РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1129/2011 НА КОМИСИЯТА
от 11 ноември 2011 година
за изменение на приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета посредством създаване на списък на Съюза на добавките в храните
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 г. относно добавките в храните (1), и по-специално член 10, член 30, параграф 1 и член 30, параграф 5 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕО) № 1333/2008 се предвижда създаването на списък на Съюза на добавките в храни, одобрени за използване в храните, и на условията за тяхната употреба.
(2)
Добавките в храните, които понастоящем са разрешени за използване в храните съгласно Директива 94/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 юни 1994 г. относно подсладители за влагане в храни (2), Директива 94/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 юни 1994 г. относно оцветители за влагане в храни (3) и Директива 95/2/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 февруари 1995 г. относно добавките в храни, различни от оцветители и подсладители (4), следва да бъдат включени в приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008, след като бъде направен преглед на тяхното съответствие с членове 6, 7 и 8 от него. Прегледът следва да не включва нова оценка на риска от Европейския орган за безопасност на храните (по-долу „Органът“). Добавките в храните и употребите им, които вече не са необходими, няма да бъдат включвани в приложение II към посочения регламент.
(3)
Само добавките в храните, включени в списъка на Съюза в приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008, могат да бъдат пускани на пазара и употребявани в храни при условията за употреба, посочени в него. Добавките се изреждат на базата на категориите храни, към които те могат да бъдат добавяни. С цел да бъде улеснено прехвърлянето и да бъде засилена прозрачността на процедурата за издаване на разрешения, е целесъобразно да бъде разработена нова система за категоризиране на храните, която да съставлява основата на приложение II.
(4)
Като отправна точка за разработването на системата на Съюза е използвана системата от категории храни, създадена в Общия стандарт на Codex Alimentarius за добавките в храните (5). Тази система обаче трябва да бъде адаптирана, за да бъде отчетена спецификата на съществуващите в Съюза разрешения за добавки в храните. Отчетени са съществуващите към момента специфични за сектора разпоредби на Съюза за храните. Категориите се създават с единствената цел да бъдат изброени разрешените добавки и условията за тяхната употреба.
(5)
Поради съображения за яснота е необходимо добавките в храните да бъдат изредени по групи добавки за даване на разрешение за някои храни. С цел да се гарантира еднакво тълкуване следва да бъдат дадени указания, които да опишат различните категории. При необходимост в съответствие с член 19 от Регламент (ЕО) № 1333/2008 могат да бъдат приемани тълкувателни решения с цел изясняване дали дадена храна принадлежи към определена категория храни.
(6)
Нитритите (E 249 - 250) са необходими като консервант в месни продукти, който да контролира възможния растеж на вредни бактерии, и по-специално на Clostridium botulinum. Употребата на нитрити в месото обаче може да доведе до образуването на нитрозамини, които са канцерогенни вещества. В сега действащото разрешение за нитритите като добавки в храните е постигнат баланс между тези последствия, като е отчетено научното становище на Органа и необходимостта някои традиционни храни да бъдат поддържани на пазара. За някои традиционно произвеждани месни продукти в приложение III към Директива 95/2/ЕО са определени максимално допустими количества на остатъчните вещества. Тези количества следва да бъдат запазени в адекватно посочени и идентифицирани продукти; следва да бъде изяснено обаче, че количества са приложими към края на производствения процес. В допълнение Комисията ще проведе консултации с държавите-членки, заинтересованите страни и Органа с цел да бъде обсъдена възможността за намаляване на сега действащите максимални количества при всички месни продукти и да бъдат опростени още повече правилата за традиционно произвежданите продукти. В зависимост от резултата от тези консултации Комисията ще прецени дали е целесъобразно да предложи адаптиране на максималните граници на нитритите, които могат да бъдат добавяни към определени месни продукти.
(7)
При произведените трапезни води, обхванати от категория 14.1.1, единствените разрешени добавки следва да бъдат фосфорната киселина и фосфатите. Като се има предвид, че предназначението на приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008 е да хармонизира в още по-голяма степен употребата на добавки в храните в Съюза и да гарантира доброто функциониране на вътрешния пазар, минералните соли, добавяни към произведените трапезни води с цел тяхната стандартизация, следва да не се считат за добавки и поради това следва да не попадат в обхвата на настоящия регламент.
(8)
Всички разрешени към момента добавки в храните подлежат на нова оценка от Органа в съответствие с Регламент (ЕС) № 257/2010 на Комисията (6), с който се създава програма за новата оценка на одобрените добавки в храните. Новата оценка на добавките в храните се извършва в съответствие с приоритетите, определени в посочения регламент.
(9)
През януари 2008 г. Органът прие становище относно ликопен (7), в което стигна до допустим дневен прием (ДДП) за ликопен (E 160d) от 0,5 mg/kg тт на ден от всички източници, и в което заключи, че потенциалният прием може да превиши ДДП, особено при децата. Поради това употребата на ликопен като оцветител за храни следва да бъде ограничена.
(10)
През септември 2009 г. Органът прие научни становища относно сънсет жълто FCF (E 110) (8), хинолин жълто (E 104) (9) и понсо 4R (E 124) (10). Въз основа на направената в научните становища оценка за експозицията чрез храната Органът заключи, че в случая на хинолин жълто и понсо 4R, използвани при максималните им количества на употреба, оценката за приема в средните и горните перцентили като цяло надхвърля ДДП. При сънсет жълто експозицията също така може да бъде прекалено висока, по-специално при децата на възраст между 1 и 10 години. Оценките за приема са изчислени въз основа на количествата на употреба, предоставени от промишлеността през 2009 г. Комисията преразглежда сега действащите разрешени употреби и количества на употреба с цел да провери доколко безопасна за потребителя е експозицията на тези вещества и планира до юли 2011 г. да подготви ново предложение с ревизирани количества.
(11)
В прието на 22 май 2008 г. становище относно безопасността на алуминия, приеман с храната, Органът заключи, че експозицията може да бъде прекалено висока при значителна част от европейското население. Органът не можа да стигне до заключение относно конкретните източници, допринасящи за съдържанието на алуминий в определена храна, като например изначално наличното количество, приноса от използването на добавки в храните и количествата, освободени в храната при преработката и съхранението ѝ от фолио, контейнери и прибори. За да бъде намалена експозицията на алуминий, следва да бъде ограничена употребата на някои добавки в храните, съдържащи алуминий. Комисията подготвя мерки за ограничаване на експозицията на съдържащи алуминий добавки и възнамерява до септември 2011 г. да подготви предложение с ревизирани количества.
(12)
От заинтересованите страни беше поискано да предоставят информация за употребата на оцветителите в храни, изброени в приложение V към Директива 94/36/ЕО, и за необходимостта те да бъдат употребявани. Някои от тези оцветители в храни понастоящем не се използват в някои от категориите храни, изброени в посоченото приложение. Някои от тези разрешени оцветители обаче следва да останат в списъка, тъй като могат да бъдат необходими с цел да заместят, изцяло или отчасти, оцветители, които Органът евентуално е счел за проблемни по време на новата оценка. Към настоящия етап броят на разрешените оцветители в храните може да бъде намален в следните категории храни: ароматизирани топени сирена, консерви от червени плодове, рибна паста и паста от ракообразни, предварително сварени ракообразни и пушена риба.
(13)
Оцветителят в храните етилов естер на бета-апо-8'-каротеновата киселина (С30) (E 160f) вече не се предлага от производителя и новата оценка от Органа на това вещество вече не се подкрепя от стопанските субекти. Поради това тази добавка следва да не се включва в списъка на Съюза.
(14)
Употребата на оцветителя за храни кантаксантин (E 161g) е разрешена само в Saucisses de Strasbourg. Комисията беше уведомена, че този оцветител в храните вече не се използва. Поради това разрешението за използване на тази добавка в Saucisses de Strasbourg следва да не бъде включвано в списъка на Съюза. Директива 2009/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно оцветителите, които могат да се добавят към лекарствени продукти (11), обаче предвижда, че държавите-членки не могат да разрешават за оцветяването на лекарствени продукти за хуманна и ветеринарна употреба оцветяващи вещества, различни от обхванатите от приложение I към Директива 94/36/ЕО. Към момента кантаксантин се използва в някои лекарствени продукти. Поради това тази добавка следва да остане в списъка с разрешените добавки.
(15)
С Регламент (ЕО) № 884/2007 на Комисията от 26 юли 2007 г. относно спешни мерки за спиране от употреба на E 128 Red 2G като оцветител в храните (12) се прекратява употребата на оцветителя и пускането на пазара на храни, които го съдържат. Поради това E 128 Red 2G следва да не се включва в списъка на Съюза.
(16)
По време на новата оценка от страна на Органа стана ясно, че оцветителят за храни кафяво FK (E 154), който е разрешен само за Kippers, вече не се използва. По време на новата му оценка Органът не можа поради непълноти в наличните данни за токсичността (13) да стигне до заключение относно безопасността на това вещество. Поради това тази добавка следва да не се включва в списъка на Съюза.
(17)
Антислепващият агент силициев диоксид (E 551) към момента съгласно Директива 95/2/ЕО е разрешен за редица употреби. В становището на Научния комитет по храните от 18 май 1990 г. (14) за тази добавка в храните беше определен допустим дневен прием (ДДП) от вида „не е определен“. Налице е технологична нужда при заместителите на солта употребите му да бъдат разширени до по-големи количества от сега разрешените. Такава употреба ще бъде от полза за потребителите, тъй като ще осигури антислепващи заместители на солта, които да бъдат продавани в европейски държави с горещ и влажен климат, тъй като наблюдаваното в момента слепване води до това употребата на заместители на солта да бъде неудобна, а често и невъзможна. Поради това е целесъобразно да бъде разрешено по-високо максимално количество за заместители на солта.
(18)
Органът направи оценка на информацията за безопасността на основния метакрилат кополимер като глазиращ агент/покриващ агент в твърди хранителни добавки. В своето становище от 10 февруари 2010 г. Органът заключи, че тази употреба не застрашава безопасността, тъй като основният метакрилат кополимер на практика не се абсорбира от стомашно-чревния тракт след приемане през устата. Очаква се добавката да играе технологична роля, като защитава от влага и маскира вкуса на различни хранителни вещества и едновременно с това осигурява бързо освобождаване на хранителното вещество в стомаха. Поради това е целесъобразно да бъде разрешено използването на основен метакрилат кополимер като глазиращ агент/покриващ агент в твърди хранителни добавки, съгласно определението от член 2 на Директива 2002/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (15) при количество от 100 000 mg/kg. На новата добавка в храните следва да се припише Е-номер E 1205.
(19)
Необходимо е да се уреди употребата на добавки в трапезните подсладители, определени в член 3, параграф 2, буква ж) от Регламент (ЕО) № 1333/2008. Тези продукти, съдържащи разрешени подсладители, са предназначени за продажба на крайния потребител като заместители на захарта. Необходимостта от добавки може да бъде различна в зависимост от различните форми, в които те се предлагат: течна, прахообразна и на таблетки.
(20)
Прехвърлянето на добавки в храните към приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008 следва в съответствие с член 34 от посочения регламент да се счита за пълно от датата на прилагане на измененията, въвеждани с настоящия регламент. До тогава разпоредбите на член 2, параграфи 1, 2 и 4 от Директива 94/35/ЕО, член 2, параграфи 1-6 и 8-10 от Директива 94/36/ЕО и членове 2 и 4 от Директива 95/2/ЕО и приложенията към тези директиви следва да продължат да се прилагат.
(21)
Сегашните употреби на добавки, обхванати от членове 6, 7 и 8 от Регламент (ЕО) № 1333/2008, следва да не бъдат засегнати от тяхното прехвърляне в списъка на Съюза.Следва обаче да се предвиди преходен период с цел да се позволи на стопанските субекти да се съобразят с разпоредбите на настоящия регламент.
(22)
Необходимо е да бъде изяснено изключението от принципа на пренасянето, установен в член 18, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 1333/2008, при съставни храни, различни от посочените в приложение II. В член 3 от Директива 95/2/ЕО и в член 3 от Директива 94/36/ЕО това изключение се прилага за храните, които в момента са изредени съответно в таблици 1 и 2. При други съставни храни, принадлежащи към категориите, изредени в част Д (като супи, сосове, салати и др.), принципът на пренасянето следва да продължи да се прилага.
(23)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и нито Европейският парламент, нито Съветът възразиха срещу тях,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Изменение на Регламент (ЕО) № 1333/2008
Приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008 се заменя с текста на приложението към настоящия регламент.
Член 2
Преходни разпоредби
1. Приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008, изменен с настоящия регламент, се прилага от 1 юни 2013 г.
2. Чрез дерогация от параграф 1 следните вписвания в приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008, изменен с настоящия регламент, се прилагат от датата на влизане в сила на настоящия регламент:
а)
в част Б, точка 3 вписването относно основен метакрилат кополимер (E 1205);
б)
в част Д, точка 12.1.2. вписването относно употребата на силициев диоксид (E 551) в заместители на солта;
в)
в част Д, точка 17.1 вписването относно употребата на основен метакрилат кополимер (E 1205) в хранителни добавки, доставяни в твърда форма.
3. Член 2, параграфи 1, 2 и 4 от Директива 94/35/ЕО, член 2, параграфи 1-6, 8, 9 и 10 от Директива 94/36/ЕО и членове 2 и 4 от Директива 95/2/ЕО и приложенията към тези директиви спират да се прилагат от 1 юни 2013 г.
4. Чрез дерогация от параграф 3 вписването в приложение IV към Директива 95/2/ЕО относно употребата на силициев диоксид (E 551) в заместители на солта спира да се прилага от датата на влизане в сила на настоящия регламент.
5. Храни, които законно са пуснати на пазара преди 1 юни 2013 г., но не са в съответствие с настоящия регламент, могат да бъдат продавани до изтичане на минималния им срок на трайност или годност за консумация.
Член 3
Регламент (ЕО) № 884/2007 се отменя, считано от 1 юни 2013 г.
Член 4
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 11 ноември 2011 година.
KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr 1129/2011,
11. november 2011,
millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1333/2008 II lisa ja kehtestatakse Euroopa Liidu toidu lisaainete loetelu
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2008. aasta määrust (EÜ) nr 1333/2008 toidu lisaainete kohta, (1) eriti selle artiklit 10 ning artikli 30 lõikeid 1 ja 5,
ning arvestades järgmist:
(1)
Määrusega (EÜ) nr 1333/2008 on ette nähtud koostada Euroopa Liidu loetelu toidus kasutada lubatud lisaainetest ja lisaainete kasutustingimused.
(2)
Toidu lisaained, mis on praegu lubatud toidus kasutamiseks Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. juuni 1994. aasta direktiiviga 94/35/EÜ (toiduainetes kasutatavate magusainete kohta), (2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. juuni 1994. aasta direktiiviga 94/36/EÜ (toiduainetes kasutatavate värvainete kohta) (3) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. veebruari 1995. aasta direktiiviga 95/2/EÜ (toiduainetes kasutatavate lisaainete (välja arvatud värv- ja magusainete) kohta), (4) tuleks kanda määruse (EÜ) nr 1333/2008 II lisasse, pärast seda kui on läbi vaadatud nende kooskõla kõnealuse määruse artiklitega 6, 7 ja 8. Läbivaatamine ei peaks sisaldama Euroopa Toiduohutusameti (edaspidi „toiduohutusamet”) tehtavat uut keskkonnaohu hindamist. Toidu lisaaineid ja kasutusviise, mida enam ei vajata, kõnealuse määruse II lisasse ei kanta.
(3)
Ainult selliseid toidu lisaaineid, mis on esitatud määruse (EÜ) nr 1333/2008 II lisas sätestatud Euroopa Liidu loetelus, võib turule viia ja toidus kasutada kõnealuses määruses sätestatud kasutustingimustel. Toidu lisaained tuleks loetelus esitada selliste toidugruppide alusel, millele neid toidu lisaaineid võib lisada. Et hõlbustada lubade andmise menetlust ja suurendada selle läbipaistvust, on otstarbekohane töötada välja uus toidu gruppidesse jaotamise süsteem, mis oleks II lisa aluseks.
(4)
Euroopa Liidu süsteemi väljatöötamisel on võetud aluseks Codex Alimentarius'ega kehtestatud toidu lisaainete üldstandardi (5) toidugruppide süsteem. Seda süsteemi tuleb kohandada, et võtta arvesse iseärasusi, mis on seotud liidus kehtivate toidu lisaainete lubadega. On võetud arvesse Euroopa Liidu praeguseid valdkondlikke toidualaseid sätteid. Gruppide moodustamise ainsaks otstarbeks on koostada lubatud lisaainete loetelu ja nende kasutustingimused.
(5)
Selguse huvides on vaja toidu lisaainete loetelu esitada lisaainete rühmade kaupa teatavatele toitudele lubade andmiseks. Ühetaolise tõlgendamise eesmärgil tuleb esitada gruppide kirjeldamise juhised. Vajaduse korral võib tõlgendamise kohta võtta vastu otsused kooskõlas määruse (EÜ) nr 1333/2008 artikliga 19, et täpsustada, kas konkreetne toiduaine kuulub teatavasse toidugruppi.
(6)
Nitriteid (E 249-250) on vaja lihatoodete säilitamiseks, et pidurdada kahjulike bakterite, eelkõige Clostridium botulinum’i kasvu. Nitritite kasutamisel võib aga tekkida nitrosamiine, mis on kantserogeensed ained. Toiduohutusameti teadusliku arvamuse seisukohalt tagab praegune luba kasutada nitriteid toidu lisaainena tasakaalu nimetatud mõjude seisukohast ning arvestab vajadust säilitada teatavate tavapäraste toitude olemasolu turul. Teatud tavapäraselt valmistatud lihatoodetes esineda võivate jääkide piirnormid on kehtestatud direktiivi 95/2/EÜ III lisaga. Neid piirnorme tuleb järgida vastavalt määratletud toodete puhul; seejuures tuleb arvestada, et piirnormid kehtivad tootmisprotsessi lõpu kohta. Lisaks konsulteerib komisjon liikmesriikide, sidusrühmade ja toiduohutusametiga, et arutada võimalusi kõikide lihatoodete puhul vähendada praegu sätestatud piirnorme ning seda, kuidas veelgi lihtsustada tavapäraselt valmistatavate toodete eeskirju. Sõltuvalt konsulteerimise tulemusest kaalub komisjon, kas on asjakohane teha ettepanek kohandada teatavatele lihatoodetele lisatavate nitritite piirnorme.
(7)
Gruppi 14.1.1 kuuluva lauavee ainsad lubatud lisaained on fosforhape ja fosfaadid. Võttes arvesse seda, et määruse (EÜ) nr 1333/2008 II lisaga kavandatakse veelgi ühtlustada toidu lisaainete kasutamist liidus ja tagada siseturu tõhus toimimine, ei tule valmistamisel lauaveele lisatavaid mineraalsooli standardi kohaldamise seisukohalt käsitleda lisaainetena ja seetõttu ei peaks need kuuluma käesoleva määruse reguleerimisalasse.
(8)
Toiduohutusamet korraldab kõikide praegu lubatud toidu lisaainete uue hindamise kooskõlas Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 257/2010, (6) millega on kehtestatud toidus lubatud lisaainete uue hindamise kava. Toidu lisaainete uus hindamine tehakse kooskõlas kõnealuses määruses sätestatud prioriteetidega.
(9)
2008. aasta jaanuaris võttis toiduohutusamet vastu arvamuse lükopeeni (E 160d) kohta, (7) milles on välja töötatud kõikidest allikatest saadava lükopeeni aktsepteeritav päevadoos 0,5 mg/kg kehamassi kohta päevas, ning on järeldatud, et võib esineda aktsepteeritava päevadoosi ületamist, eriti laste puhul. Seega tuleks lükopeeni kasutamist toiduvärvina piirata.
(10)
2009. aasta septembris võttis toiduohutusamet vastu teaduslikud arvamused päikeseloojangukollase FCF (E 110), (8) kinoliinkollase (E 104) (9) ja erkpunase 4R (E 124) (10) kohta. Teaduslikes arvamustes esitatud toidu kaudu omastamise hinnangu alusel jõudis toiduohutusamet järeldusele, et kinoliinkollase ja erkpunase 4R piirnormile vastavalt keskmisele ja ülemisele protsentiilile vastav tarbimine üldjuhul ületab aktsepteeritavat päevadoosi. Ka päikeseloojangukollase omastamine võib olla liiga suur, eelkõige 1-10aastaste laste puhul. Sellised omastatavate koguste hinnangud on tehtud vastavalt toiduainetööstuse 2009. aasta kasutamismäärale. Komisjon vaatab läbi praegu lubatud kasutusviisid ja kasutustasemed, et teha kindlaks, kas selliste ainetega kokkupuude on tarbijale ohutu ning kavandab 2011. aasta juulis ette valmistada uue ettepaneku läbivaadatud normidega.
(11)
22. mail 2008. aastal vastu võetud arvamuses toidu kaudu omastatava alumiiniumi ohutuse kohta tegi toiduohutusamet järelduse, et märkimisväärsel osal Euroopa rahvastikust võib kokkupuude olla liiga suur. Toiduohutusamet ei saanud teha järeldust täpsete allikate kohta, millest alumiinium teatavasse toitu satub, nagu toidus esialgselt olemasolev alumiinium, kasutatud toidu lisaained, töötlemine või alumiiniumi sisaldavad kiled, mahutid ja riistad. Et vähendada kokkupuudet alumiiniumiga, tuleks vähendada teatavate alumiiniumi sisaldavate toidu lisaainete kasutamist. Komisjon valmistab ette meetmed, et piirata alumiiniumi sisaldavate lisaainetega kokkupuudet ja kavatseb koostada ettepaneku läbivaadatud normidega 2011. aasta septembriks.
(12)
Sidusrühmadel paluti esitada teavet direktiivi 94/36/EÜ V lisas loetletud toiduvärvide kasutamise ja kasutamisvajaduse kohta. Mõnda nimetatud toiduvärvi ei kasutata praegu mõne kõnealuses lisas loetletud toidugrupi puhul. Mõni nimetatud lubatud värvainetest tuleks siiski loetellu alles jätta, kuna neid võib vaja olla selleks, et asendada või osaliselt asendada värvaineid, mis võivad uuel hindamisel toiduohutusameti arvates osutuda probleemseks. Praegu lubatud toiduvärvide arvu on võimalik vähendada järgmiste toidugruppide puhul: maitsestatud sulatatud juust, punaste puuviljade ja marjade konservid, kala- ja vähilaadsete pasteet, eelnevalt kuumtöödeldud vähilaadsed ja suitsutatud kala.
(13)
Toiduvärvi β-apo-8-karoteenhappe etüülestrit (C 30) (E 160f) enam ei toodeta ja toidukäitlejad enam ei toeta, et toiduohutusamet seda ainet uuesti hindaks. Seetõttu ei tohiks seda lisaainet liidu loetelus enam esitada.
(14)
Toiduvärvi kantaksantiini (E 161 g) on lubatud kasutada ainult vorstis „Saucisses de Strasbourg”. Komisjonile teatati, et kõnealust toiduvärvi enam ei kasutata. Seetõttu ei tuleks liidu loetelus enam esitada kõnealuse lisaaine kasutusalana toodet Saucisses de Strasbourg. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiivis 2009/35/EÜ (11) (ravimites lubatud värvainete kohta) on sätestatud, et liikmesriigid ei tohi lubada kasutada inimtervishoius ja veterinaarias kasutatavates ravimites mingeid värvaineid, välja arvatud need, mis on loetletud direktiivi 94/36/EÜ I lisas. Kantaksantiini kasutatakse praegu mõnes ravimis. Seetõttu tuleks see värvaine jätta lubatud lisaainete loetellu.
(15)
Komisjoni 26. juuli 2007. aasta määrusega (EÜ) nr 884/2007 (erakorraliste meetmete kohta, millega peatatakse E 128 Red 2G kasutamine toiduvärvina) (12) on peatatud kõnealuse värvaine kasutamine ja seda värvainet sisaldavate toitude turule viimine. Seetõttu ei tuleks lisaainet punane 2G (E 128) lisada liidu loetellu.
(16)
Toiduohutusameti tehtud uuel hindamisel ilmnes, et toiduvärvi pruun FK (E 154), mida oli lubatud kasutada ainult tootes Kippers, enam ei kasutata. Uuel hindamisel ei saanud toiduohutusamet teha järeldust selle aine ohutuse kohta, sest kättesaadavad mürgisuse andmed olid puudulikud (13). Seetõttu ei tohiks seda lisaainet liidu loetelus enam esitada.
(17)
Paakumisvastast ainet ränidioksiidi (E 551) on praegu lubatud vastavalt direktiivile 95/2/EÜ kasutada mitmel alal. Selle lisaaine aktsepteeritav päevadoos on määratlemata, nagu on kirjas toidu teaduskomitee 18. mai 1990. aasta arvamuses (14). Tehnoloogiliselt oleks vaja suurendada selle kasutamist kõrgemale tasemele, kui on praegu lubatud soolaasendajate puhul. Selline kasutamine oleks hea sooja ja niiske kliimaga Euroopa riikide tarbijatele, sest praegu muudab paakumine soolaasendajate kasutamise ebamugavaks ja sageli võimatuks. Seetõttu on asjakohane suurendada soolaasendajate piirnormi.
(18)
Toiduohutusamet hindas aluselise metakrülaatkopolümeeri ohutust glaseerainena ja katteainena tahketes toidulisandites. 10. veebruari 2010. aasta arvamuses järeldas toiduohutusamet, et selline kasutusviis on ohutu, kuna aluseline metakrülaatkopolümeer pärast suu kaudu manustamist seedekulglas praktiliselt ei imendu. Lisaaine ülesanne on tehnoloogiline - kaitse niiskuse eest ja toitainete maitse varjamine ning toitainete kiire vabastamine maos. Seetõttu on asjakohane lubada kasutada aluselist metakrülaatkopolümeeri Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2002/46/EÜ (15) artiklis 2 määratletud tahkete toidulisandite glaseeraine ja katteainena piirnormiga 100 000 mg/kg. Sellele uuele toidulisandile tuleks anda number E1205.
(19)
On vaja reguleerida lisaainete kasutamist määruse (EÜ) nr 1333/2008 artikli 3 lõike 2 punktis g määratletud lauamagusainetes. Need lubatud magusaineid sisaldavad valmistised on ette nähtud müügiks lõpptarbijale suhkruasendajana. Lisaainete kasutamise vajadus võib olla mitmesugune, sõltuvalt sellest, kas need on vedeliku, pulbri või tablettide kujul.
(20)
Toidu lisaainete ülekandmine määruse (EÜ) nr 1333/2008 II lisasse tuleks vastavalt kõnealuse määruse artiklile 34 lugeda lõpetatuks käesoleva määrusega kehtestatud muudatuste jõustumise kuupäeval. Kuni selle ajani kohaldatakse direktiivi 94/35/EÜ artikli 2 lõikeid 1, 2 ja 4, direktiivi 94/36/EÜ artikli 2 lõikeid 1-6 ja 8-10, direktiivi 95/2/EÜ artikleid 2 ja 4 ning kõnealuste direktiivide lisasid.
(21)
Määruse (EÜ) nr 1333/2008 artiklitega 6, 7 ja 8 hõlmatud praeguseid lisaainete kasutusalasid ei tohiks mõjutada nende ülekandmine liidu loetellu. Siiski tuleks ette näha üleminekuperiood, et võimaldada käitlejatel täita käesoleva määruse sätteid.
(22)
On vaja selgitada määruse (EÜ) nr 1333/2008 artikli 18 lõike 1 punktis a sätestatud ülekandumise põhimõtte erandit seoses II lisas nimetatud liittoiduga. Direktiivi 95/2/EÜ artikli 3 ja direktiivi 94/36/EÜ artikli 3 kohaselt kohaldatakse seda erandit toitude suhtes, mis on nüüd esitatud vastavalt tabelites 1 ja 2. Muude liittoitude puhul, mis kuuluvad E osas loetletud gruppidesse (nt supid, kastmed, salatid jne), tuleks ülekandumise põhimõtet endiselt kohaldada.
(23)
Käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega ning ei Euroopa Parlament ega nõukogu ole vastuväiteid esitanud,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Määruse (EÜ) nr 1333/2008 muutmine
Määruse (EÜ) nr 1333/2008 II lisa asendatakse käesoleva määruse lisaga.
Artikkel 2
Üleminekusätted
1. Määruse (EÜ) nr 1333/2008 II lisa, mida on muudetud käesoleva määrusega, kohaldatakse alates 1. juunist 2013.
2. Erandina lõike 1 sätetest kohaldatakse määruse (EÜ) nr 1333/2008 II lisa (muudetud käesoleva määrusega) järgmisi kandeid alates käesoleva määruse jõustumisest:
a)
B osa punktis 3 kanne, milles käsitletakse aluselist metakrülaatkopolümeeri (E 1205);
b)
E osa punktis 12.1.2 kanne, milles käsitletakse ränidioksiidi (E 551) kasutamist soolaasendajates;
c)
E osa punktis 17.1 kanne, milles käsitletakse aluselise metakrülaatkopolümeeri (E 1205) kasutamist tahketes toidulisandites.
3. Direktiivi 94/35/EÜ artikli 2 lõiked 1, 2 ja 4, direktiivi 94/36/EÜ artikli 2 lõiked 1-6 ja 8-10, direktiivi 95/2/EÜ artiklid 2 ja 4 ning kõnealuste direktiivide lisad kaotavad kehtivuse alates 1. juunist 2013.
4. Erandina lõikest 3 kaotab direktiivi 95/2/EÜ IV lisa kanne ränidioksiidi (E 551) kasutamisest soolaasendajates kehtivuse käesoleva määruse jõustumisel.
5. Toite, mis on õiguspäraselt turule viidud enne 1. juunit 2013, kuid mis ei vasta käesoleva määruse nõuetele, võib turustada kuni nende minimaalse säilivusaja või kasutusaja lõpuni.
Artikkel 3
Määrus (EÜ) nr 884/2007 tunnistatakse kehtetuks alates 1. juunist 2013.
Artikkel 4
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav liikmesriikides.
Brüssel, 11. november 2011