РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 27 октомври 2010 година
относно държавна помощ № C 15/08 (ex N 318/07, N 319/07, N 544/07 и N 70/08), която Италия възнамерява да приведе в действие в полза на предприятието „Cantiere Navale De Poli“
(нотифицирано под номер C(2010) 7253)
(само текстът на италиански език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2013/197/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за създаване на Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
след като прикани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените по-горе разпоредби (1) и като взе предвид тези мнения,
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
С писма от 6 юни 2007 г., 24 септември 2007 г. и 6 февруари 2008 г. Италия уведоми за исканията за удължаване на тригодишния срок за предаване на четири кораба от типа химикаловоз (наречени C 241, C 242, C 243 и C 244), които е трябвало да бъдат построени в корабостроителницата „Cantiere Navale De Poli“ (наричана по-долу „De Poli“ или „корабостроителницата“) (2). По-специално, Италия поиска удължаване на срока за предаване с 8 месеца за кораб C 241, с 6 месеца за кораб C 242, с 9 месеца за кораб C 243 и с 10 месеца за кораб C 244.
(2)
Уведомленията се отнасят до помощите, отпуснати от Италия на „De Poli“ по силата на националната схема за помощи N 59/2004, одобрена от Комисията на 19 май 2004 г. (3) на основание Регламент (ЕО) № 1177/2002 на Съвета от 27 юни 2002 г. относно временен защитен механизъм за корабостроенето (4), изменен с Регламент (ЕО) № 502/2004 на Съвета (5) (наричани по-долу „италианската схема“ и „регламентът за временния защитен механизъм“).
(3)
С писма от 31 юли 2007 г., 31 август 2007 г., 7 септември 2007 г., 12 ноември 2007 г. и 25 януари 2008 г. Италия предостави на Комисията допълнителна информация, свързана с уведомленията.
(4)
С писмо от 16 април 2008 г. Комисията съобщи на италианските власти решението да започне процедурата по член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) (6) по отношение на представените искания за удължаване на срока. Решението на Комисията за започване на процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (7). Заинтересованите страни бяха приканени да представят своите мнения в тази връзка.
(5)
Италия представи мнението си относно решението за започване на процедурата с писмо от 16 юни 2008 г., регистрирано на 17 юни 2008 г. Комисията получи мнението на „De Poli“ също с писмо от 16 юни 2008 г., регистрирано на 17 юни 2008 г. Италия предостави допълнителна информация с писмо от 30 юни 2008 г., регистрирано в същия ден, и с писмо от 29 октомври 2008 г., регистрирано на 3 ноември 2008 г.
(6)
С писмо от 15 юли 2008 г., регистрирано на 22 юли 2008 г., Италия поиска второ удължаване на срока за предаване на два от химикаловозите, а именно: до 30 септември 2008 г. за кораб С 242 и до 30 септември 2008 г. за кораб С 244.
(7)
С писмо от 20 януари 2009 г., регистрирано на 22 януари 2009 г., Италия поиска трето удължаване на срока за предаване, а именно: до 31 декември 2008 г. за кораб С 242 и до 28 февруари 2009 г. за кораб С 243. С писмо от 14 април 2009 г., регистрирано на 15 април 2009 г., Италия поиска още едно (четвърто по ред) удължаване на срока за предаване, а именно: до 30 юни 2009 г. за кораб С 242, до 30 септември 2009 г. за кораб С 243 и до 30 ноември 2009 г. за кораб С 244.
(8)
С писмо от 8 май 2009 г., регистрирано в същия ден, Комисията поиска от Италия допълнителна информация, а на 12 юни 2009 г. изпрати писмо за напомняне. Италия отговори с писмо от 23 септември 2009 г. (8), с което информира Комисията единствено за факта, че „De Poli“ е билa допуснатa до споразумение с кредиторите (9).
(9)
С писмо от 28 януари 2010 г., регистрирано на 1 февруари 2010 г., Италия официално оттегли исканията за удължаване на срока за предаване на кораби C 242 и C 243 (10).
(10)
С електронно писмо от 2 март 2010 г. Комисията поиска от Италия да поясни статуса на уведомленията относно кораби C 241 и C 244.
(11)
С електронно писмо от 10 юни 2010 г., регистрирано на 17 юни 2010 г., Италия информира Комисията, че кораб С 241 е бил завършен на 31 август 2008 г. и предаден на 3 ноември 2008 г., и че уведомлението за искане за отлагане на срока за предаване за този кораб не е било оттегляно.
(12)
С писмо от 16 юни 2010 г., регистрирано на 28 юни 2010 г., Италия официално оттегли исканията за удължаване на срока за предаване на кораб C 244.
II. КОНТЕКСТ
(13)
Изложените по-долу факти се отнасят единствено за кораб С 241, тъй като Италия оттегли исканията за удължаване на срока за предаване на кораби C 242, C 243 и C 244.
(14)
Предприятието „De Poli“ е италианска корабостроителница, намираща се на остров Pellestrina (Венеция), която през 90-те години на миналия век се специализира в строенето на плавателни съдове за превоз на химически продукти и танкери. През 2007 г. в корабостроителницата работят 320 служители, в това число и подизпълнителите, а реализираният годишен обем на продажбите е равен на 70 млн. EUR. На 11 февруари 2010 г. италианският компетентен съдия утвърди споразумението с кредиторите относно корабостроителницата (11).
(15)
На 28 януари 2005 г. дружеството „Arcotur S.r.l.“ възлага на корабостроителницата „De Poli“ строежа на кораб С 241. Съгласно договора корабът С 241 притежава следните технически спецификации: обща дължина 125 m, най-голяма широчина 19 m, пълна товароносимост близо 7 300 t и скорост 15 възела при мощност, равна на 85 % от максималната непрекъсната мощност. В договора за продажба крайният срок за предаване на кораба C 241 на купувача „Arcotur S.r.l.“ е определен за 31 декември 2007 г. при обща цена 30 млн. EUR.
(16)
На 26 май 2006 г. корабостроителницата поръчва на един доставчик (наричан по-долу „доставчика“) редуктора за кораба, като доставчикът потвърждава поръчката със срок на доставка 3 септември 2007 г. Според предоставената от „De Poli“ информация, редукторът за кораб С 241 е специален модел с уникални характеристики, който се различава по редица технически аспекти от стандартния модел, произвеждан от същия доставчик.
(17)
На 6 юли 2006 г. дружеството „Arcoin S.p.A.“ (бивше „Arcotur S.r.l.“) и корабостроителницата „De Poli“ изменят подписания на 28 януари 2005 г. договор, като променят параметрите на поръчания кораб С 241 по следния начин: обща дължина 112 m, най-голяма широчина 16,8 m, пълна товароносимост 5 300 t, с което цената се свежда до 23 млн. EUR.
(18)
На 20 юли 2006 г. дружеството „Arcoin S.p.A.“ преотстъпва договора за строителството на кораб С 241 на дружеството „Elbana di Navigazione S.p.A.“.
(19)
На определения за 3 септември 2007 г. срок за доставка, поръчаният на 26 май 2006 г. редуктор не е готов. С писмо от 23 октомври 2007 г. доставчикът информира „De Poli“, че поради недостига на суровини на пазара и произтичащото от него забавяне на доставките от страна на поддоставчиците редукторът не може да бъде произведен навреме. На 18 януари 2008 г. доставчикът потвърждава, че срокът за доставка на редуктора се изтегля за февруари 2008 г., т.е. шест месеца по-късно в сравнение с първоначалния срок.
(20)
Поради това италианските власти искат удължаване на срока за предаване на кораб С 241 до 31 август 2008 г., т.е. удължаване с осем месеца на предвидения в договора срок за предаване на кораба (31 декември 2007 г.).
(21)
Въз основа на получената информация Комисията заключава, че корабът С 241 е предаден на 3 ноември 2008 г. (12)
III. ПОМОЩТА
(22)
В регламента за временния защитен механизъм (13) са установени временни и извънредни мерки с цел да се подпомогнат корабостроителниците в Съюза, упражняващи дейност в секторите, които навремето са тежко засегнати от нелоялната корейска конкуренция (14).
(23)
В регламента за временния защитен механизъм отпускането на преки помощи се счита за съвместимо с вътрешния пазар до 6 % от стойността преди помощта (15) в подкрепа на договори за строеж на някои категории търговски кораби (контейнеровози, химикаловози, танкери и газовози (16)) при следните условия: ако корейска корабостроителница се съревновава за възлагането на договора, като предлага по-ниска цена (17), ако окончателният договор е сключен преди изтичането на срока на действие на регламента (31 март 2005 г.) (18) и ако плавателният съд е предаден в рамките на три години след подписването на окончателния договор (19).
(24)
С член 2, параграф 4 от регламента за временния защитен механизъм се дава възможност на Комисията да разрешава удължаване на крайния срок от три години за предаването, „когато това е оправдано от техническата сложност на въпросния корабостроителен проект или от закъснения, дължащи се на неочаквани, сериозни и документирани смущения, които се отразяват на работния план на корабостроителницата и които са причинени от извънредни, непредвидими и независещи от предприятието обстоятелства.“
(25)
През май 2004 г. въз основа на регламента за временния защитен механизъм Комисията одобри италианската схема за помощи за корабостроителниците (20), в която са предвидени условия, съответстващи на посочените по-горе условия в регламента. По-специално в италианската схема се предвижда отпускането на помощи до 6 % от стойността на договора преди помощта в подкрепа на плавателни съдове, предадени в рамките на три години от датата на подписване на окончателния договор, и възможността за удължаване на крайния срок от страна на Комисията, само „когато това е оправдано от техническата сложност на въпросния корабостроителен проект или от закъснения, дължащи се на неочаквани, сериозни и документирани смущения, които се отразяват на работния план на корабостроителницата и които са причинени от извънредни, непредвидими и независещи от предприятието обстоятелства.“ (параграф 29 от италианската схема).
(26)
На 31 януари 2005 г. корабостроителницата „De Poli“ представи на италианските власти заявление за отпускане на помощта, предвидена в посочената схема, във връзка със строителството на кораба С 241 в размер от 1,3 млн. EUR.
(27)
На 25 януари 2008 г.„De Poli“ поиска срокът за предаване на кораба С 241 да се удължи от 31 декември 2007 г. до 31 август 2008 г.
(28)
Италианските власти потвърждават, че помощта не е била предоставена и отбелязват, че по силата на решението от 21 октомври 2008 г. (21), с което Комисията обявява допълнителния бюджет от 10 млн. EUR за италианската схема за несъвместим с вътрешния пазар, понастоящем няма достатъчно средства за отпускането на такава помощ.
IV. РЕШЕНИЕ ЗА ЗАПОЧВАНЕ НА ПРОЦЕДУРА
(29)
В решението за започване на процедура Комисията изразява съмнение, че обстоятелствата, които според италианските власти и корабостроителницата „Dе Poli“ оправдават закъснялото предаване на кораба С 241 (както и на корабите C 242, C 243 и C 244, които не са предмет на настоящата оценка), могат да бъдат определени като „забавяния, дължащи се на неочаквани, сериозни и документирани смущения, които се отразяват на работния план на корабостроителницата и които са причинени от извънредни, непредвидими и независещи от предприятието обстоятелства“ по смисъла на параграф 29 от италианската схема.
(30)
Макар че се отнасят за всичките четири кораба (C 241, C 242, C 243 и C 244), изразените в решението за започване на процедура съмнения остават при оценката, свързана единствено с кораба С 241.
(31)
В решението Комисията си задава на първо място въпроса дали сключените с дружеството „Arcoin S.p.A.“ договори са окончателни и дали не представляват по-скоро начин за „De Poli“ да си осигури спазването на крайния срок за допустимост на помощите и едва по-късно да намери окончателни купувачи.
(32)
На второ място Комисията изразява съмнение дали прехвърлянето на договорите за продажба между корабособствениците не е само по себе си една от причините за забавянето при предаването.
(33)
На трето място Комисията предполага, че корабостроителницата „De Poli“ е приела поръчки, които надвишават действителния ѝ производствен капацитет, тъй като в периода 2005-2008 г. тя е планирала строителството на 18 плавателни съда, от които половината е трябвало да бъдат построени на двата основни стапела, а другата половина в един по-малък обект.
(34)
Накрая, Комисията изразява съмнението, че предполагаемите закъснения при доставката на компоненти от основно значение са били действително непредвидими, както твърдят италианските власти, и предполага, че по-скоро става дума за обичайни търговски рискове, които една добросъвестна корабостроителница би трябвало да предвиди в работния си план. По-специално, Комисията смята, че „De Poli“ е можела да увеличи риска от забавяне, поръчвайки прекалено късно някои от компонентите за корабите.
(35)
Що се отнася до кораба С 241, в мненията си относно решението за започване на процедура от 16 юни 2008 г. италианските власти твърдят, че корабостроителницата „De Poli“ е имала потенциално необходимия производствен капацитет, за да предаде корабите в рамките на 36 месеца от датата на сключване на договора за продажба. Забавянето се дължи единствено на закъснялата доставка на редуктора от страна на доставчика, което Италия определя като сериозен, извънреден, непредвидим и независещ от предприятието фактор по смисъла на параграф 29 от италианската схема.
(36)
Според изпратените на същата дата от корабостроителницата „De Poli“ мнения фактът, че корабостроителницата и дружеството „Arcoin S.p.A.“ се оглавяват от членове на фамилията De Poli не е достатъчен, за да се постави под съмнение действителността на първоначалния договор, сключен на 28 януари 2005 г. Италианските власти подкрепят този аргумент, като отбелязват, че към момента на сключване на договора за кораб С 241 не са съществували преки стопански връзки между корабостроителницата и дружеството „Arcoin S.p.A.“ (като се изключи фактът, че собствениците на дружеството „Arcoin S.p.A.“ са членове на фамилията De Poli, но те не са съвсем същите като акционерите на корабостроителницата „De Poli“).
(37)
В тази връзка корабостроителницата „De Poli“ твърди, че поръчването на плавателни съдове, които след това се преотстъпват на пазара при завършването им или по време на строежа, не е рядко явление сред корабособствениците.
(38)
Що се отнася до работния план за кораба С 241 корабостроителницата „De Poli“ отбелязва, че предвид на сложността на корабостроителните проекти между сключването на договорите за строителство и началото на работата обикновено минават няколко месеца. Според корабостроителницата в периода между подписването на договора и действителното начало на работите е обичайна практика с оглед на започването на работата корабостроителницата да извършва подготвителни дейности, сред които са изготвянето на проекта за изпълнение и преговорите с различните доставчици.
(39)
Според първоначалния работен план, представен от „De Poli“ на италианските власти (22), строителството на кораб С 241 е трябвало да започне през първото тримесечие на 2006 г., а предаването е било предвидено за второто полугодие на 2007 г. Въз основа на изменения работен план обаче работите по кораба С 241 е трябвало да започнат на 28 септември 2006 г. (на южния стапел, един от двата стапела на корабостроителницата.)
(40)
Според „De Poli“ доставката на редуктора е основен етап от корабостроителния процес, след който следват монтирането на редуктора към двигателя, поставянето на витлото и завършването на корпуса. Значителен брой дейности по монтирането и подготовката/строежа могат да бъдат извършени едва след монтажа на редуктора. От корабостроителницата „De Poli“ твърдят, че компоненти като редуктора обикновено не се поръчват предварително, за да се избегнат разходите за складиране и предварителните плащания, и подчертават, че доставчикът, към когото са се обърнали, е водещ производител в сектора с доказан опит, поради което не е имало причина да се предположи, че редукторът няма да бъде доставен навреме.
(41)
„De Poli“ твърди, че винаги е имала капацитет, за да предаде навреме 18-те плавателни съда, поръчани ѝ в периода 2005-2008 г., тъй като пълната товароносимост на съдовете възлиза на 10 000 t годишно, а корабостроителницата е известна с това, че капацитетът ѝ надвишава 12 000 t годишно. Освен това от корабостроителницата посочват, че девет от 18-те поръчани във въпросния период плавателни съда са с малки размери (обща дължина 20 m и пълна товароносимост 25 t), докато само останалите девет съда са с размерите на кораба С 241. Това показва, според „De Poli“, че корабостроителницата е имала капацитета за изпълнение на всички поръчки в определените срокове и че не са били поети ангажименти, надвишаващи производствения капацитет на „De Poli“.
(42)
Накрая „De Poli“ припомня, че в миналото Комисията е одобрявала в многобройни случай (и в случая на самата „De Poli“) искания за удължаване на срока за предаване, обосновани със закъснели доставки на основни компоненти.
VI. ОЦЕНКА
(43)
С оглед на официалното оттегляне от италианска страна на уведомленията за искания за удължаване на срока за предаване на кораби C 242, C 243 и C 244 и при липсата на отпуснати средства официалната процедура по разследване, свързана с исканията на Италия по отношение на трите посочени по-горе кораба, става безпредметна и ще бъде закрита, без да се правят по-нататъшни оценки.
(44)
Настоящата оценка се отнася единствено за кораба С 241 и в нея ще се правят позовавания на корабите C 242, C 243 и C 244, само когато това е от значение за целите на самата оценка.
(45)
Съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с вътрешния пазар. Следователно в член 107, параграф 1 от ДФЕС са определени кумулативните условия, съгласно които дадена национална мярка е окачествена като държавна помощ: мярката предоставя избирателно предимство, използва държавни средства, води до нарушаване на конкуренцията и оказва отрицателно въздействие върху търговията между държавите-членки.
(46)
Мярката, която Италия възнамерява да приведе в действие в полза на „De Poli“ за строежа на кораб С 241 посредством финансово участие в размер до максимум 6 % (около 1,3 млн. EUR) от стойността на договора преди помощта, безспорно представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Мярката се финансира от италианската държава. Средствата, предназначени за покриване на разходите, които обикновено се поемат от корабостроителницата по време на строежа на плавателния съд, предоставят предимство на „De Poli“. Мярката е избирателна, тъй като е предназначена изцяло в полза на „De Poli“, а понеже благоприятства нейното положение спрямо европейските ѝ конкуренти, тя води до нарушаване на конкуренцията на европейския корабостроителен пазар и влияе върху търговията между държавите-членки.
(47)
Два са аспектите от разглеждания случай, които предизвикаха съмненията на Комисията относно съвместимостта на помощта за „De Poli“ с вътрешния пазар. От една страна, в параграф 29 от италианската схема се предвижда, че помощите могат да бъдат отпускани за плавателни съдове, предадени в рамките на три години от датата на подписване на окончателния договор, а от друга страна, в параграф 33 се предвижда, че окончателните договори трябва да бъдат сключени преди да изтече срокът на действие на регламента за временния защитен механизъм, т.е. 31 март 2005 г.
(48)
Що се отнася до последното, италианските власти обясниха, че преотстъпването на договори между корабособственици след изтичането на срока на действие на регламента за временния защитен механизъм не може да се тълкува като показател за това, че първоначалният договор за кораба С 241, подписан на 28 януари, не е „окончателният договор“ по смисъла на параграф 29 от италианската схема.
(49)
Комисията признава, че преотстъпването на даден договор на трети страни изглежда е обичайна практика в сектора на корабостроенето. В едно предишно решение (23), което също се отнася до удължаване на тригодишния срок за предаване на два плавателни съда, Комисията заключава, например, че макар и да има преотстъпване на договори, първият договор може да се смята за окончателен, тъй като видът продукт не се променя и новият собственик замества предходния, като придобива неговите права и задължения. В цитирания случай Комисията заключава, че прехвърлянето на собственост само по себе си не променя естеството на договорите и поради това условията за допустимост на помощите също остават непроменени.
(50)
В разглеждания случай преотстъпването на договора между корабособственици също не води до промяна на вида продукт или на естеството на договора и новият собственик заменя страната, сключила първоначално договора, като придобива нейните права и задължения. В този смисъл Комисията смята, че първоначалният договор е окончателен и поради това счита за допустими помощите по силата на италианския режим.
(51)
Що се отнася до съмненията, изразени във връзка с условията за удължаването на тригодишния срок за предаване, в италианската схема се предвижда, че Комисията може да разрешава такова удължаване на срока „когато това е оправдано от техническата сложност на въпросния корабостроителен проект или от закъснения, дължащи се на неочаквани, сериозни и документирани смущения, които се отразяват на работния план на корабостроителницата и които са причинени от извънредни, непредвидими и независещи от предприятието обстоятелства.“
(52)
Поради това Комисията трябва да прецени дали италианските власти са доказали в достатъчна степен, че възникналите забавяния при предаването на кораб С 241 отговарят на условията за удължаване на срока, предвидени в италианската схема.
(53)
Преди да пристъпи към оценяването на предоставените от италианска страна елементи, Комисията констатира, че в решението Astilleros Zamacona от 16 март 2000 г. (24) Общият съд на Европейския съюз е постановил, че „тази разпоредба [относно извънредните обстоятелства]“, с която се предвиждат дерогации по отношение на принципите, посочени в първата алинея на същата разпоредба [тригодишния срок], следва да се тълкува ограничително.“ Според становището на Общия съд формулировката „извънредни обстоятелства“ в разпоредбата означава намерението на общностния законодател да я прилага само в много специфични ситуации. Поради това Общият съд смята, че заинтересованата държава-членка носи отговорността да докаже, че предполагаемите извънредни обстоятелства са довели до такова смущение, което е повлияло на работния план на корабостроителницата и е предизвикало забавянето при предаването на плавателния съд, като установи причинно-следствена връзка между тези две събития.
(54)
Италианските власти твърдят, че забавянето при предаването на кораб С 241 се дължи на закъснялата доставка на редуктора (6 месеца) и на последвалото отлагане с един месец на дейностите по монтажа. Комисията констатира, че това е единствената посочена от Италия причина за забавянето, като в частност в искането за удължаване на срока не се споменават като причина новите спецификации, произтичащи от преотстъпването на договора.
(55)
Съгласно практиката на Комисията (25) от условието, което определя „извънредността“ на обстоятелствата, се изключват обичайните или най-малкото нормалните събития, които е трябвало да бъдат разумно предвидени в работния план. За извънредни могат да се считат големи закъснения при доставката на основни компоненти, но по-малките закъснения не се считат задължително за извънредни, независимо от продължителността и сложността на корабостроителния проект. Освен това предвид ограничителното тълкуване на това изключение Комисията преценява внимателно наличието на евентуални елементи, които да показват, че корабостроителницата е можела да предвиди, избегне или най-малкото да ограничи закъсненията, свързани, например, с навременността на поръчките спрямо въпросния работен план. Условието за непредвидимост на събитието изключва в действителност всички фактори, които биха могли да бъдат разумно предвидени от страните.
(56)
Комисията признава, че е възможно да съществува причинно-следствена връзка между закъснялата доставка на основни за строежа на плавателния съд компоненти и искането за удължаване на срока за предаването му (26). Въпреки това в конкретния разглеждан случай Комисията подлага под съмнение най-вече съществуването на предполагаемите извънредни и непредвидими обстоятелства, тъй като в случая не изглежда да са налице необходимите елементи, за да се заключи, че причиненото забавяне отговаря на условията от параграф 29 от италианската схема.
(57)
Както беше вече отбелязано, в миналото Комисията е признавала, че за извънредни могат да се считат големите закъснения при доставката на основни компоненти. Дадено искане за удължаване на срок обаче трябва винаги да се оценява в контекста на специфичните за всеки случай обстоятелства. Тъй като „De Poli“ е попадала в същия вид ситуация няколко пъти (не само защото „De Poli“ вече е правила в миналото подобни искания за удължаване на срок (27), но и защото другите три договора, сключени в същия ден като този за строежа на кораба С 241, също са били обект на неколкократни искания за удължаване на срока, вж. точки 1, 6 и 7), Комисията заключава, че посочените закъснения не могат повече да се смятат за истински извънредни. Последвалите неколкократно повтарящи се смущения не могат да се считат за напълно непредвидими.
(58)
Точно поради тези последни смущения изглежда, че „De Poli“ не е действала добросъвестно при планирането на производството.
(59)
В първоначалния работен план се предвижда строежът на кораб С 241 да започне през първото тримесечие на 2006 г., а предаването му да се извърши през второто полугодие на 2007 г., тоест в рамките на производствен период от 15-24 месеца.
(60)
В изменения работен план обаче производството е предвидено да започне едва на 28 септември 2006 г., а предаването на кораба е насрочено за 30 декември 2007 г., т.е. само един месец преди крайния срок за предаване 28 януари 2008 г. В така изменения работен план е предвиден цялостен период от едва 15 месеца за строежа на кораба съгласно клаузите на договора. Според предоставената от италианските власти информация за производството на плавателни съдове от същия вид или дори с по-малък размер на същия южен стапел (плавателни съдове C 229 и C 240) са били предвидени съответно 22 и 20 месеца от началото на строителството до предаването.
(61)
Освен това при начало на строежа едва на 28 септември 2006 г. и предаване на кораба, предвидено за 30 декември 2007 г., т.е. само един месец преди крайния срок за предаване на 28 януари 2008 г., няма никакво място за евентуални закъснения при строителния процес, въпреки че в миналото корабостроителницата се е сблъсквала със закъснения, дължащи се както на доставката на компоненти, така и на самия строителен процес, както се вижда от другите удължавания на срокове за предаване, поискани от „De Poli“.
(62)
Също така предвид голямото търсене в периода (италианските власти предоставиха доказателства, че в периода 2003-2005 г. поръчките за дизелови двигатели са се увеличили със 60 %) се смята, че поръчките на основни компоненти като редуктора и договарянето на съответните срокове за доставка е трябвало да бъдат направени по-рано. Твърдението на „De Poli“, че не става въпрос за обичайна практика, не е достатъчно, за да се заключи, че корабостроителницата е действала оправдано, като е предприела разумни действия за избягването или ограничаването на закъсненията, особено предвид на голямото търсене и закъсненията в миналото.
(63)
Вместо това Комисията констатира, че редукторът е поръчан на 26 май 2006 г. с дата на доставка септември 2007 г., което предоставя само малко, ако не и никакво място за евентуални закъснения предвид на това, че срокът за предаване на кораба С 241 изтича на 21 декември 2007 г. Самата „De Poli“ отбелязва, че количеството работа, необходимо след доставката на редуктора, е значително (вж. точка 39), като това обстоятелство изглежда потвърждава, че в планирането на корабостроителницата е трябвало да се предвиди известно място за закъснение при доставката на основни компоненти за плавателните съдове.
(64)
Що се отнася до съмненията, изразени от Комисията в решението за започване на процедурата относно възможността преотстъпването на договора на нов собственик да е само по себе си причина за забавянето, Комисията констатира, че преотстъпването на договора от „Arcoin S.p.A.“ на „Elbana Navigazione S.p.A.“ е станало едва на 20 юли 2006 г., т.е. няколко месеца след първоначално предвидената за начало на строежа дата (първо тримесечие на 2006 г.). Поради това в разглеждания случай не е възможно да се изключи, че преотстъпването на договори между корабособственици не е само по себе си причина за забавянето на началото на строежа, а в последствие и на предаването на кораба, най-вече като се вземе предвид фактът, че преотстъпването на договора на друг корабособственик е довело до някои изменения в специфичните характеристики на плавателния съд.
(65)
В заключение, предвид ограничителното тълкуване на исканията за извънредно удължаване на срока италианските власти не са доказали по последователен начин защо представените обстоятелства не са могли да бъдат избегнати или защо отрицателните последици от тези обстоятелства не са могли да бъдат значително ограничени посредством добросъвестно планиране и управление на поръчките от страна на „De Poli“. Като изхожда от тези разсъждения, Комисията заключава, че представените в подкрепа на искането за удължаване на срока обстоятелства не могат да бъдат счетени за извънредни и непредвидими, т.е. забавянето на предаването на кораба С 241 не е било неочаквано или оправдано по смисъла на параграф 29 от италианската схема.
(66)
Накрая италианските власти направиха уведомление за искане за удължаване на срока за предаване на кораба С 241 с 8 месеца - от 31 декември 2007 г. на 31 август 2008 г., като предоставиха оправдания само за 7 от 8-те месеца.
(67)
За разлика от предходните искания за удължаване на срока за плавателни съдове, които „De Poli“ е трябвало да построи (28), в разглеждания случай продължителността на удължаването на срока, поискано от италианските власти, е по-голяма от забавянето, което самите италиански власти представят като единствена причина (закъснялата доставка на редуктора). Поради това не е възможно да се твърди, че е установена причинно-следствена връзка между забавянето, което е в основата на искането за удължаване на срока, и закъснялата доставка на основни компоненти.
(68)
В действителност предаването на кораба от страна на „De Poli“ е извършено едва на 3 ноември 2008 г. С други думи, забавянето е било не само по-голямо от това, за което се смята, че се дължи на представените като причина фактори, но е надхвърлило срока на поисканото удължаване. Италия не предостави обяснение за допълнителното забавяне от над 2 месеца при предаването на кораба, а Комисията не е получавала искане за удължаване на срока за тези два месеца.
(69)
От това следва, че дори и първоначалното забавяне да е било оправдано и Комисията да беше одобрила исканото удължаване на срока, строежът на кораб С 241 нямаше да отговаря на условията за отпускане на помощи съгласно италианската схема, тъй като не е спазен дори крайният удължен срок.
VII. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(70)
Що се отнася до химикаловози C 242, C 243 и C 244, с оглед на официалното оттегляне от италианска страна на уведомленията за искания за удължаване на срока за предаване и при липсата на отпуснати средства официалната процедура по разследване е безпредметна и поради това е закрита.
(71)
Що се отнася до кораб С 241, в контекста на настоящата оценка не са доказани условията, които трябва да бъдат изпълнени, за да бъде одобрено удължаването на тригодишния срок за предаване и при всички случаи предаването на кораба е станало след срока, който е щял да бъде установен, ако поисканото удължаване беше одобрено. Поради това строежът на кораб С 241 не отговаря на условията за допустимост до помощи съгласно италианската схема N 59/04, основана на регламента за временния защитен механизъм.
(72)
Тъй като италианските власти потвърдиха, че помощта не е била отпусната на „De Poli“, не се налага нейното възстановяване.
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Държавната помощ, която Италия възнамерява да приведе в действие в полза на „De Poli“, т.е. удължаването на тригодишния срок за предаване на химикаловоз С 241, по смисъла на италианската схема N 59/04, основана на регламента за временния защитен механизъм, е несъвместима с вътрешния пазар.
Поради това не се разрешава привеждането в действие на помощта.
Член 2
Италия уведомява Комисията в срок от два месеца от нотифицирането на настоящото решение за мерките, предприети за неговото спазване.
Член 3
Що се отнася до химикаловози C 242, C 243 и C 244, с оглед на официалното оттегляне от италианска страна на уведомленията за искания за удължаване на срока за предаване официалната процедура по разследване е безпредметна и поради това се закрива.
Член 4
Адресат на настоящото решение е Италианската република.
Съставено в Брюксел на 27 октомври 2010 година.
KOMISJONI OTSUS,
27. oktoober 2010,
riigiabi C 15/08 (ex N 318/07, N 319/07, N 544/07 ja N 70/08) kohta, mida Itaalia kavatseb anda äriühingule Cantiere Navale De Poli
(teatavaks tehtud numbri K(2010) 7253 all)
(Ainult itaaliakeelne tekst on autentne)
(EMPs kohaldatav tekst)
(2013/197/EL)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 108 lõike 2 esimest lõiku,
võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, eriti selle artikli 62 lõike 1 punkti a,
olles kutsunud huvitatud isikuid üles esitama märkusi vastavalt eespool osutatud sätetele (1) ja võttes nende märkusi arvesse
ning arvestades järgmist:
I. MENETLUS
(1)
Itaalia esitas 6. juuni 2007. aasta, 24. septembri 2007. aasta ja 6. veebruari 2008. aasta kirjaga nelja kemikaalitankeri (tähistatakse numbritega C 241, C 242, C 243 ja C 244), mida ehitatakse Itaalia laevatehases Cantiere Navale De Poli (edaspidi „De Poli” või „laevatehas”), (2) kolmeaastase tarnetähtaja pikendamise taotlused. Täpsemalt palus Itaalia pikendada laeva nr C 241 tarnetähtaega 8 kuu võrra, laeva nr C 242 tarnetähtaega 6 kuu võrra, laeva nr C 243 tarnetähtaega 9 kuu võrra ja laeva nr C 244 tarnetähtaega 10 kuu võrra.
(2)
Teatised olid seotud riigiabiga, mille Itaalia andis äriühingule De Poli Itaalia abikava N 59/2004 alusel, mille komisjon kiitis heaks 19. mail 2004. aastal (3), tuginedes nõukogu 27. juuni 2002. aasta määrusele (EÜ) nr 1177/2002, mis käsitleb laevaehituse ajutist kaitsemehhanismi (4), mida on muudetud nõukogu määrusega (EÜ) nr 502/2004 (5) (edaspidi vastavalt „Itaalia ajutise kaitsemehhanismi kava” ja „ajutise kaitsemehhanismi määrus”).
(3)
31. juuli 2007. aasta, 31. augusti 2007. aasta, 7. septembri 2007. aasta, 12. novembri 2007. aasta ja 25. jaanuari 2008. aasta kirjas esitas Itaalia komisjonile kõnealuste teatistega seotud täiendava teabe.
(4)
16. aprilli 2008. aasta kirjaga teavitas komisjon Itaaliat, et ta on otsustanud algatada teatatud pikendustaotluste suhtes Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping”) artikli 108 lõikes 2 (6) sätestatud menetluse. Komisjoni otsus menetluse algatamise kohta avaldati Euroopa Liidu Teatajas (7). Huvitatud isikutel paluti esitada oma märkused.
(5)
Itaalia esitas oma märkused menetluse algatamise otsuse kohta 16. juuni 2008. aasta kirjas (registreeritud 17. juunil 2008). De Poli esitas komisjonile oma märkused samuti 16. juuni 2008. aasta kirjas (registreeritud 17. juunil 2008). Itaalia esitas täiendava teabe 30. juuni 2008. aasta kirjas (registreeritud samal kuupäeval) ja 29. oktoobri 2008. aasta kirjas (registreeritud 3. novembril 2008).
(6)
15. juuli 2008. aasta kirjas (registreeritud 22. juulil 2008) palus Itaalia teist korda pikendada kahe laeva tarnetähtaega järgmiselt: laeva nr C 242 puhul kuni 30. septembrini 2008 ja laeva nr C 244 puhul kuni 30. septembrini 2008.
(7)
20. jaanuari 2009. aasta kirjas (registreeritud 22. jaanuaril 2009) palus Itaalia tarnetähtaegu kolmandat korda pikendada, nimelt laeva nr C 242 puhul kuni 31. detsembrini 2008 ja laeva nr C 243 puhul kuni 28. veebruarini 2009. 14. aprilli 2009. aasta kirjas (registreeritud 15. aprillil 2009) palus Itaalia tarnetähtaegu neljandat korda pikendada, nimelt laeva nr C 242 puhul kuni 30. juunini 2009, laeva nr C 243 puhul kuni 30. septembrini 2009 ja laeva nr C 244 puhul kuni 30. novembrini 2009.
(8)
8. mai 2009. aasta kirjas (registreeritud samal kuupäeval) nõudis komisjon Itaalialt täiendavat teavet, saates 12. juunil 2009 meeldetuletuse. Itaalia vastas 23. septembri 2009. aasta kirjaga (8), et teatada komisjonile vaid seda, et De Poli suhtes on algatatud kollektiivne pankrotimenetlus (concordato preventivo) (9).
(9)
28. jaanuari 2010. aasta kirjaga (registreeritud 1. veebruaril 2010) võttis Itaalia laevade nr C 242 ja C 243 tarnetähtaegade pikendamise taotlused ametlikult tagasi (10).
(10)
2. märtsi 2010. aasta elektronkirjas palus komisjon Itaalial selgitada, milline on laevu nr C 241 ja C 244 käsitlevate teatiste staatus.
(11)
10. juuni 2010. aasta elektronkirjas (registreeritud 17. juunil 2010) teatas Itaalia komisjonile, et laeva nr C 241 ehitus lõpetati 31. augustil 2008 ja laev anti tellijale üle 3. novembril 2008 ning et selle laeva tarnetähtaja pikendamise taotluse teatis kehtib.
(12)
16. juuni 2010. aasta kirjaga (registreeritud 28. juunil 2010) võttis Itaalia laeva nr C 244 tarnetähtaja pikendamise taotluse ametlikult tagasi.
II. TAUST
(13)
Võttes arvesse, et Itaalia võttis laevade nr C 242, C 243 ja C 244 tarnetähtaja pikendamise taotlused tagasi, käsitlevad järgmised asjaolud ainult laeva nr C 241.
(14)
De Poli on Pellestrinas (Venetos) asuv Itaalia laevatehas, mis on alates 1990. aastatest spetsialiseerunud kemikaali- ja naftasaaduste tankerite ehitamisele. 2007. aastal oli laevatehasel koos alltöövõtjatega 320 töötajat ning selle aastakäive oli 70 miljonit eurot. 11. veebruaril 2010. aastal kinnitas pädev Itaalia kohus, et laevatehase suhtes algatatakse kollektiivne pankrotimenetlus (11).
(15)
28. jaanuaril 2005 sõlmis De Poli äriühinguga Arcotur Srl lepingu laeva nr C 241 ehitamiseks. Kõnealuse lepingu kohaselt on laev nr C 241 kemikaalitanker, mille peamised tehnilised omadused on järgmised: üldpikkus 125 meetrit, teoreetiline laius 19 meetrit, kandevõime umbes 7 300 tonni ja kiirus 85 % suurima kestva võimsuse juures 15 sõlme. Müügilepingus oli sätestatud, et laev nr C 241 antakse ostjale Arcotur Srl üle 31. detsembriks 2007 ja selle müügihind on 30 miljonit eurot.
(16)
26. mail 2006 tellis laevatehas tarnijalt (edaspidi „tarnija”) laeva jaoks reduktori - tarnija kinnitatud tellimus, mille täitmise tähtpäev oli 3. september 2007. De Poli esitatud teabe kohaselt oli laeva nr C 241 reduktor eritellimusel valmistatud ainulaadsete omadustega reduktorimudel, mis erines sama tarnija toodetud standardsest reduktorimudelist mitme tehnilise omaduse poolest.
(17)
6. juulil 2006 muutsid Arcoin SpA (endine Arcotur Srl) ja De Poli oma 28. jaanuaril 2005 sõlmitud lepingut, et teha laeva tehnilises kirjelduses järgmised muudatused: üldpikkus 112 meetrit, teoreetiline laius 16,8 meetrit ja kandevõime 5 300 tonni, alandades hinda 23 miljoni euroni.
(18)
20. juulil 2006 andis Arcoin SpA laeva nr C 241 ehitamise lepingu üle äriühingule Elbana di Navigazione SpA.
(19)
26. mail 2006 tellitud reduktor ei olnud kokkulepitud tarnekuupäevaks, s.o 3. septembriks 2007 valmis. Tarnija teatas 23. oktoobri 2007. aasta kirjas De Polile, et turul valitseva toorainepuuduse tõttu ja sellest tingitud allhankija tarnete viibimise tõttu ei saa ta reduktorit õigeks ajaks tarnida. Tarnija kinnitas 18. jaanuaril 2008, et reduktor tarnitakse 2008. aasta veebruaris, st kuus kuud algsest tarnetähtpäevast hiljem.
(20)
Seetõttu taotles Itaalia laeva nr C 241 tarnetähtaja pikendamist 31. augustini 2008, st ta palus pikendada tarnetähtaega kaheksa kuu võrra alates laeva lepingulisest tarnetähtpäevast (31. detsember 2007).
(21)
Komisjon märgib saadud teabele tuginedes, et laev nr C 241 tarniti 3. novembril 2008 (12).
III. RIIGIABI
(22)
Ajutise kaitsemehhanismi määruses (13) on sätestatud erakorralised ja ajutised meetmed, et aidata ELi laevatehaseid nendes turusegmentides, mis on Korea ebaausa konkurentsi tõttu kandnud tõsist kahju (14).
(23)
Ajutise kaitsemehhanismi määruses on sätestatud, et teatud liiki kaubalaevade (konteinerlaevad, kemikaali-, naftasaaduste ja veeldatud maagaasi tankerid (15)) ehitamiseks antud otsetoetust, mille suurus on kuni 6 % laevaehitusalase lepingu toetuseelsest maksumusest (16), võib pidada siseturuga kokkusobivaks, kui on täidetud järgmised tingimused: sama lepingu sõlmimise konkursil on osalenud madalamat hinda pakkunud Korea laevatehas (17); lõplik leping on sõlmitud enne ajutise kaitsemehhanismi määruse aegumist (31. märts 2005) (18) ja laev tarnitakse kolme aasta jooksul pärast lõpliku lepingu sõlmimist (19).
(24)
Ajutise kaitsemehhanismi määruse artikli 2 lõike 4 kohaselt võib komisjon kolmeaastast tarnetähtaega pikendada, kui see on õigustatud „asjaomase laevaehitusprojekti tehnilise keerukuse tõttu või viivituste tõttu, mis tulenevad laevatehase tööprogrammi olulistest ja põhjendatavatest ootamatutest häiretest, mille on tinginud ettenägematud ja ettevõtjavälised erakorralised asjaolud”.
(25)
Komisjon kiitis 2004. aasta mais ajutise kaitsemehhanismi määruse alusel heaks Itaalia ajutise kaitsemehhanismi kava, mille raames anti laevaehituseks toetust (20) tingimustel, mis vastasid ajutise kaitsemehhanismi määruse tingimustele. Itaalia ajutise kaitsemehhanismi kavas oli eelkõige ette nähtud, et toetust, mille suurus on kuni 6 % lepingu toetuseelsest maksumusest, võib anda nende laevade ehitamiseks, mis tarnitakse kolme aasta jooksul pärast lõpliku lepingu sõlmimist, ja kõnealust tähtaega on lubatud pikendada ainult juhul, kui komisjon peab seda õigustatuks „asjaomase laevaehitusprojekti tehnilise keerukuse tõttu või viivituste tõttu, mis tulenevad laevatehase tööprogrammi olulistest ja põhjendatavatest ootamatutest häiretest, mille on tinginud ettenägematud ja ettevõtjavälised erakorralised asjaolud” (Itaalia ajutise kaitsemehhanismi kava punkt 29).
(26)
31. jaanuaril 2005 esitas De Poli Itaalia ametiasutustele taotluse 1,3 miljoni euro suuruse abi saamiseks Itaalia abikava alusel laeva nr C 241 ehitamiseks.
(27)
25. jaanuaril 2008 palus De Poli Itaalia ametiasutustel lükata laeva nr C 241 tarnetähtpäev 31. detsembrilt 2007 edasi 31. augustile 2008.
(28)
Itaalia kinnitas, et abisummat ei ole veel välja makstud. Ta lisas, et pärast komisjoni 21. oktoobri 2008. aasta otsust (21), milles leiti, et Itaalia ajutise kaitsemehhanismi kava eelarve suurendamine 10 miljoni euro võrra ei ole siseturuga kokkusobiv, puuduvad vahendid kõnealuse abi andmiseks.
IV. MENETLUSE ALGATAMISE OTSUS
(29)
Komisjon kahtles menetluse algatamise otsuses, kas asjaolusid, millele tuginevad Itaalia ja De Poli, et põhjendada laeva nr C 241 (ja ka laevade nr C 242, C 243 ja C 2444, mis ei ole enam uurimise all) hilinenud tarnimist, saab pidada „viivitusteks, mis tulenevad laevatehase tööprogrammi olulistest ja põhjendatavatest ootamatutest häiretest, mille on tinginud ettenägematud ja ettevõtjavälised erakorralised asjaolud” Itaalia ajutise kaitsemehhanismi kava punkti 29 tähenduses.
(30)
Kuigi menetluse algatamise otsuses avaldatud kahtlused käsitlesid kõiki nelja laeva (nr C 241, C 242, C 243 ja C 244), on need asjakohased ka ainult laevaga nr C 241 seotud uurimise seisukohast.
(31)
Komisjon kahtles oma otsuses esiteks selles, kas äriühinguga Arcoin SpA sõlmitud lepingud olid lõplikud lepingud või sõlmis De Poli need selleks, et tagada enesele lepingud enne abikõlblike laevaehituslepingute lõpptähtpäeva saabumist, eesmärgiga leida hiljem laevadele lõplik ostja.
(32)
Teiseks tõstatas komisjon küsimuse, kas tarnimise viibimine võis olla ka tingitud müügilepingute üleandmisest ühelt laevaomanikult teisele.
(33)
Kolmandaks leidis komisjon, et De Poli võis olla vastu võtnud rohkem tellimusi, kui tema tegelik tootmisvõimsus tal täita võimaldas, sest ajavahemikul 2005-2008 kavatses laevatehas ehitada 18 laeva, kusjuures pooled neist pidi ehitatama laevatehase enda kahel põhiellingul ja ülejäänud väiksematel rajatistel.
(34)
Komisjon kahtles ka selles, kas väidetavad viivitused põhiosade tarnimisel olid tõepoolest ettenägematud, nagu väitis Itaalia, või oli tegemist tavapärase äririskiga, mida hoolikas laevatehas peaks oma tööprogrammis ette nägema. Komisjon arvas eelkõige, et De Poli võis viibimise ohtu suurendada, tellides mõned laevaosad liiga hilja.
(35)
Seoses laevaga nr C 241 väidab Itaalia oma 16. juunil 2008 esitatud märkustes menetluse algatamise otsuse kohta, et De Polil oli vajalik võimsus, et tarnida laev 36 kuu jooksul pärast müügilepingule allakirjutamise kuupäeva. Tarne viibis vaid seetõttu, et tarnija ei tarninud reduktorit õigel ajal - asjaolu, mida Itaalia peab oluliseks, erakorraliseks, ettenägematuks ja ettevõtjaväliseks Itaalia ajutise kaitsemehhanismi kava punkti 29 tähenduses.
(36)
De Poli väidab samal kuupäeval esitatud märkustes, et asjaolu, et nii laevatehas kui ka Arcoin SpA kuuluvad mõlemad De Poli kontserni, ei ole piisav, et kahelda 28. jaanuaril 2005 sõlmitud lepingu autentsuses. Seda väidet toetavad Itaalia ametiasutused, kes juhivad tähelepanu asjaolule, et laeva nr C 241 käsitleva lepingu sõlmimise ajal puudusid laevatehase ja Arcoin SpA vahel otsesed omandisuhted (välja arvatud asjaolu, et Arcoin SpA omanikeks olid De Poli perekonna liikmed, kuid mitte kõik neist ei omanud osalust De Polis).
(37)
Sellega seoses väidab De Poli, et müügilepingute üleandmine laevaehituse ajal või isegi pärast töö lõpetamist, on laevaehitustööstuses tavaline.
(38)
Seoses laeva nr C 241 ehitamise ajakavaga märgib De Poli, et laevaehitusprojektide tehnilise keerukuse tõttu on normaalne, et töö algab mitu kuud pärast müügilepingu sõlmimist. Laevatehas väidab, et lepingu sõlmimise ja töö tegeliku alguse vahele jääb enamasti teatud ajavahemik ning et see aeg on vajalik ettevalmistuste tegemiseks, näiteks tehnilise projekti koostamiseks ja läbirääkimiste pidamiseks eri tarnijatega.
(39)
De Poli poolt Itaalia ametiasutustele esitatud esialgse tööprogrammi kohaselt (22), pidi laeva nr C 241 ehitamine algama 2006. aasta esimeses kvartalis ja tarnimine toimuma 2007. aasta teises pooles. Muudetud tööprogrammi kohaselt pidi aga laeva nr C 241 ehitamine algama 28. septembril 2006 laevatehase lõunaellingul (scalo sud - üks laevatehase kahest ellingust).
(40)
De Poli sõnul on reduktori tarnimine laevaehituse vältimatu etapp - pärast seda monteeritakse reduktor mootori külge, paigaldatakse sõukruvi ja lõpetatakse laevakere ehitus. Mitmesuguseid monteerimis-, ettevalmistus- ja ehitustöid saab teha alles pärast reduktori paigaldamist. De Poli väidab, et hoiustamiskulude ja ettemaksu vältimiseks selliseid osi nagu reduktor tavaliselt ette ei tellita, ja rõhutab, et tarnija, kellega ta ühendust võttis, on üks asjaomase valdkonna juhtivaid ja tunnustatud ettevõtjaid, seega polnud põhjust kahelda, et reduktor tarnitakse tähtajaks.
(41)
De Poli väidab, et tal oli vajalik võimsus, et tarnida ajavahemikul 2005-2008 tellitud 18 laeva tähtajaks, sest kõnealuste tellimustega seotud kogukandevõime oli 10 000 tonni aastas, samas kui laevatehase aastavõimsus on läbi aegade olnud üle 12 000 tonni aastas. Lisaks rõhutas De Poli, et pooled sel ajavahemikul tellitud kaheksateistkümnest laevast olid väikesed (üldpikkusega 20 meetrit ja kandevõimega 25 tonni) ja ainult ülejäänud üheksa laeva olid samasuguse kogusuurusega nagu laev nr C 241. De Poli sõnul näitab see seda, et laevatehasel oli vajalik võimsus, et täita kõik vastuvõetud tellimused määratud tähtajaks ja et ta ei võtnud vastu rohkem tellimusi, kui tema tootmisvõimsus lubas.
(42)
Lisaks märgib De Poli, et komisjon on varem mitmel korral, sealhulgas ka De Poli enda puhul, rahuldanud esmatähtsate osade tarne viibimisest tingitud tarnetähtaja pikendamise taotlused.
VI. ABI HINDAMINE
(43)
Esiteks tuleb märkida, et kuna Itaalia võttis laevade nr C 242, C 243 ja C 244 tarnetähtaegade pikendamise taotlusi sisaldavad teatised ametlikult tagasi ja et raha välja ei makstud, ei ole Itaalia poolt eelnimetatud kolme laeva kohta esitatud taotluste ametlik uurimine vajalik ja see menetlus lõpetatakse hinnangut andmata.
(44)
Seega käsitletakse alljärgnevalt ainult laeva nr C 241 ja laevadele nr C 242, C 243 ja C 244 viidatakse ainult siis, kui see on käesoleva hindamise seisukohast asjakohane.
(45)
ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kohaselt on igasugune liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, siseturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust. Seega on ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikes 1 sätestatud kumulatiivsed tingimused, mille alusel saab riigi meedet pidada riigiabiks: meede annab valikulise eelise, hõlmab riigi ressursside kasutamist, sellel on konkurentsi kahjustav mõju ja see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust.
(46)
Pooled on ühel meelel selles, et meede, mida Itaalia kavatseb rakendada, et toetada äriühingut De Poli laeva nr C 241 ehitamisel, ja mis kujutab endast rahalist toetust, mille suurus on kuni 6 % lepingu toetuseelsest maksumusest (umbes 1,3 miljonit eurot), on riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses. Meedet rahastab Itaalia valitsus. Toetus annab De Polile eelise, sest selle eesmärk on katta kulud, mida laevatehas laeva ehitamisel tavaliselt kannab. Meede on valikuline, sest sellest saab kasu ainult De Poli, ja kuna meede tugevdab De Poli positsiooni, võrreldes tema Euroopa konkurentidega, võib see kahjustada konkurentsi Euroopa laevaehitusturul ning mõjutada liikmesriikidevahelist kaubandust.
(47)
Komisjonil tekkisid kahtlused De Polile antava abi kokkusobivuses siseturuga uurimisaluse juhtumi kahe aspekti põhjal. Itaalia ajutise kaitsemehhanismi kava punktis 29 on sätestatud, et toetust tohib anda ainult nende laevade ehitamiseks, mis tarnitakse kolme aasta jooksul pärast lõpliku lepingu sõlmimist, ja punktis 33 on sätestatud, et lõplikud lepingud peavad olema sõlmitud enne ajutise kaitsemehhanismi määruse kehtivuse lõppemist (st enne 31. märtsi 2005).
(48)
Teise aspekti kohta märkisid Itaalia ametiasutused, et lepingute üleandmist ühelt laevaomanikult teisele pärast ajutise kaitsemehhanismi määruse kehtivuse lõppemist ei saa tõlgendada nii, et 28. jaanuaril 2005 sõlmitud laeva nr C 241 ehitamist käsitlev esialgne leping ei olnud „lõplik leping” Itaalia ajutise kaitsemehhanismi kava punkti 29 tähenduses.
(49)
Komisjon tunnistab, et lepingu üleandmine kolmandale isikule näib olevat laevaehitustööstuses tavaline. Näiteks eelmises otsuses (23), mis käsitles samuti kahe laeva kolmeaastase tarnetähtaja pikendamist, leidis komisjon, et olenemata lepingute üleandmisest võis esimest lepingut pidada lõplikuks, võttes arvesse seda, et tooteliik jäi samaks ja uus omanik võttis üle eelmise omaniku õigused ja kohustused. Kõnealusel juhul leidis komisjon seega, et omandiõiguse üleminek iseenesest ei muutnud lepingute olemust ega nende abikõlblikkust.
(50)
Käesoleval juhul ei kaasnenud lepingu üleandmisega ühelt laevaomanikult teisele tooteliigi ega lepingu olemuse muutumist ning uus omanik võttis endale sisuliselt samad õigused ja kohustused nagu olid esialgsel lepinguosalisel. Selle põhjal leiab komisjon, et esialgselt lepingut saab pidada lõplikuks ja seega on see Itaalia ajutise kaitsemehhanismi kava alusel abikõlblik.
(51)
Seoses kahtlustega kolmeaastase tarnetähtaja pikendamise tingimustes tuleb märkida, et Itaalia ajutise kaitsemehhanismi kavas on sätestatud, et komisjon võib tähtaega pikendada, kui see on õigustatud „asjaomase laevaehitusprojekti tehnilise keerukuse tõttu või viivituste tõttu, mis tulenevad laevatehase tööprogrammi olulistest ja põhjendatavatest ootamatutest häiretest, mille on tinginud ettenägematud ja ettevõtjavälised erakorralised asjaolud”.
(52)
Seega peab komisjon hindama, kas Itaalia on nõuetekohaselt tõendanud, et Itaalia ajutise kaitsemehhanismi kavas sätestatud erandi tegemise tingimused on laeva nr C 241 tarnimise viibimise puhul täidetud.
(53)
Enne Itaalia märkuste hindamist märgib komisjon esiteks, et Euroopa Liidu Üldkohus leidis oma 16. märtsi 2000. aasta otsuses kohtuasjas Astilleros Zamacona (24), et (erakorralisi asjaolusid käsitlevat) sätet, millega kehtestatakse süsteem, mis on erandiks selle sätte esimeses lõigus sätestatud põhimõtetest (kolmeaastane tähtaeg), tuleb „tõlgendada kitsendavalt”. Üldkohtu sõnul tähendab sättes kasutatud väljend „erakorralised asjaolud”, et ühenduse seadusandja eesmärk oli kohaldada seda sätet ainult väga erandlikel juhtudel. Seetõttu leidis üldkohus, et asjaomane liikmesriik peab tõendama, et väidetavad erakorralised asjaolud kujutasid endast piisavat häiret, et mõjutada laevatehase tööprogrammi ja põhjustada viivitusi laeva tarnimisel, tehes kindlaks, et kahe sündmuse vahel on põhjuslik seos.
(54)
Itaalia ametiasutused väidavad, et laeva nr C 241 tarnimine viibis, kuna reduktori tarnimine hilines (6 kuud) ja seetõttu lükati monteerimine ühe kuu võrra edasi. Komisjon märgib, et see on ainus viivituse põhjus, millele Itaalia tugineb; eeskätt ei viidata pikendustaotluses lepingu üleandmisest tulenevale uuele tehnilisele kirjeldusele.
(55)
Komisjoni väljakujunenud tava (25) kohaselt välistab tingimus, et asjaolud peavad olema „erakorralised”, tavalised või vähemalt reeglipärased sündmused, millega laevatehas oleks pidanud oma tööprogrammis mõistlikult arvestama. Pikki viivitusi esmatähtsate osade tarnimisel võib pidada erakorraliseks, kuid väiksemaid viivitusi ei peeta nii pikas ja keerukas protsessis, nagu seda on laevaehitusprojektid, tingimata erakorraliseks. Võttes arvesse seda, et erandit tuleb tõlgendada kitsendavalt, hindab komisjon hoolikalt, kas on märke sellest, et asjaomane laevatehas oleks saanud neid viivitusi ette näha ja vältida või vähemalt leevendada, võttes näiteks tellimuste ajastamisel arvesse asjaomast tööprogrammi. Tingimus, et sündmus peab olema ettenägematu, välistab kõik tegurid, mida pooled oleksid võinud põhjendatult eeldada.
(56)
Komisjon tunnistab, et laeva ehitamiseks vajalike esmatähtsate osade tarne viibimise ja laeva tarnetähtaja pikendamise taotluse vahel võib olla põhjuslik seos (26). Käesoleva juhtumi konkreetseid asjaolusid arvesse võttes kahtleb komisjon peamiselt siiski väidetavate erakorraliste ja ettenägematute asjaolude olemasolus: käesolevas juhtumis puuduvad tõendid, mille alusel saaks järeldada, et viivitus, millele tuginetakse, vastab Itaalia ajutise kaitsemehhanismi kava punktis 29 sätestatud tingimustele.
(57)
Nagu eespool märgitud, on komisjon varem möönnud, et pikki viivitusi esmatähtsate osade tarnimisel võib pidada erakorralisteks. Pikendustaotlust tuleb siiski alati hinnata iga juhtumi konkreetsete asjaolude alusel. Kuna De Poli puutus mitmel korral kokku samasuguste häiretega (lisaks tema poolt esitatud varasematele sarnastele pikendustaotlustele (27) taotleti laeva nr C 241 käsitleva lepinguga samal päeval sõlmitud kolme lepingu puhul samuti korduvalt tarnetähtaja pikendamist - vt eespool põhjendused 1, 6 ja 7), leiab komisjon, et selliseid viivitusi ei saa enam pidada tõeliselt erakorralisteks. Kuna need esinesid korduvalt, ei saa selliste korduvate viivituste põhjustatud häireid pidada täiesti ettenägematuteks.
(58)
Neid varasemaid takistusi arvesse võttes näib tõepoolest, et De Poli ei olnud oma tootmise kavandamisel hoolikas.
(59)
Esialgse tööprogrammi kohaselt pidi laeva nr C 241 ehitamine algama 2006. aasta esimeses kvartalis ja selle tarnimine toimuma 2007. aasta teises pooles, seega oli tellimuse täitmiseks aega 15-24 kuud.
(60)
Muudetud tööprogrammi kohaselt pidi ehitamine algama alles 28. septembril 2006 ja laev pidi üle antama 30. detsembril 2007, st vaid üks kuu enne lõplikku tarnetähtpäeva 28. jaanuari 2008. See muudatus kavandamises jättis laeva ehitamiseks vastavalt lepingu tingimustele ainult 15 kuud. Itaalia esitatud teabe kohaselt on sama liiki või isegi väiksemat sorti laeva (st laevade nr C 229 ja C 240) ehitamiseks samal lõunaellingul (scalo sud) kavandatud vastavalt 22 ja 20 kuud, alates ehitamise algusest kuni laeva üleandmiseni.
(61)
Lisaks ei jätnud asjaolu, et laevaehitus pidi algama alles 28. septembril 2006 ja laev pidi üle antama 30. detsembril 2007, st ainult üks kuu enne lõplikku tarnetähtpäeva 28. jaanuari 2008, tootmisprotsessis ruumi viivitusteks, kui laevatehasel oli varasemaid kogemusi viivitustega nii osade tarnimisel kui ka tootmisprotsessis endas, mida tõendavad De Poli esitatud muud tarnetähtaegade pikendamise taotlused.
(62)
Asjaolust, et kõnealust ajavahemikku iseloomustas suur nõudlus (Itaalia esitas tõendid selle kohta, et diiselmootorite tellimuste arv kasvas ajavahemikul 2003-2005 umbes 60 %), võib järeldada, et selliste esmatähtsate osade nagu reduktori tellimist ja kokkulepitud tarneaegu oleks olnud mõistlik ette kavandada. Arvestades eelkõige suurt nõudlust ja viivitustega seotud varasemaid kogemusi, ei piisa De Poli väitest, et selline tegutsemisviis ei ole tavaline, järeldamaks, et laevatehase tegutsemine oli põhjendatav, sest võeti mõistlikke meetmeid viivituste vältimiseks või leevendamiseks.
(63)
Komisjon märgib, et reduktor telliti 26. mail 2006 ja see pidi tarnitama 2007. aasta septembris ning seega jäi võimalikeks viivitusteks tõepoolest vähe aega, kui üldse, võttes arvesse seda, et laeva tarnetähtpäev oli 31. detsember 2007. De Poli ise rõhutas, et pärast reduktori tarnimist on vaja teha palju tööd (vt eespool põhjendus 39), ja see kinnitab, et tavaliselt tuleks esmatähtsate osade tarnimiseks laevatehase tootmise ajakavas ette näha mõningane ajavaru.
(64)
Seoses komisjoni poolt uurimismenetluse algatamise otsuses avaldatud kahtlusega, kas asjaolu, et leping anti üle uuele omanikule, põhjustas tarne viibimise, märgib komisjon eelkõige, et Arcoin SpA andis lepingu äriühingule Elbana di Navigazione SpA üle alles 20. juulil 2006, st mitu kuud pärast esialgses ajakavas ette nähtud laevaehitustööde algust (2006. aasta esimene kvartal). Seetõttu ei saa käesoleva juhtumi puhul välistada seda, et lepingu üleandmine ühelt laevaomanikult teisele põhjustas iseenesest viivitusi tootmisprotsessi alguses ja laeva tarnimise viibimise, võttes eelkõige arvesse seda, et lepingu üleandmine ühelt laevaomanikult teisele tähendas teatud muudatusi laeva spetsifikatsioonis.
(65)
Arvestades seda, et tarnetähtaja erakorralise pikendamise taotlusi tuleb tõlgendada kitsendavalt, ei ole Itaalia suutnud arusaadavalt põhjendada, miks De Poli ei oleks saanud tellimuste hoolika kavandamise ja haldamisega vältida asjaolusid, millele ta toetub, või miks ta ei oleks saanud nende asjaolude kahjulikku mõju märkimisväärselt vähendada. Eeltoodud kaalutlustest lähtudes leiab komisjon, et pikendustaotluse toetuseks esitatud asjaolusid ei saa kirjeldada erakorraliste ja ettenägematutena ning et laeva nr C 241 tarnimise viibimine ei olnud ootamatu või põhjendatav Itaalia ajutise kaitsemehhanismi kava punkti 29 tähenduses.
(66)
Lisaks esitas Itaalia taotluse pikendada laeva nr C 241 tarnetähtaega kaheksa kuu võrra, 31. detsembrilt 2007 kuni 31. augustini 2008, kuid esitas põhjendusi üksnes seitsme kuu kohta kaheksast.
(67)
Vastupidi De Poli ehitatavate laevade varasematele tarnetähtaegade pikendamise taotlustele (28) on Itaalia poolt käesoleval juhul taotletav pikendus pikem kui viivitus, millele Itaalia ametiasutused ainsana tuginevad (reduktori tarnimise viibimine); seega ei ole tuvastatud, et pikendustaotluse aluseks oleva viivituse ja esmatähtsate osade tarnimise viibimise vahel on põhjuslik seos.
(68)
De Poli tarnis laeva tegelikult alles 3. novembril 2008. Teisiti öeldes, tarne ei viibinud mitte ainult kauem kui seda tingisid asjaolud, millele tugineti pikenduse taotlemisel, vaid ei peetud kinni ka taotletud tähtpäevast. Itaalia ei ole laeva tarnimisel tekkinud üle kahe kuu pikkuse täiendava viivituse põhjusi selgitanud ja komisjon ei ole asjaomase kahe kuu kohta ühtegi pikendustaotlust saanud.
(69)
Isegi kui esialgne viivitus oleks olnud põhjendatud ja komisjon oleks tarnetähtaja pikendamise taotluse rahuldanud, ei oleks laeva nr C 241 ehitus olnud Itaalia ajutise kaitsemehhanismi kava alusel abikõlblik, sest pikendatud tähtajast ei oleks kinni peetud.
VII. JÄRELDUSED
(70)
Võttes arvesse seda, et Itaalia võttis tarnetähtaegade pikendamise taotlusi sisaldavad teatised ametlikult tagasi, ja asjaolu, et raha välja ei makstud, ei ole ametlik uurimismenetlus laevade nr C 242, C 243 ja C 244 suhtes vajalik ja see lõpetatakse.
(71)
Seoses laevaga nr C 241 tuleb järeldada, et eeltoodud hinnangu põhjal ei ole kolmeaastase tarnetähtaja pikendamise tingimused täidetud ja igal juhul tarniti laev taotletud pikendatud tähtajast hiljem. Laeva nr C 241 ehitus ei ole seega ajutise kaitsemehhanismi määrusel põhineva Itaalia ajutise kaitsemehhanismi kava N 59/2004 alusel abikõlblik.
(72)
Võttes arvesse, et Itaalia ametiasutused kinnitasid, et abisummat ei ole De Polile välja makstud, ei ole kokkusobimatu abi tagasinõudmine vajalik,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Riigiabi, mida Itaalia kavatseb rakendada äriühingu De Poli suhtes, nimelt laeva nr C 241 kolmeaastase tarnetähtaja pikendamine ajutise kaitsemehhanismi määrusel põhineva Itaalia ajutise kaitsemehhanismi kava N 59/2004 alusel, on siseturuga kokkusobimatu.
Seega ei või kõnealust abi rakendada.
Artikkel 2
Itaalia teavitab kahe kuu jooksul pärast käesoleva otsuse teatavakstegemist komisjoni otsuse täitmiseks võetud meetmetest.
Artikkel 3
Võttes arvesse seda, et Itaalia võttis tarnetähtaegade pikendamise taotlusi sisaldavad teatised ametlikult tagasi, ja asjaolu, et raha välja ei makstud, ei ole ametlik uurimismenetlus laevade nr C 242, C 243 ja C 244 suhtes vajalik ja see lõpetatakse.
Artikkel 4
Käesolev otsus on adresseeritud Itaalia Vabariigile.
Brüssel, 27. oktoober 2010