РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 465/2012 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 22 май 2012 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 883/2004 за координация на системите за социална сигурност и на Регламент (ЕО) № 987/2009 за установяване процедурата за прилагане на Регламент (ЕО) № 883/2004
(текст от значение за ЕИП и за Споразумението ЕС - Швейцария)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 48 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
Необходимо е Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета (2) и Регламент (ЕО) № 987/2009 на Европейския парламент и на Съвета (3) да бъдат адаптирани, за да бъдат отразени законодателните промени в някои от държавите-членки и да се гарантира правна сигурност за заинтересованите страни.
(2)
Бяха получени съответни предложения от Административната комисия за координация на системите за социална сигурност относно координацията на схемите за социална сигурност с оглед подобряването и модернизацията на правото на Съюза, които са включени в настоящия регламент.
(3)
Промените в социалната действителност могат да повлияят на координацията на системите за социална сигурност. За да се отговори на тези промени, са необходими изменения в областта на определянето на приложимото законодателство и обезщетенията за безработица.
(4)
Понятието „основна база“ на членовете на полетния и кабинния екипаж съгласно правото на Съюза е определено в приложение III към Регламент (ЕИО) № 3922/91 на Съвета от 16 декември 1991 г. относно хармонизирането на техническите изисквания и административните процедури в областта на гражданското въздухоплаване (4). За да се улесни прилагането на дял II от Регламент (ЕО) № 883/2004 за тази категория лица, е оправдано създаването на специално правило, чрез което понятието „основна база“ става критерий за определяне на приложимото законодателство по отношение на членовете на полетния и кабинния екипаж. При все това приложимото законодателство относно членовете на полетния и кабинния екипаж следва да остане стабилно и принципът на „основна база“ не следва да води до чести промени в приложимото законодателство вследствие на традиционния модел на работа на сектора или на сезонни поръчки.
(5)
За случаите, когато дадено лице работи в две или повече държави-членки, следва да бъде изяснено, че условието за осъществяване на „значителна част“ от дейността по смисъла на член 13, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 883/2004 се прилага и по отношение на лицата, осъществяващи дейност за различни предприятия или работодатели.
(6)
Регламент (ЕО) № 883/2004 следва да бъде изменен, като се вмъкне нова разпоредба, която да гарантира, че самостоятелно зает пограничен работник, който стане напълно безработен, получава обезщетения, ако има завършени осигурителни периоди като самостоятелно заето лице или периоди на самостоятелна заетост, които се признават за целите на предоставянето на обезщетения за безработица в компетентната държава-членка и когато в държавата-членка на пребиваване не съществува система за обезщетения за безработица, покриваща самостоятелно заетите лица. Посочената разпоредба следва да бъде преразгледана в контекста на натрупания опит след две години на прилагане и при необходимост да бъде изменена.
(7)
Регламенти (ЕО) № 883/2004 и (ЕО) № 987/2009 следва да бъдат съответно изменени,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 883/2004 се изменя, както следва:
1)
Понятието „Комисия на Европейските общности“ се заменя с понятието „Европейска комисия“ навсякъде в текста.
2)
Вмъква се следното съображение:
„18б.
В приложение III към Регламент (ЕИО) № 3922/91 на Съвета от 16 декември 1991 г. относно хармонизирането на техническите изисквания и административните процедури в областта на гражданското въздухоплаване (5) понятието „основна база“ на членовете на полетния и кабинния екипаж се определя като местоположението на член на екипажа, определено от оператора, където членът на екипажа обикновено започва и приключва времето си за дежурство или поредица от дежурства и където, при обикновени условия, операторът не носи отговорност за настаняване на съответния член на екипажа. За да се улесни прилагането на дял II от настоящия регламент за членовете на полетния и кабинния екипаж, е оправдано използването на понятието „основна база“ като критерий за определяне на приложимото законодателство по отношение на членовете на полетния и кабинния екипаж. При все това приложимото законодателство относно членовете на полетния и кабинния екипаж следва да остане стабилно и принципът на основна база не следва да води до чести промени в приложимото законодателство вследствие на традиционния модел на работа на сектора или на сезонни поръчки.
3)
Член 9 се заменя със следното:
„Член 9
Декларации на държавите-членки относно обхвата на настоящия регламент
1. Държавите-членки писмено уведомяват Европейската комисия за декларациите, направени в съответствие с член 1, буква л), за посочените в член 3 законодателство и схеми, за сключените от тях конвенции по смисъла на член 8, параграф 2, за минималните обезщетения съгласно член 58 и за липсата на осигурителна система съгласно посоченото в член 65а, параграф 1, както и за измененията по същество. В тези уведомления се посочва датата, от която настоящият регламент ще се прилага за схемите, посочени в декларациите от държавите-членки.
2. Тези уведомления се предават на Европейската комисия всяка година и им се дава необходимата публичност.“
4)
В член 11 се добавя следният параграф:
„5. Дейност като член на полетен или кабинен екипаж, изпълняващ пътнически или товарни въздухоплавателни услуги, се смята за дейност, извършвана в държавата-членка, в която се намира основната база според определението за нея, съдържащо се в приложение III към Регламент (ЕИО) № 3922/91.“
5)
В член 12 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Лице, което осъществява дейност като наето лице в държава-членка от името на работодател, който обичайно осъществява дейността си в нея, и което е командировано от този работодател в друга държава-членка, за да осъществява там дейност от името на същия работодател, продължава да е подчинено на законодателството на първата държава-членка, при условие че предвидената продължителност на тази работа не превишава 24 месеца и че не е изпратено да замества друго командировано лице.“
6)
В член 13 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Лице, което обичайно осъществява дейност като наето лице в две или повече държави-членки, е подчинено:
а)
на законодателството на държавата-членка на пребиваване, ако то осъществява значителна част от дейността си в тази държава-членка; или
б)
ако не осъществява значителна част от дейността си в държавата-членка на пребиваване:
i)
на законодателството на държавата-членка, в която се намира седалището или мястото на дейност на предприятието или работодателя, ако лицето е наето от едно предприятие или работодател; или
ii)
на законодателството на държавата-членка, в която се намира седалището или мястото на дейност на предприятията или работодателите, ако лицето е наето от две или повече предприятия или работодатели, чието седалище или място на дейност се намира само в една държава-членка; или
iii)
на законодателството на държавата-членка, в която се намира седалището или мястото на дейност на предприятието или работодателя, различна от държавата-членка на пребиваване, ако лицето е наето от две или повече предприятия или работодатели, чието седалище или място на дейност се намира в две държави-членки, една от които е държавата-членка на пребиваване; или
iv)
на законодателството на държавата-членка на пребиваване, ако лицето е наето от две или повече предприятия или работодатели, на поне двама от които седалището или мястото на дейност се намира в други държави-членки, различни от държавата-членка на пребиваване.“
7)
В член 36 параграф 2а се заменя със следното:
„2а. Компетентната институция не може да откаже да предостави предвиденото в член 20, параграф 1 разрешение на лице, което е претърпяло трудова злополука или е заболяло от професионална болест и което има право на обезщетения за сметка на тази институция, когато подходящото за неговото състояние лечение не може да бъде проведено в държавата-членка, в която лицето пребивава, в рамките на оправдан от медицинска гледна точка период, като се има предвид текущото му здравословно състояние и вероятното протичане на болестта.“
8)
Член 63 се заменя със следното:
„Член 63
Специални разпоредби за отмяна на правилата за пребиваване
За целите на настоящата глава член 7 се прилага само в случаите, предвидени в членове 64, 65 и 65а, и в границите, установени от тях.“
9)
Вмъква се следният член:
„Член 65а
Специални разпоредби за напълно безработни самостоятелно заети погранични работници, когато в държавата-членка на пребиваване не съществува система за обезщетения за безработица, покриваща самостоятелно заетите лица
1. Чрез дерогация от член 65 напълно безработно лице, което като пограничен работник последно има завършени осигурителни периоди като самостоятелно заето лице или периоди на самостоятелна заетост, които се признават за целите на предоставянето на обезщетения за безработица в държава-членка, различна от неговата държава-членка на пребиваване, и чиято държава-членка на пребиваване е подала уведомление, че не съществува възможност за покриване на която и да било категория самостоятелно заети лица от система за обезщетения за безработица на тази държава-членка, се регистрира и остава регистрирано в службите по заетостта в държавата-членка, в която е осъществявало последната си дейност като самостоятелно заето лице и когато кандидатства за обезщетения, продължава да спазва условията, предвидени в законодателството на последната държава-членка. Като допълнителна стъпка напълно безработното лице може да се регистрира в службите по заетостта в държавата-членка на пребиваване.
2. На напълно безработното лице по смисъла на параграф 1 се предоставят обезщетения от държавата-членка, на чието законодателство то последно е било подчинено, съгласно законодателството, което тази държава-членка прилага.
3. Ако посоченото в параграф 1 напълно безработно лице не желае да се регистрира или да остане регистрирано в службите по заетостта в държавата-членка на последната си дейност, след като е било регистрирано там, а желае да търси работа в държавата-членка на пребиваване, член 64 се прилага mutatis mutandis, с изключение на член 64, параграф 1, буква а). Компетентната институция може да удължи посочения в първото изречение на член 64, параграф 1, буква в) срок до края на периода, в който лицето има право на обезщетения.“
10)
В член 71 параграф 2 се заменя със следното:
„2. Административната комисия действа с квалифицирано мнозинство, съгласно определението в Договорите, освен когато приема своя правилник, който се изготвя по взаимно съгласие на нейните членове.
На решенията по въпросите, свързани с тълкуването, посочени в член 72, буква а), се дава необходимата публичност.“
11)
Вмъква се следният член:
„Член 87а
Преходна разпоредба за прилагането на Регламент (ЕС) № 465/2012
1. Ако в резултат на влизането в сила на Регламент (ЕС) № 465/2012, в съответствие с дял II от настоящия регламент едно лице е подчинено на законодателството на държава-членка, различна от тази, на която е било подчинено преди влизането в сила на посочения регламент, приложимото преди посочената дата законодателство на държавата-членка продължава да се прилага спрямо него за преходен период, докато релевантната ситуация остава непроменена и във всеки случай за не повече от десет години от датата на влизане в сила на Регламент (ЕС) № 465/2012. Лицето може да поиска преходният период да не се прилага спрямо него. Искането се подава до институцията, определена от компетентния орган на държавата-членка на пребиваване. Исканията, подадени до 29 септември 2012 г., пораждат действие, считано от 28 юни 2012 г. Исканията, подадени след 29 септември 2012 г., пораждат действие на първия ден от месеца, следващ този на подаването им.
2. Не по-късно от 29 юни 2014 г. Административната комисия прави оценка на прилагането на разпоредбите, съдържащи се в член 65а от настоящия регламент, и представя доклад за това. Въз основа на този доклад Европейската комисия може, по целесъобразност, да представя предложения за изменение на тези разпоредби.“
12)
Приложения X и XI се изменят в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Регламент (ЕО) № 987/2009 се изменя, както следва:
1)
В член 6, параграф 1 букви б) и в) се заменят със следното:
„б)
законодателството на държавата-членка на пребиваване, когато съответното лице осъществява дейност като наето или самостоятелно заето лице в две или повече държави-членки и упражнява част от своята дейност или дейности в държавата-членка на пребиваване, или когато лицето не е нито наето, нито самостоятелно заето;
в)
във всички останали случаи - законодателството на държавата-членка, чието прилагане е било поискано най-напред, когато лицето осъществява дейност или дейности в две или повече държави-членки.“
2)
Член 14 се изменя, както следва:
а)
параграф 5 се заменя със следното:
„5. За целите на прилагането на член 13, параграф 1 от основния регламент лице, което „обичайно осъществява дейност като наето лице в две или повече държави-членки“, означава лице, което осъществява, едновременно или последователно, в полза на едно предприятие или работодател или на различни предприятия или работодатели, една или няколко отделни дейности в две или повече държави-членки.“;
б)
вмъкват се следните параграфи:
„5а. За целите на прилагането на дял II от основния регламент „седалище или място на дейност“ се отнася за седалище или място на дейност, в което се вземат основните решения на предприятието и където се изпълняват функциите по неговото централно управление.
За целите на член 13, параграф 1 от основния регламент нает член на полетния или кабинния екипаж, който обичайно извършва пътнически или товарни въздухоплавателни услуги в две или повече държави-членки, е подчинен на законодателството на държавата-членка, където се намира основната база съгласно определението в приложение III към Регламент (ЕИО) № 3922/91 на Съвета от 16 декември 1991 г. относно хармонизирането на техническите изисквания и административните процедури в областта на гражданското въздухоплаване (6).
5б. За целите на определянето на приложимото законодателство съгласно член 13 от основния регламент няма да се вземат предвид незначителните по своето естество дейности. В тези случаи член 16 от регламента по прилагане се прилага към всички случаи по настоящия член.
3)
В член 15, параграф 1 второто изречение се заменя със следното:
„Тази институция издава на съответното лице атестацията, посочена в член 19, параграф 2 от регламента по прилагане, и незабавно предоставя информация относно приложимото по отношение на това лице законодателство, съгласно член 11, параграф 3, буква б) или член 12 от основния регламент, на институцията, определена от компетентния орган на държавата-членка, в която се осъществява дейността.“
4)
В член 54 параграф 2 се заменя със следното:
„2. За целите на прилагането на член 62, параграф 3 от основния регламент компетентната институция на държавата-членка, чието законодателство се е прилагало спрямо съответното лице по отношение на неговата последна дейност като наето или самостоятелно заето лице, предоставя незабавно, по искане на институцията по мястото на пребиваване, цялата информация, необходима за изчисляване на обезщетенията за безработица, които може да се получат в държавата-членка, в която тя се намира, и по-специално получаваното трудово възнаграждение или професионален доход.“
5)
Член 55 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 първата алинея се заменя със следното:
„1. За да попадне в обхвата на член 64 или член 65а от основния регламент, безработно лице, което отива в друга държава-членка, уведомява компетентната институция преди заминаването си и изисква документ, удостоверяващ, че то запазва правото си на обезщетения при условията, предвидени в член 64, параграф 1, буква б) от основния регламент.“;
б)
добавя се следният параграф:
„7. Параграфи 2-6 се прилагат mutatis mutandis за случая, който попада в обхвата на член 65а, параграф 3 от основния регламент.“
6)
В член 56 параграфи 1 и 2 се заменят със следното:
„1. Когато безработното лице реши, в съответствие с член 65, параграф 2 или член 65а, параграф 1 от основния регламент, да се регистрира като търсещо работа лице и в службите по заетостта в държавата-членка, която не предоставя обезщетенията, то уведомява институцията и службите по заетостта в държавата-членка, която предоставя обезщетенията.
По искане на службите по заетостта на държавата-членка, която не предоставя обезщетенията, службите по заетостта в предоставящата обезщетенията държава-членка изпращат съответната информация относно регистрацията на безработното лице и търсенето на работа от него.
2. Когато приложимото законодателство в съответните държави-членки изисква изпълнението на определени задължения и/или извършването на дейности за търсене на работа от страна на безработното лице, предимство имат задълженията и/или дейностите за търсене на работа, извършвани от безработното лице в държавата-членка, предоставяща обезщетенията.
Неизпълнението от страна на безработното лице на всички задължения и/или дейности за търсене на работа в държавата-членка, която не предоставя обезщетенията, не засяга обезщетенията, отпуснати в другата държава-членка.“
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 22 май 2012 година.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 465/2012,
22. mai 2012,
millega muudetakse määrust (EÜ) nr 883/2004 sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimise kohta ja määrust (EÜ) nr 987/2009, milles sätestatakse määruse (EÜ) nr 883/2004 rakendamise kord
(EMPs ja EL/Šveitsi kokkuleppes kohaldatav tekst)
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 48,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (1)
ning arvestades järgmist:
(1)
Selleks et võtta arvesse õiguslikke muudatusi teatavates liikmesriikides ja tagada õiguskindlus sidusrühmadele, tuleb kohandada Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 883/2004 (2) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 987/2009 (3).
(2)
Sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimise halduskomisjonilt on saadud asjakohased ettepanekud, mis käsitlevad sotsiaalkindlustusskeemide koordineerimist, eesmärgiga liidu õigust täiustada ja ajakohastada, ning need sisalduvad käesolevas määruses.
(3)
Muutused ühiskonnas võivad mõjutada sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimist. Selleks et neile muutustele oleks võimalik reageerida, on vaja teha muudatusi kohaldatava õiguse ja töötushüvitiste kindlaksmääramise valdkonnas.
(4)
Mõiste lennumeeskonna ja salongipersonali „põhibaas” määratletakse liidu õiguses nõukogu 16. detsembri 1991. aasta määruse (EMÜ) nr 3922/91 (tehniliste nõuete ja haldusprotseduuride kooskõlastamise kohta tsiviillennunduses) (4) III lisas. Selleks et hõlbustada määruse (EÜ) nr 883/2004 II jaotise kohaldamist nimetatud isikute rühma suhtes, on põhjendatud kehtestada erinorm, mille kohaselt lennumeeskonna ja salongipersonali suhtes kohaldatava õiguse kindlaksmääramise kriteeriumiks on mõiste „põhibaas”. Samas peaks lennumeeskonna ja salongipersonali suhtes kohaldatav õigus jääma stabiilseks ning põhibaasi põhimõtte kasutamine ei tohiks põhjustada sagedasi muudatusi kohaldatava õiguse kindlaksmääramises kõnealuse sektori töökorralduse või hooajaliste nõuete tõttu.
(5)
Olukorras, kus isik töötab mitmes liikmesriigis, tuleks täpsustada, et „tegevusest olulise osa” toimumise tingimus määruse (EÜ) nr 883/2004 artikli 13 lõike 1 tähenduses on kohaldatav ka isikutele, kes töötavad mitme ettevõtja või tööandja heaks.
(6)
Määrust (EÜ) nr 883/2004 tuleks muuta ja lisada uus säte, mis tagab, et füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsev piirialatöötaja, kes jääb täielikult töötuks, saab hüvitisi, kui tal on täitunud füüsilisest isikust ettevõtjana kindlustamise perioodid või füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsemise perioodid, mida tunnustatakse töötushüvitise maksmisel pädevas liikmesriigis, ja kui elukohajärgses liikmesriigis ei ole füüsilisest isikust ettevõtjaid hõlmavat töötushüvitiste süsteemi olemas. Kõnealune säte tuleks kahe aasta möödumisel läbi vaadata, võttes arvesse selle rakendamisel saadud kogemusi, ja seda tuleks vajaduse korral muuta.
(7)
Seepärast tuleks määruseid (EÜ) nr 883/2004 ja (EÜ) nr 987/2009 vastavalt muuta,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Määrust (EÜ) nr 883/2004 muudetakse järgmiselt.
1)
Nimetus „Euroopa Ühenduste Komisjon” asendatakse kogu tekstis nimetusega „Euroopa Komisjon”.
2)
Lisatakse järgmine põhjendus:
„(18b)
Nõukogu 16. detsembri 1991. aasta määruse (EMÜ) nr 3922/91 (tehniliste nõuete ja haldusprotseduuride kooskõlastamise kohta tsiviillennunduses) (5) III lisas määratletakse lennumeeskonna ja salongipersonali „põhibaas” kui käitaja poolt määratud asukoht, kust meeskonnaliige tavaliselt oma tööülesande või tööülesannete seeria täitmist alustab ja oma tööülesande või tööülesannete seeria täitmise lõpetab ning kus käitaja tavapäraselt ei pea vastutama konkreetse meeskonnaliikme majutamise eest. Selleks et hõlbustada käesoleva määruse II jaotise kohaldamist lennumeeskonna ja salongipersonali suhtes, on põhjendatud põhibaasi mõiste kasutamine lennumeeskonna ja salongipersonali suhtes kohaldatava õiguse kindlaksmääramise kriteeriumina. Samas peaks lennumeeskonna ja salongipersonali suhtes kohaldatav õigus jääma stabiilseks ning põhibaasi põhimõtte kasutamine ei tohiks kaasa tuua sagedasi muudatusi kohaldatava õiguse kindlaksmääramises kõnealuse sektori töökorralduse või hooajaliste nõuete tõttu.
3)
Artikkel 9 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 9
Liikmesriikide deklaratsioonid käesoleva määruse reguleerimisala kohta
1. Liikmesriigid teavitavad Euroopa Komisjoni kirjalikult artikli 1 punkti l kohastest deklaratsioonidest, artiklis 3 osutatud õigusaktidest ja kindlustusskeemidest, konventsioonidest, millega nad on ühinenud artikli 8 lõikes 2 osutatud korras, artiklis 58 osutatud miinimumhüvitistest ja artikli 65a lõikes 1 osutatud kindlustussüsteemi puudumisest ning sisulistest muudatustest. Teadetes märgitakse kuupäev, millest alates kohaldatakse käesolevat määrust liikmesriikide deklaratsioonides täpsustatud kindlustusskeemide suhtes.
2. Nimetatud teated esitatakse Euroopa Komisjonile igal aastal ja avaldatakse vajalikus ulatuses.”
4)
Artiklisse 11 lisatakse järgmine lõige:
„5. Reisijate- või kaubaveoteenuseid osutava lennumeeskonna või salongipersonali tegevus loetakse toimuvaks liikmesriigis, kus asub määruse (EMÜ) nr 3922/91 III lisas määratletud põhibaas.”
5)
Artikli 12 lõige 1 asendatakse järgmisega:
„1. Isiku suhtes, kes töötab liikmesriigis tööandja heaks, kes tavaliselt seal tegutseb, ning kelle tööandja lähetab teise liikmesriiki selle tööandja nimel tööd tegema, kohaldatakse jätkuvalt esimese liikmesriigi õigusakte, tingimusel et sellise töö eeldatav kestus ei ületa 24 kuud ning teda ei saadeta teist lähetatud isikut asendama.”
6)
Artikli 13 lõige 1 asendatakse järgmisega:
„1. Isiku suhtes, kes tavaliselt töötab kahes või mitmes liikmesriigis, kohaldatakse õigusakte järgmiselt:
a)
elukohajärgse liikmesriigi õigusakte, kui oluline osa tema tegevusest toimub selles liikmesriigis, või
b)
kui oluline osa tema tegevusest ei toimu elukohajärgses liikmesriigis:
i)
selle liikmesriigi õigusakte, kus asub talle tööd andva ettevõtja või tööandja registrisse kantud asukoht või tegevuskoht, kui talle annab tööd üks ettevõtja või tööandja,
ii)
või kui talle annavad tööd kaks või enam ettevõtjat või tööandjat, selle liikmesriigi õigusakte, kus asub talle tööd andva ettevõtja või tööandja registrisse kantud asukoht või tegevuskoht ning ettevõtja või tööandja registrisse kantud asukoht või tegevuskoht asub ainult ühes liikmesriigis, või
iii)
selle liikmesriigi õigusakte, kus asub talle tööd andva ettevõtja või tööandja registrisse kantud asukoht või tegevuskoht ning mis ei ole asjaomase isiku elukohajärgne liikmesriik, kui talle annavad tööd kaks või enam ettevõtjat või tööandjat, kelle registrisse kantud asukoht või tegevuskoht on kahes liikmesriigis, millest üks on asjaomase isiku elukohajärgne liikmesriik, või
iv)
elukohajärgse liikmesriigi õigusakte, kui talle annavad tööd kaks või enam ettevõtjat või tööandjat, kellest vähemalt kahe registrisse kantud asukoht või tegevuskoht on eri liikmesriikides, millest kumbki ei ole asjaomase isiku elukohajärgne liikmesriik.”
7)
Artikli 36 lõige 2a asendatakse järgmisega:
„2a. Pädev asutus ei või keelduda artikli 20 lõikes 1 sätestatud loa andmisest tööõnnetuse tõttu kannatada saanud või kutsehaigusesse haigestunud isikule, kellel on õigus saada kõnealuse asutuse kulul hüvitisi, juhul kui tema seisundile kohast ravi ei ole võimalik talle tema elukohajärgse liikmesriigi territooriumil pakkuda meditsiiniliselt õigustatud tähtaja jooksul, võttes arvesse tema tervislikku seisundit ja haiguse võimalikku kulgu.”
8)
Artikkel 63 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 63
Erisätted elukohaeeskirjadest loobumise kohta
Käesoleva peatüki kohaldamisel kohaldatakse artiklit 7 üksnes artiklites 64, 65 ja 65a sätestatud juhtudel ja nendes ette nähtud ulatuses.”
9)
Lisatakse järgmine artikkel:
„Artikkel 65a
Erisätted, mis käsitlevad täielikult töötuid füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsevaid piirialatöötajaid, kui elukohajärgses liikmesriigis puudub füüsilisest isikust ettevõtjaid hõlmav töötushüvitiste süsteem
1. Erandina artiklist 65 peab täielikult töötu isik, kellel piirialatöötajana on hiljuti täitunud füüsilisest isikust ettevõtjana kindlustamise perioodid või füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsemise perioodid, mida tunnustatakse töötushüvitise maksmisel liikmesriigis, mis ei ole tema elukohajärgne liikmesriik, ja kelle elukohajärgne liikmesriik on esitanud teate, et liikmesriigi töötuskindlustussüsteem ei laiene füüsilisest isikust ettevõtjate ühelegi kategooriale, end registreerima selle liikmesriigi tööhõivetalitustes ja olema tööhõivetalitustele kättesaadav, kus ta viimati tegutses füüsilisest isikust ettevõtjana, ning kui ta taotleb hüvitisi, jätkuvalt järgima selle liikmesriigi õigusaktides sätestatud tingimusi. Täielikult töötu isik võib täiendava sammuna olla kättesaadav ka elukohajärgse liikmesriigi tööhõivetalitustele.
2. Lõikes 1 osutatud täielikult töötule isikule maksab hüvitisi liikmesriik, mille õigusakte tema suhtes viimati kohaldati, vastavalt selle riigi kohaldatavale õigusele.
3. Kui lõikes 1 osutatud täielikult töötu isik ei soovi pärast registreerimist olla kättesaadav selle liikmesriigi tööhõivetalitustele, kus ta viimati tegutses, ning soovib otsida tööd elukohajärgses liikmesriigis, kohaldatakse artikli 64 sätteid mutatis mutandis, välja arvatud artikli 64 lõike 1 punkti a. Pädev asutus võib pikendada artikli 64 lõike 1 punkti c esimeses lauses osutatud tähtaega kuni hüvitise saamise õiguse perioodi lõpuni.”
10)
Artikli 71 lõige 2 asendatakse järgmisega:
„2. Vastavalt aluslepingutes sätestatule teeb halduskomisjon otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega, välja arvatud oma töökorra vastuvõtmise puhul, mis koostatakse halduskomisjoni liikmete vastastikusel kokkuleppel.
Otsused artikli 72 punktis a osutatud tõlgendusküsimuste kohta avaldatakse vajalikus ulatuses.”
11)
Lisatakse järgmine artikkel:
„Artikkel 87a
Üleminekusätted määruse (EL) nr 465/2012 kohaldamiseks
1. Kui määruse (EL) nr 465/2012 jõustumise tagajärjel kohaldatakse kooskõlas käesoleva määruse II jaotisega isiku suhtes muu kui selle liikmesriigi õigusakte, mida kohaldati tema suhtes enne kõnealust jõustumise kuupäeva, jätkatakse enne kõnealust kuupäeva kohaldatud õigusaktide kohaldamist üleminekuperioodi jooksul niikaua, kuni asjaomane olukord jääb muutumatuks, ent igal juhul mitte kauem kui kümne aasta jooksul alates määruse (EL) nr 465/2012 jõustumise kuupäevast. Asjaomane isik võib taotleda, et tema suhtes ei kohaldataks enam üleminekuperioodi. Taotlus esitatakse elukohajärgse liikmesriigi pädeva võimuorgani määratud asutusele. Taotlused, mis esitatakse hiljemalt 29. septembril 2012, loetakse jõustunuks 28. juunil 2012. Taotlused, mis esitatakse pärast 29. septembrit 2012, jõustuvad taotluse esitamisele järgneva kuu esimesel päeval.
2. Halduskomisjon hindab käesoleva määruse artikli 65a sätete rakendamist ja esitab nende kohaldamise kohta aruande hiljemalt 29. juunil 2014. Selle aruande alusel võib komisjon vajaduse korral esitada ettepanekuid nende sätete muutmiseks.”
12)
X ja XI lisa muudetakse käesoleva määruse lisa kohaselt.
Artikkel 2
Määrust (EÜ) nr 987/2009 muudetakse järgmiselt.
1)
Artikli 6 lõike 1 punktid b ja c asendatakse järgmisega:
„b)
elukohaliikmesriigi õigusaktid, kui asjaomane isik töötab või tegutseb füüsilisest isikust ettevõtjana kahes või enamas liikmesriigis ja teostab osa oma tegevusest või tegevustest elukohaliikmesriigis või kui asjaomane isik ei tööta ega tegutse füüsilisest isikust ettevõtjana;
c)
kõigil muudel juhtudel selle liikmesriigi õigusaktid, mille õigusaktide kohaldamist algselt taotleti, kui isik tegutseb kahes või enamas liikmesriigis.”
2)
Artiklit 14 muudetakse järgmiselt:
a)
lõige 5 asendatakse järgmisega:
„5. Põhimääruse artikli 13 lõike 1 kohaldamisel osutatakse sõnadega „kes tavaliselt töötab kahes või enamas liikmesriigis” isikule, kes täidab samal ajal või vaheldumisi sama ettevõtja või tööandja juures või mitme eraldi ettevõtja või tööandja juures ühte või enamat ülesannet kahes või enamas liikmesriigis.”;
b)
lisatakse järgmised lõiked:
„5a. Põhimääruse II jaotise kohaldamisel osutatakse sõnadega „registrisse kantud asukoht või tegevuskoht” registrisse kantud asukohale või tegevuskohale, kus võetakse vastu ettevõtja olulised otsused ja kus on juhatuse asukoht.
Põhimääruse artikli 13 lõike 1 kohaldamisel kohaldatakse kahes või enamas liikmesriigis reisijate- või kaubaveoteenuseid osutavate lennumeeskonna või salongipersonali töövõtjast liikmete suhtes selle riigi õigusakte, kus asub nõukogu 16. detsembri 1991. aasta määruse (EMÜ) nr 3922/91 (tehniliste nõuete ja haldusprotseduuride kooskõlastamise kohta tsiviillennunduses) (6) III lisa kohaselt määratletud põhibaas.
5b. Põhimääruse artikli 13 alusel kohaldatava õiguse kindlaksmääramisel ei võeta arvesse väikese mõjuga tegevusi. Rakendusmääruse artiklit 16 kohaldatakse kõigil käesoleva artikli kohastel juhtudel.
3)
Artikli 15 lõike 1 teine lause asendatakse järgmisega:
„Nimetatud asutus väljastab asjaomasele isikule rakendusmääruse artikli 19 lõikes 2 osutatud tunnistuse ja muudab viivitamata kõnealuse isiku suhtes põhimääruse artikli 11 lõike 3 punkti b ja artikli 12 alusel kohaldatavaid õigusakte käsitleva teabe kättesaadavaks selle liikmesriigi pädeva võimuorgani nimetatud asutusele, kus tegevus toimub.”
4)
Artikli 54 lõige 2 asendatakse järgmisega:
„2. Põhimääruse artikli 62 lõike 3 kohaldamisel edastab selle liikmesriigi pädev asutus, mille õigusakte asjaomase isiku suhtes tema viimases töökohas või füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsemisel kohaldati, elukohajärgsele asutusele viimase taotluse korral viivitamata kogu vajaliku teabe selliste töötushüvitiste arvutamiseks, mida on pädeva asutuse asukohaliikmesriigis võimalik saada, eelkõige saadud palga või kutsetegevusest saadud sissetuleku summa.”
5)
Artiklit 55 muudetakse järgmiselt:
a)
lõike 1 esimene lõik asendatakse järgmisega:
„1. Selleks et saada hüvitist põhimääruse artikli 64 või artikli 65a alusel, teavitab teise liikmesriiki suunduv töötu isik pädevat asutust enne oma ärasõitu sellest ja taotleb temalt dokumendi, mis tõendab, et isikul on jätkuvalt õigus saada hüvitist põhimääruse artikli 64 lõike 1 punkti b alusel.”;
b)
lisatakse järgmine lõige:
„7. Lõikeid 2-6 kohaldatakse mutatis mutandis põhimääruse artikli 65a lõikega 3 hõlmatud olukorra puhul.”
6)
Artikli 56 lõiked 1 ja 2 asendatakse järgmisega:
„1. Kui töötu isik otsustab vastavalt põhimääruse artikli 65 lõikele 2 või artikli 65a lõikele 1 olla kättesaadav ka hüvitisi mittemaksva liikmesriigi tööhõivetalitustele, registreerides end seal tööotsijana, teavitab ta sellest hüvitisi maksva liikmesriigi asutust ja tööhõivetalitusi.
Hüvitisi mittemaksva liikmesriigi tööhõivetalituste taotlusel saadavad hüvitisi maksva liikmesriigi tööhõivetalitused asjakohase teabe töötu isiku registreerimise ja tema tööotsingute kohta.
2. Kui asjaomastes liikmesriikides kohaldatavate õigusaktide kohaselt nõutakse töötult isikult teatavate kohustuste täitmist ja/või töö otsimist, on ülimuslikud hüvitisi andvas liikmesriigis nõutavad kohustused ja/või töö otsimise nõue.
Kui töötu isik ei täida kõiki kohustusi ja/või töö otsimise nõuet selles liikmesriigis, mis hüvitisi ei anna, ei mõjuta see teises liikmesriigis antavaid hüvitisi.”
Artikkel 3
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Strasbourg, 22. mai 2012