitis samuti heaks laevastiku arengukavade rakendamise. Ühtlasi kiitis IOTC heaks resolutsiooni rebashaide (perekond Alopiidae) kaitsmiseks, keda püütakse IOTC reguleerimisalasse kuuluvates püügipiirkondades kaaspüügina.
(20)
Vaikse ookeani lõunaosa avamerepiirkonnas Vaikse ookeani lõunaosa piirkondliku kalandusorganisatsiooni (SPRFMO) loomise kolmandal rahvusvahelisel kohtumisel 2007. aasta mais võtsid osalejad vastu ajutised meetmed, sealhulgas kalapüügivõimalused, nii pelaagilise kalapüügi kui ka põhjapüügi reguleerimiseks kõnealuses piirkonnas kuni sellise piirkondliku kalandusorganisatsiooni loomiseni. Kõnealused ajutised meetmed vaadati üle 2009. aasta novembris, SPRFMO loomiseks peetud 8. rahvusvahelistel läbirääkimistel, ning need vaadatakse tõenäoliselt uuesti üle 2011. aasta jaanuaris toimuval SPRFMO komisjoni ettevalmistaval konverentsil. Osalejate poolt saavutatud kokkuleppe kohaselt on nimetatud ajutised meetmed vabatahtlikud ega ole rahvusvahelise õiguse alusel õiguslikult siduvad. Siiski on Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kalavarude kokkuleppe vastavaid sätteid arvestades soovitav kõnealused meetmed rakendada liidu õiguses.
(21)
Atlandi ookeani kaguosa kalandusorganisatsioon (SEAFO) võttis 2010. aasta aastakoosolekul vastu püügi piirnormid nelja kalavaru suhtes SEAFO konventsiooni piirkonnas. Need püügi piirnormid on vaja rakendada liidu õiguses.
(22)
Kooskõlas aluslepingu artikliga 291 tuleks teatavate lühiealiste kalavarude püügi piirnormide kindlaksmääramiseks vajalikud meetmed kiireloomulisuse tõttu vastu võtta kooskõlas nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusega 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused (16).
(23)
Teatavad liidu püügivõimalusi loovad või piiravad rahvusvahelised meetmed võetakse asjaomaste piirkondlike kalandusorganisatsioonide poolt vastu aasta lõpus ja neid hakatakse kohaldama enne käesoleva määruse jõustumist. Seega on vaja sätestada, et vastavaid sätteid, millega rakendatakse neid meetmeid liidu õiguses, kohaldatakse tagasiulatuvalt. Eelkõige kuna teatavad püügivõimalused on CCAMLR konventsioonialas kehtestatud ajavahemikuks alates 1. detsembrist 2010, on asjakohane, et käesoleva määruse vastavaid sätteid kohaldatakse alates nimetatud kuupäevast. Selline tagasiulatuv kohaldamine ei piira õiguspärase ootuse põhimõtet, kuna CCAMLR liikmetele ei ole kalapüük konventsioonialas ilma loata lubatud.
(24)
Käesolevas määruses kehtestatud püügivõimaluste kasutamine toimub vastavalt nõukogu 20. novembri 2009. aasta määrusele (EÜ) nr 1224/2009 (millega luuakse ühenduse kontrollisüsteem ühise kalanduspoliitika eeskirjade järgimise tagamiseks) (17), eelkõige selle artiklitele 33 ja 34, mis käsitlevad püügi ja püügikoormuse registreerimist ning andmete edastamist kalapüügivõimaluste ammendumise kohta. Seetõttu on vaja täpsustada koodid, mida liikmesriigid kasutavad komisjonile andmete saatmisel käesoleva määrusega hõlmatud kalavarude lossimise kohta.
(25)
Selleks et vältida püügitegevuse katkemist ja tagada liidu kaluritele elatusvahendid, tuleks ettepandud määrust kohaldada alates 1. jaanuarist 2011, välja arvatud püügikoormuse piiranguid käsitlevaid sätteid, mida tuleks kohaldada alates 1. veebruarist 2011, ning erisätteid teatud piirkondades, mida tuleks kohaldada konkreetsetel kuupäevadel vastavalt põhjenduses 23 osutatule. Olukorra kiireloomulisuse tõttu peaks käesolev määrus jõustuma kohe pärast avaldamist.
(26)
Kalapüügivõimalusi tuleks kasutada täielikus kooskõlas liidu kohaldatava õigusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I JAOTIS
REGULEERIMISALA JA MÕISTED
Artikkel 1
Sisu
1. Käesoleva määrusega määratakse kindlaks järgmised püügivõimalused:
a)
teatavate kalavarude ja kalavarurühmade püügi piirnormid 2011. aastaks;
b)
teatavad püügikoormuse piirangud ajavahemikuks 1. veebruarist 2011 kuni 31. jaanuarini 2012;
c)
Antarktika vete elusressursside kaitse (CCAMLR) konventsiooni piirkonna teatavate kalavarude püügivõimalused artiklites 20, 21 ja 22 ning IE ja V lisades sätestatud ajavahemikeks ning
d)
Ameerika Troopikatuunide Komisjoni (IATTC) konventsiooni piirkonna teatavate kalavarude püügivõimalused artiklis 28 sätestatud ajavahemikeks.
2. Käesoleva määrusega määratakse kindlaks ka selliste teatavate kalavarude või kalavarurühmade ajutised püügivõimalused, mille suhtes peetakse Fääri saartega kahepoolseid konsultatsioone. Lõplikud püügivõimalused määrab kindlaks nõukogu komisjoni ettepaneku alusel.
3. I lisas nimetatud teatavad püügivõimalused jäetakse eraldamata ning liikmesriigid ei tohi neid kasutada seni, kuni lõike 2 kohaselt on kindlaks määratud lõplikud püügivõimalused. Need püügivõimalused sisaldavad täiendavaid makrelli püügivõimalusi, mis tulenevad 2010. aasta kasutamata kvoodist.
Artikkel 2
Reguleerimisala
Kui ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse käesolevat määrust:
a)
ELi laevade suhtes; ning
b)
ELi vetes tegutsevate kolmandate riikide laevade suhtes.
Artikkel 3
Mõisted
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
a) „ELi laev”- liikmesriigi lipu all sõitev ja liidus registreeritud kalalaev;
b) „kolmandate riikide laevad”- kolmanda riigi lipu all sõitvad ja kolmandas riigis registreeritud kalalaevad;
c) „ELi veed”- liikmesriikide suveräänsete õiguste või jurisdiktsiooni alla kuuluvad veed, välja arvatud asutamislepingu II lisas osutatud territooriumidega külgnevad veed;
d) „lubatud kogupüük” (TAC)- igast kalavarust aastas püüda ja lossida lubatav kogus;
e) „kvoot”- liidule, liikmesriigile või kolmandale riigile eraldatud osa lubatud kogupüügist;
f) „rahvusvahelised veed”- veed, mis ei kuulu ühegi riigi suveräänsete õiguste või jurisdiktsiooni alla;
g) „võrgusilma suurus”- vastavalt komisjoni määrusele (EÜ) nr 517/2008 (18) kindlaksmääratud võrgusilma suurus;
h) „ELi laevastikuregister”- kooskõlas määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 15 lõikega 3 komisjoni loodud register;
i) „kalapüügipäevik”- määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklis 14 osutatud päevik.
Artikkel 4
Kalapüügi piirkonnad
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi püügipiirkondade määratlusi:
a)
ICES (Rahvusvaheline Mereuurimise Nõukogu) püügipiirkonnad, nagu on määratletud määruses (EÜ) nr 218/2009 (19);
b)
„Skagerrak” - ala, mis piirneb läänes Hanstholmi majakast Lindesnesi majakani ulatuva joonega ning lõunas Skageni majakast Tistlarna majakani ja sealt Rootsi ranniku lähima punktini ulatuva joonega;
c)
„Kattegat” - ala, mis piirneb põhjas Skageni majakast Tistlarna majakani ja sealt Rootsi ranniku lähima punktini ulatuva joonega ning lõunast Hasenørest Gnibenini, Korshagest Spodsbjergini ja Gilbjerg Hovedist Kullenini ulatuva joonega;
d)
„VII (Porcupine’i madal - üksus 16)” - ala, mis asub järgmiste koordinaatidega määratud loksodroomide vahel:
-
53° 30′N 15°00′W;
-
53° 30′N 11°00′W;
-
51°30′N 11°00′W;
-
51°30′N 13°00′W;
-
51°00′N 13°00′W;
-
51°00′N 15°00′W;
-
53° 30′N 15°00′W.
e)
„Cádizi laht” - ICES IXa rajooni ala, mis jääb ida poole7°23′48″ W;
f)
CECAF (Kesk-Atlandi idaosa ehk FAO peamine püügipiirkond 34) püügipiirkonnad, nagu on määratletud määruses (EÜ) nr 216/2009 (20);
g)
NAFO (Loode-Atlandi Kalandusorganisatsioon) püügipiirkonnad, nagu on määratletud määruses (EÜ) nr 217/2009 (21);
h)
SEAFO (Atlandi ookeani kaguosa kalandusorganisatsioon) konventsiooni piirkond, nagu on määratletud Atlandi ookeani kaguosa kalavarude kaitse ja majandamise konventsioonis (22);
i)
ICCAT (Rahvusvaheline Atlandi Tuunikala Kaitse Komisjon) konventsiooni piirkond, nagu on määratletud rahvusvahelises Atlandi tuunikala kaitse konventsioonis (23);
j)
CCAMLR (Antarktika vete elusressursside kaitse konventsioon) konventsiooni piirkond, nagu on määratletud nõukogu määruses (EÜ) nr 601/2004 (24);
k)
IATTC (Ameerika Troopikatuunide Komisjoni) konventsiooni piirkond, nagu on määratletud Ameerika Ühendriikide ja Costa Rica Vabariigi vahelise 1949. aasta konventsiooniga moodustatud Ameerika Troopikatuunide Komisjoni tugevdamise konventsioonis (25);
l)
IOTC (India Ookeani Tuunikomisjon) püügipiirkond, nagu on määratletud India Ookeani Tuunikomisjoni moodustamise lepingus (26);
m)
„SPRFMO (Vaikse ookeani lõunaosa piirkondlik kalandusorganisatsioon) konventsiooni piirkond” - 10° põhjalaiusest lõuna poole jääv avamerepiirkond SIOFA konventsiooni piirkonnast ida pool, nagu on määratletud India ookeani lõunaosa kalanduskokkuleppes (27), ning avamerepiirkond Lõuna-Ameerika riikide kalandusjurisdiktsiooni alla kuuluvatest piirkondadest lääne pool;
n)
WCPFC (Vaikse ookeani lääne- ja keskosa kalanduskomisjon) konventsiooni piirkond, nagu on määratletud Vaikse ookeani lääne- ja keskosa pika rändega kalavarude kaitse ja majandamise konventsioonis (28);
o)
„Beringi mere avameri” - Beringi mere avamere piirkond, mis on kaugemal kui 200 meremiili lähtejoontest, millest mõõdetakse Beringi mere rannikuäärsete riikide territoriaalmere laiust.
II JAOTIS
ELi LAEVADE KALAPÜÜGIVÕIMALUSED
I PEATÜKK
Üldsätted
Artikkel 5
Lubatud kogupüük ja selle eraldamine
1. ELi laevade lubatud kogupüügi tasemed ELi vetes ja teatavates väljaspool ELi asuvates vetes, kõnealuste lubatud kogupüügi tasemete jaotus liikmesriikide vahel ning vajaduse korral nendega funktsionaalselt seotud tingimused on esitatud I lisas.
2. ELi laevadel on lubatud kala püüda I lisas sätestatud lubatud kogupüügi piires vastavalt käesoleva määruse artiklis 15 ja III lisas ning määruses (EÜ) nr 1006/2008 (29) ja selle rakendussätetes sätestatud tingimustele vetes, mis kuuluvad Fääri saarte, Gröönimaa, Islandi ja Norra kalandusjurisdiktsiooni alla ning Jan Mayeni ümbruse kalapüügi piirkonda.
3. Komisjon kehtestab liidu kasutada oleva lubatud kogupüügi seoses moivaga ICES V ja XIV alapiirkonna Gröönimaa vetes, võttes aluseks ühelt poolt Euroopa Ühenduse ning teiselt poolt Taani valitsuse ja Gröönimaa kohaliku valitsuse vahelise kalandusalase partnerluslepingu ning sellele lisatud protokolli kohaselt Gröönimaa kehtestatud lubatud kogupüügi ja liidule eraldatud osa.
4. 2011. aasta esimesel poolel kogutud teaduslikke andmeid silmas pidades võib komisjon määruse (EÜ) nr 2371/2010 artikli 30 lõikes 2 kehtestatud korras läbi vaadata I lisas sätestatud lubatud kogupüügi seoses järgmiste varudega:
a)
tobias ICES IIa ja IIIa rajooni ning ICES IV alapiirkonna ELi vetes vastavalt käesoleva määruse IID lisale;
b)
norra tursiku varu ICES IIa ja IIIa piirkonna ning ICES IV alapiirkonna ELi vetes ning kilu varu ICES IIa rajooni ja ICES IV alapiirkonna ELi vetes.
Artikkel 6
Erisätted teatava lubatud kogupüügi kohta
1. IA lisas esitatud teatava lubatud kogupüügi, mis on joonealuses märkuses varustatud ristviitega käesolevale artiklile, määravad kindlaks asjaomased liikmesriigid nende poolt kogutud ja hinnatud teabe alusel tasemel, mis:
a)
järgib ühise kalanduspoliitika põhimõtteid ja eeskirju, eelkõige varude säästva kasutamise põhimõtet, ning
b)
mille tulemuseks on võimalikult suure tõenäosusega varude kasutamine maksimaalse jätkusuutliku saagikuse tasemel aastal 2015 ja edaspidi.
2. Asjaomane liikmesriik teatab komisjonile hiljemalt 28. veebruariks 2011, milline on lõike 1 kohaselt kehtestatud tase ja milliseid haldusmeetmeid ta kavatseb võtta selle meetme täitmiseks. Selle teabe alusel ning kui määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 7 tingimused on täidetud, võib komisjon kehtestada erakorralised meetmed.
Artikkel 7
Täiendav jaotus täielikult dokumenteeritud kalapüügi alastes katsetustes osalevatele laevadele
1. IA lisas esitatud teatavate kalavarude puhul, mis on joonealuses märkuses varustatud ristviitega käesolevale artiklile, võib liikmesriik käesoleva artikli lõikes 2 sätestatud tingimustel anda täielikult dokumenteeritud kalapüügi alastes katsetustes osalevatele laevadele täiendava püügiosa IA lisas sätestatud üldise piirväärtuse ulatuses protsendina kõnealusele liikmesriigile eraldatud kvoodist.
2. Liikmesriik võib eraldada laevadele täiendava püügiosa ainult järgmistel tingimustel:
a)
laeval kasutatakse andurite süsteemiga ühendatud valvekaameraid (CCTV), mis salvestavad kõik püügi- ja töötlemistoimingud laeva pardal;
b)
täielikult dokumenteeritud kalapüügis osalevale laevale eraldatud täiendav kvoodiosa ei tohi olla rohkem kui 75 % sellist liiki laevade hinnangulisest tagasiheitest ning igal juhul ei tohi see moodustada kõnealusele laevale eraldatud osa rohkem kui 30 %list suurenemist;
c)
kogu kõnealuse laeva asjaomase kalavaru püük arvestatakse maha talle eraldatud osast.
3. Kui liikmesriik tuvastab, et täielikult dokumenteeritud kalapüügis osalev laev ei täida käesoleva artikli lõikes 2 sätestatud tingimusi, tühistab liikmesriik kohe sellele laevale eraldatud täiendava püügi õiguse ning keelab tal kogu 2011. aasta jooksul kõnealustes katsetes osaleda.
4. Liikmesriik, kes kavatseb kohaldada lõikeid 1, 2 ja 3, esitab enne mis tahes täiendavat eraldamist komisjonile järgmise teabe:
-
katsetes osalevate laevade nimekiri ning nende pardale paigaldatud elektroonilise kaugseiresüsteemi spetsifikatsioonid;
-
sellistel laevadel kasutatavate püügivahendite maht, liik ja spetsifikatsioon;
-
sellist liiki laevade hinnanguline tagasiheite määr ning
-
selliste laevade poolt 2010. aastal püütud kõnealuse liigi, mille suhtes kohaldatakse vastavat lubatud kogupüüki, saagi kogus.
Artikkel 8
Keelatud liigid
1. ELi laevadel on keelatud püüda, pardal hoida, ümber laadida ja lossida järgmisi liike:
a)
hiidhai (Cetorhinus maximus) ja mõrtsukhai (Carcharodon carcharias) kõikides ELi vetes ja väljaspool ELi asuvates vetes;
b)
euroopa ingelhai (Squatina squatina) kõikides ELi vetes;
c)
harilik rai (Dipturus batis) ICES IIa rajooni ning ICES III, IV, VI, VII, VIII, IX ja X alapiirkonna ELi vetes;
d)
musterrai (Raja undulata) ja valgerai (Rostroraja alba) ICES VI, VII, VIII, IX ja X alapiirkonna ELi vetes,
e)
harilik heeringahai (Lamna nasus) rahvusvahelistes vetes ning
f)
logardrailased (Rhinobatidae) I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X ja XII alapiirkonna ELi vetes.
2. Lõikes 1 osutatud liigid lastakse viivitamata ja kahjustusteta, niivõrd kui see on võimalik, vette tagasi.
Artikkel 9
Püügivõimaluste jaotamist käsitlevad erisätted
1. Käesolevas määruses sätestatud kalapüügivõimalused jaotatakse liikmesriikide vahel nii, et need ei piira:
a)
määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 20 lõike 5 kohast kalapüügivõimaluste vahetamist;
b)
määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikli 37 või määruse (EÜ) nr 1006/2008 artikli 10 lõike 4 kohaseid ümberjaotamisi;
c)
määruse (EÜ) nr 847/96 artikli 3 kohast lubatud lisakoguste lossimist;
d)
määruse (EÜ) nr 847/96 artikli 4 kohast koguste kinnipidamist;
e)
määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklite 37, 105, 106 ja 107 kohaseid mahaarvamisi.
2. Kui käesoleva määruse I lisas ei ole ette nähtud teisiti, kohaldatakse määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 3 selliste kalavarude suhtes, mille suhtes kohaldatakse ennetuslikku lubatud kogupüüki, ning kõnealuse määruse artikli 3 lõikeid 2 ja 3 ning artiklit 4 kohaldatakse selliste kalavarude suhtes, mille suhtes kohaldatakse lubatud analüütilist kogupüüki.
Artikkel 10
Püügikoormuse piirangud
Alates 1. veebruarist 2011 kuni 31. jaanuarini 2012 kohaldatakse püügikoormuse piiranguid järgmiselt:
a)
IIA lisa kohaldatakse Kattegati, Skagerraki, ICES IIIa rajooni selle osa, mida Skagerrak ja Kattegat ei hõlma, ning ICES IV alapiirkonna ja ICES VIa, VIIa ja VIId rajooni, ning ICES IIa ja Vb rajooni ELi vete teatavate kalavarude majandamise suhtes;
b)
IIB lisa kohaldatakse merluusi- ja norra salehomaari varude taastamiseks ICES VIIIc ja IXa rajoonis, välja arvatud Cádizi lahes;
c)
IIC lisa kohaldatakse ICES VIIe rajoonis merikeelevarude majandamise suhtes.
Artikkel 11
Süvamerepüügi piirnormid ja püügikoormuse piirangud
1. Süvalesta suhtes kohaldatakse määruse (EÜ) nr 2347/2002 (30) artiklit 3. Süvalesta püügi, pardal hoidmise, ümberlaadimise ja lossimise suhtes kohaldatakse kõnealuses artiklis osutatud tingimusi.
2. Liikmesriigid tagavad, et 2011. aastal ei ületa määruse (EÜ) nr 2347/2002 artiklis 3 osutatud süvamerepüügi luba omavate laevade püügikoormuse tasemed (mõõdetuna sadamast äraoldud kilovatt-püügipäevades) 65 % keskmisest aastasest püügikoormusest, mida asjaomase liikmesriigi laevad kasutasid 2003. aastal püügireisidel, mille jaoks neil oli süvamerepüügi luba või mille jooksul püüti kõnealuse määruse I ja II lisas loetletud süvamereliike. Käesolevat lõiget kohaldatakse ainult nende püügireiside suhtes, kus püüti üle 100 kg süvamereliike, välja arvatud põhja-atlandi hõbekala.
Artikkel 12
Saagi ja kaaspüügi lossimise tingimused
Kalavarusid, mille suhtes on kehtestatud lubatud kogupüük, võib pardal hoida või laevalt lossida ainult juhul, kui:
a)
saagi on püüdnud sellise liikmesriigi laevad, millel on kvoot, ning kõnealune kvoot ei ole ammendatud või
b)
saak moodustab osa ELi kvoodist, mis ei ole kvootidena liikmesriikide vahel ära jaotatud, ning kõnealune ELi kvoot ei ole ammendatud.
Artikkel 13
Teatavate püügivõimaluste kasutamise piirangud
1. I lisas merilutsu, tursa, megrimi, euroopa merikuradi, kilttursa, merlangi, merluusi, sinise molva, hariliku molva, norra salehomaari, merilesta, pollaki, põhjaatlandi süsika, railaste, merikeele ja hariliku ogahai suhtes kehtestatud püügivõimalused ICES VII alapiirkonnas või selle asjaomastes rajoonides on piiratud keeluga nimetatud liike Porcupine’i madalal püüda või pardal hoida ajavahemikul 1. maist kuni 31. juulini 2011. I lisa asjaomastes kannetes viidatakse käesolevale artiklile.
2. Käesoleva artikli kohaldamisel hõlmab Porcupine’i madal ala, mis asub järgmiste koordinaatidega määratud loksodroomide vahel:
Punkt
Laiuskraad
Pikkuskraad
1
52° 27′ N
12° 19′ W
2
52° 40′ N
12° 30′ W
3
52° 47′ N
12° 39,600′ W
4
52° 47′ N
12° 56′ W
5
52° 13,5′ N
13° 53,830′ W
6
51° 22′ N
14° 24′ W
7
51° 22′ N
14° 03′ W
8
52° 10′ N
13° 25′ W
9
52° 32′ N
13° 07,500′ W
10
52° 43′ N
12° 55′ W
11
52° 43′ N
12° 43′ W
12
52° 38,800′ N
12° 37′ W
13
52° 27′ N
12° 23′ W
14
52° 27′ N
12° 19′ W
3. Erandina käesoleva artikli lõikest 1 lubatakse vastavalt määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikli 50 lõigetele 3, 4 ja 5 Porcupine'i madalikult läbisõidul hoida pardal nimetatud lõikes osutatud liike.
Artikkel 14
Andmete edastamine
Kui liikmesriigid saadavad komisjonile püütud koguste lossimisandmeid määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklite 33 ja 34 kohaselt, tuleb selleks kasutada käesoleva määruse I lisas sätestatud kalavarude koode.
II PEATÜKK
Kalapüügi lubamine kolmandate riikide vetes
Artikkel 15
Kalapüügiload
1. Kolmanda riigi vetes kala püüdvatele ELi laevadele antavate kalapüügilubade maksimaalne arv on sätestatud III lisas.
2. Kui üks liikmesriik kannab määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 20 lõike 5 alusel kvoodi üle teisele liikmesriigile (vahetusleping) III lisas sätestatud püügipiirkondades, tuleb üle kanda ka asjaomased püügiload ja teatada sellest komisjonile. III lisas sätestatud püügilubade üldarvu püügipiirkonna kohta ei tohi siiski ületada.
III PEATÜKK
Kalapüügivõimalused piirkondlike kalandusorganisatsioonide reguleeritavates vetes
1. jagu
ICCAT konventsiooni piirkond
Artikkel 16
Hariliku tuuni püügi-, kasvatamis- ja nuumamisvõimsuse piirangud
1. Nende ELi söödaga õngelaevade ja veoõngelaevade arvu, millel on lubatud Atlandi ookeani idaosas aktiivselt püüda harilikku tuuni, mille suurus ja kaal on vahemikus 8 kg/75 cm ja 30 kg/115 cm, piiratakse IV lisa punkti 1 kohaselt.
2. Nende ELi rannalähedase püügi laevade arvu, millel on lubatud Vahemeres aktiivselt püüda harilikku tuuni, mille suurus ja kaal on vahemikus 8 kg/75 cm ja 30 kg/115 cm, piiratakse IV lisa punkti 2 kohaselt.
3. Nende ELi laevade arvu, mis püüavad kasvatamise eesmärgil Aadria meres harilikku tuuni, mille kaal ja suurus on vahemikus 8 kg/75 cm ja 30 kg/115 cm, piiratakse IV lisa punkti 3 kohaselt.
4. Nende kalalaevade arvu ja kogumahutavuse abil väljendatud püügivõimsust, millel on luba Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres harilikku tuuni püüda, pardal hoida, ümber laadida, transportida või lossida, piiratakse IV lisa punkti 4 kohaselt.
5. Atlandi ookeani idaosas ja Vahemerel harilikku tuuni püüdvate tuunimõrdade arvu piiratakse IV lisa punkti 5 kohaselt.
6. Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres hariliku tuuni kasvatamis- ja nuumamisvõimsust ning kalakasvandustesse viidava loodusest püütud hariliku tuuni maksimaalset kogust piiratakse IV lisa punkti 6 kohaselt.
Artikkel 17
ID lisas eraldatud hariliku tuuni kvootidega seotud lisatingimused
Lisaks määruse (EÜ) nr 302/2009 artikli 7 lõikes 2 sätestatud keeluperioodile on hariliku tuuni püük seinnoodaga Atlandi ookeani idaosas ja Vahemerel keelatud ajavahemikus 15. aprillist15. maini 2011.
Artikkel 18
Harrastus- ja sportpüük
Liikmesriigid eraldavad ID lisa kohaselt neile eraldatud kvootide arvelt erikvoodi hariliku tuuni harrastus- ja sportpüügiks.
Artikkel 19
Haid
1. Suursilm-rebashaide (Alopias superciliosus) rümpade või nende osade pardalhoidmine, ümberlaadimine või lossimine on keelatud mis tahes püügi puhul.
2. Keelatud on perekonda Alopias kuuluvate rebashaide liikide sihtpüük.
3. Sphyrniadae perekonna (v.a Sphyrna tiburo) vasarhai rümpade või nende osade pardalhoidmine, ümberlaadimine või lossimine on keelatud seoses ICCAT konventsiooni piirkonnas toimuva püügiga.
4. Pikkuim-hallhaide (Carcharhinus longimanus) rümpade või nende osade pardalhoidmine, ümberlaadimine või lossimine on keelatud mis tahes püügi puhul.
2. jagu
CCAMLR konventsiooni piirkond
Artikkel 20
Keelud ja püügipiirangud
1. V lisa A osas nimetatud liikide sihtpüük on kõnealuses lisas nimetatud piirkondades ja ajavahemikel keelatud.
2. Uutes ja teadusuuringutega seotud püügipiirkondades kohaldatakse V lisa B osas sätestatud lubatud kogupüüki ja kaaspüügi piirnorme kõnealuses osas nimetatud alapiirkondades.
Artikkel 21
Uurimuslik kalapüük
1. Ainult CCAMLR komisjoni liikmeks olevad liikmesriigid võivad osaleda Dissostichus spp. õngejadaga uurimuslikus püügis FAO alapiirkondades 88.1 ja 88.2 ning rajoonides 58.4.1 ja 58.4.2 väljaspool riikliku jurisdiktsiooni all olevaid piirkondi 2011. aasta püügihooajal. Kui liikmesriik kavatseb osaled selles püügis, teavitab ta CCAMLR sekretariaati kooskõlas määruse (EÜ) nr 601/2004 artiklitega 7 ja 7a hiljemalt 24. juuliks 2011.
2. FAO alapiirkondade 88.1 ja 88.2 ning rajoonide 58.4.1 ja 58.4.2 lubatud kogupüük ja kaaspüügipiirangud ning nende jaotus iga alapiirkonna või rajooni väikeste uurimisalade (SSRU) vahel määratakse kindlaks V lisa B osas. Kalapüük mis tahes väikeses uurimisalas lõpetatakse niipea, kui deklareeritud saak ulatub kindlaksmääratud lubatud kogupüügini, ning uurimisala suletakse ülejäänud püügihooajaks püügiks.
3. Kalapüük toimub võimalikult suures geograafilises ja batümeetrilises ulatuses, et saada teavet, mis on vajalik püügipotentsiaali kindlaksmääramiseks, ning vältida saagi ja püügikoormuse liiga tihedat koondumist. Alapiirkondades 88.1 ja 88.2 ning samuti rajoonides 58.4.1 ja 58.4.2 on keelatud püük 550 m sügavusjoonest kõrgemal.
Artikkel 22
Tavalise hiilgevähi püük 2011/2012 püügihooajal
1. Üksnes CCAMLR komisjoni liikmeteks olevad liikmesriigid võivad 2011/2012. püügihooajal püüda tavalist hiilgevähki (Euphausia superba) CCAMLR konventsiooni piirkonnas. Kui liikmesriik kavatseb püüda tavalist hiilgevähki CCAMLR konventsiooni piirkonnas, teavitab ta CCAMLR sekretariaati kooskõlas määruse (EÜ) nr 601/2004 artikliga 5a ja komisjoni, tehes seda hiljemalt 1. juuniks 2011:
a)
oma kavatsusest püüda tavalist hiilgevähki, kasutades selleks V lisa C osas esitatud vormi;
b)
püügivahendite kujust, kasutades selleks V lisa D osas esitatud vormi.
2. Käesoleva artikli lõikes 1 osutatud teatis sisaldab teavet, mis tuleb määruse (EÜ) nr 601/2004 artikli 3 kohaselt esitada iga laeva kohta, millele liikmesriik tavalise hiilgevähi püügis osalemiseks loa annab.
3. Liikmesriigid, kes kavatsevad püüda tavalist hiilgevähki CCAMLR konventsiooni piirkonnas, esitavad teatise üksnes nende laevade kohta, kellel on selleks luba ning kes teatamise ajal tema lipu all sõidavad.
4. Liikmesriigid võivad lubada tavalise hiilgevähi püügis osaleda muul kui käesoleva artikli lõigete 1, 2 ja 3 kohaselt CCAMLR sekretariaadile teatatud laeval, kui laeval, kellel on luba, ei ole võimalik osaleda põhjendatud funktsionaalsetel põhjustel või vääramatu jõu tõttu. Sellisel juhul teavitab asjaomane liikmesriik viivitamatult CCAMLR sekretariaati ja komisjoni, esitades:
a)
täielikud andmed asenduslaeva(de) kohta, sealhulgas määruse (EÜ) nr 601/2004 artikliga 3 ette nähtud teabe;
b)
põhjaliku aruande asendamise põhjuste kohta ning mis tahes asjakohased täiendavad dokumendid või viited.
5. Liikmesriigid ei luba tavalise hiilgevähi püügis osaleda laevadel, kes on kantud CCAMLR ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade nimekirja.
3. jagu
IOTC piirkond
Artikkel 23
IOTC piirkonnas kala püüdvate laevade püügivõimsuse piiramine
1. IOTC piirkonnas troopikatuuni püüdvate ELi laevade maksimaalne arv ja nende vastav kogumahutavuse abil väljendatud püügivõimsus on sätestatud VI lisa punktis 1.
2. IOTC piirkonnas mõõkkala (Xiphias gladius) ja pikkuim-tuuni (Thunnus alalunga) püüdvate ELi laevade maksimaalne arv ja nende vastav kogumahutavuse abil väljendatud püügivõimsus on sätestatud VI lisa punktis 2.
3. Liikmesriigid võivad lõigete 1 ja 2 kohaselt ühes või teises püügipiirkonnas tegutsevad laevad ümber jaotada, kui nad tõendavad komisjonile, et see muutus ei suurenda asjaomase kalavaru püügi koormust.
4. Liikmesriigid tagavad, et nende laevastikus kavandatava püügivõimsuse ülekandmise puhul oleksid ülekantavad laevad IOTC laevade registris või mõne muu piirkondliku kalandusorganisatsiooni tuunipüügi registris. Laevu, mis on mõne piirkondliku kalandusorganisatsiooni nimekirjas kui teatamata, ebaseadusliku ja reguleerimata kalapüügiga tegelenud laev, üle ei kanta.
5. Liikmesriigid võivad IOTC-le esitatud arengukavade rakendamise arvessevõtmiseks suurendada oma püügivõimsuse üle kui lõigetes 1 ja 2 osutatud püügivõimsuse üksnes nimetatud kavades kehtestatud piiride ulatuses.
Artikkel 24
Haid
1. Kõikide perekonda Alopiidae kuuluvate rebashaide liikide rümpade või nende osade pardalhoidmine, ümberlaadimine või lossimine on keelatud mis tahes püügi puhul.
2. Lõikes 1 osutatud liigid lastakse viivitamata ja kahjustusteta, niivõrd kui see on võimalik, vette tagasi.
4. jagu
SPRFMO konventsiooni piirkond
Artikkel 25
Pelaagiline kalapüük - püügivõimsuse piirangud
Liikmesriigid, kes 2007., 2008. või 2009. aastal tegelesid SPRFMO konventsiooni piirkonnas aktiivselt pelaagilise kalapüügiga, piiravad 2011. aastal oma lipu all sõitvate pelaagilisi kalavarusid püüdvate laevade kogumahutavuse taset kõnealuses piirkonnas tasemeni kogumahutavusega 78 610, nii et oleks tagatud pelaagiliste kalavarude säästev kasutamine Vaikse ookeani lõunaosas.
Artikkel 26
Pelaagiline kalapüük - lubatud kogupüük
1. Üksnes liikmesriigid, kes 2007., 2008. või 2009. aastal tegelesid SPRFMO konventsiooni piirkonnas aktiivselt pelaagilise kalapüügiga, nagu on osutatud artiklis 25, võivad kõnealuses piirkonnas püüda pelaagilisi kalavarusid kooskõlas IJ lisas sätestatud lubatud kogupüügiga.
2. Liikmesriigid teatavad igal kuul komisjonile oma käesolevas artiklis osutatud kalapüügiga tegelevate laevade nimed ja tunnused, sealhulgas kogumahutavuse.
3. Käesolevas artiklis osutatud kalapüügi järelevalveks saadavad liikmesriigid komisjonile hiljemalt järgneva kuu viieteistkümnendaks kuupäevaks SPRFMO ajutisele sekretariaadile edastamiseks igakuised püügiaruanded, laevaseiresüsteemi (VMS) aruanded ja olemasolu korral andmed sadamakülastuste kohta.
Artikkel 27
Põhjapüük
Artiklis 25 osutatud liikmesriigid piiravad SPRFMO konventsiooni piirkonnas põhjalähedase kalapüügi püügikoormust või saaki aasta keskmisele tasemele ajavahemiku 1. jaanuar 2002 kuni 31. detsember 2006 põhjal, arvestades kalalaevade arvu ja muid näitajaid, mis kajastavad saagi taset, püügikoormust ja -võimsust, ning üksnes nendes SPRFMO konventsiooni piirkonna osades, kus põhjalähedane kalapüük on toimunud eelneval kalapüügihooajal.
5. jagu
IATTC konventsiooni piirkond
Artikkel 28
Seinnoodapüük
1. Kulduim-tuuni (Thunnus albacares), suursilm-tuuni (Thunnus obesus) ja vööttuuni (Katsuwonus pelamis) püük on seinnoodalaevadega keelatud järgmiselt:
a)
kas 29. juulist kuni 28. septembrini 2011 või 18. novembrist 2011 kuni 18. jaanuarini 2012 järgmiste piiridega määratud alal:
-
Vaikse ookeani Ameerika rannik,
-
150° läänepikkust;
-
40° põhjalaiust;
-
40° lõunalaiust;
b)
29. septembrist kuni 29. oktoobrini 2011 järgmiste piiridega määratud alal:
-
96° läänepikkust;
-
110° läänepikkust;
-
4° põhjalaiust;
-
3° lõunalaiust.
2. Asjaomased liikmesriigid teavitavad komisjoni lõike 1 punkti a kohaselt valitud keeluajast enne 1. aprilli 2011. Kõik asjaomaste liikmesriikide seinnoodalaevad lõpetavad lõikes 1 määratud piirkonnas valitud perioodiks seinnoodapüügi.
3. IATTC konventsiooni piirkonnas tegutsevad tuunipüügiseinerid hoiavad pardal ja seejärel lossivad kogu kulduim-tuuni, suursilm-tuuni ja vööttuuni saagi, välja arvatud kala, mis on inimtoiduks kõlbmatu muudel põhjustel kui alamõõdulisuse tõttu. Ainus erand on reisi lõpuosa, kui kogu antud püügikorraga püütud tuuni mahutamiseks ei pruugi olla piisavalt vaba lastiruumi.
6. jagu
SEAFO konventsiooni piirkond
Artikkel 29
Süvamerehaide kaitse meetmed
SEAFO konventsiooni piirkonnas on keelatud järgmiste süvamerehaide sihtpüük:
-
railased (Rajidae),
-
harilik ogahai (Squalus acanthias),
-
tumehai (Etmopterus bigelowi),
-
hai (Etmopterus brachyurus),
-
suur tumehai (Etmopterus princeps),
-
ronkjas tumehai (Etmopterus pusillus),
-
hai (Apristurus manis),
-
hai (Scymnodon squamulosus),
-
ning Selachimorpha seltsi kuuluvad süvamerehaid.
7. jagu
WCPFC konventsiooni piirkond
Artikkel 30
Suursilm-tuuni, kulduim-tuuni, vööttuuni ja Vaikse ookeani lõunaosa pikkuim-tuuni püügi koormuse piirangud
Liikmesriigid tagavad, et suursilm-tuuni (Thunnus obesus), kulduim-tuuni (Thunnus albacares), vööttuuni (Katsuwonus pelamis) ja Vaikse ookeani lõunaosa pikkuim-tuuni (Thunnus alalunga) püügi koormus WCPFC konventsiooni piirkonnas piirdub üksnes selle püügikoormusega, mis on ette nähtud liidu ja kõnealuse piirkonna rannikuriikide vahel sõlmitud kalanduse partnerluslepingutes.
Artikkel 31
Peibutuspüügivahenditega püügiks suletud piirkond
1. WCPFC konventsiooni piirkonna osas, mis asub 20° põhjalaiuse ja 20° lõunalaiuse vahel, on püük peibutusvahendeid kasutavate seinnoodalaevadega keelatud 1. juulist 2011 (kell 00.00) kuni 30. septembrini 2011 (kell 24.00). Sellel ajal võib seinnoodalaev nimetatud WCPFC konventsiooni piirkonna osas püügiga tegeleda üksnes juhul, kui tema pardal on vaatleja, kes jälgib, et laev mitte mingil ajahetkel:
a)
ei kasutata peibutuspüügivahendit ega seonduvaid elektroonilisi seadmeid;
b)
ei püüa kalaparvi peibutuspüügivahenditega.
2. Kõik lõikes 1 osutatud WCPFC konventsiooni piirkonna osas püügiga tegelevad seinnoodalaevad hoiavad pardal ning lossivad või laadivad ümber kõik püütud suursilm-tuunid, kulduim-tuunid ja vööttuunid.
3. Lõiget 2 ei kohaldata järgmistel juhtudel:
a)
reisi lõpuosas, kui laeval ei ole piisavalt vaba lastiruumi kogu püütud kala mahutamiseks;
b)
kui kala on inimtoiduks kõlbmatu muudel põhjustel kui alamõõdulisuse tõttu või
c)
kui külmutusseadmetel tekib tõsine rike.
Artikkel 32
Seinnoodaga kalapüügiks suletud piirkonnad
Suursilm-tuuni ja kulduim-tuuni püük on seinnoodalaevadega keelatud järgmistes avamerepiirkondades:
a)
Indoneesia, Palau, Mikroneesia ja Paapua Uus-Guinea majandusvöönditega piirnevad rahvusvahelised veed;
b)
Mikroneesia, Marshalli saarte, Nauru, Kiribati, Tuvalu, Fidži, Saalomoni saarte ja Paapua Uus-Guinea majandusvöönditega piirnevad rahvusvahelised veed.
Artikkel 33
Mõõkkala püügiks luba omavate ELi laevade arvu piiramine
WCPFC konventsiooni piirkonnas, paralleelist 20° lõunalaiust lõuna pool asuvates piirkondades mõõkkala (Xiphias gladius) püügiks luba omavate ELi laevade maksimaalne arv on esitatud VII lisas.
8. jagu
Beringi meri
Artikkel 34
Püügikeeld Beringi mere avamerepiirkonnas
Beringi mere avamerepiirkonnas on keelatud vaikse ookeani mintai (Theragra chalcogramma) püük.
III JAOTIS
KOLMANDATE RIIKIDE LAEVADE KALAPÜÜGIVÕIMALUSED ELi VETES
Artikkel 35
Lubatud kogupüük
Norra lipu all sõitvatel kalalaevadel ning Fääri saartel registreeritud kalalaevadel on lubatud kalastada ELi vetes käesoleva määruse I lisas sätestatud lubatud kogupüügi alusel ning käesoleva jaotisega ja määruse (EÜ) nr 1006/2008 III peatükiga ettenähtud tingimustel.
Artikkel 36
Kalapüügiload
1. ELi vetes kalastavatele kolmanda riigi laevadele antavate kalapüügilubade maksimaalne arv on sätestatud VIII lisas.
2. Kalaliike, millele on kehtestatud lubatud kogupüük, ei tohi pardal hoida ega lossida, välja arvatud juhul, kui saagi on püüdnud kolmanda riigi laevad, kellel on kvoot ning kõnealune kvoot ei ole ammendatud.
Artikkel 37
Keelatud liigid
1. Kolmandate riikide laevadel on keelatud püüda, pardal hoida, ümber laadida ja lossida järgmisi liike:
a)
hiidhai (Cetorhinus maximus) ja mõrtsukhai (Carcharodon carcharias) kõikides ELi vetes;
b)
euroopa ingelhai (Squatina squatina) kõikides ELi vetes;
c)
harilik rai (Dipturus batis) ICES IIa rajooni ja ICES III, IV, VI, VII, VIII, IX ja X alapiirkonna ELi vetes; ning
d)
musterrai (Raja undulata) ja valgerai (Rostroraja alba) ICES VI, VII, VIII, IX ja X alapiirkonna ELi vetes ja
e)
logardrailased (Rhinobatidae) I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X ja XII alapiirkonna ELi vetes.
2. Lõikes 1 osutatud liigid lastakse viivitamata ja kahjustusteta, niivõrd kui see on võimalik, vette tagasi.
IV JAOTIS
LÕPPSÄTTED
Artikkel 38
Määruse (EÜ) nr 754/2009 muutmine
Määruse (EÜ) nr 754/2009 artikli 1 punkt h jäetakse välja.
Artikkel 39
Jõustumine ja kohaldamine
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Määrust kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2011.
Artiklit 38 kohaldatakse siiski alates 1. veebruarist 2011.
Enne 1. jaanuari 2011 algavateks ajavahemikeks kehtestatud kalapüügivõimaluste suhtes CCAMLR konventsiooni piirkonnas kohaldatakse artikleid 20, 21 ja 22 ning IE ja V lisa alates nimetatud püügivõimaluste vastavate kohaldamisperioodide algusest.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 18. jaanuar 2011