ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 311/2012 НА КОМИСИЯТА
от 21 декември 2011 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 809/2004 относно прилагането на Директива 2003/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на някои аспекти, свързани с проспекти и реклами
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2003/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 г. относно проспекта, който следва да се публикува, когато публично се предлагат ценни книжа или когато се допускат ценни книжа до търгуване, и за изменение на Директива 2001/34/ЕО (1), и по-специално член 7, параграф 1 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 809/2004 на Комисията (2) изисква от емитентите от трети държави да изготвят историческа финансова информация в проспекти за публично предлагане на ценни книжа или за допускането им до търгуване на регулиран пазар съгласно Международните стандарти за финансово отчитане (МСФО) или съгласно националните счетоводни стандарти на трета държава, при условие че са еквиваленти на МСФО.
(2)
За да се оцени еквивалентността между общоприетите счетоводни принципи (ОСП) на трета държава и приетите МСФО, с Регламент (ЕО) № 1569/2007 на Комисията (3) се регламентира определението на еквивалентност и се създава механизъм за определянето ѝ по отношение на ОСП на трета държава. Съгласно условията на механизма за определяне на еквивалентността емитенти от трети държави могат да използват ОСП на държави, които са поели ангажимент за приемане на МСФО или сближават системите си с тях в рамките на преходен период, приключващ на 31 декември 2011 г. Важно е да се оценят усилията на държавите, предприели стъпки за приемане на МСФО или за сближаване на собствените си счетоводни стандарти с тях. Вследствие на това Регламент (ЕО) № 1569/2007 бе изменен, за да се удължи преходният период до 31 декември 2014 г. Комисията взе предвид доклада, предоставен от Европейския орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП) през ноември 2010 г., касаещ Китай, Канада, Индия и Южна Корея, които получиха преходен период, възприет като част от механизма за определяне на еквивалентността, съгласно Решение 2008/961/ЕО на Комисията от 12 декември 2008 г. за използване на националните счетоводни стандарти на някои трети държави и на Международните стандарти за финансово отчитане от емитенти на ценни книжа от трети държави при изготвянето на техните консолидирани финансови отчети (4) и Регламент (ЕО) № 1289/2008 на Комисията от 12 декември 2008 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 809/2004 относно прилагането на Директива 2003/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на някои аспекти, свързани с проспекти и реклами (5). Бе отчетена и актуалната информация за Китай и Индия от април 2011 г.
(3)
През април 2010 г. Министерството на финансите на Китай публикува документа „Roadmap for Continuing Convergence of the Accounting Standards for Business Enterprises with IFRS“ („Пътна карта за продължаващо сближаване на счетоводните стандарти за бизнес предприятия с МСФО“), в който се препотвърждава ангажиментът на Китай да продължи процеса на сближаване с МСФО. Към октомври 2010 г. в него бяха отразени всички настоящи стандарти и тълкувания, издадени от Съвета по международни счетоводни стандарти. Според данните на ЕОЦКП нивото на сближаване е удовлетворително, а различията не представляват нарушение на МСФО. Ето защо е целесъобразно от 1 януари 2012 г. счетоводните стандарти за бизнес предприятия на Китай да се считат за еквивалентни на възприетите МСФО.
(4)
През януари 2006 г. Съветът по счетоводни стандарти на Канада пое публичен ангажимент да приеме МСФО до 31 декември 2011 г. Той одобри включването на МСФО в Наръчника на Канадския институт на дипломираните счетоводители като канадски ОСП, важащи за всички публични дружества от 2011 г. Следователно е уместно, считано от 1 януари 2012 г., канадските ОСП да се приемат за еквивалентни на МСФО.
(5)
През март 2007 г. Корейската комисия за финансов надзор и Корейският институт по счетоводство поеха публичен ангажимент да приемат МСФО до 31 декември 2011 г. Съветът по счетоводни стандарти на Корея прие МСФО като корейски стандарти. Те са идентични с международните и от 2011 г. са задължителни за всички търгувани на борсата дружества в Южна Корея, както и за нетъргуваните на борсата финансови институции и държавни предприятия. Други нетъргувани на борсата дружества също могат да ги използват по избор. Следователно е уместно, считано от 1 януари 2012 г., ОСП на Южна Корея да се приемат за еквивалентни на МСФО.
(6)
През юли 2007 г. правителството на Индия и Индийският институт на дипломираните счетоводители поеха публичен ангажимент за приемане на МСФО до 31 декември 2011 г. с цел индийските ОСП да съответстват напълно на МСФО до завършването на програмата. След проверка на място през януари 2011 г. обаче ЕОЦКП констатира, че между индийските ОСП и МСФО има множество различия, които на практика могат да бъдат значими. Остават недоизяснени и сроковете за внедряване на съответстваща с МСФО система за отчитане. Тъй като в Индия няма емитенти, които да са се възползвали от доброволното ранно прилагане на МСФО, не съществува опит по отношение на прилагането им.
(7)
Следователно е целесъобразно преходният период да бъде продължен с не повече от три години до 31 декември 2014 г., за да се даде възможност на емитентите от трети държави да изготвят финансовите си отчети за годината и полугодието в съответствие с ОСП на Индия в Съюза.
(8)
Тъй като преходният период, за който по силата на Регламент (ЕС) № 809/2004 е даден статут на еквивалентност на ОСП на Китай, Канада, Южна Корея и Индия, изтича на 31 декември 2011 г., прилагането на настоящия регламент следва да започне от 1 януари 2012 г. Това е необходимо, за да се даде правна сигурност на емитентите от съответните трети държави, чиито ценни книжа са регистрирани в Съюза, и да се избегне рискът те да бъдат принудени да преизчисляват финансовите си отчети в съответствие с МСФО. По този начин разпоредбата за прилагане с обратно действие освобождава въпросните емитенти от евентуална допълнителна тежест.
(9)
Поради това Регламент (ЕО) № 809/2004 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Член 35 от Регламент (ЕО) № 809/2004 се изменя, както следва:
1)
в параграф 5 се добавя следната втора алинея:
„В допълнение към стандартите, посочени в първа алинея, от 1 януари 2012 г. емитентите от трети държави могат да представят историческата си финансова информация в съответствие със следните стандарти:
а)
общоприетите счетоводни принципи на Китайската народна република;
б)
общоприетите счетоводни принципи на Канада;
в)
общоприетите счетоводни принципи на Република Корея.“
2)
параграф 5a се заменя със следното:
„5а. Емитентите от трети държави не подлежат на изискването съгласно приложение I, точка 20.1; приложение IV, точка 13.1; приложение VII, точка 8.2; приложение Х, точка 20.1 или приложение ХI, точка 11.1 за преизчисляване на историческата финансова информация, включена в проспекта и съответстваща на финансовите години преди финансовите години, започващи на или след 1 януари 2015 г., или на изискването съгласно приложение VII, точка 8.2.а; приложение IX, точка 11.1 или приложение Х, точка 20.1.а за предоставяне на описание на различията между Международните стандарти за финансово отчитане, приети с Регламент (ЕО) № 1606/2002, и счетоводните принципи, в съответствие с които е съставена съответната информация, по отношение на финансовите години, които предхождат финансовите години, започващи на или след 1 януари 2015 г., при условие че историческата финансова информация е подготвена в съответствие с общоприетите счетоводни принципи на Република Индия.“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2012 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 21 декември 2011 година.
KOMISJONI DELEGEERITUD MÄÄRUS (EL) nr 311/2012,
21. detsember 2011,
millega muudetakse määruse (EÜ) nr 809/2004 (millega rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/71/EÜ) prospekte ja reklaami käsitlevaid sätteid
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/71/EÜ väärtpaberite üldsusele pakkumisel või kauplemisele lubamisel avaldatava prospekti ja direktiivi 2001/34/EÜ muutmise kohta, (1) eriti selle artikli 7 lõiget 1,
ning arvestades järgmist:
(1)
Komisjoni määrusega (EÜ) nr 809/2004 (2) on ette nähtud, et kolmandate riikide emitendid koostavad eelnevate perioodide finantsteabe, mis esitatakse prospektides, mis antakse välja väärtpaberite pakkumiseks üldsusele või väärtpaberite reguleeritud turul kauplemisele lubamiseks, kooskõlas rahvusvaheliste finantsaruandlusstandarditega või kolmanda riigi samaväärsete raamatupidamisstandarditega.
(2)
Selleks et hinnata, kas kolmandate riikide üldtunnustatud raamatupidamisstandardid on samaväärsed vastu võetud rahvusvaheliste finantsaruandlusstandarditega, on komisjoni määrusega (EÜ) nr 1569/2007 (3) ette nähtud samaväärsuse määratlus ja kehtestatud kolmandate riikide üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtete samaväärsuse kindlaksmääramise mehhanism. Vastavalt samaväärsuse kindlaksmääramise mehhanismi tingimustele võidakse lubada kolmandate riikide emitentidel kasutada nende kolmandate riikide üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtteid, kes lähendasid oma üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtteid rahvusvaheliste finantsaruandlusstandarditele või kohustusid rahvusvahelised finantsaruandlusstandardid vastu võtma üleminekuperioodil, mis lõppeb 31. detsembril 2011. On vaja hinnata nende riikide edusamme, kes on võtnud meetmeid, et lähendada oma raamatupidamisstandardeid rahvusvahelistele finantsaruandlusstandarditele või nendele üle minna. Seepärast on muudetud määrust (EÜ) nr 1569/2007, et pikendada üleminekuperioodi 31. detsembrini 2014. Komisjon võttis arvesse Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve 2010. novembris esitatud aruannet Hiina, Kanada, India ja Lõuna-Korea kohta, kellele komisjoni 12. detsembri 2008. aasta otsusega 2008/961/EÜ (teatavate kolmanda riigi raamatupidamisstandardite ja rahvusvaheliste finantsaruandlusstandardite kasutamise kohta konsolideeritud raamatupidamisaruannete koostamisel kolmandate riikide väärtpaberiemitentide poolt) (4) ja komisjoni 12. detsembri 2008. aasta määrusega (EÜ) nr 1289/2008 (millega muudetakse määruse (EÜ) nr 809/2004 (millega rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/71/EÜ) prospekte ja reklaami käsitlevaid sätteid) (5) võimaldati üleminekuperioodi, samuti 2011. aasta aprillis esitatud täiendavat teavet Hiina ja India kohta.
(3)
Hiina rahandusministeerium avaldas 2010. aasta aprillis dokumendi „Tegevuskava äriühingute raamatupidamisstandardite jätkuvaks lähendamiseks rahvusvahelistele finantsaruandlusstandarditele”, milles kinnitatakse Hiina kohustust jätkata raamatupidamisstandardite lähendamist rahvusvahelistele finantsaruandlusstandarditele. 2010. aasta oktoobri seisuga on kõik kehtivad Rahvusvaheliste Raamatupidamisstandardite Nõukogu välja antud standardid ja tõlgendused rakendatud äriühingute raamatupidamisstandardite raames. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve hinnangul on lähenemise tase rahuldav ja erinevused ei ole nii suured, et neid saaks käsitada rahvusvaheliste finantsaruandlusstandarditele mittevastavusena. Seepärast on asjakohane käsitada alates 1. jaanuarist 2012 Hiina äriühingute raamatupidamisstandardeid samaväärsetena kehtivate rahvusvaheliste finantsaruandlusstandarditega.
(4)
Kanada raamatupidamisstandardite nõukogu võttis 2006. aasta jaanuaris avalikult kohustuse võtta kasutusele rahvusvahelised finantsaruandlusstandardid 31. detsembriks 2011. Kanada raamatupidamisstandardite nõukogu kiitis heaks rahvusvaheliste finantsaruandlusstandardite ülevõtmise Kanada Vannutatud Audiitorite Instituudi käsiraamatusse (Canadian Institute of Chartered Accountants Handbook), mida alates 2011. aastast käsitatakse Kanada üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtetena kõigi avaliku aruandekohustusega äriühingute jaoks. Seepärast on asjakohane käsitada alates 1. jaanuarist 2012 Kanada üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtteid samaväärsetena kehtivate rahvusvaheliste finantsaruandlusstandarditega.
(5)
Korea finantsjärelevalve komisjon ja Korea raamatupidamisinstituut võtsid 2007. aasta märtsis avalikult kohustuse võtta rahvusvahelised finantsaruandlusstandardid vastu 31. detsembriks 2011. Korea raamatupidamisstandardite nõukogu võttis rahvusvahelised finantsaruandlusstandardid vastu Korea rahvusvaheliste finantsaruandlusstandarditena (K-IFRS). K-IFRS on identne rahvusvaheliste finantsaruandlusstandarditega ja seda kohaldatakse alates 2011. aastast kõigi Lõuna-Koreas noteeritud äriühingute suhtes. K-IFRSi peavad kasutama ka noteerimata finantseerimisasutused ja riigi omandis olevad äriühingud. Ka muud noteerimata äriühingud võivad kasutada K-IFRSi. Seepärast on asjakohane käsitada alates 1. jaanuarist 2012 Lõuna-Korea üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtteid samaväärsetena kehtivate rahvusvaheliste finantsaruandlusstandarditega.
(6)
India valitsus ja India vannutatud audiitorite instituut võtsid 2007. aasta juulis avalikult kohustuse võtta rahvusvahelised finantsaruandlusstandardid vastu 31. detsembriks 2011, et India üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtted oleksid programmiperioodi lõpuks täielikult kooskõlas rahvusvaheliste finantsaruandlusstandarditega. Kohapealse kontrolli käigus tuvastas Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve 2011. aasta jaanuaris siiski, et India üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtted erinevad rahvusvahelistest finantsaruandlusstandarditest määral, mis võib praktikas osutuda märkimisväärseks. Jätkuvalt on ebaselge rahvusvaheliste finantsaruandlusstandardite kohase aruandlussüsteemi rakendamise ajakava. Kuna Indias ei ole emitente, kes on vabatahtlikult hakanud varem kasutama rahvusvahelisi finantsaruandlusstandardeid, puuduvad rahvusvaheliste finantsaruandlusstandardite jõustamise kogemused.
(7)
Seega on asjakohane pikendada üleminekuperioodi kuni kolme aasta võrra 31. detsembrini 2014, et võimaldada kolmandate riikide emitentidel koostada ELis oma aasta ja poolaasta raamatupidamisaruandeid vastavalt India üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtetele.
(8)
Kuna üleminekuperiood, mille jooksul vastavalt määrusele (EÜ) nr 809/2004 käsitatakse Hiina, Kanada, Lõuna-Korea ja India üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtteid samaväärsetena rahvusvaheliste finantsaruandlusstandarditega, lõpeb 31. detsembril 2011, tuleks käesolevat määrust kohaldada alates 1. jaanuarist 2012. Seda on vaja, et tagada õiguskindlus asjaomaste kolmandate riikide emitentidele, kes on noteeritud liidus, ja vältida ohtu, et nad peavad ühtlustama oma finantsaruanded rahvusvaheliste finantsaruandlusstandarditega. Seega vähendatakse tagasiulatuvust käsitleva sättega mis tahes võimalikku täiendavat koormust asjaomaste emitentide puhul.
(9)
Seepärast tuleks määrust (EÜ) nr 809/2004 vastavalt muuta,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Määruse (EÜ) nr 809/2004 artiklit 35 muudetakse järgmiselt.
1)
Lõikesse 5 lisatakse teine lõik:
„Lisaks esimeses lõigus osutatud standarditele võivad kolmandate riikide emitendid esitada alates 1. jaanuarist 2012 eelnevate perioodide finantsteabe vastavalt järgmistele standarditele:
a)
Hiina Rahvavabariigi üldtunnustatud raamatupidamisstandardid;
b)
Kanada üldtunnustatud raamatupidamisstandardid;
c)
Korea Vabariigi üldtunnustatud raamatupidamisstandardid.”
2)
Lõige 5a asendatakse järgmisega:
„5a. Kolmandate riikide emitentide suhtes ei kohaldata I lisa punktis 20.1, IV lisa punktis 13.1, VII lisa punktis 8.2, X lisa punktis 20.1 või XI lisa punktis 11.1 sätestatud nõuet korrigeerida eelnevate perioodide finantsteavet, mis sisaldub prospektis 1. jaanuaril 2015 või pärast seda algavatele majandusaastatele eelnevate majandusaastate kohta, või VII lisa punktis 8.2a, IX lisa punktis 11.1 või X lisa punktis 20.1a sätestatud nõuet kirjeldada erinevusi määruse (EÜ) nr 1606/2002 kohaselt vastu võetud rahvusvaheliste finantsaruandlusstandardite ja 1. jaanuaril 2015 või pärast seda algavatele majandusaastatele eelnevaid majandusaastaid käsitleva teabe koostamisel kasutatud raamatupidamispõhimõtete vahel, tingimusel et eelnevate perioodide finantsteave on koostatud kooskõlas India Vabariigi üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtetega.”
Artikkel 2
Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2012.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 21. detsember 2011