РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 670/2012 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 юли 2012 година
за изменение на Решение № 1639/2006/ЕО за създаване на Рамкова програма за конкурентоспособност и иновации (2007-2013 г.) и на Регламент (ЕО) № 680/2007 за установяване на общи правила за отпускане на финансова помощ от Общността в областта на трансевропейските транспортни и енергийни мрежи
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 172 и член 173, параграф 3 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
С Решение № 1639/2006/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3) се създава Рамковата програма за конкурентоспособност и иновации (РПКИ) с различни видове мерки за изпълнение, прилагани чрез специфични програми, сред които „Програмата за политическа подкрепа на информационните и комуникационните технологии (ИКТ)“, която осигурява подкрепа за засилване на вътрешния пазар за ИКТ продукти и услуги и за основани на ИКТ продукти и услуги, и цели стимулиране на иновациите чрез по-широко разпространение и инвестиране в ИКТ.
(2)
С Регламент (ЕО) № 680/2007 на Европейския парламент и на Съвета (4) се определят общите правила за отпускане на финансова помощ от Съюза в областта на трансевропейските транспортни и енергийни мрежи и също така се създава инструмент за поделяне на риска, наречен Инструмент за гарантиране на заеми за проекти по TEN-Транспорт („TEN-T“).
(3)
През следващото десетилетие, според оценки на Комисията, ще са нужни безпрецедентни като обем инвестиции в европейския транспорт, енергетика, информационни и комуникационните мрежи, за да се допринесе за постигането на целите на политиката на „Европа 2020“, най-вече целите в областта на климата и прехода към икономика с ниски емисии на въглерод и ефикасно използване на ресурсите, чрез разработване на интелигентни, усъвършенствани и изцяло свързани помежду си инфраструктури и насърчаване на доизграждането на вътрешния пазар.
(4)
Дълговото финансиране на капиталовия пазар не е непосредствено достъпно за инфраструктурни проекти в Съюза. Трудностите при осигуряване на достъп до дългосрочно частно или публично финансиране за инфраструктурни проекти не следва да водят до влошаване на ефективността на транспортната, телекомуникационна и енергийна система, нито до забавяне на разпространението на широколентовия достъп. Целесъобразно е този въпрос да бъде разгледан на равнището на Съюза поради фрагментацията на пазарите на облигации в Съюза, съчетана с неизвестността на търсенето, както и с размера и сложността на инфраструктурните проекти, които изискват продължителни срокове за подготовка.
(5)
Финансовите инструменти във вида, в който са установени от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (5) могат, в определени случаи, да подобрят ефикасността на бюджетните разходи и да осигурят големи мултиплициращи ефекти по отношение на привличането на финансиране от частния сектор. Това важи в особена степен за трудния достъп до кредити, ограниченията в областта на публичните финанси и с оглед необходимостта от подкрепа за икономическото възстановяване на Европа.
(6)
В своята Резолюция от 8 юни 2011 г. относно Инвестиране в бъдещето: нова многогодишна финансова рамка (МФР) за конкурентоспособна, устойчива и приобщаваща Европа, Европейският парламент приветства инициативата „Облигации за проекти по стратегията „Европа 2020“, представляваща механизъм за поделяне на риска с ЕИБ, който предоставя подкрепа в определени граници от бюджета на Съюза, имаща за цел да засили ефекта от фондовете на Съюза и да привлече допълнителен интерес от частни инвеститори за участие в приоритетни проекти, които са в съответствие с целите на стратегията „Европа 2020“. В заключенията си от 12 юли 2011 г. относно Акта за единния пазар Съветът припомни, че финансовите инструменти трябва да бъдат оценявани по отношение на ефектите на лоста в сравнение със съществуващите инструменти, рисковете, които ще бъдат прибавени към баланса на държавните бюджети, и евентуалното отблъскване на частните институции. Съобщението на Комисията относно пилотния проект за инициативата „Облигации за проекти по стратегията „Европа 2020“ и съответната оценка на въздействието, които се опират на обществено допитване, следва да бъдат разглеждани в този контекст.
(7)
Следва да бъде лансирана пилотна фаза на инициативата „Облигации за проекти по стратегията „Европа 2020“, чиято цел е да подпомогне финансирането на приоритетни проекти с ясна добавена стойност за ЕС и да улесни по-голямото участие от страна на частния сектор във финансирането на икономически изгодни проекти в областта на транспорта, енергията и сектора на ИКТ инфраструктурата чрез пазара за дългосрочен капитал. Инструментът ще бъде от полза за проекти със сходни финансови нужди и благодарение на взаимодействието между секторите следва да донесе по-големи ползи по отношение на въздействието върху пазара, административната ефективност и използването на ресурсите. Той следва да предостави на заинтересованите лица като инвеститори, публични органи, управители на инфраструктура, строителни дружества и оператори съгласуван инструмент, който да се ръководи от търсенето на пазара.
(8)
По време на пилотната фаза на инициативата „Облигации за проекти по стратегията „Европа 2020“ бюджетът на Съюза, заедно с финансиране от ЕИБ под формата на съвместен инструмент за поделяне на риска, ще бъде използван за облигации за проекти, издадени от дружествата за проектите. Посоченият инструмент се стреми да смекчи риска по обслужването на дълга на проекта и кредитния риск на притежателите на облигации до степен, при която участниците на капиталовия пазар като пенсионни фондове, застрахователни дружества и други заинтересовани лица да желаят да инвестират в по-голям обем облигации за инфраструктурни проекти, отколкото би било възможно без подкрепата на Съюза.
(9)
В светлината на дългогодишния опит на ЕИБ и като се има предвид, че банката е основната финансираща институция за инфраструктурни проекти, и е финансов орган на ЕС, създаден с Договора, Комисията следва да я привлече в осъществяването на тази пилотна фаза. Основните ред, условия и процедури за прилагане на инструмента за поделяне на риска за облигации за проекта следва да се определят чрез настоящия регламент. Подробният ред и условия, включително споделянето на риска, заплащането, мониторинга и контрола, следва да се определят в споразумение за сътрудничество между Комисията и ЕИБ. Това споразумение за сътрудничество следва да бъде одобрено от Комисията и от ЕИБ в съответствие с техните съответни процедури.
(10)
Пилотната фаза на инициативата „Облигации за проекти по стратегията „Европа 2020“ следва да бъде започната през сегашната финансова рамка и да се приложи без необосновано забавяне с цел да се установи дали и до каква степен такива финансови инструменти за поделяне на риска предлагат добавена стойност в областта на финансирането на инфраструктурата и за развитието на капиталов пазар за финансиране чрез дълг на инфраструктурни проекти.
(11)
Пилотната фаза следва да бъде финансирана, като се използва преразпределение от бюджетите за 2012 г. и 2013 г. от съществуващи транспортни, телекомуникационни и енергийни програми. За тази цел следва да е възможно до 200 милиона евро да бъдат преразпределени за инициативата от бюджета за TEN-T, до 20 милиона евро от бюджета на Рамковата програма за конкурентоспособност и иновации и до 10 милиона евро от бюджета за TEN-Енергия („TEN-Е“). Наличните бюджетни средства ограничават обхвата на инициативата и броя на проектите, които могат да бъдат подкрепени.
(12)
Бюджетните средства следва да бъдат поискани от ЕИБ въз основа на набор от проекти, които ЕИБ и Комисията считат, че са подходящи, в съответствие с дългосрочните цели на политиката на Съюза и има вероятност да бъдат реализирани. Всички подобни искания и съответни бюджетни кредити следва да се направят не по-късно от 31 декември 2013 г. Поради сложността на големите инфраструктурни проекти следва да е възможно самото одобрение от Управителния съвет на ЕИБ да се даде на по-късна дата, но не по-късно от 31 декември 2014 г.
(13)
Заявлението за помощ, подборът и изпълнението на всички проекти следва да се извършват съгласно правото на Съюза, по-специално по отношение на държавната помощ и следва да се стремят да избягват създаването или добавянето на пазарни нарушения.
(14)
В допълнение към изискванията за докладване по точка 49 от Междуинституционалното споразумение от 17 май 2006 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина и доброто финансово управление (6) Комисията следва с подкрепата от ЕИБ по време на пилотната фаза да докладва на Европейския парламент и на Съвета на всеки шест месеца след подписването на споразумението за сътрудничество и да внесе междинен доклад до Европейския парламент и до Съвета през втората половина на 2013 г. Цялостна независима оценка следва да бъде осъществена през 2015 г.
(15)
Като се основава на посочената цялостна независима оценка Комисията следва да оцени целесъобразността на Инициативата „Облигации за проекти по стратегията „Европа 2020“, както и ефективността ѝ по отношение на повишаването на обема на инвестициите в приоритетни проекти и в засилването на ефикасността на разходите на Съюза.
(16)
Пилотната фаза на инициативата „Облигации за проекти по стратегията „Европа 2020“ следва да започне в подготовка за Механизма за свързване на Европа, предложен от Комисията. Не се засягат решенията, отнасящи се до многогодишната финансова рамка (МФР) след 2013 г., и тези, които се отнасят до евентуално повторно използване на обратните постъпления от финансови инструменти в контекста на преговорите по предложението за регламент на Европейския парламент и Съвета относно финансовите правила, приложими спрямо годишния бюджет на Съюза.
(17)
С оглед да се осъществи пилотната фаза на инициативата „Облигации за проекти по стратегията „Европа 2020“, Решение № 1639/2006/ЕО и Регламент (ЕО) № 680/2007 следва да бъдат съответно изменени.
(18)
За да бъдат ефективни предвидените в настоящия регламент мерки и с оглед ограничения срок на пилотната фаза, настоящият регламент следва да влезе в сила в деня след публикуването му,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Изменения на Решение № 1639/2006/ЕО
Решение № 1639/2006/ЕО се изменя, както следва:
1)
В член 8 се добавя следният параграф:
„5а. Без да се засягат параграфи 1-5, за проектите, осъществявани в рамките на посочения в член 31, параграф 2 инструмент за поделяне на риска за облигации, Комисията и Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) внасят през втората половина на 2013 г. в Европейския парламент и в Съвета междинен доклад. Цялостна независима оценка се осъществява през 2015 г.
Като се основава на посочената оценка Комисията оценява целесъобразността на Инициативата „Облигации за проекти по стратегията „Европа 2020“ и ефективността ѝ по отношение на повишаването на обема на инвестициите в приоритетни проекти и в засилването на ефикасността на разходите на Съюза. Въз основа на посочената оценка, като вземе предвид всички варианти Комисията предлага подходящи регулаторни промени, включително законодателни промени, особено ако предвиденото прилагане на пазара не е задоволително или ако станат достатъчно налични алтернативни източници на дългосрочно дългово финансиране.
Посоченият в първа алинея междинен доклад включва списък от проекти, които са получили финансова помощ от инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти, посочен в член 31, параграфи 2а-2д, придружен с информация относно условията по издаването на облигации и вида на настоящите и потенциални бъдещи инвеститори.“
2)
В член 26, параграф 2 буква б) се заменя със следното:
„б)
стимулиране на иновациите чрез по-широко разпространение и инвестиране в ИКТ и широколентов достъп;“.
3)
Член 31 се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Проектите, посочени в параграф 1, буква а), имат за цел насърчаването на иновацията, трансфера на технологии и разпространяването на нови технологии, които са готови за прилагане на пазара.
Съюзът може да предоставя безвъзмездна помощ в принос към бюджета на проектите.
Освен това по време на пилотната фаза през 2012 и 2013 г. Съюзът може да предостави финансово участие на ЕИБ за провизиите и разпределянето на капитал за дългови инструменти или гаранции, които да се отпускат от ЕИБ от нейни собствени ресурси в рамките на инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти.“;
б)
вмъкват се следните параграфи:
„2а. Инструментът за поделяне на риска за облигации за проекти, посочен в трета алинея от параграф 2, представлява съвместен инструмент на Комисията и ЕИБ, който предоставя добавена стойност като намеса на Съюза, занимава се с положение на недостатъчно оптимална инвестиция, когато проектите не получават адекватно финансиране от пазарите, и предоставя допълняемост. Инструментът избягва нарушаване на правилата на конкуренция, цели осигуряване на мултиплициращ ефект и привежда в съответствие интересите под формата на кредитно подобрение. Инструментът за поделяне на риска за облигации за проекти:
а)
приема формата на дългов инструмент или гаранция, предоставена от ЕИБ, с подкрепата на принос от бюджета на Съюза, в полза на финансиране за проекти в областта на ИКТ и широколентовия достъп, като допълва или привлича финансиране от държавите членки или частния сектор;
б)
смекчава риска при обслужването на дълга за проект и кредитния риск за притежателите на облигациите;
в)
използва се само за проекти, чиято финансова жизнеспособност се основава на приходите по проекта.
2б. Експозицията на Съюза по отношение на инструмента за поделяне на риска, включително таксите за управление и другите допустими разходи, в никакъв случай не надвишава размера на финансовото участие на Съюза към инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти, и не надхвърля срока до падежа на портфейла на основните инструменти за кредитно подобрение. Не води до никакви допълнителни задължения по общия бюджет на Съюза. Остатъчният риск, свързан с операции във връзка с облигации за проекти, винаги се поема от ЕИБ.
2в. Основните ред, условия и процедури за инструментите за поделяне на риска за облигации за проекти са установени в приложение IIIа. Подробният ред и условия за прилагане на инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти, включително поделянето на риска, възнаграждението, неговият мониторинг и контрол, се определят в споразумението за сътрудничество между Комисията и ЕИБ. Споразумението за сътрудничество се одобрява от Комисията и от ЕИБ в съответствие с техните съответни процедури.
2г. През 2013 г. сума в размер до 20 милиона евро може да бъде използвана от бюджета, разпределен за изпълнение на политиката за ИКТ и широколентов достъп в съответствие с правилата, установени в приложение I, буква б). Предвид краткия срок на пилотната фаза, инструментът за поделяне на риска за облигации за проекти може да използва повторно всички приходи, получени преди 31 декември 2013 г. за нови дългови инструменти и гаранции в рамките на същия механизъм за поделяне на риска и за проекти, изпълняващи същите условия за допустимост, с цел максимално увеличаване на обема на получили подпомагане инвестиции. В случай че инструментът за поделяне на риска за облигации за проекти не бъде продължен за следващата многогодишна финансова рамка, всички остатъчни средства се връщат в приходната част на общия бюджет на Съюза.
2д. В допълнение към изискванията за докладване, посочени в точка 49 от Междуинституционалното споразумение от 17 май 2006 г. за бюджетната дисциплина и доброто финансово управление, и без да се засягат каквито и да е други регулаторни изисквания за докладване, Комисията докладва относно ефикасността на инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти, включително финансовите условия и позиционирането на всички облигации за проекта пред Европейския парламент и Съвета на всеки шест месеца по време на пилотната фаза.“
4)
Добавя се следното приложение:
„ПРИЛОЖЕНИЕ IIIа
Ред и условия за прилагане на инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти, посочени в член 31, параграф 2в
ЕИБ е партньор, който споделя риска и управлява финансовия принос на Съюза към инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти от името на Съюза. По-подробното изложение на реда и условията за прилагане на инструмента, включително мониторинга и контрола по него, се съдържа в споразумението за сътрудничество между Комисията и ЕИБ, като се отчитат разпоредбите, предвидени в настоящото приложение.
а) Механизмът на ЕИБ
1.
Инструментът за поделяне на риска за облигациите за проекти ще бъде проектиран за всеки допустим проект като второстепенен механизъм под формата на дългов инструмент или механизъм за условия (гаранция), или и двете, така че да улесни емисията на облигации за проекти.
2.
Ако ЕИБ стане кредитор на проекта, нейните права по инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти са права, удовлетворяващи се по ред след обслужването на привилегирования дълг и пред финансиране, свързано със собствен капитал.
3.
Механизмът не надвишава 20 % от общия размер на емитирания главен дълг.
б) Бюджет
ИКТ:
2013 г.: до 20 милиона евро.
Искането за прехвърляне на суми над този размер се извършва до 31 декември 2012 г. и се придружава от прогноза за нуждите от предвидените по графика вноски на Съюза.
При необходимост тази прогноза може да послужи за основано на търсенето намаляване на сумите за 2013 г., за което се взема решение съгласно процедурата, посочена в член 46, параграф 2.
в) Доверителна сметка
1.
ЕИБ открива доверителна сметка за финансовия принос на Съюза и за приходите, получени в резултат на финансовия принос на Съюза.
2.
Предвид краткия срок на пилотната фаза, лихвата, начислена върху доверителните сметки, и другите приходи, получени в резултат на финансовия принос на Съюза, като гаранционни премии, лихви и рисков марж върху сумите, предоставени от ЕИБ, се прибавят към средствата от доверителната сметка. Независимо от това Комисията може да реши, в съответствие с процедурата, посочена в член 46, параграф 2, че те трябва да бъдат върнати в бюджетните редове за РПКИ-ИКТ.
г) Използване на финансовото участие на Съюза
Финансовото участие на Съюза се използва от ЕИБ за:
1.
Обезпечаване на риска въз основа на първа загуба за второстепенните механизми от портфейла от проекти, отговарящи на критериите, в съответствие със съответните правила на ЕИБ и оценка на риска, извършена от ЕИБ съгласно прилаганата от нея политика.
2.
За покриване на несвързани с проекта допустими разходи, произтичащи от създаването и управлението на инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти, включително неговото оценяване.
д) Поделяне на риска и приходите
Схемата за поделяне на риска, произтичаща от буква г), се изразява в подходящо разпределяне между Съюза и ЕИБ на заплащането във връзка с риска, начислено от ЕИБ на партньора му във връзка с всеки инструмент в рамките на портфейла по проекта.
е) Ценообразуване
Ценообразуването на инструментите за облигации за проекти се основава на заплащането във връзка с риска в съответствие със съответните стандартни правила и критерии на ЕИБ.
ж) Процедура по заявленията
Заявленията за покриване на риска по инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти се отправят към ЕИБ съгласно обичайния ред за подаване на заявления в ЕИБ.
з) Процедура за одобряване
ЕИБ извършва рисков, финансов, технически и правен анализ и решава за използването на инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти и да избере подходящия вид второстепенен механизъм в съответствие със своите стандартни правила и критерии, по-специално насоките на ЕИБ за политика спрямо кредитния риск, и критериите за подбор на ЕИБ в областта на социалните въпроси, околната среда и климата.
и) Продължителност
1.
Ангажимент за финансов принос на Съюза към инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти се поема не по-късно от 31 декември 2013 г. Процедурата по одобряване на инструментите за облигации за проекти от Управителния съвет на ЕИБ се приключва до 31 декември 2014 г.
2.
В случай на прекратяване на инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти по време на текущата многогодишна финансова рамка всички баланси по доверителната сметка, без поетите задължения за предоставяне на бюджетни средства и средствата, необходими за покриването на други отговарящи на изискванията разходи, се връщат в бюджетната линия РПКИ-ИКТ.
3.
Средствата, разпределени за инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти, се възстановяват в съответната доверителна сметка, когато срокът на инструментите изтече или се връщат, при условие че покриването на риска остава достатъчно.
й) Докладване
Редът и условията на ежегодното отчитане на прилагането на инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти се договарят между Комисията и ЕИБ.
В допълнение Комисията с подкрепата на ЕИБ докладва относно прилагането на всеки шест месеца на Европейския парламент и на Съвета, като началният момент е шест месеца след подписването на споразумението за сътрудничество, посочено в член 31, параграф 2в.
к) Мониторинг, контрол и оценка
Комисията осъществява мониторинг на прилагането на инструмента, включително чрез контрол на място, при целесъобразност, и осъществява проверка и контрол в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (7).
ЕИБ управлява второстепенните механизми в съответствие с нейните собствени правила и процедури, включително подходящи мерки за одит, контрол и мониторинг. Освен това Управителният съвет на ЕИБ, в който Комисията и държавите членки са представени, одобрява всеки второстепенен механизъм и контролира дали управлението на ЕИБ е в съответствие с нейния устав и с общите насоки, определени от Съвета на гуверньорите.
Комисията и ЕИБ представят междинен доклад относно функционирането на пилотния инструмент за поделяне на риска за облигациите за проекти на Европейския парламент и на Съвета през втората половина на 2013 г. с оглед оптимизиране на проекта на инструмента.
Цялостна независима оценка се извършва през 2015 г. след одобрение на окончателните операции по облигациите за проекти. Тя обхваща, наред с останалото, добавената стойност, допълняемостта спрямо други инструменти на Съюза или на държавите членки и други съществуващи форми на дългосрочно дългово финансиране, постигнатия мултиплициращ ефект, оценка на включените рискове, както и създаването или коригирането на нарушаващи ефекти, ако има такива. Оценката обхваща също така въздействието върху финансовата жизнеспособност на проекта, обема, сроковете и разходите на облигациите, които ще се издават, въздействието върху по-широките пазари на облигации, както и аспектите, свързани с контролиращия кредитор и обществените поръчки. Тя предоставя също така, по възможност, сравнение на разходите с алтернативни средства за финансиране на проекта, включително банкови заеми. По време на пилотната фаза всеки избран проект се оценява.
Член 2
Изменения на Регламент (ЕО) № 680/2007
Регламент (ЕО) № 680/2007 се изменя, както следва:
1)
В член 2 се добавят следните точки:
„14)
Инструментът за поделяне на риска за облигации за проекти означава съвместен инструмент на Комисията и ЕИБ, който предоставя добавена стойност като намеса на Съюза, отнася се до положение на недостатъчно оптимална инвестиция, когато проектите не получават адекватно финансиране от пазарите, и предоставя допълняемост като допълва или привлича финансиране от държавите членки или частния сектор. Инструментът избягва нарушаване на конкуренцията, цели осигуряване на мултиплициращ ефект и привежда в съответствие интересите. Инструментът за поделяне на риска за облигации за проекти е под формата на кредитно подобрение на проекти от общ интерес, намалява риска при обслужването на дълга за проект и кредитния риск за притежателите на облигациите, и се използва само за проекти, чиято финансова жизнеспособност се основава на приходите по проекта.
15)
„Кредитно подобрение“ означава подобряване на кредитното качество на дълга по проект посредством второстепенен механизъм под формата на дългов инструмент от ЕИБ или на гаранция от ЕИБ или и двете, подкрепена от принос от бюджета на Съюза.“
2)
В член 4, първа алинея добавя се следното изречение:
„Заявленията за покриване на риска по инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти по член 6, параграф 1, буква ж) се подават до ЕИБ съгласно обичайния ред за подаване на заявления в ЕИБ.“
3)
Член 6, параграф 1 се изменя, както следва:
а)
в буква г) се добавя следното изречение:
„През 2012 г. и 2013 г. сума в размер до 200 милиона евро може да бъде преразпределена за пилотната фаза на инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти в транспортния сектор.“;
б)
добавя се следната буква:
„ж)
по време на пилотната фаза през 2012 и 2013 г. финансово участие на ЕИБ за провизии и заделянето на капитал за дългови инструменти или гаранции, които да се отпускат от ЕИБ собствените ѝ ресурси в рамките на инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти в областта на TEN-T и TEN-E. Експозицията на Съюза по отношение на инструмента за поделяне на риска, включително таксите за управление и другите допустими разходи, в никакъв случай не надвишава размера на финансовото участие на Съюза в инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти, и не надхвърля срока до падежа на портфейла на основните инструменти за кредитно подобрение. Не води до никакви допълнителни задължения по общия бюджет на Съюза. Остатъчният риск, свързан с тези операции във връзка с облигации за проекти, винаги се поема от ЕИБ.
Основните ред, условия и процедури за прилагане на инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти са установени в приложение Iа. Подробният ред и условия за прилагане на инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти, включително поделянето на риска, възнаграждението, мониторинга и контрола, се определят в споразумението за сътрудничество между Комисията и ЕИБ. Споразумението за сътрудничество се одобрява от Комисията и от ЕИБ в съответствие със съответните им процедури.
През 2012 г. и 2013 г. сума в размер до 210 милиона евро, от които до 200 милиона евро за транспортни проекти и до 10 милиона евро за енергийни проекти, може да бъде преразпределена за инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти в съответствие с процедурата по член 15, параграф 2 съответно от бюджетните редове за инструмента за гарантиране на заеми по проекти TEN-T, посочен в приложение I, и съответно за TEN-E.
В допълнение към изискванията за докладване, посочени в точка 49 от Междуинституционалното споразумение от 17 май 2006 г. за бюджетната дисциплина и доброто финансово управление, и без да се засягат някакви други регулаторни изисквания за докладване, Комисията докладва относно ефикасността на инструмента за поделяне на риска, включително финансовите условия и позиционирането на всички издадени облигации пред Европейския парламент и Съвета на всеки шест месеца по време на пилотната фаза.
Предвид краткия срок на пилотната фаза, лихвите и другите приходи, генерирани от инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти, получени преди 31 декември 2013 г., могат да бъдат използвани за нови дългови инструменти и гаранции в рамките на същия механизъм за поделяне на риска и за проекти, изпълняващи същите условия за допустимост, с цел максимално увеличаване на обема на получили подпомагане инвестиции. В случай че инструментът за поделяне на риска за облигации за проекти не бъде продължен за следващата финансова рамка, всички остатъчни средства се връщат в приходната част на общия бюджет на Съюза.“
4)
В член 16 се добавя следният параграф:
„2а) Без да се засягат параграфи 1 и 2, за проектите, осъществявани в рамките на посочения в член 6, параграф 1, буква ж) инструмент за поделяне на риска за облигации, Комисията и ЕИБ внасят през втората половина на 2013 г. в Европейския парламент и в Съвета междинен доклад. Цялостна независима оценка се осъществява през 2015 г.
Въз основа на посочената оценка Комисията оценява целесъобразността на Инициативата „Облигации за проекти по стратегията „Европа 2020“ и ефективността ѝ по отношение на повишаването на обема на инвестициите в приоритетни проекти и в засилването на ефикасността на разходите на Съюза. Въз основа на посочената оценка, като вземе предвид всички варианти Комисията предлага подходящи регулаторни промени, включително законодателни промени, особено ако предвиденото прилагане на пазара не е задоволително или ако станат достатъчно налични алтернативни източници на дългосрочно дългово финансиране.“
5)
В член 17, параграф 1 се добавя следната алинея:
„Посоченият в член 16, параграф 2а междинен доклад съдържа списък от проекти, които са се възползвали от инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти, посочен в параграфи член 6, параграф 1, буква ж), придружен с информация относно условията по издаването на облигации и вида на настоящите и потенциални бъдещи инвеститори.“
6)
Приложението е преномерирано приложение I, а думата „приложението“ в член 6, параграф 1, буква г) е съответно заменена с думата „приложение I“.
7)
Добавя се следното приложение:
„ПРИЛОЖЕНИЕ Ia
Основен ред, условия и процедури за прилагане на инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти, посочени в член 6, параграф 1, буква ж)
ЕИБ е партньор, който споделя риска и управлява финансовия принос на Съюза към инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти от името на Съюза. По-подробното изложение на условията и реда за прилагане на инструмента, включително мониторинга и контрола по него, се съдържа в споразумението за сътрудничество между Комисията и ЕИБ, като се отчитат разпоредбите, установени в настоящото приложение.
а) Механизмът на ЕИБ
1.
Инструментът за поделяне на риска за облигациите за проекти ще бъде проектиран за всеки допустим проект като второстепенен механизъм под формата на дългов инструмент или механизъм за условия (гаранция), или и двете, с цел улесняване на издаването на облигации за проекти.
2.
Ако ЕИБ стане кредитор на проекта, нейните права по инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти са права, удовлетворяващи се по ред след обслужването на привилегирования дълг и пред финансиране, свързано със собствен капитал.
3.
Механизмът не надвишава 20 % от общия размер на емитирания главен дълг.
б) Бюджет
ТЕN-Т:
-
2012 г.: до 100 милиона евро
-
2013 г.: до общия размер от 200 милиона евро
трябва да бъдат преразпределени от бюджета за TEN-T, определен за инструмента за гарантиране на заеми по проекти по TEN-T, посочен в приложение I, но останал неизразходван.
TEN-E:
2013 г.: до 10 милиона евро.
Искането за прехвърляне на сумата за 2012 г. се подава незабавно след подписването на споразумението за сътрудничество.
Искането за прехвърляне на плащанията в следващи години се подава до 31 декември от предходната година.
Във всички случаи заявлението за прехвърляне се придружава от прогноза за нуждите от предвидените по графика вноски на Съюза.
При необходимост тази прогноза може да послужи за база за намаляване на сумите, основаващо се на нуждите, за което се взема решение съгласно процедурата, изложена в член 15, параграф 2.
в) Доверителна сметка
1.
ЕИБ открива две доверителни сметки (една за проектите в рамките на ТЕN-Т, другата за проектите в рамките на TEN-E), които съдържат финансовия принос на Съюза и приходите, получени в резултат на финансовия принос на Съюза. Доверителната сметка за проектите по ТЕN-Т може да бъде обединена с доверителната сметка, открита за инструмента за гарантиране на заеми за проекти по TEN-T, посочен в приложение I, при условие че тази мярка не препятства качеството на мониторинг и докладване, предвидено в букви й) и к).
2.
Предвид краткия срок на пилотната фаза, лихвата, начислена върху доверителните сметки, и другите приходи, получени в резултат на финансовия принос на Съюза, като гаранционни премии, лихви и рисков марж върху сумите, предоставени от ЕИБ, се прибавят към средствата от доверителната сметка. Независимо от това Комисията може да реши, в съответствие с процедурата, посочена в член 15, параграф 2, че те трябва да бъдат върнати в бюджетните редове за TEN-T или TEN-E.
г) Използване на финансовото участие на Съюза
Финансовото участие на Съюза се използва от ЕИБ за:
1.
обезпечаване на риска въз основа на първа загуба за второстепенните механизми от портфейла от проекти, отговарящи на критериите, в съответствие със съответните правила на ЕИБ и оценка на риска, извършена от ЕИБ съгласно прилаганата от нея политика,
2.
за покриване на несвързани с проекта допустими разходи, произтичащи от създаването и управлението на инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти, включително неговото оценяване.
д) Споделяне на риска и приходите
Схемата за споделяне на риска, произтичаща от буква г), се отразява в подходящо разпределяне между Съюза и ЕИБ на заплащането във връзка с риска, начислено от ЕИБ на партньора му във връзка с всеки инструмент в рамките на портфейла.
Независимо от разпоредбите, които се прилагат за поделянето на риска за инструмента за гарантиране на заеми за проекти по TEN-T, посочен в приложение I, схемата за споделяне на риска за облигации за проекти се прилага също така за същия инструмент, включително за операциите от съществуващия ѝ портфейл.
е) Ценообразуване
Ценообразуването на инструментите за облигации за проекти се основава на заплащането във връзка с риска в съответствие със стандартните правила и критерии на ЕИБ.
ж) Процедура за заявления
Заявленията за покриване на риска по инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти се отправят към ЕИБ съгласно обичайния ред за подаване на заявления в ЕИБ.
з) Процедура за одобряване
ЕИБ извършва рисков, финансов, технически и правен анализ и решава за използването инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти и избира подходящия вид второстепенен механизъм в съответствие със стандартните си правила и критерии, по-специално насоките на ЕИБ за политика спрямо кредитния риск, и критериите за подбор на ЕИБ в областта на социалните въпроси, околната среда и климата.
и) Продължителност
1.
Последният транш от финансовото участие на Съюза в инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти се предава не по-късно от 31 декември 2013 г. Процедурата по одобряване на инструментите за облигации за проекти от Управителния съвет на ЕИБ се приключва не по-късно от 31 декември 2014 г.
2.
В случай на прекратяване на инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти по време на текущата многогодишна финансова рамка всички баланси по доверителните сметки, без поетите задължения за предоставяне на бюджетни средства и средствата, необходими за покриването на други отговарящи на изискванията разходи, се връщат в бюджетните редове за TEN-T и TEN-E.
3.
Средствата, определени за инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти, се възстановяват в съответната доверителна сметка, когато срокът на инструментите изтече или се изплащат, при условие че покриването на риска остава достатъчно.
й) Докладване
Редът и условията на ежегодното отчитане на прилагането на инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти се договарят между Комисията и ЕИБ.
В допълнение Комисията с подкрепата на ЕИБ докладва относно прилагането на всеки шест месеца на Европейския парламент и на Съвета, като началният момент е шест месеца след подписването на споразумението за сътрудничество, посочено в член 6, параграф 1, буква ж).
к) Мониторинг, контрол и оценка
Комисията осъществява мониторинг на прилагането на инструмента, включително чрез контрол на място, при целесъобразност, и осъществява проверка и контрол в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002.
ЕИБ управлява второстепенните механизми в съответствие със своите собствени правила и процедури, включително подходящи мерки за одит, контрол и мониторинг. Освен това Управителният съвет на ЕИБ, в който Комисията и държавите членки са представени, одобрява всеки второстепенен механизъм и контролира дали управлението на ЕИБ е в съответствие с нейния устав и с общите насоки, определени от Съвета на гуверньорите.
Комисията и ЕИБ представят междинен доклад относно функционирането на пилотния инструмент за поделяне на риска за облигациите за проекти на Европейския парламент и на Съвета през втората половина на 2013 г. с оглед оптимизиране на проекта на инструмента.
Цялостна независима оценка се извършва през 2015 г. след одобрение на окончателните операции по облигациите за проекти. Тя обхваща, наред с останалото, добавената стойност, допълняемостта спрямо други инструменти на Съюза или на държавите членки и други съществуващи форми на дългосрочно дългово финансиране, постигнатия мултиплициращ ефект, оценка на включените рискове, както и създаването или коригирането на нарушаващи ефекти, ако има такива. Оценката обхваща също така въздействието върху финансовата жизнеспособност на проекта, обема, сроковете и разходите на облигациите, които ще се издават, въздействието върху по-широките пазари на облигации, както и аспектите, свързани с контролиращия кредитор и обществените поръчки. Тя предоставя също така, по възможност, сравнение на разходите с алтернативни средства за финансиране на проекта, включително банкови заеми. По време на пилотната фаза всеки избран проект се оценява.“
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 11 юли 2012 година.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 670/2012,
11. juuli 2012,
millega muudetakse otsust nr 1639/2006/EÜ, millega kehtestatakse konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogramm (2007-2013), ning määrust (EÜ) nr 680/2007, millega kehtestatakse ühenduse rahalise abi andmise üldeeskirjad üleeuroopaliste transpordi- ja energiavõrkude valdkonnas
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 172 ja artikli 173 lõiget 3,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
olles konsulteerinud Regioonide Komiteega,
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega nr 1639/2006/EÜ (3) kehtestatakse konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogramm (edaspidi „raamprogramm”) ning eri liiki rakendusmeetmed eriprogrammidele, nt info- ja kommunikatsioonitehnoloogia (IKT) poliitika toetusprogrammile, millega tugevdatakse IKT toodete ja teenuste ning IKT-põhiste toodete ja teenuste siseturgu ning mille eesmärk on uuendustegevuse toetamine IKT laialdasema kasutuselevõtu ja ulatuslikumate investeeringute kaudu.
(2)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 680/2007 (4) sätestatakse ühenduse rahalise abi andmise üldeeskirjad üleeuroopaliste transpordi- ja energiavõrkude (TEN-T ja TEN-E) valdkonnas ning luuakse TEN-T projektide laenutagamisvahendi nime kandev riskijagamise instrument.
(3)
Järgmisel kümnendil tuleb komisjoni hinnangu kohaselt Euroopa transpordi-, energia-, info- ja kommunikatsioonivõrkudesse investeerida varasemast märksa suuremaid summasid, et aidata saavutada „Euroopa 2020” poliitikaeesmärgid, eelkõige kliimaeesmärgid ja üleminek ressursitõhusale, vähese CO2-heitega majandusele, arendades arukaid, ajakohastatud ja omavahel täielikult ühendatud infrastruktuure, ning et soodustada siseturu väljakujundamist.
(4)
Infrastruktuuriprojektide rahastamine laenukapitaliturgudel ei ole liidu piires kerge. Raskused infrastruktuuriprojektidele pikaajalise era- või avalikust sektorist rahastamise leidmisel ei tohiks tuua kaasa transpordi-, telekommunikatsiooni- ja energiasüsteemide jõudluse halvenemist ega lairibaühenduse leviku aeglustumist. Arvestades liidu võlakirjaturgude killustatust ja prognoosimatut nõudlust ning pikaajalist ettevalmistusaega nõudvate infrastruktuuriprojektide mahtu ja keerukust, on asjakohane käsitleda kõnealust probleemi liidu tasandil.
(5)
Nõukogu 25. juuni 2002. aasta määrusega (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 (mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust) (5) reguleeritavad finantsinstrumendid võivad mõnel juhul suurendada eelarvevahendite kasutamise tõhusust ning neil võib olla märkimisväärne mitmekordistav mõju erasektorist vahendite kaasamisel. See on eriti asjakohane seoses laenude raske kättesaadavusega, piirangutega avaliku sektori kulutustele ning vajadusega toetada Euroopa majanduse elavdamist.
(6)
Oma 8. juuni 2011. aasta resolutsioonis tulevikku investeerimise ning uue mitmeaastase finantsraamistiku kohta konkurentsivõimelise, jätkusuutliku ja kaasava Euroopa nimel väljendas Euroopa Parlament heameelt „Euroopa 2020” projektivõlakirjade algatuse üle, mis kujutab endast Euroopa Investeerimispanga (EIP) osalusel loodud riskijagamise instrumenti, millega antakse liidu eelarvest piiratud toetust eesmärgiga võimendada liidu rahaliste vahendite mõju ning suurendada erainvestorite huvi osaleda esmatähtsates projektides, mis on kooskõlas strateegia „Euroopa 2020” eesmärkidega. Oma 12. juuli 2011. aasta järeldustes ühtse turu akti kohta tuletas nõukogu meelde, et finantsinstrumente tuleb hinnata, võttes arvesse nende finantsvõimendust olemasolevate instrumentidega võrreldes, lisanduvaid riske valitsemissektori bilansile ning eraõiguslike institutsioonide võimalikku väljatõrjumist. Komisjoni teatist, mis käsitleb „Euroopa 2020” projektivõlakirjade algatuse katseetappi ja selle mõjuhinnangut, mis põhines avalikul konsulteerimisel, tuleks vaadelda selles kontekstis.
(7)
Tuleks käivitada „Euroopa 2020” projektivõlakirjade algatuse katseetapp, mille eesmärk on toetada selge ELi lisaväärtusega esmatähtsate projektide rahastamist ning hõlbustada erasektori aktiivsemat osalemist transpordi, energeetika ja IKT infrastruktuuride valdkonnas majanduslikult elujõuliste projektide pikaajalisel rahastamisel kapitaliturgudel. Selle instrumendiga toetatakse samalaadsete rahastamisvajadustega projekte ning tänu sektoritevahelisele sünergiale peaks see andma suuremaid eeliseid turumõju, haldustõhususe ja ressursikasutuse valdkonnas. Algatus peaks andma infrastruktuuri valdkonna sidusrühmadele, nagu rahastajad, riigiasutused, infrastruktuuriettevõtjad, ehitusfirmad ja käitajad, sobiva instrumendi, mida juhib turunõudlus.
(8)
„Euroopa 2020” projektivõlakirjade algatuse katseetapi jooksul kasutatakse liidu eelarvet kõrvuti EIP poolse rahastamisega projektiettevõtjate emiteeritavate projektivõlakirjade ühise riskijagamise instrumendi tarvis. Nimetatud instrumendiga püütakse leevendada projektide võlateenindusriski ja võlakirjade omanike krediidiriski sellisel määral, et kapitalituruosalised, nagu pensionifondid, kindlustusettevõtjad ja muud huvitatud isikud, oleksid valmis investeerima infrastruktuuri projektide võlakirjadesse rohkem, kui see oleks võimalik ilma liidu toetuseta.
(9)
Arvestades EIP pikaajalist kogemust ning seda, et ta on infrastruktuuriprojektide põhirahastaja ja aluslepinguga asutatud ELi finantseerimisasutus, peaks komisjon kaasama EIP katseetapi rakendamisse. Projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi üldtingimused ja kord tuleks sätestada käesolevas määruses. Üksikasjalikumad tingimused, kaasa arvatud riski jagamine, tasu, järelevalve ja kontrollimine, tuleks sätestada komisjoni ja EIP vahel sõlmitavas koostöölepingus. Nimetatud koostöölepingu peaksid heaks kiitma komisjon ja EIP oma vastava korra kohaselt.
(10)
„Euroopa 2020” projektivõlakirjade algatuse katseetapp tuleks käivitada võimalikult kiiresti praeguse finantsraamistiku kehtivusajal ja seda tuleks rakendada liigselt viivitamata, et teha kindlaks, kas ja mil määral annavad niisugused riskijagamise instrumendid lisaväärtust infrastruktuuride rahastamise valdkonnas ja infrastruktuuriprojektide laenukapitaliturult rahastamise väljakujundamisele.
(11)
Katseetappi tuleks rahastada 2012. ja 2013. aasta transpordi-, energeetika- ja telekommunikatsiooniprogrammide praeguste eelarvevahendite ümberpaigutamise teel. Selleks peaks algatuse jaoks olema võimalik TEN-T eelarvest ümber paigutada kuni 200 miljonit eurot, konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogrammist kuni 20 miljonit eurot ja TEN-E eelarvest kuni 10 miljonit eurot. Olemasolevad eelarvelised vahendid piiravad nii algatuse reguleerimisala kui ka toetatavate projektide arvu.
(12)
EIP peaks eelarves ette nähtud summasid taotlema, et rahastada selliseid projekte, mis EIP ja komisjoni hinnangul on sobivad, kooskõlas liidu pikaajaliste poliitikaeesmärkidega ja tõenäoliselt rakendatavad. Kõnealused taotlused tuleks esitada ja vastavad eelarvelised kulukohustused võtta hiljemalt 31. detsembril 2013. Kuna suured infrastruktuuriprojektid on keerukad, peaks olema võimalik, et EIP direktorite nõukogu kiidab need tegelikult heaks hilisemal kuupäeval, kuid mitte hiljem kui 31. detsembril 2014.
(13)
Kõikide projektide toetustaotluste ning valikute tegemise ja rakendamise puhul tuleks järgida liidu õigust, eelkõige riigiabi valdkonnas, ning püüda vältida turumoonutuste loomist või nende suurendamist.
(14)
Lisaks 17. mail 2006 Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni vahel eelarvedistsipliini ja usaldusväärse finantsjuhtimise kohta sõlmitud institutsioonidevahelise kokkuleppe (6) punktis 49 sätestatud aruandlusnõuetele peaks komisjon EIP toetusel katseetapi käigus esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule pärast koostöölepingule alla kirjutamist iga kuue kuu järel aruande ning esitama vahearuande 2013. aasta teisel poolel. Sõltumatu täiemahuline hindamine tuleks korraldada 2015. aastal.
(15)
Nimetatud sõltumatule täiemahulisele hindamisele tuginedes peaks komisjon hindama „Euroopa 2020” projektivõlakirjade algatuse asjakohasust ning selle tulemuslikkust esmatähtsatesse projektidesse tehtavate investeeringute mahu ja liidu kulutuste tõhususe suurendamisel.
(16)
„Euroopa 2020” projektivõlakirjade algatuse katseetapp tuleks käivitada komisjoni kavandatava Euroopa Ühendamise Rahastu ettevalmistamise raames. See ei piira mis tahes otsuste tegemist 2013. aasta järgse liidu mitmeaastase finantsraamistiku kohta ega finantsinstrumentidest tagasisaadavate vahendite võimaliku taaskasutamise kohta seoses läbirääkimistega ettepaneku üle võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus Euroopa Liidu iga-aastase eelarve suhtes kohaldatavate finantseeskirjade kohta.
(17)
„Euroopa 2020” projektivõlakirjade algatuse katseetapi rakendamiseks tuleks vastavalt muuta otsust nr 1639/2006/EÜ ja määrust (EÜ) nr 680/2007.
(18)
Käesolevas määruses sätestatud meetmete tulemuslikkuse tagamiseks peaks käesolev määrus, võttes arvesse katseetapi piiratud kestust, jõustuma järgmisel päeval pärast selle avaldamist,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Otsuse nr 1639/2006/EÜ muudatused
Otsust nr 1639/2006/EÜ muudetakse järgmiselt.
1)
Artiklisse 8 lisatakse järgmine lõige:
„5a. Ilma et see piiraks lõigete 1-5 kohaldamist, esitavad komisjon ja Euroopa Investeerimispank (EIP) 2013. aasta teisel poolel Euroopa Parlamendile ja nõukogule vahearuande artikli 31 lõikes 2 osutatud projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi abil ellu viidud projektide kohta. Sõltumatu täiemahuline hindamine korraldatakse 2015. aastal.
Komisjon hindab sellele hinnangule tuginedes „Euroopa 2020” projektivõlakirjade algatuse asjakohasust ning selle tulemuslikkust esmatähtsatesse projektidesse tehtavate investeeringute mahu ja liidu kulutuste tõhususe suurendamisel. Selle hinnangu valguses ja kõiki võimalusi arvestades kaalub komisjon ettepaneku tegemist asjakohaste õigusaktide muutmiseks, muu hulgas seadusandlike muudatuste tegemiseks, eeskätt juhul, kui kasutuselevõtt turul ei ole prognoosidega võrreldes rahuldav või kui alternatiivsed pikaajaliste laenude rahastamise viisid muutuvad piisavalt kättesaadavaks.
Esimeses lõigus osutatud vahearuandes tuuakse muu hulgas ära ka nende projektide nimekiri, mille puhul on kasutatud artikli 31 lõigetes 2a-2e osutatud projektivõlakirjade riskijagamise instrumenti, ja teave emiteeritud võlakirjade tingimuste kohta ning praeguste ja võimalike tulevaste investorite liigid.”
2)
Artikli 26 lõike 2 punkt b asendatakse järgmisega:
„b)
uuendustegevuse edendamine info- ja kommunikatsioonitehnoloogia ning lairibavõrgu laialdasema kasutuselevõtu ja ulatuslikumate investeeringute kaudu;”.
3)
Artiklit 31 muudetakse järgmiselt:
a)
lõige 2 asendatakse järgmisega:
„2. Lõike 1 punktis a osutatud projektide eesmärk on edendada uuendustegevust, tehnosiiret ja selliste uute tehnoloogiate levikut, mis on valmis turuleviimiseks.
Liit võib määrata nende projektide eelarve suurendamiseks toetuse.
Alternatiivina võib liit anda EIP-le katseetapi ajal 2012. ja 2013. aastal rahalist toetust reservi loomiseks ja kapitali eraldamiseks EIP poolt omavahenditest emiteeritavate võlainstrumentide või antavate tagatiste tarvis projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi raames.”;
b)
lisatakse järgmised lõiked:
„2a. Lõike 2 kolmandas lõigus osutatud projektivõlakirjade riskijagamise instrument on komisjoni ja EIP ühine instrument, millel on lisaväärtus liidu sekkumise tõttu, mida kasutatakse mitteoptimaalsete investeerimisolukordade lahendamiseks, kui projektid ei saa turgudelt piisavat rahastamist, ning mis pakub täiendavust. Sellega välditakse konkurentsi moonutamist, selle eesmärk on tagada mitmekordistav mõju ja sellega ühitatakse huvid krediidikvaliteedi parandamise kaudu. Projektivõlakirjade riskijagamise instrument
a)
on vormilt EIP võlainstrument või tagatis koos liidu eelarvest saadava toetusega info- ja kommunikatsioonitehnoloogia või lairibaprojektide rahastamiseks, täiendades või kaasates liikmesriikide või erasektori rahalisi vahendeid;
b)
leevendab projekti võlateenindusriski ning võlakirjade omanike krediidiriski;
c)
leiab kasutust ainult selliste projektide puhul, mille rahaline elujõulisus rajaneb projekti tuludel.
2b. Liidu riskipositsioon projektivõlakirjade riskijagamise instrumendis, sealhulgas halduskulud ja muud abikõlblikud kulud, ei ületa mingil juhul liidu poolt projektivõlakirjade riskijagamise instrumendile antavat toetust ega ületa aluseks oleva krediidikvaliteedi parandamise vahendite portfelli lunastamise tähtaega. Liidu üldeelarvele täiendavaid kohustusi ei teki. EIP katab alati projektivõlakirjade tehingutega seotud jääkriskid.
2c. Projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi üldtingimused ning vajalikud menetlused on sätestatud IIIa lisas. Projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi rakendamise üksikasjalikud tingimused, kaasa arvatud riskide jagamine, tasud, järelevalve ja kontroll, sätestatakse komisjoni ja EIP vahel sõlmitavas koostöölepingus. Nimetatud koostöölepingu kiidavad heaks komisjon ja EIP oma vastava korra kohaselt.
2d. 2013. aastal on lubatud ära kasutada kuni 20 miljonit eurot info- ja kommunikatsioonitehnoloogia ning lairibavõrguga seotud poliitikasuundade arendamiseks eraldatud eelarvest kooskõlas I lisa punkti b eeskirjaga. Katseetapi piiratud kestust arvestades võib projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi puhul taaskasutada enne 31. detsembrit 2013 saadud tulusid uute võlainstrumentide emiteerimiseks ja tagatiste andmiseks sama riskijagamise instrumendi raames ja projektidele, mis vastavad samadele abikõlblikkuse kriteeriumitele, et maksimeerida toetatavate investeeringute mahtu. Juhul kui projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi kehtivust ei pikendata, nii et see jätkuks järgmises mitmeaastases finantsraamistikus, kantakse kõik allesjäänud rahalised vahendid liidu üldeelarve tulude poolele.
2e. Lisaks 17. mail 2006 eelarvedistsipliini ja usaldusväärse finantsjuhtimise kohta sõlmitud institutsioonidevahelise kokkuleppe punktis 49 sätestatud aruandlusnõuetele ning ilma et see piiraks muude regulatiivsete aruandlusnõuete kohaldamist, esitab komisjon katseetapi ajal Euroopa Parlamendile ja nõukogule iga kuue kuu järel aruande projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi tulemuslikkuse, kaasa arvatud finantstingimuste ja mis tahes emiteeritud projektivõlakirjade märkimise kohta.”
4)
Lisatakse järgmine lisa:
„IIIa LISA
Artikli 31 lõikes 2c osutatud projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi üldtingimused ja vajalikud menetlused
EIP osaleb riskide jagamises partnerina ning haldab liidu nimel liidu osalust projektivõlakirjade riskijagamise instrumendis. Selle instrumendi rakendamise üksikasjalikumad tingimused, sealhulgas selle järelevalve ja kontroll, sätestatakse komisjoni ja EIP vahelises koostöölepingus, võttes arvesse käesoleva lisa sätteid.
a) EIP rahastamisvahend
1.
Projektivõlakirjade riskijagamise instrument struktureeritakse iga abikõlbliku projekti jaoks allutatud instrumendina võlainstrumendi või tingimusliku (tagatis)instrumendi või mõlema vormis, et lihtsustada projektivõlakirja emiteerimist.
2.
Kui EIP peaks olema või saama projekti kreeditoriks, rahuldatakse projektivõlakirjade riskijagamise instrumendist tulenevad EIP nõuded pärast kõrgema nõudeõiguse järguga võlgade teenindamist ja enne omakapitalist ja samalaadsetest rahastamise viisidest tulenevate nõuete täitmist.
3.
Rahastamisvahendi maht ei ületa 20 % emiteeritud kõrgema nõudeõigusega võlgade kogusummast.
b) Eelarve
Info- ja kommunikatsioonitehnoloogia
2013: kuni 20 miljonit eurot.
Eespool nimetatud summa ülekandmise taotlus esitatakse 31. detsembriks 2012 ning sellega koos esitatakse kavandatud liidu toetuse vajaduse prognoos.
Vajaduse korral võib nimetatud prognoosi võtta aluseks 2013. aasta summa vähendamiseks puuduva nõudluse tõttu, mille üle otsustatakse artikli 46 lõikes 2 osutatud korras.
c) Usalduskonto
1.
EIP avab usalduskonto, millel hoitakse liidu osalust ja sellelt teenitud tulu.
2.
Katseetapi piiratud kestust arvestades lisatakse usalduskontolt teenitud intress ja muud liidu osalusest saadud tulud, nagu EIP poolt välja makstud summadelt arvutatud garantiipreemiad, intress ja riskimarginaal, usalduskonto vahenditele. Sellegipoolest võib komisjon otsustada artikli 46 lõikes 2 osutatud korras, et need tuleb konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogrammi info- ja kommunikatsioonitehnoloogia eelarvereale tagasi kanda.
d) Liidu toetuse kasutamine
EIP kasutab liidu toetust selleks, et
1.
moodustada abikõlbliku projektiportfelli allutatud instrumentide jaoks esimese järjekoha kahju põhised riskieraldised vastavalt EIP asjakohastele eeskirjadele ja EIP tehtud riskihindamisele, mis järgib EIPs kehtestatud põhimõtteid;
2.
katta kõik projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi juurutamise ja haldamisega, kaasa arvatud hindamisega, seonduvad projektivälised abikõlblikud kulud.
e) Riskide ja tulude jagamine
Punktis d kirjeldatud riskijagamismudelit kajastatakse sellise riskitasu asjakohases jagamises liidu ja EIP vahel, mida EIP võtab vastaspoolelt projektiportfelli kuuluvate instrumentide puhul.
f) Hinnakujundus
Projektivõlakirja hinnakujundus põhineb riskitasul vastavalt EIP asjakohastele standardeeskirjadele ja -kriteeriumitele.
g) Taotlemise kord
Riskide katmise taotlused esitatakse projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi raames EIP-le vastavalt EIP tavapärasele taotluste esitamise korrale.
h) Heakskiitmise kord
EIP teeb riski- ja finantskontrolli ning hindab tehnilist ja õiguslikku nõuetele vastavust, otsustab projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi kasutamise ning valib sobivat liiki allutatud instrumendi vastavalt oma standardeeskirjadele ja -kriteeriumitele, eriti vastavalt EIP krediidiriski hindamise põhimõtetele ja EIP valikukriteeriumitele sotsiaal-, keskkonna- ja kliimavaldkonnas.
i) Kestus
1.
Liit võtab projektivõlakirjade riskijagamise instrumendis osalemisega seonduva kulukohustuse hiljemalt 31. detsembril 2013. EIP direktorite nõukogu kiidab projektivõlakirjade instrumendid lõplikult heaks hiljemalt 31. detsembriks 2014.
2.
Kui projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi kasutamine lõpetatakse käesoleva mitmeaastase finantsraamistiku kehtivuse ajal, kantakse kogu usalduskonto jääk peale kohustustega seotud vahendite ning muude abikõlblike kulude katmiseks vaja minevate rahaliste vahendite tagasi konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogrammi info- ja kommunikatsioonitehnoloogia eelarvereale.
3.
Projektivõlakirjade riskijagamise instrumendile eraldatud rahalised vahendid makstakse tagasi asjaomasele usalduskontole, kui instrumentide tähtaeg lõpeb või need makstakse tagasi, eeldusel et riskid on endiselt piisavalt kaetud.
j) Aruandlus
Komisjon ja EIP lepivad kokku projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi rakendamist käsitleva iga-aastase aruandluse korras.
Ühtlasi esitab komisjon EIP toetusel Euroopa Parlamendile ja nõukogule pärast artikli 31 lõikes 2c osutatud koostöölepingule alla kirjutamist iga kuue kuu järel instrumendi rakendamise aruande.
k) Järelevalve, kontroll ja hindamine
Komisjon teostab instrumendi kasutamise üle järelevalvet, tehes sh kohapealseid kontrolle, kui see on asjakohane, ning teeb kontrolli vastavalt nõukogu 25. juuni 2002. aasta määrusele (EÜ, Euratom) nr 1605/2002, mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust (7).
EIP haldab allutatud instrumente enda eeskirjade ja korra kohaselt, rakendades ka asjakohaseid auditeerimis-, kontrolli- ja järelevalvemeetmeid. Peale selle kinnitab EIP direktorite nõukogu, milles komisjon ja liikmesriigid on esindatud, iga allutatud instrumendi ning jälgib, et EIP juhtimine toimuks vastavalt põhikirjale ja EIP juhatajate nõukogu kehtestatud üldjuhistele.
Komisjon ja EIP esitavad 2013. aasta teisel poolel Euroopa Parlamendile ja nõukogule vahearuande projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi toimimise kohta katseetapis, et instrumendi struktuuri optimeerida.
Täiemahuline sõltumatu hinnang koostatakse 2015. aastal pärast viimaste projektivõlakirjatehingute heakskiitmist. Hinnangus käsitletakse muu hulgas lisaväärtust, täiendavust võrreldes muude liidu või liikmesriikide instrumentidega ning muude olemasolevate pikaajaliste laenude rahastamise viisidega, saavutatud mitmekordistavat mõju, kaasnevate riskide hindamist, samuti võimaliku moonutava mõju olemasolu või korrigeerimist. Hindamine sisaldab ka mõju projektide rahalisele teostatavusele, mahule, tingimustele ja võlakirjade emiteerimise kuludele, samuti laiemale võlakirjaturule, ning käsitleb kontrollivate kreeditoride ja avaliku pakkumise aspekte. Selles tuuakse võimaluse korral ka ära projektide rahastamise alternatiivsete viiside, seahulgas pangalaenude kulude võrdlus. Katseetapis hinnatakse iga valitud projekti.
Artikkel 2
Määruse (EÜ) nr 680/2007 muudatused
Määrust (EÜ) nr 680/2007 muudetakse järgmiselt.
1)
Artiklisse 2 lisatakse järgmised punktid:
„14)
„projektivõlakirjade riskijagamise instrument” - komisjoni ja EIP ühine instrument, millel on lisaväärtus liidu sekkumise tõttu ja mida kasutatakse mitteoptimaalsete investeerimisolukordade lahendamiseks, kui projektid ei saa turgudelt piisavat rahastamist, ning mis pakub täiendavust, täiendades või kaasates liikmesriikide või erasektori rahalisi vahendeid. Sellega välditakse konkurentsi moonutamist, selle eesmärk on tagada mitmekordistav mõju ning sellega ühitatakse huvid. Projektivõlakirjade riskijagamise instrument parandab ühist huvi pakkuvate projektide rahastamise krediidikvaliteeti, leevendab projekti võlateenindusriski ning võlakirjade omanike krediidiriski ning seda kasutatakse ainult selliste projektide puhul, mille rahaline elujõulisus rajaneb projekti tuludel;
15)
„krediidikvaliteedi parandamine” - projektivõla krediidikvaliteedi parandamine allutatud instrumendi kaudu EIP võlainstrumendi või EIP tagatise või mõlema vormis, mida toetatakse liidu eelarvest.”
2)
Artikli 4 esimesele lõigule lisatakse järgmine lause:
„Riskide katmise taotlused esitatakse projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi raames kooskõlas artikli 6 lõike 1 punktiga g EIP-le vastavalt EIP tavapärasele taotluste esitamise korrale.”
3)
Artikli 6 lõiget 1 muudetakse järgmiselt:
a)
punktile d lisatakse järgmine lause:
„2012. ja 2013. aastal võib ümber paigutada kuni 200 miljonit eurot projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi katseetapi rakendamiseks transpordisektoris.”;
b)
lisatakse järgmine punkt:
„g)
katseetapi käigus 2012. ja 2013. aastal rahaline toetus EIP-le reservi loomiseks ja kapitali allokeerimiseks sellistele võlainstrumentidele või tagatistele, mida EIP emiteerib või annab omavahenditest projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi raames TEN-T ja TEN-E projektidele. Liidu riskipositsioon riskijagamise instrumendis, sealhulgas halduskulud ja muud abikõlblikud kulud, ei ületa mingil juhul liidu poolt projektivõlakirjade riskijagamise instrumendile antavat toetust ega ületa aluseks oleva krediidikvaliteedi parandamise instrumentide portfelli lunastamise tähtaega. Liidu üldeelarvele täiendavaid kohustusi ei teki. EIP katab alati nende projektivõlakirjatehingute jääkriskid.
Projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi üldtingimused ning vajalikud menetlused on sätestatud Ia lisas. Projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi rakendamise üksikasjalikud tingimused, kaasa arvatud riskide jagamine, tasud, järelevalve ja kontroll, sätestatakse komisjoni ja EIP vahel sõlmitavas koostöölepingus. Nimetatud koostöölepingu kiidavad heaks komisjon ja EIP oma vastava korra kohaselt.
2012. ja 2013. aastal võib kooskõlas artikli 15 lõikes 2 osutatud menetlusega projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi rakendamiseks ümber paigutada kuni 210 miljonit eurot, sealhulgas transpordiprojektide puhul kuni 200 miljonit eurot ja energiaprojektide puhul kuni 10 miljonit eurot, vastavalt TEN-T projektide laenutagamisvahendi eelarverealt ja TEN-E eelarverealt.
Lisaks 17. mail 2006 eelarvedistsipliini ja usaldusväärse finantsjuhtimise kohta sõlmitud institutsioonidevahelise kokkuleppe punktis 49 sätestatud aruandlusnõuetele ning ilma et see piiraks muude regulatiivsete aruandlusnõuete kohaldamist, esitab komisjon katseetapi ajal Euroopa Parlamendile ja nõukogule iga kuue kuu järel aruande riskijagamise instrumendi tulemuslikkuse, kaasa arvatud finantstingimuste ja mis tahes emiteeritud projektivõlakirjade märkimise kohta.
Katseetapi piiratud kestust arvestades võib enne 31. detsembrit 2013 laekunud projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi intressi- ja muid tulusid taaskasutada uute võlainstrumentide ja tagatiste tarvis sama riskijagamisvahendi raames ja projektidele, mis vastavad samadele abikõlblikkuse kriteeriumitele, et maksimeerida toetatavate investeeringute mahtu. Kui projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi kehtivust ei pikendata, nii et see jätkuks järgmises finantsraamistikus, kantakse kõik allesjäänud rahalised vahendid liidu üldeelarve tulude poolele.”
4)
Artiklisse 16 lisatakse järgmine lõige:
„2a. Ilma et see piiraks lõigete 1 ja 2 kohaldamist, esitavad komisjon ja EIP 2013. aasta teisel poolel Euroopa Parlamendile ja nõukogule vahearuande artikli 6 lõike 1 punktis g osutatud projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi abil ellu viidavate projektide kohta. Sõltumatu täiemahuline hindamine korraldatakse 2015. aastal.
Komisjon hindab sellele hinnangule tuginedes „Euroopa 2020” projektivõlakirjade algatuse asjakohasust ning selle tulemuslikkust esmatähtsatesse projektidesse tehtavate investeeringute mahu ja liidu kulutuste tõhususe suurendamisel. Selle hinnangu valguses ja kõiki võimalusi arvestades kaalub komisjon ettepaneku tegemist asjakohaste õigusaktide muutmiseks, muu hulgas seadusandlike muudatuste tegemiseks, eeskätt juhul, kui kasutuselevõtt turul ei ole prognoosidega võrreldes rahuldav või kui alternatiivsed pikaajaliste laenude rahastamise viisid muutuvad piisavalt kättesaadavaks.”
5)
Artikli 17 lõikele 1 lisatakse järgmine lõik:
„Artikli 16 lõikes 2a osutatud vahearuandes tuuakse ära ka nende projektide nimekiri, mille puhul on kasutatud artikli 6 lõike 1 punktis g osutatud projektivõlakirjade riskijagamise instrumenti, ja teave emiteeritud võlakirjade tingimuste kohta ning praeguste ja võimalike tulevaste investorite liigid.”
6)
Lisa nummerdatakse ümber I lisaks ning sõna „lisas” artikli 6 lõike 1 punktis d asendatakse vastavalt numbri ja sõnaga „I lisas”.
7)
Lisatakse järgmine lisa:
„Ia LISA
Artikli 6 lõike 1 punktis g osutatud projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi üldtingimused ja vajalikud menetlused
EIP osaleb riskide jagamises partnerina ning haldab liidu nimel liidu osalust projektivõlakirjade riskijagamise instrumendis. Selle instrumendi rakendamise üksikasjalikumad tingimused, sealhulgas selle järelevalve ja kontroll, sätestatakse komisjoni ja EIP vahelises koostöölepingus, võttes arvesse käesoleva lisa sätteid.
a) EIP rahastamisvahend
1.
Projektivõlakirjade riskijagamise instrument struktureeritakse iga abikõlbliku projekti jaoks allutatud instrumendina võlainstrumendi või tingimusliku (tagatis)instrumendi või mõlema vormis, et lihtsustada projektivõlakirjade emiteerimist.
2.
Kui EIP peaks olema või saama projekti kreeditoriks, rahuldatakse projektivõlakirjade riskijagamise instrumendist tulenevad EIP nõuded pärast kõrgema nõudeõiguse järguga võlgade teenindamist ja enne omakapitalist ning omakapitaliga seonduvast rahastamisest tulenevate nõuete täitmist.
3.
Rahastamisvahendi maht ei ületa 20 % emiteeritud kõrgema nõudeõiguse järguga võlgade kogusummast.
b) Eelarve
TEN-T:
-
2012: kuni 100 miljonit eurot,
-
2013: kuni kumuleerunud summa 200 miljonit eurot
jagatakse ümber I lisas osutatud TEN-T projektide laenutagamisvahendile mõeldud TEN-T eelarvest, mis on jäänud kasutamata.
TEN-E:
2013: kuni 10 miljonit eurot.
2012. aasta summade ülekandmise taotlus esitatakse asjatult viivitamata pärast koostöölepingule alla kirjutamist.
Järgmistel aastatel esitatakse summade ülekandmise taotlus eelneva aasta 31. detsembriks.
Kõigil juhtudel esitatakse koos summade ülekandmise taotlusega kavandatud liidu toetuse vajaduse prognoos.
Vajaduse korral võib nimetatud prognoosi võtta aluseks 2013. aasta summa vähendamiseks puuduva nõudluse tõttu, mille üle otsustatakse artikli 15 lõikes 2 osutatud korras.
c) Usalduskonto
1.
EIP avab kaks usalduskontot (ühe TEN-T projektide ja teise TEN-E projektide jaoks), millel hoitakse liidu osalust ja sellelt teenitud tulu. TEN-T usalduskonto võib liita I lisas osutatud TEN-T projektide laenutagamisvahendi jaoks avatud usalduskontoga, eeldusel et see meede ei halvenda punktides j ja k sätestatud aruandluse ja järelevalve kvaliteeti.
2.
Katseetapi piiratud kestust arvestades lisatakse usalduskontolt teenitud intress ja muud liidu osalusest saadud tulud, nagu EIP poolt välja makstud summadelt arvutatud garantiipreemiad, intress ja riskimarginaalid, usalduskonto vahenditele. Sellegipoolest võib komisjon otsustada artikli 15 lõikes 2 osutatud korras, et need tuleb TEN-T või TEN-E eelarveridadele tagasi kanda.
d) Liidu toetuse kasutamine
EIP kasutab liidu toetust selleks, et
1.
moodustada abikõlbliku projektiportfelli allutatud instrumentide jaoks esimese järjekoha kahju põhised riskieraldised vastavalt EIP asjakohastele eeskirjadele ja EIP tehtud riskihindamisele, mis järgib EIPs kehtestatud põhimõtteid;
2.
katta kõik projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi juurutamise ja haldamisega, kaasa arvatud hindamisega, seonduvad projektivälised abikõlblikud kulud.
e) Riskide ja tulude jagamine
Punktis d kirjeldatud riskijagamismudelit kajastatakse sellise riskitasu asjakohases jagamises liidu ja EIP vahel, mida EIP võtab vastaspoolelt projektiportfelli kuuluvate instrumentide puhul.
Olenemata I lisas osutatud TEN-T projektide laenutagamisvahendi riskide jagamise suhtes kohaldatavatest sätetest, kohaldatakse projektivõlakirjade riskijagamismudelit ka sellele vahendile, sealhulgas olemasoleva portfelli tehingute suhtes.
f) Hinnakujundus
Projektivõlakirjade instrumentide hinnakujundus põhineb riskitasul vastavalt EIP asjakohastele standardeeskirjadele ja -kriteeriumitele.
g) Taotlemise kord
Riskide katmise taotlused esitatakse projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi raames EIP-le vastavalt EIP tavapärasele taotluste esitamise korrale.
h) Heakskiitmise kord
EIP teeb riski- ja finantskontrolli ning hindab tehnilist ja õiguslikku nõuetele vastavust, otsustab projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi kasutamise ning valib sobiva allutatud instrumendi vastavalt oma standardeeskirjadele ja -kriteeriumitele, eriti vastavalt EIP krediidiriski hindamise põhimõtetele ja EIP valikukriteeriumitele sotsiaal-, keskkonna- ja kliimavaldkonnas.
i) Kestus
1.
Liit võtab projektivõlakirjade riskijagamise instrumendile makstava toetuse viimase osa kulukohustuse hiljemalt 31. detsembril 2013. EIP direktorite nõukogu kiidab projektivõlakirjade instrumendid lõplikult heaks hiljemalt 31. detsembriks 2014.
2.
Kui projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi kasutamine lõpetatakse käesoleva mitmeaastase finantsraamistiku kehtivuse ajal, kantakse kogu usalduskontode jääk peale kohustustega seotud vahendite ning muude abikõlblike kulude katmiseks vaja minevate rahaliste vahendite tagasi TEN-T ja TEN-E eelarveridadele.
3.
Projektivõlakirjade riskijagamise instrumendile eraldatud rahalised vahendid makstakse tagasi asjaomasele usalduskontole, kui instrumentide tähtaeg lõpeb või need makstakse tagasi, eeldusel et riskid on endiselt piisavalt kaetud.
j) Aruandlus
Komisjon ja EIP lepivad kokku projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi rakendamist käsitleva iga-aastase aruandluse korras.
Ühtlasi esitab komisjon EIP toetusel Euroopa Parlamendile ja nõukogule pärast artikli 6 lõike 1 punktis g osutatud koostöölepingule alla kirjutamist iga kuue kuu järel instrumendi rakendamise aruande.
k) Järelevalve, kontroll ja hindamine
Komisjon teostab instrumendi kasutamise üle järelevalvet, tehes sh kohapealseid kontrolle, kui see on asjakohane, ning teeb kontrolli vastavalt määrusele (EÜ, Euratom) nr 1605/2002.
EIP haldab allutatud instrumente enda eeskirjade ja korra kohaselt, rakendades ka asjakohaseid auditeerimis-, kontrolli- ja järelevalvemeetmeid. Peale selle kinnitab EIP direktorite nõukogu, milles komisjon ja liikmesriigid on esindatud, iga allutatud instrumendi ning jälgib, et EIP juhtimine toimuks vastavalt põhikirjale ja EIP juhatajate nõukogu kehtestatud üldjuhistele.
Komisjon ja EIP esitavad 2013. aasta teisel poolel Euroopa Parlamendile ja nõukogule vahearuande projektivõlakirjade riskijagamise instrumendi toimimise kohta katseetapis, et instrumendi struktuuri optimeerida.
Täiemahuline sõltumatu hinnang koostatakse 2015. aastal pärast viimaste projektivõlakirjatehingute heakskiitmist. Hinnangus käsitletakse muu hulgas lisaväärtust, täiendavust võrreldes muude liidu või liikmesriikide instrumentidega ning muude olemasolevate pikaajaliste laenude rahastamise viisidega, saavutatud mitmekordistavat mõju, kaasnevate riskide hindamist, samuti võimaliku moonutava mõju olemasolu või korrigeerimist. Hindamine sisaldab ka mõju projektide rahalisele teostatavusele, mahule, tingimustele ja võlakirjade emiteerimise kuludele, samuti laiemale võlakirjaturule, ning käsitleb kontrollivate kreeditoride ja avaliku pakkumise aspekte. Selles tuuakse võimaluse korral ka ära projektide rahastamise alternatiivsete viiside, seahulgas pangalaenude kulude võrdlus. Katseetapis hinnatakse iga valitud projekti.”
Artikkel 3
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 11. juuli 2012