РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 649/2012 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 4 юли 2012 година
относно износа и вноса на опасни химикали
(преработен текст)
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 1 и член 207 от него,
като взеха предвид предложението от Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателен акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 689/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 2008 г. относно износа и вноса на опасни химикали (3) е бил съществено изменян няколко пъти. Тъй като се налагат допълнителни изменения и с оглед постигане на яснота Регламент (ЕО) № 689/2008 следва да бъде преработен.
(2)
С Регламент (ЕО) № 689/2008 се прилага Конвенцията относно процедурата по предварително обосновано съгласие при международната търговия с определени опасни химични вещества и пестициди (4) („Конвенцията“), която влезе в сила на 24 февруари 2004 г., и заменя Регламент (ЕО) № 304/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 г. относно износа и вноса на опасни химични вещества (5).
(3)
За да се осигури яснота и съгласуваност с другите свързани законодателни актове на Съюза, следва да бъдат разяснени някои определения или да бъдат въведени нови определения, а терминологията следва да бъде съгласувана с използваната в Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH) и за създаване на Европейска агенция по химикали (6), от една страна, и в Регламент (ЕО) № 1272/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно класифицирането, етикетирането и опаковането на вещества и смеси (7), от друга страна. Уместно е да се гарантира, че настоящият регламент отразява преходните разпоредби на Регламент (ЕО) № 1272/2008, за да се избегне каквато и да е несъгласуваност между графика на прилагане на посочения регламент и на настоящия регламент.
(4)
Конвенцията предоставя на страните правото да предприемат действия, които още по-строго защитават здравето на човека и околната среда, отколкото се предвижда в Конвенцията, при условие че тези действия са в съответствие с Конвенцията и международното право. С цел да се повиши равнището на защита на околната среда и на обществеността в държавите вносители, е необходимо и уместно по отношение на някои аспекти да се надхвърлят разпоредбите на Конвенцията.
(5)
От първостепенно значение по отношение на участието на Съюза в Конвенцията е един и същи орган да отговаря за отношенията на Съюза със Секретариата на Конвенцията („Секретариатът“) и другите страни по Конвенцията, както и с другите държави. Тази функция следва да се поеме от Комисията.
(6)
Необходимо е да се осигури ефективна координация и ефективно управление по техническите и административните аспекти на настоящия регламент на равнището на Съюза. Държавите-членки и Европейската агенция по химикалите („Агенцията“), създадена с Регламент (ЕО) № 1907/2006, притежават компетентност и опит при прилагането на законодателството на Съюза и международните споразумения по отношение на химикалите. Затова държавите-членки и Агенцията следва да поемат определени задачи във връзка с административните, техническите и научните аспекти на прилагането на Конвенцията посредством настоящия регламент, както и във връзка с обмена на информация. Освен това Комисията, държавите-членки и Агенцията следва да си сътрудничат, за да изпълняват ефективно международните задължения на Съюза съгласно Конвенцията.
(7)
Тъй като определени задачи на Комисията следва да бъдат прехвърлени на Агенцията, първоначално създадената от Комисията европейска база данни за износа и вноса на опасни химикали следва да бъде развивана и поддържана от Агенцията.
(8)
За износа на опасни химикали, които са забранени или строго ограничени в рамките на Съюза, следва да продължи да се прилага обща процедура за уведомление за износ. Следователно за опасните химикали под формата на вещества в самостоятелен вид или в смеси или в изделия, които са забранени или строго ограничени от Съюза, като продукти за растителна защита, други форми на пестициди или като промишлени химикали за професионална или масова употреба, следва да се прилагат правила във връзка с уведомлението за износ, подобни на правилата, приложими към забранените или строго ограничените химикали в рамките на една или и на двете категории, установени в Конвенцията, а именно като пестициди или химикали за промишлена употреба. Освен това тези правилата във връзка с уведомлението за износ следва да се прилагат и към химикалите, за които се прилага международната процедура по предварително обосновано съгласие („PIC процедура“). Посочената процедура за съвместно уведомление за износ следва да се прилага за износа на Съюза за всички трети държави, независимо дали са страни по Конвенцията или участват в нейните процедури. На държавите-членки следва да бъде позволено да събират административни такси с цел да покрият разходите си по изпълнение на процедурата.
(9)
Износителите и вносителите следва да бъдат задължени да предоставят информация, отнасяща се до количествата на химикалите, с които се търгува на международно равнище и които попадат в обхвата на настоящия регламент, така че да може да се извършва наблюдение и оценка на въздействието и ефективността на разпоредбите на посочения регламент.
(10)
Уведомленията до Секретариата относно окончателните нормативни актове на Съюза или държава-членка, с които се забраняват или строго се ограничават химикали с оглед на тяхното включване в PIC процедурата, следва да се представят на Комисията в случаите, в които са изпълнени критериите, установени в тази връзка в Конвенцията. Когато е необходимо, следва да се поиска допълнителна информация във връзка с тези уведомления.
(11)
В случаите, в които не се налага уведомление за окончателните нормативни актове на Съюза или на държава-членка, тъй като не отговарят на критериите, установени в Конвенцията, информация за тях следва въпреки това да се предостави на Секретариата и на другите страни по Конвенцията в интерес на обмена на информация.
(12)
Необходимо е също да се гарантира, че Съюзът взема решения по отношение на вноса в Съюза на химикали, за които се прилага PIC процедурата. Тези решения следва да се основават на приложимото законодателство на Съюза и да вземат предвид забраните или строгите ограничения, наложени от държавите-членки. Когато това е обосновано, следва да се предложат изменения на законодателството на Съюза.
(13)
Необходими са нормативни разпоредби, за да се гарантира, че държавите-членки и износителите са осведомени относно решенията на държавите вносители по отношение на химикалите, за които се прилага PIC процедурата, както и че износителите спазват тези решения. Освен това с цел да се предотврати нежелателният износ, не следва да се изнасят никакви химикали, които са забранени или строго ограничени в рамките на Съюза и които отговарят на критериите за уведомление съгласно Конвенцията или за които се прилага PIC процедурата, освен ако е било поискано и получено изричното съгласие на съответната държава вносител, независимо дали тя е страна по Конвенцията. Същевременно е уместно износът на някои химикали в държави, които са членове на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР), да бъде освободен от това задължение, при условие че са изпълнени определени условия. Освен това е необходимо да се предвиди процедура за случаите, при които въпреки всички положени разумни усилия не е получен отговор от държавата вносител, за да може да се извършва износ на определени химикали на временна основа при определени условия. Необходимо е също да се предвиди периодично преразглеждане на всички подобни случаи, както и на случаите, при които е получено изрично съгласие.
(14)
От значение е също всички изнасяни химикали да имат подходящ срок за съхранение, така че да могат да се използват ефективно и безопасно. По отношение на пестицидите, и по-специално на тези, изнасяни в развиващите се държави, от първостепенно значение е да бъде предоставяна информация относно подходящите условия на съхранение, както и да се използват подходяща опаковка и размери на съдовете с цел да се избегне натрупването на залежали количества.
(15)
Изделията, съдържащи химикали, не попадат в обхвата на Конвенцията. При все това е уместно за изделията, определени в настоящия регламент, съдържащи химикали, които могат да бъдат освободени при определени условия на употреба или обезвреждане и които са забранени или строго ограничени в Съюза в рамките на една или повече от категориите за употреба, установени в Конвенцията, или за които се прилага PIC процедурата, да се прилагат и правилата за уведомление за износ. Освен това не следва да се изнасят изобщо определени химикали и изделия, съдържащи конкретни химикали, които са извън обхвата на Конвенцията, но предизвикват особена загриженост.
(16)
В съответствие с Конвенцията следва да се предоставя информация относно транзитното движение на химикали, за които се прилага PIC процедурата, на страните по Конвенцията, които поискат такава информация.
(17)
Правилата на Съюза относно опаковането и етикетирането и друга свързана с безопасността информация следва да се прилагат за всички химикали, когато са предназначени за износ в страни по Конвенцията и други държави, освен ако тези разпоредби биха били в разрез със специфични изисквания на тези държави, като се вземат предвид съответните международни стандарти. В настоящия регламент следва да се включи позоваване на Регламент (ЕО) № 1272/2008, тъй като с него са въведени нови разпоредби за класифицирането, етикетирането и опаковането на веществата и смесите.
(18)
С цел да се гарантира ефективен контрол и прилагане, държавите-членки следва да определят органи, например митнически органи, които да поемат отговорността за контролиране на вноса и износа на химикалите, включени в обхвата на настоящия регламент. Комисията, подпомагана от Агенцията, и държавите-членки играят решаваща роля и следва да действат по целенасочен и съгласуван начин. Държавите-членки следва да предвидят подходящи санкции в случай на нарушения.
(19)
С цел да се улесни митническият контрол и да се намали административната тежест както за износителите, така и за съответните органи, следва да се въведе система от кодове, предназначени за използване в декларациите за износ. Специални кодове следва да се използват, по целесъобразност, и за химикалите, изнасяни за научноизследователски цели или за анализи в количества, които няма вероятност да засегнат здравето на човека или околната среда и които във всеки случай не надвишават количество от 10 kg от всеки износител за всяка държава вносител на календарна година.
(20)
Следва да се насърчи обменът на информация, споделянето на отговорност и сътрудничеството между Съюза и държавите-членки и третите държави с оглед гарантиране на доброто управление на химикалите, независимо дали тези трети държави са страни по Конвенцията. По-специално следва да се оказва техническо съдействие на развиващите се страни и страните с икономики в преход - или пряко от Комисията или държавите-членки, или косвено чрез подкрепа за проекти на неправителствени организации, по-конкретно чрез съдействие за осигуряване на възможност на тези държави да изпълняват Конвенцията, като по този начин се допринася за предотвратяването на вредни последици от химикалите за здравето на човека и за околната среда.
(21)
Следва да се извършва редовно наблюдение на функционирането на процедурите, за да се осигури тяхната ефективност. За тази цел държавите-членки и Агенцията следва да представят редовни доклади в стандартизиран формат на Комисията, която на свой ред следва редовно да докладва на Европейския парламент и на Съвета.
(22)
Агенцията следва да изготви технически указания с цел да се съдейства на определените органи, включително такива като митническите органи, които контролират износа, както и на износителите и вносителите при прилагане на настоящия регламент.
(23)
С оглед на адаптирането на настоящия регламент към техническия прогрес на Комисията следва да се предоставят правомощия за приемане на актове съгласно член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз („ДФЕС“), отнасящи се до включване на химикали в приложение I, част 1 или 2 и на други изменения на същото приложение, на приложение V, част 1 или 2 и на други изменения на същото приложение, както и на изменения на приложения II, III, IV и VI. Особено важно е Комисията да осъществява подходящи консултации по време на подготвителната работа, включително на ниво експерти. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(24)
За да се осигурят еднакви условия за изпълнението на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани съгласно Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (8).
(25)
Тъй като целите на настоящия регламент, а именно осигуряване на съгласувано и ефективно изпълнение на задълженията на Съюза по Конвенцията, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и следователно могат да бъдат постигнати по-добре на равнището на Съюза поради необходимостта от хармонизиране на разпоредбите за вноса и износа на опасни химикали, Съюзът може да приеме мерки съгласно принципа на субсидиарността, установен в член 5 от Договора за Европейския съюз. Съгласно принципа на пропорционалността, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(26)
Регламент (ЕО) № 689/2008 следва да бъде отменен.
(27)
Целесъобразно е да се предвиди отложено прилагане на настоящия регламент, за да се осигури достатъчно време на Агенцията да се подготви за новата си функция и да се позволи на предприятията да се запознаят с новите процедури,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Цели
1. Целите на настоящия регламент са следните:
а)
да прилага Ротердамската конвенция относно процедурата по предварително обосновано съгласие при международната търговия с определени опасни химикали и пестициди („Конвенцията“);
б)
да насърчава споделяне на отговорността и сътрудничество в рамките на международното движение на опасни химични вещества с оглед опазване на здравето на човека и на околната среда от потенциални вреди;
в)
да се спомага за екологосъобразната употреба на опасните химикали.
Целите, определени в първата алинея, се постигат чрез улесняване на обмена на информация относно характеристиките на опасните химикали, чрез предвиждане на процес за вземане на решение в рамките на Съюза относно техния внос и износ и чрез разпространяване на информация относно решенията до страните по Конвенцията и други държави според случая.
2. В допълнение към определените в параграф 1 цели настоящият регламент гарантира, че разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1272/2008 относно класифицирането, етикетирането и опаковането се прилагат за всички химикали, когато те се изнасят от държави-членки в други страни по Конвенцията или други държави, освен ако тези разпоредби биха били в разрез със специфични изисквания на същите тези страни по Конвенцията или други държави.
Член 2
Обхват
1. Настоящият регламент се прилага за:
а)
определени опасни химикали, за които съгласно Конвенцията се прилага процедурата по предварително обосновано съгласие („PIC процедурата“);
б)
определени опасни химикали, които са забранени или строго ограничени в рамките на Съюза или в държава-членка;
в)
химикали, когато се изнасят, доколкото се касае за тяхната класификация, етикетиране и опаковане.
2. Настоящият регламент не се прилага за:
а)
наркотични и психотропни вещества, предмет на Регламент (ЕО) № 111/2005 на Съвета от 22 декември 2004 г. за определяне на правила за мониторинг на търговията между Общността и трети страни в областта на прекурсорите (9);
б)
радиоактивни материали и вещества, предмет на Директива 96/29/Евратом на Съвета от 13 май 1996 г. относно постановяване на основните норми на безопасност за защита на здравето на работниците и населението срещу опасностите, произтичащи от йонизиращо лъчение (10);
в)
отпадъците, обхванати от Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 г. относно отпадъците (11);
г)
химическите оръжия, обхванати от Регламент (ЕО) № 428/2009 на Съвета от 5 май 2009 година за въвеждане режим на Общността за контрол на износа, трансфера, брокерската дейност и транзита на изделия и технологии с двойна употреба (12);
д)
храните и добавките в храни, обхванати от Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване на здравето на животните и хуманното отношение към животните (13);
е)
фуражите, обхванати от Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 г. за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (14), включително добавките - преработени, частично преработени или непреработени - предназначени за хранене на животни през устата;
ж)
генетично модифицираните организми, обхванати от Директива 2001/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 март 2001 г. относно съзнателното освобождаване на генетично модифицирани организми в околната среда (15);
з)
с изключение на веществата по член 3, параграф 5, буква б) от настоящия регламент, патентованите лекарствени продукти и ветеринарните лекарствени продукти, обхванати съответно от Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 г. за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (16) и Директива 2001/82/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 г. относно кодекса на Общността за ветеринарните лекарствени продукти (17).
3. Настоящият регламент не се прилага за химикалите, изнасяни с цел изследвания или анализ в количества, които няма вероятност да засегнат здравето на човека или околната среда и които във всеки случай не надвишават количество от 10 kg от всеки износител за всяка държава вносител на календарна година.
Независимо от първа алинея износителите на химикалите, посочени в същата алинея, получават специален референтен идентификационен номер чрез базата данни, посочена в член 6, параграф 1, буква а), и го посочват в декларацията си за износ.
Член 3
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„химикал“ означава вещество, в самостоятелен вид или в смес, или смес, получено(а) чрез производствен процес или добит(а) от природата, което или която не съдържа живи организми и попада в една от следните две категории:
а)
пестициди, включително особено опасни пестицидни формулации;
б)
промишлени химикали;
2)
„вещество“ означава химичен елемент и неговите съединения съгласно определението по член 3, точка 1 от Регламент (ЕО) № 1907/2006;
3)
„смес“ означава смес или разтвор съгласно определението по член 2, точка 8 от Регламент (ЕО) № 1272/2008;
4)
„изделие“ означава завършен продукт, съдържащ или включващ химикал, чиято употреба е забранена или строго ограничена от законодателството на Съюза за този определен продукт, когато продуктът не попада в обхвата на точка 2 или 3;
5)
„пестициди“ означава химикали в една от следните подкатегории:
а)
пестициди, използвани като продукти за растителна защита, обхванати от Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 г. относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (18);
б)
други пестициди, като:
i)
биоциди, обхванати от Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 1998 г. относно пускането на пазара на биоциди (19) и
ii)
дезинфектанти, инсектициди и средства за борба с паразитите, обхванати от директиви 2001/82/ЕО и 2001/83/ЕО;
6)
„промишлени химикали“ означава химикали от една от следните подкатегории:
а)
химикали за професионална употреба;
б)
химикали за масова употреба;
7)
„химикал, за който се изисква уведомление за износ“ означава всеки химикал, който е забранен или строго ограничен в Съюза в една или повече категории или подкатегории, както и всеки химикал от изброените в приложение I, част 1, за който се прилага PIC процедурата;
8)
„химикал, отговарящ на изискванията за PIC уведомление“ означава всеки химикал, забранен или строго ограничен в Съюза или в държава-членка в рамките на една или повече категории; химикалите, забранени или строго ограничени в Съюза в рамките на една или повече категории, са посочени в част 2 от приложение I;
9)
„химикал, за който се прилага PIC процедурата“ означава всеки химикал, посочен в приложение III към Конвенцията и в част 3 на приложение I към настоящия регламент;
10)
„забранен химикал“ означава един от следните:
а)
химикал, всички употреби на който в рамките на една или повече категории или подкатегории са забранени по силата на окончателен нормативен акт на Съюза с оглед опазване на здравето на човека или на околната среда;
б)
химикал, за който е било отказано одобрение за първоначална употреба или който е бил изтеглен от предприятията от пазара на Съюза или от по-нататъшно разглеждане в процеса на уведомяване, регистрация или одобрение и по отношение на който са налице доказателства, че поражда проблеми за здравето на човека или за околната среда;
11)
„строго ограничен химикал“ означава един от следните:
а)
химикал, почти всички употреби на който - в рамките на една или повече категории или подкатегории - са забранени по силата на окончателен нормативен акт на Съюза с оглед опазване на здравето на човека или на околната среда, но за който определени специфични употреби остават разрешени;
б)
химикал, за почти всички употреби на който е било отказано одобрение или който е бил изтеглен от предприятията от пазара на Съюза или от по-нататъшно разглеждане в процеса на уведомяване, регистрация или одобрение и по отношение на който са налице доказателства, че поражда проблеми за здравето на човека или за околната среда;
12)
„химикал, забранен или строго ограничен от държава-членка“ означава химикал, забранен или строго ограничен по силата на национален окончателен нормативен акт на държава-членка;
13)
„окончателен нормативен акт“ означава юридически задължителен акт, чиято цел е да забрани или строго да ограничи даден химикал;
14)
„особено опасна пестицидна формулация“ означава химикал, който е предназначен за употреба като пестицид и който предизвиква сериозни последици за здравето или околната среда, които се проявяват в рамките на кратък период от време след еднократно или многократно излагане на въздействие при употребата му;
15)
„митническа територия на Съюза“ означава територията, определена в член 3 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаване на Митнически кодекс на Общността (20);
16)
„износ“ означава следното:
а)
окончателен или временен износ на химикал, отговарящ на условията по член 28, параграф 2 от ДФЕС;
б)
реекспорт на химикал, който не отговаря на условията по член 28, параграф 2 от ДФЕС и който е под митнически режим, различен от режим външен транзит на Съюза за движение на стоки през митническата територия на Съюза;
17)
„внос“ означава физическото въвеждане в митническата територия на Съюза на химикал, който е поставен под митнически режим, различен от режим външен транзит на Съюза за движение на стоки през митническата територия на Съюза;
18)
„износител“ означава всяко едно от следните физически или юридически лица:
а)
лицето, от чието име е представена декларацията за износ, т.е. лицето, което към момента на приемане на декларацията е страна по договора с получателя в страна по Конвенцията или друга държава и което има правото да реши химикалът да бъде изпратен извън митническата територия на Съюза;
б)
ако не е сключен договор за износ или когато страната по договора не действа от свое име - лицето, което има правото да реши химикалът да бъде изпратен извън митническата територия на Съюза;
в)
страната по договора, установена в Съюза, ако по силата на договора, на който се основава износът, правото на разпореждане с химикала принадлежи на лице, установено извън Съюза;
19)
„вносител“ означава всяко физическо или юридическо лице, което към момента на вноса на митническата територия на Съюза е получател на химикала;
20)
„страна по Конвенцията“ или „страна“ означава държава или регионална организация за икономическа интеграция, която е дала съгласието си да бъде обвързана с Конвенцията и за която Конвенцията е в сила;
21)
„друга държава“ означава всяка държава, която не е страна по Конвенцията;
22)
„Агенцията“ означава Европейската агенция по химикали, създадена с Регламент (ЕО) № 1907/2006;
23)
„Секретариат“ означава Секретариатът на Конвенцията, освен ако в настоящия регламент не е определено друго.
Член 4
Определени национални органи на държавите-членки
Всяка държава-членка определя органа или органите, („определеният национален орган“ или „определените национални органи“), които да изпълняват административните функции, изисквани по настоящия регламент, освен ако това вече е направено преди влизането в сила на настоящия регламент.
Тя уведомява Комисията за това до 17 ноември 2012 г., освен ако тази информация не е била вече предоставена преди влизането в сила на настоящия регламент, и също така информира Комисията за всяка промяна на определения национален орган.
Член 5
Участие на Съюза в Конвенцията
1. Участието в Конвенцията е съвместна отговорност на Комисията и на държавите-членки, по-специално по отношение на техническата помощ, обмена на информация и въпросите, свързани с уреждането на спорове, участието в спомагателни органи и гласуването.
2. Комисията действа като общ определен орган за административните функции на Конвенцията във връзка с PIC процедурата от името на и в тясно сътрудничество и консултирайки се с всички определени национални органи на държавите-членки.
Комисията отговаря по-специално за следното:
а)
предаване на уведомленията за износ на Съюза до страните по Конвенцията и други държави съгласно член 8;
б)
предоставяне на Секретариата на уведомленията за съответните окончателни нормативни актове относно химикали, които отговарят на изискванията за PIC уведомление съгласно член 11;
в)
предаване на информация, отнасяща се до други окончателни нормативни актове, включващи химикали, които не отговарят на условията за PIC уведомление в съответствие с член 12;
г)
получаване въобще на информация от Секретариата.
Комисията също така представя на Секретариата отговорите на Съюза относно вноса на химикали, за които се прилага PIC процедурата, съгласно член 13.
В допълнение, Комисията координира участието на Съюза по всички технически въпроси, свързани със следното:
а)
Конвенцията;
б)
подготовката на Конференцията на страните, учредена по силата на член 18, параграф 1 от Конвенцията;
в)
Комитета за преглед на химикалите, създаден в съответствие с член 18, параграф 6 от Конвенцията („Комитет за преглед на химикалите“);
г)
други спомагателни органи на Конференцията на страните.
3. Комисията и държавите-членки предприемат необходимите инициативи, за да се осигури подходящо представителство на Съюза в различните органи по прилагане на Конвенцията.
Член 6
Функции на Агенцията
1. Освен функциите по членове 7, 8, 9, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 19, 20, 21, 22 и 25 Агенцията изпълнява и следните функции:
а)
поддържа, развива и редовно актуализира база данни за износа и вноса на опасни химикали („базата данни“);
б)
осигурява достъп на обществеността до тази база данни чрез страницата си в интернет;
в)
когато е целесъобразно, със съгласието на Комисията и след консултации с държавите-членки предоставя съдействие и научно-технически насоки и инструменти за предприятията, за да осигури ефективното прилагане на настоящия регламент;
г)
със съгласието на Комисията предоставя съдействие и научно-технически насоки на определените национални органи на държавите-членки, за да осигури ефективното прилагане на настоящия регламент;
д)
по искане на експерти на Комитета за преглед на химикалите, които са от държава-членка или от Комисията, и в рамките на наличните ресурси предоставя информация за изготвяне на документите за подпомагане на вземането на решение по член 7 от Конвенцията и други свързани с прилагането на Конвенцията технически документи;
е)
по искане на Комисията ѝ предоставя научно-техническа информация и ѝ съдейства, за да се осигури ефективното прилагане на настоящия регламент;
ж)
по искане на Комисията ѝ предоставя научно-техническа информация и ѝ съдейства при изпълнението на ролята ѝ на общ определен орган на Съюза.
2. Секретариатът на Агенцията изпълнява функциите, възложени на Агенцията по настоящия регламент.
Член 7
Химикали, за които се изисква уведомление за износ, химикали, които отговарят на изискванията за PIC уведомление, и химикали, за които се прилага PIC процедурата
1. Химикалите, за които се изисква уведомление за износ, химикалите, които отговарят на изискванията за PIC уведомление, и химикалите, за които се прилага PIC процедурата, са изброени в приложение I.
2. Химикалите, изброени в приложение I, се включват в една или повече от трите групи химикали, представляващи части 1, 2 и 3 от посоченото приложение.
За химикалите, изброени в приложение I, част 1, се прилага процедурата за уведомление за износ, установена в член 8, като се предоставя подробна информация за идентичността на веществото, категорията и/или подкатегорията на употреба, предмет на ограничение, вида ограничение и, където е уместно, допълнителна информация, отнасяща се по-специално до освобождаването от изискванията за уведомление за износ.
За химикалите, изброени в приложение I, част 2, освен процедурата за уведомление за износ, установена в член 8, се прилага и установената в член 11 процедура за уведомление PIC, като се предоставя подробна информация за идентичността на веществото и категорията на употреба.
За химикалите, изброени в приложение I, част 3, се прилага PIC процедурата, като се съобщава категорията на употреба и, ако е уместно, допълнителна информация, по-специално относно изискванията за уведомление за износ.
3. Списъците, посочени в приложение I, се предоставят на разположение на обществеността чрез базата данни.
Член 8
Уведомления за износ, препращани на страни по Конвенцията и на други държави
1. За веществата, изброени в част 1 на приложение I, или за смесите, съдържащи такива вещества в концентрация, която поражда задължения за етикетиране по силата на Регламент (ЕО) № 1272/2008, независимо от наличието на други вещества, се прилагат параграфи 2-8 от настоящия член, независимо от предвидената употреба на химикала в страната вносител или в друга държава вносител.
2. Когато даден износител предстои да изнесе химикал, посочен в параграф 1, от Съюза за страна по Конвенцията или друга държава за първи път на или след датата, от която за химикала започват да се прилагат разпоредбите на настоящия регламент, износителят уведомява определения национален орган на държавата-членка, в която е установен („държава-членка на износителя“), не по-късно от 35 дни преди очакваната дата на износ на химикала. Впоследствие износителят уведомява определения национален орган за първия износ на такъв химикал всяка календарна година не по-късно от 35 дни преди износа на химикала. Уведомленията се извършват в съответствие с изискванията за информация, установени в приложение II, като на Комисията и държавите-членки се осигурява достъп до тях чрез базата данни.
Определеният национален орган на държавата-членка на износителя проверява съответствието на информацията с приложение II и ако уведомлението е пълно го препраща на Агенцията не по-късно от 25 дни преди очакваната дата на износ.
От името на Комисията Агенцията предава уведомлението на определения национален орган на страната вносител или на съответния орган на другата държава вносител и взема необходимите мерки, за да гарантира, че те получават посоченото уведомление не по-късно от 15 дни преди първия предвиден износ на химикала и впоследствие не по-късно от 15 дни преди първия му износ през всяка следваща календарна година.
Агенцията регистрира в своята база данни всяко уведомление и му определя референтен идентификационен номер. Агенцията предоставя на обществеността и - в съответните случаи - на определените национални органи на държавите-членки актуализиран за всяка календарна година списък на съответните химикали и страните вносители и другите държави вносители чрез базата данни.
3. Ако в срок от 30 дни след изпращане на първото уведомление за износ, подадено след включването на химикала в приложение I, част 1, Агенцията не получи от страната вносител или от другата държава вносител потвърждение за получаването му, от името на Комисията тя изпраща второ уведомление. Действайки от името на Комисията, Агенцията полага разумни усилия за осигуряване на получаването на второто уведомление от определения национален орган на страната вносител или от съответния орган на другата държава вносител.
4. Ново уведомление за износ се извършва в съответствие с параграф 2 при износ, който се извършва след влизането в сила на изменения на законодателството на Съюза, касаещи пускането на пазара, употребата или етикетирането на въпросните вещества, или във всички случаи, в които съставът на въпросната смес се променя по начин, който води до промяна в етикетирането ѝ. Новото уведомление се извършва в съответствие с изискванията за информация, установени в приложение II, и в него се посочва, че то е преработен вариант на предишно уведомление.
5. Когато износът на даден химикал е свързан със спешна ситуация, при която всяко забавяне може да застраши общественото здраве или околната среда на страна вносител или друга държава вносител, по мотивирано искане на износителя, на страната вносител или на другата държава вносител определеният национален орган на държавата-членка на износителя може след консултации с Комисията, подпомагана от Агенцията, да предостави цялостно или частично освобождаване от задълженията, установени в параграфи 2, 3 и 4. Счита се, че решение относно дадено искане е взето в консултация с Комисията, ако не е получен отрицателен отговор от Комисията в срок от 10 дни от изпращането от страна на определения национален орган на държавата-членка до Комисията на подробности относно искането.
6. Без да се засягат задълженията по член 19, параграф 2, задълженията, установени в параграфи 2, 3 и 4 от настоящия член, престават да се прилагат, когато е налице всяко едно от следните условия:
а)
за химикала вече се прилага PIC процедурата;
б)
държавата вносител е страна по Конвенцията и е представила на Секретариата отговор в съответствие с член 10, параграф 2 от Конвенцията, в който се посочва дали тя дава или не съгласието си за вноса на химикала; както и
в)
Комисията е информирана за този отговор от Секретариата и е препратила тази информация на държавите-членки и Агенцията.
Независимо от първата алинея на настоящия параграф задълженията по параграфи 2, 3 и 4 от настоящия член не престават да се прилагат, ако държавата вносител е страна по Конвенцията, и изрично изисква, например чрез свое решение за вноса или по друг начин, от страните износители да продължават да уведомяват за износа.
Без да се засягат задълженията по член 19, параграф 2, задълженията, установени в параграфи 2, 3 и 4 от настоящия член, престават да се прилагат и когато са изпълнени и двете условия:
а)
определеният национален орган на страната вносител или съответният орган на другата държава вносител е отменил изискването за подаване на уведомление до него преди износа на химикала; и
б)
Комисията е получила тази информация от Секретариата или от определения национален орган на страната вносител или от съответния орган на другата държава вносител и я е препратила на държавите-членки и Агенцията, която я е публикувала чрез базата данни.
7. Комисията, съответните определени национални органи на държавите-членки, Агенцията и износителите при поискване предоставят на страните вносители и другите държави вносители наличната допълнителна информация, отнасяща се до изнасяните химикали.
8. Държавите-членки могат да създадат, по прозрачен начин, системи, задължаващи износителите да заплащат административна такса за всяко извършено уведомление за износ и за всяко извършено искане за изрично съгласие, в съответствие с разходите за тях при изпълнение на процедурите, посочени в параграфи 2 и 4 от настоящия член и член 14, параграфи 6 и 7.
Член 9
Уведомления за износ, получени от страни по Конвенцията и от други държави
1. Уведомленията за износ, получавани от Агенцията от определените национални органи на страните по Конвенцията или от съответните органи на другите държави, отнасящи се до износа към Съюза на химикал, чието производство, употреба, третиране, консумация, транспорт или продажба са забранени или строго ограничени съгласно законодателството на тази страна по Конвенцията или друга държава, се извършват посредством базата данни в срок от 15 дни от получаването на такова уведомление от Агенцията.
Агенцията потвърждава от името на Комисията получаването на първото уведомление за износ за всеки химикал от всяка страна по Конвенцията или друга държава.
Определеният национален орган на държавата-членка получател на този внос получава копие от всяко получено от Агенцията уведомление в срок от 10 дни от получаването му заедно с цялата налична информация. Другите държави-членки имат право да получат копия при поискване.
2. Когато Комисията или определените национални органи на държавите-членки получат уведомления за износ пряко или непряко от определените национални органи на страни по Конвенцията или съответните органи на други държави, те незабавно ги препращат на Агенцията заедно с цялата налична информация.
Член 10
Информация за износа и вноса на химични вещества
1. Всеки износител на едно или повече от следното:
а)
вещества, изброени в приложение I;
б)
смеси, съдържащи такива вещества в концентрация, която поражда задължения за етикетиране по силата на Регламент (ЕО) № 1272/2008, независимо от наличието на други вещества; или
в)
изделия, съдържащи вещества, изброени в част 2 или 3 на приложение I, в нереагирала форма или смеси, съдържащи такива вещества в концентрация, която поражда задължения за етикетиране по силата на Регламент (ЕО) № 1272/2008, независимо от наличието на други вещества,
през първото тримесечие на всяка година информира определения национален орган на държавата-членка на износителя по отношение на количествата химикал - като вещество и в състава на смеси или в изделия - доставени във всяка страна по Конвенцията или в друга държава през предходната година. Тази информация се придружава от имената и адресите на всяко физическо или юридическо лице, което внася химикала в страна по Конвенцията или в друга държава, на които е осъществена доставка през същия период. В тази информация износът се посочва отделно съгласно член 14, параграф 7.
Всеки вносител в рамките на Съюза предоставя еквивалентната информация за количествата, внасяни в Съюза.
2. При поискване от Комисията, подпомагана от Агенцията, или от определения национален орган на неговата държава-членка, износителят или вносителят предоставят всякаква допълнителна информация, свързана с химикалите, която е необходима за изпълнение на настоящия регламент.
3. Всяка държава-членка представя ежегодно на Агенцията обобщена информация в съответствие с приложение III. Агенцията обобщава тази информация на равнището на Съюза и публикува информацията, която няма поверителен характер, в своята база данни.
Член 11
Уведомяване за забранени или строго ограничени химикали съгласно Конвенцията
1. Комисията уведомява писмено Секретариата за химикалите, изброени в приложение I, част 2, които отговарят на изискванията за PIC уведомление.
2. Когато други химикали са добавени в приложение I, част 2, съгласно член 23, параграф 2, втора алинея, Комисията уведомява Секретариата за тези химикали. PIC уведомлението се изпраща във възможно най-кратък срок след приемане на съответния окончателен нормативен акт на равнището на Съюза, с който се забранява или строго се ограничава химикалът, но не по-късно от 90 дни след датата, от която се прилага окончателният нормативен акт.
3. В PIC уведомлението се представя цялата значима информация, изисквана по приложение IV.
4. При определяне на приоритетите за уведомление Комисията взема предвид дали химикалът вече е включен в част 3 на приложение I, доколко установените в приложение IV изисквания за информация могат да бъдат изпълнени и сериозността на рисковете, свързани с химикала, по-специално за развиващите се държави.
Когато даден химикал отговаря на изискванията за PIC уведомление, но няма достатъчно информация, за да бъдат изпълнени изискванията по приложение IV, идентифицираните износители или вносители представят по искане на Комисията цялата съответна информация, с която разполагат, включително такава от други национални или международни програми за контрол на химикали, в срок от 60 дни от искането.
5. Комисията уведомява писмено Секретариата, когато окончателния нормативен акт, за който е била уведомена съгласно параграфи 1 или 2, е бил изменен, във възможно най-кратък срок след приемане на новия окончателен нормативен акт, но не по-късно от 60 дни след датата, от която същият се прилага.
Комисията предоставя цялата съответна информация, която не е била на разположение към момента на първоначалното уведомление, извършено съгласно параграфи 1 или 2 съответно.
6. При поискване от страна по Конвенцията или от Секретариата Комисията представя допълнителна информация, отнасяща се до химикала или до окончателния нормативен акт, доколкото е приложимо.
При поискване държавите-членки и Агенцията осигуряват на Комисията необходимото съдействие за събиране на тази информация.
7. Комисията незабавно препраща на държавите-членки и Агенцията информацията, която получава от Секретариата относно химикалите, за които е уведомена, че са забранени или строго ограничени от други страни по Конвенцията.
Ако е уместно, Комисията в тясно сътрудничество с държавите-членки и Агенцията оценява необходимостта от предлагане на мерки на равнището на Съюза с оглед да се избегнат неприемливите рискове за здравето на човека или за околната среда в рамките на Съюза.
8. Когато държава-членка приема съгласно съответното законодателство на Съюза окончателен национален нормативен акт за забрана или строго ограничение на даден химикал, тя представя на Комисията съответната информация. Комисията предоставя тази информация на държавите-членки. В срок от четири седмици след предоставянето на тази информация държавите-членки могат да изпращат свои забележки във връзка с възможно PIC уведомление, включително информация относно своите окончателни нормативни разпоредби по отношение на химикала, на Комисията и на държавата-членка, представила съответния окончателен национален нормативен акт. След като вземе предвид забележките, представилата нормативния акт държава-членка информира Комисията дали тя трябва:
а)
да направи PIC уведомление до Секретариата съгласно настоящия член; или
б)
да представи информацията на Секретариата съгласно член 12.
Член 12
Информация, която трябва да се предава на Секретариата, по отношение на забранени или строго ограничени химикали, които не отговарят на изискванията за PIC уведомление
Когато даден химикал е включен само в част 1 на приложение I или след получаване на информация от държава-членка съгласно член 11, параграф 8, буква б), Комисията представя на Секретариата информация по отношение на съответните окончателни нормативни актове, така че тази информация да бъде разпространена, ако е уместно, до други страни по Конвенцията.
Член 13
Задължения във връзка с вноса на химикали
1. Комисията незабавно препраща на държавите-членки и Агенцията всички документи за подпомагане на вземането на решение, които получава от Секретариата.
Комисията приема посредством акт за изпълнение решение относно вноса на съответния химикал под формата на окончателен или временен отговор за вноса от името на Съюза. Посоченият акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по консултиране по член 27, параграф 2. Комисията съобщава решението на Секретариата във възможно най-кратък срок, но не по-късно от девет месеца след датата, на която Секретариатът е изпратил документа за подпомагане на вземането на решение.
Когато съгласно законодателството на Съюза ограниченията за даден химикал са допълнени или изменени, Комисията приема посредством акт за изпълнение решение, с което преразглежда решението за вноса. Посоченият акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 27, параграф 2. Комисията съобщава на Секретариата преразгледаното решение за внос.
2. Когато даден химикал е забранен или строго ограничен от една или повече държави-членки, по писмено искане на заинтересованите държави-членки Комисията взема под внимание тази информация в своето решение за внос.
3. Решението за вноса по параграф 1 се отнася до категорията или категориите, определени за химикала в документа за подпомагане на вземането на решение.
4. Когато съобщава решението за вноса на Секретариата, Комисията представя описание на законодателните или административните мерки, на които то се основава.
5. Всеки определен национален орган на държавите-членки предоставя решенията за вноса по параграф 1 на заинтересованите подведомствени лица в съответствие със своите законодателни или административни мерки. Агенцията публикува решенията си за вноса по параграф 1 в своята база данни.
6. Когато е уместно, в тясно сътрудничество с държавите-членки и Агенцията Комисията оценява необходимостта от предлагане на мерки на равнището на Съюза за предотвратяване на недопустимите рискове за здравето на човека или за околната среда в рамките на Съюза, вземайки под внимание информацията, дадена в документа за подпомагане на вземането на решение.
Член 14
Задължения във връзка с износа на химикали, различни от уведомление за износ
1. Комисията незабавно препраща на държавите-членки, на Агенцията и на европейските отраслови асоциации информацията, получена от Секретариата под формата на циркулярни документи или по друг начин, относно химикалите, за които се прилага PIC процедурата, и относно решенията на страните вносители във връзка с условията за внос, приложими за тези химикали. Комисията препраща на държавите-членки и Агенцията информацията за всички случаи, в които няма изпратен отговор в съответствие с член 10, параграф 2 от Конвенцията. Агенцията определя референтен идентификационен номер за всяко решение за внос и съхранява цялата налична информация относно тези решения в своята база данни и предоставя тази информация на всекиго при поискване.
2. Комисията класира всеки химикал, включен в приложение I, по определен код от Комбинираната номенклатура на Европейския съюз. Това класиране при необходимост се преразглежда предвид евентуални изменения в номенклатурата на хармонизираната система на Световната митническа организация или в Комбинираната номенклатура на Европейския съюз по отношение на съответните химикали.
3. Всяка държава-членка съобщава информацията и решенията, препратени от Комисията съгласно параграф 1, на попадащите под нейна юрисдикция заинтересовани страни.
4. Износителите се съобразяват с решенията във всеки отговор за внос не по-късно от шест месеца след като Секретариатът е уведомил за първи път Комисията за тези решения съгласно параграф 1.
5. Комисията, подпомагана от Агенцията, и държавите-членки предоставят на страните вносители консултации и съдействие, при поискване и ако е уместно, за получаване на допълнителна информация, която им е необходима за изготвянето на отговора до Секретариата относно вноса на даден химикал.
6. Вещества, изброени в части 2 и 3 от приложение I, и смеси, съдържащи такива вещества в концентрация, която поражда задължения във връзка с етикетирането по силата на Регламент (ЕО) № 1272/2008, независимо от наличието на други вещества и независимо от тяхната предвидена употреба в страната вносител или друга държава вносител, не могат да бъдат изнасяни, освен ако е изпълнено едно от следните условия:
а)
потърсено е и е получено изрично съгласие за внос от износителя чрез определения национален орган на държавата-членка на износителя, след консултации с Комисията, подпомагана от Агенцията, и определения национален орган на страната вносител или съответен орган на другата държава вносител;
б)
когато се касае за химикали, изброени в част 3 на приложение I, в последния издаден от Секретариата циркулярен документ по параграф 1 се посочва, че страната вносител е дала съгласието си за вноса.
Когато химикали, изброени в част 2 на приложение I, предстои да бъдат изнесени в държавите от Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР), определеният национален орган на държавата-членка на износителя може по искане на износителя да реши, след консултации с Комисията и за всеки отделен случай, че за вноса в съответната държава от ОИСР не се изисква изрично съгласие, ако химикалът към момента на вноса във въпросната държава от ОИСР е лицензиран, регистриран или разрешен в тази държава от ОИСР.
Когато е потърсено изрично съгласие съгласно първа алинея, буква а) и, ако Агенцията не е получила отговор на подаденото искане в срок от 30 дни, Агенцията изпраща от името на Комисията напомнително писмо, освен ако Комисията или определеният национален орган на държавата-членка на износителя е получил отговор и го е препратил до Агенцията. Когато е уместно, ако след още 30 дни не се получи отговор, при необходимост Агенцията може да изпрати още напомнителни писма.
7. В случай на химикали, изброени в част 2 или 3 на приложение I, определеният национален орган на държавата-членка на износителя може да реши, след консултации с Комисията, подпомагана от Агенцията, и за всеки отделен случай и при условията на втора алинея, че износът може да се осъществи, ако няма доказателства от официални източници, че в страната вносител или в друга държава съществува окончателен нормативен акт за забрана или строго ограничение на употребата на химикала, ако след полагането на разумни усилия в срок от 60 дни не е получен отговор на искане за изрично съгласие в съответствие с параграф 6, буква а) и когато е изпълнено едно от следните условия:
а)
има доказателства, получени от официален източник в страната вносител или в друга държава вносител, че химикалът е лицензиран, регистриран или разрешен; или
б)
предвидената употреба, заявена в уведомлението за износ и потвърдена писмено от физическото или юридическо лице, което внася химикала в страна или в друга държава, не попада в категория, в която този химикал е изброен в част 2 или 3 от приложение I, както и има доказателства от официални източници, че през последните 5 години химикалът е бил използван или внасян в страната вносител или в друга заинтересована държава.
При химикали, изброени в част 3 на приложение I, износът въз основа на изпълнение на условието по буква б) може да не се осъществи, ако химикалът е бил класифициран в съответствие с Регламент (ЕО) № 1272/2008 като канцерогенен от категория 1А или 1Б, мутагенен от категория 1А или 1Б, токсичен за репродукцията от категория 1А или 1Б, или ако химикалът отговаря на критериите, посочени в приложение ХIII към Регламент (ЕО) № 1907/2006 за устойчив, биоакумулиращ и токсичен или много устойчив и много биоакумулиращ.
При вземането на решение за износ на химикали, изброени в част 3 на приложение I, определеният национален орган на държавата-членка на износителя, след консултации с Комисията, подпомагана от Агенцията, разглежда възможното въздействие върху здравето на човека или околната среда от употребата на химикала в страната вносител или друга държава вносител и предава съответната документация на Агенцията за публикуването ѝ в базата данни.
8. Валидността на всяко изрично съгласие, получено в съответствие с параграф 6, буква а), или на решение за осъществяване на износ при липсата на изрично съгласие съгласно параграф 7 се преразглежда периодично от Комисията в консултации със заинтересованите държави-членки по следния начин:
а)
за всяко изрично съгласие, получено в съответствие с параграф 6, буква а), се изисква ново изрично съгласие до края на третата календарна година след даване на съгласието, освен ако в условията на съгласието са посочени други изисквания;
б)
ако междувременно не е получен отговор на подадено искане, всяко едно решение за осъществяване на износ при липсата на изрично съгласие съгласно параграф 7 е валидно за не повече от дванадесет месеца, след изтичането на които се изисква изрично съгласие.
В случаите, посочени в първа алинея, буква а), износът може да продължи и след изтичане на съответния срок до получаване на отговор на подадено ново искане за изрично съгласие за допълнителен срок от дванадесет месеца.
9. Агенцията регистрира в своята база данни всички подадени искания за изрично съгласие, получените отговори и решенията за осъществяване на износ при липсата на изрично съгласие, включително документацията, посочена в параграф 7, трета алинея. Всяко получено изрично съгласие или решение за осъществяване на износ при липсата на изрично съгласие получава определен референтен идентификационен номер и се вписва заедно с цялата съответна информация по отношение на свързаните с него условия, например сроковете на валидност. Информацията, която няма поверителен характер, се публикува в базата данни на Агенцията.
10. Химикалите не могат да се изнасят по-късно от шест месеца преди датата на изтичане на годността им, в случай че такава дата съществува или може да се определи въз основа на датата на производство, освен ако това е неприложимо поради присъщите свойства на химикала. Специално за пестицидите износителите гарантират, че размерът и опаковката на съдовете са оптимизирани, така че да се ограничи максимално рискът от натрупване на залежали количества.
11. При износ на пестициди износителите гарантират, че етикетът съдържа конкретна информация за условията на съхранение и стабилността им при съхранение при климатичните условия на страната вносител или друга държава вносител. В допълнение те гарантират, че изнасяните пестициди отговарят на установената от законодателството на Съюза спецификация за чистота.
Член 15
Износ на някои химикали и изделия
1. Процедурата за уведомление за износ, установена в член 8, се прилага за изделия, ако те съдържат:
а)
вещества, посочени в част 2 или 3 от приложение I, в нереагирала форма; или
б)
смеси, съдържащи такива вещества в концентрация, която поражда задължения във връзка с етикетирането по силата на Регламент (ЕО) № 1272/2008, независимо от наличието на други вещества.
2. Химикали и изделия, чиято употреба е забранена в Съюза с оглед на опазването на здравето на човека или околната среда, така както са посочени в приложение V, не се изнасят.
Член 16
Информация за транзитно движение
1. Страните по Конвенцията, изискващи информация по отношение на транзитното движение на химикалите, за които се прилага PIC процедурата, заедно с информацията, която всяка страна по Конвенцията изисква чрез Секретариата, са посочени в приложение VI.
2. Когато химикал, посочен в част 3 на приложение I, се превозва през територията на страна по Конвенцията, посочена в приложение VI, износителят, в рамките на възможното, предоставя на определения национален орган на държавата-членка на износителя информацията, която страната по Конвенцията изисква в съответствие с приложение VI, не по-късно от 30 дни преди осъществяването на първото транзитно движение и не по-късно от осем дни преди всяко следващо транзитно движение.
3. Определеният национален орган на държавата-членка на износителя препраща на Комисията, с копие до Агенцията, получената от износителя информация по параграф 2 заедно с наличната допълнителна информация.
4. Комисията препраща получената по параграф 3 информация на определените национални органи на страните по Конвенцията, поискали тази информация, заедно с наличната допълнителна информация, не по-късно от 15 дни преди първото транзитно движение и преди всяко следващо транзитно движение.
Член 17
Информация, придружаваща изнасяните химикали
1. За предназначените за износ химикали се прилагат разпоредбите относно опаковането и етикетирането, установени във или по силата на Регламент (ЕО) № 1107/2009, Директива 98/8/ЕО и Регламент (ЕО) № 1272/2008 или други релевантни законодателни актове на Съюза.
Първата алинея се прилага само ако тези разпоредби не са в разрез с никое от специфичните изисквания на страните вносители или други държави.
2. Когато е уместно, датата на изтичане на срока на годност и датата на производство на химикалите, посочени в параграф 1 или включени в приложение I, се отбелязват на етикета и, ако е необходимо, се посочват съответните крайни срокове на годност за различните климатични зони.
3. Изнасяните химикали, посочени в параграф 1, се придружават от информационен лист за безопасност в съответствие с Регламент (ЕО) № 1907/2006. Износителят изпраща такъв информационен лист за безопасност на физическо или юридическо всяко лице, което внася химикала в страна или в друга държава.
4. Информацията върху етикета и в информационния лист за безопасност се предоставя, доколкото е приложимо, на официалните езици или на поне един от основните езици на държавата по местоназначение или района на предвидената употреба.
Член 18
Задължения на органите на държавите-членки за контролиране на вноса и износа
1. Всяка държава-членка определя органи, например митническите органи, които да отговарят за контролиране на вноса и износа на химикалите, изброени в приложение I, освен ако това вече е направено преди влизането в сила на настоящия регламент.
Комисията, подпомагана от Агенцията, и държавите-членки действат целенасочено и координирано при контролиране спазването на разпоредбите на настоящия регламент от страна на износителите.
2. Форумът за обмен на информация за прилагане, създаден с Регламент (ЕО) № 1907/2006, се използва за координиране на мрежа на органите на държавите-членки, които отговарят за контрола върху прилагането на настоящия регламент.
3. В редовните доклади за функционирането на процедурите съгласно член 22, параграф 1, всяка държава-членка включва подробни сведения за дейността на своите органи в това отношение.
Член 19
Допълнителни задължения на износителите
1. Износителите на химикали, за които важат задълженията по член 8, параграфи 2 и 4, посочват съответните референтни идентификационни номера в декларацията си за износ (клетка 44 от единните административни документи или съответното поле от електронната декларация за износ), както е посочено в член 161, параграф 5 от Регламент (ЕИО) № 2913/92.
2. Износителите на химикали, които съгласно член 8, параграф 5 са освободени от задълженията по параграфи 2 и 4 от посочения член или на химикали, за които задълженията са престанали да се прилагат в съответствие с член 8, параграф 6, получават специален референтен идентификационен номер чрез базата данни и го посочват в декларацията си за износ.
3. По искане на Агенцията износителите използват базата данни за предоставянето на информацията, необходима за изпълнението на задълженията им по настоящия регламент.
Член 20
Обмен на информация
1. Комисията, подпомагана от Агенцията, и държавите-членки при необходимост улесняват предоставянето на научна, техническа, икономическа и правна информация, отнасяща се до химикали, предмет на настоящия регламент, включително токсикологична и екотоксикологична информация и информация за безопасност.
Комисията, при необходимост с подкрепата на държавите-членки и Агенцията, гарантира следното:
а)
предоставяне на публично достъпна информация за нормативните актове от значение за целите на Конвенцията;
б)
предоставяне на страните по Конвенцията и другите държави, пряко или чрез Секретариата, на информация относно тези актове, които съществено ограничават една или повече употреби на даден химикал.
2. Комисията, държавите-членки и Агенцията защитават поверителната информация, получена от страна по Конвенцията или друга държава съгласно взаимните договорености.
3. По отношение на предаването на информация по настоящия регламент, без да се засяга Директива 2003/4/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 г. относно обществения достъп до информация за околната среда (21), поне следната информация не се счита за поверителна:
а)
информацията, посочена в приложение II и приложение IV;
б)
информацията, съдържаща се във информационните листове за безопасност, посочени в член 17, параграф 3;
в)
датата на изтичане на срока на годност на даден химикал;
г)
датата на производство на даден химикал;
д)
информация по отношение на предпазните мерки, включително класификацията на опасността, естеството на риска и съответните съвети за безопасност;
е)
обобщените резултати от токсикологични и екотоксикологични изпитвания;
ж)
информацията по отношение на третирането на опаковката след отстраняването на химикалите.
4. Обобщение на предадената информация се подготвя на всеки две години от Агенцията.
Член 21
Техническа помощ
Комисията, определените национални органи на държавите-членки и Агенцията, като вземат предвид по-специално потребностите на развиващите се държави и държавите с икономики в преход, си сътрудничат за насърчаване на техническата помощ, включително обучението, за развиване на инфраструктурата, капацитета и експертния опит, необходими за правилното управление на химикалите през целия им жизнен цикъл.
По-специално и с оглед тези държави да могат да изпълняват Конвенцията, техническата помощ се насърчава чрез предоставянето на техническа информация по отношение на химикалите, чрез поощряването на обмена на експерти, чрез подкрепа на създаването или поддържането на определени национални органи и чрез предоставяне на техническите експертни знания за установяване на пестицидите с опасен състав и за изготвянето на уведомления до Секретариата.
Комисията и държавите-членки участват активно в международните дейности по изграждане на капацитет в управлението на химикали, като предоставят информация за подкрепяните или финансираните от тях проекти с цел да се подобри управлението на химикалите в развиващите се държави и държавите с икономики в преход. Комисията и държавите-членки разглеждат и възможността за оказване на подкрепа на неправителствени организации.
Член 22
Наблюдение и докладване
1. Държавите-членки и Агенцията изпращат на Комисията на всеки три години информация за функционирането на процедурите, предвидени в настоящия регламент, включително - според случая - за митническия контрол, нарушенията, санкциите и корективните действия. Комисията приема акт за изпълнение, който предварително урежда общ формат за докладване. Посоченият акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 27, параграф 2.
2. Комисията съставя на всеки три години доклад за изпълнението на предвидените в настоящия регламент функции, за които тя отговаря, и го включва в обобщен доклад, в който е събрана информацията, предоставена от държавите-членки и Агенцията по параграф 1. Резюме на доклада, което се публикува в интернет, се изпраща на Европейския парламент и на Съвета.
3. По отношение на информацията, предоставяна съгласно параграфи 1 и 2, Комисията, държавите-членки и Агенцията спазват съответните задължения за защита на поверителния характер и собствеността на данните.
Член 23
Актуализиране на приложенията
1. Списъкът на химикалите в приложение I се преглежда от Комисията най-малко веднъж годишно въз основа на промени в законодателството на Съюза и в Конвенцията.
2. При определяне дали даден окончателен нормативен акт на равнището на Съюза представлява забрана или строго ограничение, въздействието на акта се оценява на равнището на подкатегориите в рамките на категориите „пестициди“ и „промишлени химикали“. Ако окончателният нормативен акт забранява или строго ограничава даден химикал в рамките на някоя от подкатегориите, той се включва в част 1 на приложение I.
При определяне дали даден окончателен нормативен акт на равнището на Съюза представлява забрана или строго ограничение, така че въпросният химикал отговаря на изискванията за PIC уведомление по член 11, въздействието на акта се оценява на равнището на категориите „пестициди“ и „промишлени химикали“. Ако окончателният нормативен акт забранява или строго ограничава даден химикал в някоя от тези две категории, той се включва също в част 2 на приложение I.
3. Решението за включване на химикали в приложение I или за промяна на вписаната за тях информация според случая се взема своевременно.
4. С цел адаптиране на настоящия регламент към техническия напредък Комисията разполага с пълномощия да приема делегирани актове в съответствие с член 26 във връзка със следните мерки:
а)
включване на химикал в приложение I, част 1 или 2 по силата на параграф 2 от настоящия член след приемане на окончателен нормативен акт на равнището на Съюза и други изменения на приложение I, включително промени на вписана вече информация;
б)
включване на химикал, който е предмет на Регламент (ЕО) № 850/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно устойчивите органични замърсители (22), в приложение V, част 1;
в)
включване на химикал, за който вече има забрана за износ на равнището на Съюза, в приложение V, част 2;
г)
промяна на вписана вече информация в приложение V;
д)
изменение на приложения II, III, IV и VI.
Член 24
Бюджет на Агенцията
1. За целите на настоящия регламент приходите на Агенцията се състоят от:
а)
субсидия от Съюза, включена в общия бюджет на Съюза (в раздела за Комисията);
б)
доброволни вноски от държавите-членки.
2. Приходите и разходите за дейностите по настоящия регламент и съответно за дейностите по други регламенти се отчитат поотделно, по различни раздели от бюджета на Агенцията.
Приходите на Агенцията по параграф 1 се използват за изпълнението на функциите ѝ по настоящия регламент.
3. В срок от пет години от 1 март 2014 г. Комисията проучва дали е целесъобразно Агенцията да събира такса за услугите, които предоставя на износителите, и при необходимост представя предложение в тази връзка.
Член 25
Формати и компютърни програми, които трябва да се използват за подаване на информация до Агенцията
Агенцията определя форматите и компютърните програми, които да се използват при подаване на информация на Агенцията, и ги предоставя безплатно на страницата си в интернет. Държавите-членки и други страни по Конвенцията, за които се прилага настоящият регламент, използват тези формати и компютърни програми, когато подават информация до Агенцията съгласно настоящия регламент.
Член 26
Упражняване на делегираните правомощия
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощията да приема делегираните актове по член 23, параграф 4 се предоставят на Комисията за период от пет години, считано от 1 март 2014 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се подновява мълчаливо за срокове със същата продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно подновяване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегираните правомощия по член 23, параграф 4 може да бъдат отменени по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз или на посочена в него по-късна дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага щом приеме делегиран акт, Комисията уведомява за това едновременно Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 23, параграф 4, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след уведомлението до тях за съответния акт, или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по искане на Европейския парламент или на Съвета.
Член 27
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитета, създаден по силата на член 133 от Регламент (ЕО) № 1907/2006. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 28
Санкции
Държавите-членки установяват норми за санкциите, приложими при нарушения на разпоредбите на настоящия регламент, и вземат всички необходими мерки, за да осигурят правилното изпълнение на тези разпоредби. Предвидените санкции трябва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи. Ако не са направили това преди влизането в сила на настоящия регламент, държавите-членки уведомяват Комисията за тези разпоредби до 1 март 2014 г. и я уведомяват своевременно за всички последващи изменения, свързани с тези разпоредби.
Член 29
Преходен период за класифицирането, етикетирането и опаковането на химикали
Позоваванията в настоящия регламент на Регламент (ЕО) № 1272/2008 се тълкуват, по целесъобразност, като позовавания на законодателството на Съюза, което се прилага по силата на член 61 от този регламент и в съответствие с предвидения в него график.
Член 30
Отмяна
Регламент (ЕО) № 689/2008 се отменя, считано от 1 март 2014 г.
Позоваванията на Регламент (ЕО) № 689/2008 се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение VII.
Член 31
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 март 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 4 юли 2012 година.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 649/2012,
4. juuli 2012,
ohtlike kemikaalide ekspordi ja impordi kohta
(uuesti sõnastatud)
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eelkõige selle artikli 192 lõiget 1 ja artiklit 207,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
pärast konsulteerimist Regioonide Komiteega,
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. juuni 2008. aasta määrust (EÜ) nr 689/2008 (ohtlike kemikaalide ekspordi ja impordi kohta) (3) on korduvalt oluliselt muudetud. Kuna sellesse tuleb teha uusi muudatusi, tuleks määrus (EÜ) nr 689/2008 selguse huvides uuesti sõnastada.
(2)
Määrusega (EÜ) nr 689/2008 rakendati teatavate rahvusvaheliselt kaubeldavate ohtlike kemikaalide ja pestitsiidide suhtes kohaldatavat eelnevalt teatatud nõusoleku protseduuri käsitlev Rotterdami konventsioon (4) (edaspidi „konventsioon”), mis jõustus 24. veebruaril 2004, ja asendati Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2003. aasta määrus (EÜ) nr 304/2003 ohtlike kemikaalide ekspordi ja impordi kohta (5).
(3)
Selleks, et saavutada selgus ja kooskõla liidu muude asjakohaste õigusaktidega, tuleks lisada või selgitada teatavaid mõisteid ja need tuleks viia kooskõlla Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 1907/2006 (mis käsitleb kemikaalide registreerimist, hindamist, autoriseerimist ja piiramist (REACH) ning millega asutatakse Euroopa Kemikaaliamet) (6) ühelt poolt ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2008. aasta määrusega (EÜ) nr 1272/2008 (mis käsitleb ainete ja segude klassifitseerimist, märgistamist ja pakendamist) (7) teiselt poolt. On asjakohane tagada, et käesolev määrus kajastaks määruse (EÜ) nr 1272/2008 üleminekusätteid, et vältida vastuolusid nimetatud määruse ja käesoleva määruse kohaldamise ajakavas.
(4)
Konventsioon annab konventsiooniosalistele õiguse võtta keskkonna ja elanike tervise kaitsmiseks rangemaid meetmeid, kui on ette nähtud konventsioonis, kui sellised meetmed on kooskõlas konventsiooni sätete ja rahvusvahelise õigusega. Importivate riikide keskkonnale ja elanikele kõrgema kaitstuse taseme tagamiseks on vajalik ja kohane minna teatavas osas kaugemale konventsiooni sätetest.
(5)
Seoses liidu osalemisega konventsioonis on oluline, et liidu suhteid konventsiooni sekretariaadi (edaspidi „sekretariaat”), muude konventsiooniosaliste ja muude riikidega korraldaks üks ja sama vahendav üksus. Selle vahendava üksusena peaks toimima komisjon.
(6)
On vaja tagada käesoleva määruse tehniliste ja haldusaspektide tõhus koordineerimine ja juhtimine liidu tasandil. Liikmesriikidel ja määrusega (EÜ) nr 1907/2006 moodustatud Euroopa Kemikaaliametil (edaspidi „amet”) on pädevus ja kogemused kemikaale käsitlevate liidu õigusaktide ja rahvusvaheliste kemikaalidealaste lepingute rakendamiseks. Seepärast peaksid liikmesriigid ja amet täitma ülesandeid, mis on seotud käesoleva määruse abil konventsiooni rakendamise halduslike, tehniliste ja teaduslike aspektidega, samuti teabevahetusega. Lisaks peaksid komisjon, liikmesriigid ja amet tegema koostööd, et tulemuslikult täita liidu konventsioonikohaseid rahvusvahelisi kohustusi.
(7)
Arvestades, et komisjoni teatavad ülesanded tuleks üle anda ametile, peaks amet hakkama edasi arendama ja haldama ohtlike kemikaalide ekspordi ja impordi Euroopa andmebaasi, mille lõi komisjon.
(8)
Liidus keelustatud või rangelt piiratud kasutusega ohtlike kemikaalide ekspordi suhtes peaks ka edaspidi kehtima ühtne ekspordist teatamise kord. Seetõttu peaksid ohtlikele ainetele ainetena, segudes või toodete koosseisus, mille kasutamine taimekaitsevahenditena, muude pestitsiididena või tööstuskemikaalidena kutsealaseks või üldsusele ettenähtud kasutamiseks on liidus keelustatud või rangelt piiratud, kehtima samasugused ekspordist teatamise eeskirjad, mis kehtivad konventsioonis sätestatud ühte või mõlemasse kasutuskategooriasse, nimelt pestitsiidide või tööstuskemikaalide hulka kuuluvate keelustatud või rangelt piiratud kasutusega ohtlike kemikaalide suhtes. Lisaks peaksid samad ekspordist teatamise eeskirjad kehtima ka kemikaalide puhul, mille suhtes kohaldatakse eelnevalt teatatud nõusoleku protseduuri (edaspidi „PIC-protseduur”). Kõnealust ekspordist teatamise menetlust tuleks kohaldada kõikidesse kolmandatesse riikidesse liidust toimuva ekspordi suhtes, olenemata sellest, kas need riigid on liitunud konventsiooniga või osalevad selle menetlustes või mitte. Liikmesriikidele tuleks anda luba kehtestada selle menetlusega seotud kulude katmiseks halduslõivusid.
(9)
Käesolevas määruses sätestatud korra mõju ja tõhususe jälgimise ja hindamise võimaldamiseks peaksid eksportijad ja importijad olema kohustatud esitama teavet rahvusvahelises kaubanduses liikuvate käesoleva määrusega reguleeritud kemikaalide koguste kohta.
(10)
Teatised sekretariaadile liidu või liikmesriigi lõplike regulatiivmeetmete kohta, millega kemikaalide kasutamine keelustatakse või seda rangelt piiratakse, pidades silmas nende lisamist PIC-protseduuri, peaks esitama komisjon juhtudel, kui konventsioonis sätestatud asjaomased kriteeriumid on täidetud. Vajaduse korral tuleb nendele teatistele hankida lisateavet.
(11)
Kui liidu või liikmesriigi lõplikud regulatiivmeetmed ei vasta teatise esitamise tingimustele, kuna need ei vasta konventsioonis sätestatud kriteeriumidele, tuleks nendest meetmetest sekretariaadile ja muudele konventsiooniosalistele teabevahetuse huvides siiski teatada.
(12)
Samuti on vaja tagada, et liit võtaks vastu otsused selliste kemikaalide impordi kohta liitu, mille suhtes kehtib PIC-protseduuri nõue. Need otsused peaksid rajanema kohaldatavatel liidu õigusaktidel ja võtma arvesse liikmesriikides kehtestatud keelde ja rangeid piiranguid. Põhjendatud juhtudel tuleks teha ettepanek muuta liidu õigusakte.
(13)
On vaja korda, mis tagaks, et liikmesriigid ja eksportijad on teadlikud importivate riikide otsustest kemikaalide kohta, mille suhtes kehtib PIC-protseduuri nõue, ja et eksportijad täidavad neid otsuseid. Soovimatu ekspordi vältimiseks ei tohiks liidus keelustatud või rangelt piiratud kasutusega kemikaale, mis vastavad konventsioonis teavitamisele esitatud tingimustele või mille puhul kehtib PIC-protseduuri nõue, eksportida ilma asjaomase importiva riigi selgesõnalise nõusolekuta, olenemata sellest, kas see riik on konventsiooniosaline või mitte. Samas on kohane teha erand selle kohustuse rakendamisest teatavate kemikaalide ekspordi suhtes Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni (OECD) liikmeteks olevatesse riikidesse, kui on täidetud teatavad tingimused. Lisaks on vaja menetlust selliste juhtude lahendamiseks, kus hoolimata kõigist mõistlikest jõupingutustest ei õnnestu importivalt riigilt saada vastust, nii et teatavate kemikaalide eksportimine võib toimuda ajutise korra alusel kindlaksmääratud tingimustel. On kohane ette näha ka kõigi selliste juhtude ning juhtude, kus sõnaselge nõusolek on saadud, korrapärane läbivaatamine.
(14)
Samuti on oluline, et kõikidel eksporditud kemikaalidel oleks nõuetekohane kõlblikkusaeg, et neid saaks kasutada tõhusalt ja ohutult. Pestitsiidide, eelkõige arengumaadesse eksporditavate pestitsiidide puhul on eriti oluline anda teavet asjakohaste ladustustingimuste kohta ja kasutada sobivaid pakendeid ja sobiva suurusega mahuteid, et vältida aegunud varude teket.
(15)
Konventsiooni reguleerimisalasse ei kuulu kemikaale sisaldavad tooted. Tundub siiski asjakohane, et käesolevas määruses määratletud toodete suhtes, mis sisaldavad kemikaale, mis võivad teatud tingimustel kasutamise või kõrvaldamise käigus vabaneda ja mille kasutamine konventsioonis sätestatud ühes või mitmes kasutuskategoorias on liidus keelustatud või rangelt piiratud või mille suhtes kehtib PIC-protseduuri nõue, tuleks samuti kohaldada ekspordist teatamise eeskirju. Lisaks sellele ei tohiks üldse eksportida teatavaid kemikaale ja tooteid, mis sisaldavaid konkreetseid kemikaale, mis ei kuulu konventsiooni reguleerimisalasse, kuid mis tekitavad erilist muret.
(16)
Konventsiooniosalistele, kes nõuavad teavet selliste kemikaalide transiitvedude kohta, mille puhul kehtib PIC-protseduuri nõue, tuleks konventsiooni kohaselt see teave esitada.
(17)
Pakendamist, märgistamist ja muud ohutusteavet käsitlevaid liidu eeskirju tuleks kohaldada kõikide kemikaalide suhtes, mis on ette nähtud eksportimiseks konventsiooniosalistesse või muudesse riikidesse, välja arvatud juhul, kui need eeskirjad läheksid vastuollu kõnealuste riikide erinõuetega, milles on arvestatud asjaomaseid rahvusvahelisi norme. Kuna määrusega (EÜ) nr 1272/2008 kehtestati ainete ja segude klassifitseerimist, märgistamist ja pakendamist käsitlevad uued sätted, tuleks käesolevasse määrusesse lisada viide nimetatud määrusele.
(18)
Selleks et tagada tõhus kontroll ning täitmine, peaksid liikmesriigid kindlaks määrama asutused, näiteks tolliasutused, kes vastutavad käesolevas määruses käsitletud kemikaalide impordi ja ekspordi kontrollimise eest. Komisjon, keda abistab amet, ja liikmesriigid mängivad otsustava tähtsusega rolli ja nende tegevus peaks olema sihipärane ja kooskõlastatud. Liikmesriigid peaksid kehtestama rikkumistele kohased karistused.
(19)
Tollikontrolli hõlbustamiseks ja nii eksportijate kui ka asutuste halduskoormuse vähendamiseks tuleks kehtestada ekspordideklaratsioonides kasutatavate koodide süsteem. Erikoode tuleks vajaduse korral kasutada ka kemikaalide puhul, mida eksporditakse teadusuuringute või analüüsi jaoks kogustes, mis tõenäoliselt ei mõjuta inimeste tervist ega keskkonda ning mis kalendriaastas mingil juhul ei ületa 10 kg iga eksportija puhul iga importiva riigi kohta.
(20)
Kemikaalide usaldusväärse käitlemise tagamiseks tuleks edendada liidu ja liikmesriikide ning kolmandate riikide vahelist teabevahetust, ühist vastutust ning koostööd, olenemata sellest, kas need kolmandad riigid on konventsiooniosalised või mitte. Komisjon ja liikmesriigid peaksid kas otse või valitsusväliste organisatsioonide projektidele antava toetuse kaudu osutama arengumaadele ja üleminekujärgus majandusega riikidele tehnilist abi, eriti selleks, et aidata nendel maadel rakendada konventsiooni ning seeläbi aidata vältida kemikaalide kahjulikku mõju inimeste tervisele ja keskkonnale.
(21)
Menetluste toimimise üle peaks teostama korrapärast järelevalvet, et tagada nende tõhusus. Selleks peaksid liikmesriigid ja amet esitama korrapäraselt standardvormis aruandeid komisjonile, kes omakorda peaks korrapäraselt aru andma Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
(22)
Amet peaks koostama tehnilised juhised, et abistada määratud asutusi, sealhulgas selliseid asutusi nagu eksporti, eksportijaid ja importijaid käesoleva määruse rakendamisel kontrollivad tolliasutused.
(23)
Selleks et kohandada käesolevat määrust tehnika arenguga, tuleks komisjonile delegeerida õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping”) artikliga 290 vastu õigusakte seoses kemikaali lisamisega I lisa 1. või 2. ossa ning I lisa muude muudatustega; seoses kemikaali lisamisega V lisa 1. või 2. ossa ning V lisa muude muudatustega, ning seoses II, III, IV ja VI lisa muutmisega. On eriti oluline, et komisjon viiks oma ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil. Delegeeritud õigusaktide ettevalmistamisel ja koostamisel peaks komisjon tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
(24)
Käesoleva määruse rakendamiseks ühesuguste tingimuste tagamiseks tuleks komisjonile anda rakendusvolitused. Osutatud volitusi tuleks kasutada vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrusele (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes (8).
(25)
Kuna käesoleva määruse eesmärke, nimelt konventsiooniga ettenähtud liidu kohustuste sidusa ja tõhusa rakendamise tagamist ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ning seetõttu, arvestades ohtlike kemikaalide impordi ja ekspordi eeskirjade ühtlustamise vajadust, saab neid eesmärke paremini saavutada liidu tasandil, võib liit vastu võtta meetmeid vastavalt Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttele. Vastavalt samas artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõttele ei lähe käesolev määrus kaugemale, kui on vaja osutatud eesmärkide saavutamiseks.
(26)
Määrus (EÜ) nr 689/2008 tuleks kehtetuks tunnistada.
(27)
On asjakohane ette näha käesoleva määruse kohaldamise edasilükkamine, et anda piisavalt aega ametile end uute ülesannete täitmiseks ette valmistada ja ettevõtjatele uute menetlustega tutvuda,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Eesmärgid
1. Käesoleva määruse eesmärgid on järgmised:
a)
rakendada teatavate rahvusvaheliselt kaubeldavate ohtlike kemikaalide ja pestitsiidide suhtes kohaldatavat eelnevalt teatatud nõusoleku protseduuri käsitlev Rotterdami konventsioon („konventsioon”);
b)
edendada ühist vastutust ja koostööd ohtlike kemikaalide rahvusvahelisel edasitoimetamisel, et kaitsta inimeste tervist ja keskkonda võimaliku kahju eest;
c)
aidata kaasa ohtlike kemikaalide keskkonnaohutule kasutamisele.
Esimeses lõigus esitatud eesmärgid saavutatakse, hõlbustades ohtlike kemikaalide omadusi käsitleva teabe vahetamist, sätestades nende importi ja eksporti käsitlevate otsuste tegemise korra ja edastades otsuseid konventsiooniosalistele ja vajaduse korral muudele riikidele.
2. Lisaks lõikes 1 sätestatud eesmärkidele tagatakse käesoleva määrusega, et määruse (EÜ) nr 1272/2008 klassifitseerimist, märgistamist ja pakendamist käsitlevad sätted kehtivad kemikaalide puhul ka siis, kui neid eksporditakse liikmesriikidest teistesse konventsiooniosalistesse või muudesse riikidesse, välja arvatud juhul, kui asjaomased sätted on vastuolus kõnealuste konventsiooniosaliste või muude riikide kehtestatud erinõuetega.
Artikkel 2
Reguleerimisala
1. Käesolevat määrust kohaldatakse järgmiste kemikaalide suhtes:
a)
teatavad ohtlikud kemikaalid, mille suhtes konventsiooni alusel kehtib eelnevalt teatatud nõusoleku protseduuri („PIC-protseduur”) nõue;
b)
teatavad ohtlikud kemikaalid, mille kasutamine liidus või liikmesriigis on keelustatud või rangelt piiratud;
c)
kõik eksporditavad kemikaalid, seoses nende kemikaalide klassifitseerimise, märgistamise ja pakendamisega.
2. Käesolevat määrust ei kohaldata järgmise suhtes:
a)
narkootilised ja psühhotroopsed ained, mida on käsitletud nõukogu 22. detsembri 2004. aasta määruses (EÜ) nr 111/2005, millega kehtestatakse ühenduse ja kolmandate riikide vahelise narkootikumide lähteainetega kauplemise järelevalve eeskirjad (9);
b)
radioaktiivsed materjalid ja ained, mida on käsitletud nõukogu 13. mai 1996. aasta direktiivis 96/29/Euratom, millega sätestatakse põhilised ohutusnormid töötajate ja muu elanikkonna tervise kaitsmiseks ioniseerivast kiirgusest tulenevate ohtude eest (10);
c)
jäätmeid, mida on käsitletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. novembri 2008. aasta direktiivis 2008/98/EÜ jäätmete kohta (11);
d)
keemiarelvad, mida on käsitletud nõukogu 5. mai 2009. aasta määruses (EÜ) nr 428/2009, millega kehtestatakse ühenduse kord kahesuguse kasutusega kaupade ekspordi, edasitoimetamise, vahendamise ja transiidi kontrollimiseks (12);
e)
toit ja toidulisandid, mida on käsitletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määruses (EÜ) nr 882/2004 ametlike kontrollide kohta, mida tehakse sööda- ja toidualaste õigusnormide ning loomatervishoidu ja loomade heaolu käsitlevate eeskirjade täitmise kontrollimise tagamiseks (13);
f)
töödeldud, osaliselt töödeldud või töötlemata sööt (k.a söödalisandid), mis on ette nähtud loomade söötmiseks ja mida on käsitletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2002. aasta määruses (EÜ) nr 178/2002, millega sätestatakse toidualaste õigusnormide üldised põhimõtted ja nõuded, asutatakse Euroopa Toiduohutusamet ja kehtestatakse toidu ohutusega seotud menetlused (14);
g)
geneetiliselt muundatud organismid, mida on käsitletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. märtsi 2001. aasta direktiivis 2001/18/EÜ geneetiliselt muundatud organismide tahtliku keskkonda viimise kohta (15);
h)
ravimid ja veterinaarravimid, mida on käsitletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. novembri 2001. aasta direktiivis 2001/83/EÜ inimtervishoius kasutatavaid ravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta (16) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. novembri 2001. aasta direktiivis 2001/82/EÜ veterinaarravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta, (17) välja arvatud käesoleva määruse artikli 3 lõike 5 punktis b käsitletud ulatuses;
3. Käesolevat määrust ei kohaldata kemikaalide puhul, mida eksporditakse teadusuuringute või analüüsi jaoks kogustes, mis tõenäoliselt ei mõjuta inimeste tervist ega keskkonda ning mis kalendriaastas mingil juhul ei ületa iga eksportija puhul iga importiva riigi kohta 10 kg.
Olenemata esimesest lõigust, hangivad esimeses lõigus osutatud kemikaalide eksportijad spetsiaalse viitenumbri, kasutades artikli 6 lõike 1 punktis a osutatud andmebaasi, ja esitavad selle viitenumbri oma ekspordideklaratsioonis.
Artikkel 3
Mõisted
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
1) „kemikaal”- aine, mis esineb iseseisvalt või segu koosseisus, või segu, nii toodetud kui ka loodusest saadud, mis ei sisalda elusorganisme ja kuulub ühte järgnevatest kategooriatest:
2) „aine”- iga keemiline element ja selle ühendid, nagu on määratletud määruse (EÜ) nr 1907/2006 artikli 3 punktis 1;
3) „segu”- segu või lahus, mis vastab määruse (EÜ) nr 1272/2008 artikli 2 punktis 8 esitatud määratlusele;
4) „toode”- valmis toode, mis sisaldab kemikaali, mille kasutamine selles konkreetses tootes on liidu õigusnormidega keelustatud või rangelt piiratud, kui osutatud toode ei kuulu punkti 2 või 3 alla;
5) „pestitsiid”- kemikaal, mis kuulub ühte järgmisse alakategooriasse:
i)
biotsiidid vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 1998. aasta direktiivile 98/8/EÜ, mis käsitleb biotsiidide turuleviimist (19) ja
ii)
desinfektsioonivahendid, insektitsiidid ja parasiiditõrjevahendid, mida on käsitletud direktiivides 2001/82/EÜ ja 2001/83/EÜ;
6) „tööstuskemikaal”- kemikaal, mis kuulub ühte järgmisse alakategooriasse:
7) „kemikaal, mille suhtes kehtib ekspordist teatamise nõue”- iga kemikaal, mille kasutamine liidus on keelustatud või rangelt piiratud ühes või mitmes kategoorias või alakategoorias, ja iga I lisa 1. osas loetletud kemikaal, mille suhtes kehtib PIC-protseduuri nõue;
8) „kemikaal, mille puhul tuleb esitada PIC-teatis”- iga kemikaal, mille kasutamine liidus või liikmesriigis on keelustatud või rangelt piiratud ühes või mitmes kategoorias. Liidus ühes või mitmes kategoorias keelustatud või rangelt piiratud kasutusega kemikaalid on loetletud I lisa 2. osas;
9) „kemikaal, mille suhtes kehtib PIC-protseduuri nõue”- iga kemikaal, mida on nimetatud konventsiooni III lisas ja käesoleva määruse I lisa 3. osas;
10) „keelustatud kemikaal”- üks järgnevatest kemikaalidest:
11) „rangelt piiratud kasutusega kemikaal”- üks järgnevatest kemikaalidest:
12) „kemikaal, mille kasutamine on liikmesriigi poolt keelustatud või rangelt piiratud”- kemikaal, mille kasutamine on keelustatud või rangelt piiratud liikmesriigi lõpliku regulatiivmeetmega;
13) „lõplik regulatiivmeede”- juriidiliselt siduv akt, mille eesmärk on mõni kemikaal keelustada või kehtestada selle kasutamisele ranged piirangud;
14) „eriti ohtlik pestitsiidiformulatsioon”- pestitsiidina kasutuseks ettenähtud kemikaal, mis nõuetekohasel kasutamisel põhjustab tervisele või keskkonnale pärast ühe- või mitmekordset kokkupuudet tõsiseid tagajärgi, mis ilmnevad juba lühikese aja pärast;
15) „liidu tolliterritoorium”- territoorium, mis on kindlaks määratud nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 2913/92 (millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik) (20) artikliga 3;
16) „eksport”- üks järgmistest tegevustest:
17) „import”- kemikaali füüsiline sissevedu liidu tolliterritooriumile, kui see kemikaal suunatakse muule tolliprotseduurile kui liidu välistransiidiprotseduur kaupade veoks läbi liidu tolliterritooriumi;
18) „eksportija”- iga järgmine füüsiline või juriidiline isik:
19) „importija”- füüsiline või juriidiline isik, kes on kemikaali vastuvõtja liidu tolliterritooriumile toomise ajal;
20) „konventsiooniosaline” või „osaline”- riik või piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioon, kes on nõustunud end konventsiooniga siduma ja kelle suhtes konventsioon kehtib;
21) „muu riik”- iga riik, kes ei ole konventsiooniosaline;
22) „amet”- Euroopa Kemikaaliamet, mis on asutatud määrusega (EÜ) nr 1907/2006;
23) „sekretariaat”- konventsiooni sekretariaat, kui käesolevas määruses ei ole täpsustatud teisiti.
Artikkel 4
Liikmesriigi määratud riigiasutus
Iga liikmesriik määrab asutuse või asutused (edaspidi „määratud riigiasutus” või „määratud riigiasutused”), mis täidab/täidavad käesoleva määrusega nõutud haldusülesandeid, välja arvatud juhul, kui riigiasutus on seda juba teinud enne käesoleva määruse jõustumist.
Liikmesriik teatab komisjonile kõnealusest määramisest 17. novembriks 2012, välja arvatud juhul, kui see teave on juba esitatud enne käesoleva määruse jõustumist, samuti teatab liikmesriik komisjonile mis tahes muudatusest seoses määratud riigiasutusega.
Artikkel 5
Liidu osalemine konventsioonis
1. Konventsioonis osalemise eest vastutavad ühiselt komisjon ja liikmesriigid, eriti tehnilise abi, teabevahetuse, vaidluste lahendamise, allorganite töös osalemise ja hääletamise küsimustes.
2. Komisjon toimib konventsiooni PIC-protseduuriga seotud haldusülesannete täitmisel ühise määratud asutusena, kes esindab kõiki liikmesriikide määratud riigiasutusi, teeb nendega tihedat koostööd ja peab nõu.
Komisjon vastutab eelkõige järgmiste ülesannete täitmise eest:
a)
liidu eksporditeatiste edastamine konventsiooniosalistele ja muudele riikidele vastavalt artiklile 8;
b)
teatiste saatmine artikli 11 kohaselt sekretariaadile lõplike regulatiivmeetmete kohta, mis käsitlevad kemikaale, mille puhul tuleb esitada PIC-teatis;
c)
teabe saatmine artikli 12 kohaselt muude lõplike regulatiivmeetmete kohta, mis käsitlevad kemikaale, mille puhul ei tule esitada PIC-teatist;
d)
üldisem teabe saamine sekretariaadilt.
Komisjon edastab artikli 13 kohaselt sekretariaadile ka liidu otsused selliste kemikaalide impordi kohta, mille suhtes kehtib PIC-protseduuri nõue.
Lisaks koordineerib komisjon liidu tööd tehniliste küsimuste lahendamisel seoses järgmisega:
a)
konventsioon;
b)
konventsiooni artikli 18 lõikes 1 sätestatud konventsiooniosaliste konverentsi ettevalmistamine;
c)
konventsiooni artikli 18 lõike 6 alusel moodustatud kemikaalide hindamise komitee (edaspidi „kemikaalide hindamise komitee”);
d)
konventsiooniosaliste konverentsi muud allorganid.
3. Komisjon ja liikmesriigid teevad kõik vajaliku, et tagada liidu asjakohane esindatus konventsiooni eri rakendusorganites.
Artikkel 6
Ameti ülesanded
1. Amet täidab lisaks artiklites 7, 8, 9, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 19, 20, 21, 22 ja 25 temale antud ülesannetele järgmisi ülesandeid:
a)
hooldab, arendab edasi ja ajakohastab korrapäraselt ohtlike kemikaalide ekspordi ja impordi andmebaasi (edaspidi „andmebaas”);
b)
teeb andmebaasi oma veebisaidil avalikkusele kättesaadavaks;
c)
osutab vajaduse korral ja kokkuleppel komisjoniga ning pärast liikmesriikidega konsulteerimist ettevõtjatele abi, korraldab ettevõtjate tehnilist ja teaduslikku juhendamist, et tagada käesoleva määruse tõhus kohaldamine;
d)
osutab kokkuleppel komisjoniga liikmesriikide määratud riigiasutustele abi, korraldab määratud riigiasutuste tehnilist ja teaduslikku juhendamist, et tagada käesoleva määruse tõhus kohaldamine;
e)
kemikaalide hindamise komitee liikmesriikide või komisjoni ekspertide palvel ning olemasolevate vahendite piires aitab koostada otsustamise suunisdokumente, millele on osutatud konventsiooni artiklis 7, samuti muid konventsiooni rakendamisega seotud tehnilisi dokumente;
f)
komisjoni palvel esitab talle tehnilised ja teaduslikud sisendandmed ning abistab teda käesoleva määruse tõhusa rakendamise tagamisel;
g)
komisjoni palvel esitab talle tehnilised ja teaduslikud sisendandmed ning abistab teda liidu ühise määratud asutuse ülesannete täitmisel.
2. Ameti sekretariaat täidab ametile käesoleva määrusega antud ülesandeid.
Artikkel 7
Kemikaalid, mille suhtes kehtib ekspordist teatamise nõue, kemikaalid, mille puhul tuleb esitada PIC-teatis, või kemikaalid, mille suhtes kehtib PIC-protseduuri nõue
1. Kemikaalid, mille suhtes kehtib ekspordist teatamise nõue, kemikaalid, mille puhul tuleb esitada PIC-teatis, ja kemikaalid, mille suhtes kehtib PIC-protseduuri nõue, loetletakse I lisas.
2. I lisas loetletud kemikaalid liigitatakse ühte või mitmesse kolmest kemikaalirühmast, mis on esitatud I lisa 1., 2. ja 3. osas.
I lisa 1. osas loetletud kemikaalide suhtes kohaldatakse artiklis 8 sätestatud ekspordist teatamise protseduuri ning nende kohta esitatakse aine identifitseerimisandmed, piiratud kasutuse kategooria ja/või alakategooria ning piirangu liik ja vajaduse korral lisateave, eelkõige ekspordist teatamise nõudest vabastamise kohta.
I lisa 2. osas loetletud kemikaalide suhtes võib lisaks artiklis 8 sätestatud ekspordist teatamise protseduurile kohaldada artiklis 11 sätestatud PIC-protseduuri ning nende kohta esitatakse aine identifitseerimisandmed ja kasutuskategooria.
I lisa 3. osas loetletud kemikaalide suhtes kehtib PIC-protseduuri nõue ning nende kohta esitatakse kasutuskategooria ja vajaduse korral lisateave, eelkõige ekspordist teatamise nõuete kohta.
3. I lisa loetelud tehakse avalikkusele kättesaadavaks andmebaasi kaudu.
Artikkel 8
Konventsiooniosalistele ja muudele riikidele edastatavad eksporditeatised
1. I lisa 1. osas loetletud aine või sellist ainet sisaldava segu puhul, kui aine sisaldus on nii suur, et see muude ainete sisaldusest olenemata tekitab määruses (EÜ) nr 1272/2008 sätestatud märgistamiskohustuse, kohaldatakse käesoleva artikli lõikeid 2 kuni 8, olenemata kemikaali kavandatud kasutusalast importivas konventsiooniosalises või muus riigis.
2. Kui eksportija kavatseb lähetada lõikes 1 osutatud kemikaali liidust konventsiooniosalisse või muusse riiki esmakordselt päeval, millest alates selle kemikaali suhtes kehtib käesolev määrus, või pärast seda tähtpäeva, esitab eksportija hiljemalt 35 päeva enne kemikaali ekspordi oodatavat kuupäeva teatise oma asukohajärgse liikmesriigi (edaspidi „eksportija liikmesriik”) määratud riigiasutusele. Edaspidi teatab eksportija kõnealusele määratud riigiasutusele kemikaali iga kalendriaasta esimesest ekspordist hiljemalt 35 päeva enne kemikaali eksportimist. Teatised vastavad II lisas teatamisele esitatud nõuetele ja tehakse komisjonile ja liikmesriikidele kättesaadavaks andmebaasi kaudu.
Eksportija liikmesriigi määratud riigiasutus kontrollib teabe vastavust II lisa sätetele ja kui teatis vastab nõuetele, edastab selle ametile hiljemalt 25 päeva enne ekspordi oodatavat kuupäeva.
Amet saadab komisjoni nimel teatise edasi importiva konventsiooniosalise määratud riigiasutusele või muu importiva riigi asjaomasele asutusele ja võtab vajalikud meetmed, millega tagab, et see saab kõnealuse teatise kätte hiljemalt 15 päeva enne kemikaali esmakordselt kavandatud eksporti ja edaspidi hiljemalt 15 päeva enne kemikaali esmakordset eksporti igal järgmisel kalendriaastal.
Amet registreerib iga eksporditeatise ja omistab sellele andmebaasis viitenumbri. Amet teeb ka üldsusele ja vajaduse korral liikmesriikide määratud riigiasutustele kättesaadavaks asjaomaste kemikaalide ning importivate konventsiooniosaliste ja muude riikide igal kalendriaastal ajakohastatud loetelud andmebaasi kaudu.
3. Kui pärast kemikaali I lisa 1. ossa lisamist ei saa amet importivalt konventsiooniosaliselt või muult riigilt kinnitust väljasaadetud esimese eksporditeatise kättesaamise kohta 30 päeva jooksul pärast kõnealuse teatise saatmist, saadab ta komisjoni nimel teise teatise. Amet teeb komisjoni nimel mõistlikke jõupingutusi tagamaks, et importiva konventsiooniosalise määratud riigiasutus või muu importiva riigi asjaomane asutus saab teise teatise kätte.
4. Kooskõlas lõikega 2 esitatakse uus eksporditeatis juhul, kui eksport toimub pärast kõnealuste ainete turustamist, kasutamist või märgistamist käsitlevate liidu õigusaktide muudatuste jõustumist, või iga kord, kui kõnealuse segu koostist muudetakse, nii et muutub segu märgistus. Uus teatis vastab II lisas teatamisele esitatud nõuetele ja selles märgitakse, et see on eelmise teatise muudetud versioon.
5. Kui kemikaali eksport toimub hädaolukorras, milles iga viivitus võib ohustada importiva konventsiooniosalise või muu riigi elanike tervist või keskkonda, võidakse eksportija või importiva konventsiooniosalise või muu riigi põhjendatud taotlusel ja eksportija liikmesriigi määratud riigiasutuse äranägemisel pärast konsulteerimist komisjoniga, keda abistab amet, teha lõigetes 2, 3 ja 4 märgitud kohustustest erand täielikult või osaliselt. Taotluse asjus tehtud otsuse puhul loetakse, et komisjoniga on konsulteeritud, kui 10 päeva jooksul pärast seda, kui liikmesriigi määratud riigiasutus saatis taotluse üksikasjad komisjonile, ei ole komisjon eriarvamust avaldanud.
6. Piiramata kohustusi, mis on sätestatud artikli 19 lõikes 2, lõpevad käesoleva artikli lõigetes 2, 3 ja 4 sätestatud kohustused, kui kõik järgmised tingimused on täidetud:
a)
kemikaali suhtes on hakanud kehtima PIC-protseduuri nõue;
b)
konventsiooniosaline importiv riik on sekretariaadile konventsiooni artikli 10 lõike 2 kohaselt vastanud, kas ta nõustub kemikaali importimisega või ei, ning
c)
sekretariaat on teavitanud komisjoni kõnealusest vastusest ja komisjon on saatnud teabe edasi liikmesriikidele ja ametile.
Piiramata käesoleva lõike esimese lõigu kohaldamist, ei lõpe käesoleva artikli lõigetes 2, 3 ja 4 sätestatud kohustused, kui importiv riik on konventsiooniosaline ning selgesõnaliselt, näiteks impordiotsuse teel või muul viisil, nõuab eksportivatelt konventsiooniosalistelt ekspordist teatamise jätkamist.
Piiramata kohustusi, mis on sätestatud artikli 19 lõikes 2, lõpevad käesoleva artikli lõigetes 2, 3 ja 4 sätestatud kohustused, kui mõlemad järgmised tingimused on täidetud:
a)
importiva konventsiooniosalise määratud riigiasutus või muu importiva riigi asjaomane asutus on loobunud nõudest, et kemikaali eksportimisest tuleb eelnevalt teatada, ning
b)
komisjon on saanud sekretariaadi või importiva konventsiooniosalise määratud riigiasutuse või muu importiva riigi asjaomase asutuse teabe, edastanud selle liikmesriikidele ja ametile, kes on selle teinud kättesaadavaks andmebaasi kaudu.
7. Komisjon, liikmesriikide määratud riigiasutused, amet ja eksportijad annavad importivate konventsiooniosaliste ja muude riikide taotlusel eksporditavate kemikaalide kohta kättesaadavat lisateavet.
8. Liikmesriik võib võtta läbipaistval viisil kasutusele süsteeme, millega eksportijaid kohustatakse maksma iga eksporditeatise ja selgesõnalise nõusoleku taotluse eest halduslõivu, mille suurus vastab käesoleva artikli lõigetes 2 ja 4 ning artikli 14 lõigetes 6 ja 7 sätestatud menetlustoimingute tegemisel liikmesriigile tekkinud kuludele.
Artikkel 9
Konventsiooniosalistelt ja muudelt riikidelt laekuvad eksporditeatised
1. Eksporditeatised, mis amet saab konventsiooniosaliste määratud riigiasutustelt või muude riikide asjaomastelt asutustelt sellise kemikaali liitu eksportimise kohta, mille tootmine, kasutamine, käitlemine, tarbimine, transport või müük on asjaomase konventsiooniosalise või muu riigi õigusnormidega keelustatud või rangelt piiratud, tehakse 15 päeva jooksul pärast teatise laekumist ametile kättesaadavaks andmebaasi kaudu.
Amet kinnitab komisjoni nimel igalt konventsiooniosaliselt või muult riigilt iga kemikaali kohta esimese eksporditeatise kättesaamist.
Importiva liikmesriigi määratud riigiasutusele edastatakse 10 päeva jooksul pärast teatise kättesaamist kõikide ametile laekunud teatiste koopiad ja kogu kättesaadav teave. Teistel liikmesriikidel on õigus saada koopiad taotluse korral.
2. Kui komisjon või liikmesriigi määratud riigiasutus saab otse või kaudselt mis tahes eksporditeatise konventsiooniosalise riigi määratud riigiasutuselt või muu riigi asjaomaselt asutuselt, edastab ta selle teatise ja kogu kättesaadava teabe viivitamata ametile.
Artikkel 10
Teave kemikaalide eksportimise ja importimise kohta
1. Iga eksportija, kes ekspordib ühte või mitut järgmistest kemikaalidest:
a)
I lisas loetletud ained,
b)
segud, milles sellise aine sisaldus on nii suur, et see muude ainete sisaldusest olenemata tekitab määruses (EÜ) nr 1272/2008 sätestatud märgistamiskohustuse, või
c)
tooted, mis sisaldavad I lisa 2. või 3. osas loetletud aineid lähteolekus, või segud, milles sellise aine sisaldus on nii suur, et see muude ainete sisaldusest olenemata tekitab määruses (EÜ) nr 1272/2008 sätestatud märgistamiskohustuse,
teatab eksportija liikmesriigi määratud riigiasutusele iga aasta esimeses kvartalis eelmisel aastal igasse konventsiooniosalisse või muusse riiki lähetatud aine kogused, nii iseseisva ainena kui ka segude või toodete koostisosana. Kõnealusele teabele lisatakse nimesid ja aadresse sisaldav loetelu kõikide füüsiliste või juriidiliste isikute kohta, kes impordivad kemikaale konventsiooniosalisele või muule riigile, kellele sel ajavahemikul on kemikaale saadetud. Nimetatud teave sisaldab eraldi nimekirja artikli 14 lõike 7 kohaselt teostatud ekspordi kohta.
Iga liidus asuv importija esitab samaväärse teabe liitu imporditud koguste kohta.
2. Kui komisjon, keda abistab amet, või liikmesriigi määratud riigiasutus seda nõuavad, esitab eksportija või importija kemikaalide kohta käesoleva määruse rakendamiseks vajalikku lisateavet.
3. Iga liikmesriik esitab ametile igal aastal kokkuvõtlikud andmed vastavalt III lisale. Amet koostab kõnealuse teabe kohta kogu liitu käsitleva kokkuvõtte ja teeb teabe, mis ei ole konfidentsiaalne, kättesaadavaks andmebaasi kaudu.
Artikkel 11
Konventsiooni alusel keelustatud või rangelt piiratud kasutusega kemikaalidest teatamine
1. Komisjon teatab sekretariaadile kirjalikult I lisa 2. osas loetletud kemikaalid, mille puhul tuleb esitada PIC-teatis.
2. Iga kord kui I lisa 2. osasse lisatakse vastavalt artikli 23 lõike 2 teisele lõigule uusi kemikaale, teatab komisjon nendest kemikaalidest sekretariaadile. PIC-teatis esitatakse võimalikult kiiresti pärast seda, kui liidu tasandil on vastu võetud asjakohane lõplik regulatiivmeede kemikaali kasutamise keelustamiseks või rangeks piiramiseks, ent hiljemalt 90 päeva pärast päeva, mil liidu tasandil hakatakse kohaldama lõplikku regulatiivmeedet.
3. PIC-teatis sisaldab kogu asjakohast teavet vastavalt IV lisa nõuetele.
4. Teatiste esitamise prioriteetide kindlaksmääramisel võtab komisjon arvesse seda, kas kemikaal on juba loetletud I lisa 3. osas, mil määral on võimalik täita IV lisas teabe kohta sätestatud nõudeid ning kui tõsist ohtu kemikaal endast kujutab, eriti arengumaade puhul.
Kui kemikaali puhul tuleb esitada PIC-teatis, kuid teave ei ole piisav IV lisa nõuete täitmiseks, esitavad kindlaksmääratud eksportijad või importijad komisjoni nõudmisel 60 päeva jooksul kogu neile kättesaadava asjakohase teabe, sealhulgas teistest riiklikest või rahvusvahelistest kemikaalide kontrolli programmidest saadud teabe.
5. Lõigete 1 ja 2 alusel teatatud lõpliku regulatiivmeetme muutmisest teatab komisjon sekretariaadile kirjalikult ning teeb seda võimalikult kiiresti pärast uue lõpliku regulatiivmeetme vastuvõtmist, ent hiljemalt 60 päeva pärast seda, mil hakatakse kohaldama uut lõplikku regulatiivmeedet.
Komisjon esitab kogu asjakohase teabe, mis lõike 1 või 2 alusel toimunud esmakordse teatamise ajal ei olnud kättesaadav.
6. Konventsiooniosalise või sekretariaadi nõudmisel esitab komisjon kemikaali või lõpliku regulatiivmeetme kohta võimaluste piires lisateavet.
Liikmesriigid ja amet abistavad nõudmise korral komisjoni kõnealuse teabe kogumises vastavalt vajadusele.
7. Komisjon edastab viivitamata liikmesriikidele ja ametile sekretariaadilt saabunud teabe, mis käsitleb kemikaale, mille kasutamise keelustamisest või rangest piiramisest teised konventsiooniosalised on teatanud.
Vajaduse korral hindab komisjon tihedas koostöös liikmesriikide ja ametiga, kas on vaja võtta liidu tasandil meetmeid, et ennetada liidus vastuvõetamatut ohtu inimeste tervisele või keskkonnale.
8. Kui liikmesriik võtab kooskõlas asjakohaste liidu õigusnormidega lõpliku regulatiivmeetme mõne kemikaali kasutamise keelustamiseks või rangeks piiramiseks, esitab ta komisjonile asjakohase teabe. Komisjon teeb selle teabe kättesaadavaks teistele liikmesriikidele. Liikmesriigid võivad nelja nädala jooksul pärast kõnealuse teabe kättesaadavaks tegemist saata komisjonile ja lõpliku regulatiivmeetme esitanud liikmesriigile märkusi seoses võimaliku PIC-teatisega, sealhulgas konkreetset asjakohast teavet oma regulatiivsete sätete kohta, mida kohaldatakse kõnealuse kemikaali puhul. Pärast märkuste hindamist teatab regulatiivmeetmed esitanud liikmesriik komisjonile, kas komisjon:
a)
esitab sekretariaadile PIC-teatise vastavalt käesolevale artiklile või
b)
saadab sekretariaadile teabe vastavalt artiklile 12.
Artikkel 12
Sekretariaadile edastatav teave keelustatud või rangelt piiratud kasutusega kemikaalide kohta, mille puhul ei tule esitada PIC-teatist
Kui kemikaal on loetletud üksnes I lisa 1. osas või kui komisjon on liikmesriigilt saanud vajaliku teabe artikli 11 lõike 8 punkti b kohaselt, esitab komisjon sekretariaadile teabe asjakohaste lõplike regulatiivmeetmete kohta, nii et kõnealust teavet saab vastavalt vajadusele levitada teistele konventsiooniosalistele.
Artikkel 13
Kemikaalide impordiga seotud kohustused
1. Komisjon edastab liikmesriikidele ja ametile viivitamata sekretariaadilt saadud otsustamise suunisdokumendid.
Komisjon võtab liidu nimel rakendusaktiga vastu impordiotsuse asjaomase kemikaali edaspidise importimise kohta, andes lõpliku või ajutise impordivastuse. Nimetatud rakendusakt võetakse vastu vastavalt artikli 27 lõikes 2 osutatud nõuandemenetlusele. Komisjon teatab otsusest sekretariaadile võimalikult kiiresti, ent hiljemalt üheksa kuud pärast kuupäeva, mil sekretariaat lähetas otsustamise suunisdokumendi.
Kui mõne kemikaali suhtes kehtestatakse liidu õigusaktide alusel lisapiirangud või piiranguid muudetakse, võtab komisjon rakendusaktiga vastu muudetud impordiotsuse. Nimetatud rakendusakt võetakse vastu vastavalt artikli 27 lõikes 2 osutatud nõuandemenetlusele. Komisjon teatab muudetud impordiotsusest sekretariaadile.
2. Kui üks või mitu liikmesriiki on kemikaali kasutamise keelustanud või rangelt piiranud, võtab komisjon seda asjaomase liikmesriigi või asjaomaste liikmesriikide kirjaliku taotluse korral impordiotsuse tegemisel arvesse.
3. Lõike 1 kohane impordiotsus on seotud kemikaali jaoks otsustamise suunisdokumendis kindlaksmääratud kategooria või kategooriatega.
4. Impordiotsusest sekretariaadile teatades esitab komisjon otsuse aluseks võetud õigus- või haldusnormide kirjelduse.
5. Liikmesriigi määratud riigiasutus teeb lõike 1 alusel tehtud impordiotsused asjaosalistele kättesaadavaks vastavalt oma pädevusele ja õigus- või haldusnormidele. Amet teeb lõike 1 kohased impordiotsused avalikkusele kättesaadavaks andmebaasi kaudu.
6. Vajaduse korral hindab komisjon koostöös liikmesriikide ja ametiga, kas on vaja kavandada liidu meetmeid, et vältida liidus vastuvõetamatuid ohte inimeste tervisele või keskkonnale, arvestades otsustamise juhenddokumendis antud teavet.
Artikkel 14
Kemikaalide ekspordiga seotud muud kohustused lisaks ekspordist teatamisele
1. Komisjon edastab liikmesriikidele, ametile ja Euroopa tööstusharude liitudele viivitamata sekretariaadilt kas ringkirjana või muul viisil saadud teabe kemikaalide kohta, mille suhtes kehtib PIC-protseduuri nõue, ja importivate konventsiooniosaliste otsused nendele kemikaalidele kohaldatavate imporditingimuste kohta. Samuti edastab ta liikmesriikidele ja ametile viivitamata teabe juhtumite kohta, kui konventsiooni artikli 10 lõike 2 kohast vastust ei suudetud saata. Amet omistab igale impordiotsusele viitenumbri ja säilitab kogu impordiotsustega seotud teabe avalikkusele kättesaadavana andmebaasis ja edastab nõudmise korral igaühele kõnealuse teabe.
2. Komisjon määrab kindlaks iga I lisas loetletud kemikaali klassifikatsiooni vastavalt Euroopa Liidu kombineeritud nomenklatuurile. Kõnealused klassifikatsioonid vaadatakse vajaduse korral läbi, arvestades Maailma Tolliorganisatsiooni harmoneeritud süsteemi nomenklatuuris või Euroopa Liidu kombineeritud nomenklatuuris asjaomaste kemikaalide kohta tehtud muudatusi.
3. Iga liikmesriik teatab komisjoni lõike 1 alusel edastatud teabe ja otsused tema jurisdiktsiooni jäävatele asjaosalistele.
4. Eksportijad hakkavad impordiotsuseid täitma hiljemalt kuus kuud pärast seda, kui sekretariaat esmakordselt teavitab komisjoni sellisest otsusest vastavalt lõikele 1.
5. Komisjon, keda abistab amet, ja liikmesriigid nõustavad taotluse ja vajaduse korral importivaid konventsiooniosalisi ja aitavad neil hankida lisateavet konkreetse kemikaali importi käsitleva vastuse koostamiseks sekretariaadile.
6. I lisa 2. või 3. osas loetletud ainet või segu, milles sellise aine sisaldus on nii suur, et see muude ainete sisaldusest olenemata tekitab määruses (EÜ) nr 1272/2008 sätestatud märgistamiskohustuse, ei ekspordita kemikaali kavandatud kasutusalast importivas konventsiooniosalises või muus riigis olenemata, välja arvatud, kui on täidetud üks järgnevatest tingimustest:
a)
eksportija on taotlenud selgelt väljendatud nõusolekut importimiseks ja saanud sellise nõusoleku eksportija liikmesriigi määratud riigiasutuse vahendusel komisjoni, keda abistab amet, ja importiva konventsiooniosalise määratud riigiasutuse või muu importiva riigi asjaomase asutusega konsulteerimise käigus;
b)
I lisa 3. osas loetletud kemikaalide puhul tõendab vastavalt lõikele 1 saadetud viimane sekretariaadi ringkiri, et importiv konventsiooniosaline on andnud importimiseks nõusoleku.
I lisa 2. osas loetletud kemikaalide puhul, mida tahetakse eksportida OECD riiki, võib eksportija liikmesriigi määratud riigiasutus eksportija taotluse korral pärast komisjoniga kooskõlastamist ja olenevalt konkreetse juhtumi asjaoludest otsustada, et kõnealuse kemikaali jaoks ei ole vaja selgesõnalist nõusolekut, kui kemikaal on asjaomasesse OECD riiki importimise ajal litsentseeritud, registreeritud või lubatud kõnealuses OECD riigis.
Kui esimese lõigu punkti a kohaselt on taotletud selgesõnalist nõusolekut ja amet ei ole saanud taotlusele 30 päeva jooksul vastust, saadab amet komisjoni nimel meeldetuletuse, kui komisjon või eksportija liikmesriigi määratud riigiasutus ei ole saanud vastust ja edastanud seda ametile. Kui järgmise 30 päeva jooksul ei saada ikka veel vastust, võib amet saata vajaduse korral edasisi meeldetuletusi.
7. I lisa 2. või 3. osas loetletud kemikaalide puhul võib eksportija liikmesriigi määratud riigiasutus pärast kooskõlastamist komisjoniga, keda abistab amet, olenevalt konkreetse juhtumi asjaoludest ja kui teisest lõigust ei tulene teisiti, otsustada lubada eksporti, kui ei ole ametlikest allikatest saadud tõendeid selle kohta, et importiv konventsiooniosaline või muu riik on võtnud lõplikke regulatiivmeetmeid kemikaali keelustamiseks või rangeks piiramiseks, ja kui kõigile mõistlikele jõupingutustele vaatamata ei ole lõike 6 punkti a kohasele selgesõnalise nõusoleku taotlusele saadud vastust 60 päeva jooksul ning kui üks järgmisest tingimusest on täidetud:
a)
importiva konventsiooniosalise või muu importiva riigi ametlikest allikatest on saadud tõendid, et kemikaal on litsentseeritud, registreeritud või lubatud, või
b)
eksporditeatises esitatud ja füüsilise või juriidilise isiku poolt, kes impordib kemikaali konventsiooniosalisele või muusse riiki, kirjalikult kinnitatud kavandatud kasutusala ei kuulu kategooriasse, mille alusel kemikaal on loetletud I lisa 2. või 3. osas, ning ametlikest allikatest on saadud tõendid selle kohta, et kemikaali on viimase viie aasta jooksul kasutatud importivas konventsiooniosalises või muus riigis või seda on sinna imporditud.
I lisa 3. osas loetletud kemikaalide puhul ei saa punkti b tingimuste täitmisele tuginedes eksporti lubada, kui kemikaal on vastavalt määrusele (EÜ) nr 1272/2008 liigitatud 1A või 1B kategooria kantserogeeniks või 1A või 1B kategooria mutageense toimega aineks või 1A või 1B kategooria reproduktiivtoksiliseks aineks või kui kemikaal on määruse (EÜ) nr 1907/2006 XIII lisas sätestatud kriteeriumide kohaselt püsiv, bioakumuleeruv ja toksiline või väga püsiv ja väga bioakumuleeruv aine.
I lisa 3. osas loetletud kemikaalide ekspordi üle otsustades kaalub eksportija liikmesriigi määratud riigiasutus, konsulteerides komisjoniga, keda abistab amet, kemikaali kasutamise võimalikku mõju inimeste tervisele või keskkonnale importivas konventsiooniosalises või muus riigis ning esitab ametile asjakohase dokumentatsiooni, mis tehakse kättesaadavaks andmebaasi kaudu.
8. Lõike 6 punkti a kohaselt saadud selgesõnalise nõusoleku või lõike 7 kohase ekspordi lubamise otsuse, kui puudub selgesõnaline nõusolek, vaatab komisjon asjaomaste liikmesriikidega nõu pidades korrapäraselt läbi järgmiselt:
a)
lõike 6 punkti a kohaselt saadud selgesõnalise nõusoleku puhul nõutakse uue selgesõnalise nõusoleku andmist kolmanda kalendriaasta lõpuks pärast nõusoleku andmist, kui nõusoleku tingimused ei näe ette teisiti;
b)
välja arvatud kui vahepeal ei ole taotlusele saadud vastust, kehtib lõike 7 kohaselt tehtud ekspordi lubamise otsus, kui puudub selgesõnaline nõusolek, kuni kaksteist kuud, mille lõppemisel nõutakse selgesõnalist nõusolekut.
Esimese lõigu punktis a viidatud juhtudel võib eksport siiski jätkuda ka pärast asjaomase ajavahemiku lõppu järgmise 12 kuu jooksul, kui on esitatud taotlus uue selgesõnalise nõusoleku saamiseks.
9. Amet registreerib kõik selgesõnalise nõusoleku taotlused, saadud vastused ja ekspordi lubamise otsused, kui puudub selgesõnaline nõusolek, kaasa arvatud lõike 7 kolmandas lõigus viidatud dokumentatsiooni, andmebaasis. Igale saadud selgesõnalisele nõusolekule või ekspordi lubamise otsusele, kui puudub selgesõnaline nõusolek, omistatakse viitenumber ja see kantakse loetelusse koos kogu asjakohase teabega sellekohaste tingimuste, nagu kehtivustähtajad, kohta. Mittekonfidentsiaalne teave tehakse avalikkusele kättesaadavaks andmebaasi kaudu.
10. Ühtegi kemikaali ei tohi eksportida hiljem kui kuus kuud enne aegumiskuupäeva, kui aegumiskuupäev on olemas või selle saab tuletada tootmiskuupäevast, välja arvatud juhul, kui kemikaali omadused muudavad selle võimatuks. Eksportijad tagavad eriti pestitsiidide puhul mahutite optimaalse suuruse ja pakendamise, et vältida pestitsiidide aegunud varude tekkimist.
11. Pestitsiidide eksportimisel tagavad eksportijad, et märgistus sisaldab konkreetset teavet pestitsiidide ladustustingimuste ja stabiilsuse kohta importiva konventsiooniosalise või muu riigi kliimatingimustes. Lisaks tagavad nad, et eksporditavad pestitsiidid vastavad liidu õigusnormides sätestatud puhtusenõuetele.
Artikkel 15
Teatavate kemikaalide ja toodete eksport
1. Tootele laieneb artiklis 8 sätestatud ekspordist teatamise protseduur, kui see sisaldab üht järgmistest:
a)
I lisa 2. või 3. osas loetletud ainet lähteolekus;
b)
segu, milles sellise aine sisaldus on nii suur, et see muude ainete sisaldusest olenemata tekitab määruses (EÜ) nr 1272/2008 sätestatud märgistamiskohustuse.
2. V lisas loetletud kemikaale ja tooteid, mille kasutamine on liidus inimese tervise ja keskkonna kaitseks keelustatud, ei tohi eksportida.
Artikkel 16
Teave transiitvedude kohta
1. Konventsiooniosalised, kes nõuavad teavet nende kemikaalide transiitvedude kohta, mille suhtes kehtib PIC-protseduuri nõue, ning konventsiooniosaliste poolt sekretariaadi kaudu taotletav teave loetletakse VI lisas.
2. Kui I lisa 3. osas loetletud kemikaali veetakse läbi VI lisas loetletud konventsiooniosalise territooriumi, esitab eksportija võimaluste piires eksportija liikmesriigi määratud riigiasutusele VI lisa kohaselt konventsiooniosalise nõutud teabe hiljemalt 30 päeva enne esmakordset transiitvedu ja hiljemalt kaheksa päeva enne iga järgmist transiitvedu.
3. Eksportija liikmesriigi määratud riigiasutus edastab komisjonile eksportijalt vastavalt lõikele 2 saadud teabe koos kättesaadava lisateabega ja saadab sellest koopia ametile.
4. Komisjon edastab vastavalt lõikele 3 saadud teabe koos kättesaadava lisateabega konventsiooniosaliste määratud riigiasutustele, kes kõnealust teavet taotlesid, hiljemalt 15 päeva enne esmakordset transiitvedu ja enne iga järgmist transiitvedu.
Artikkel 17
Eksporditavatele kemikaalidele lisatav teave
1. Ekspordiks ettenähtud kemikaalide suhtes kohaldatakse määruse (EÜ) nr 1107/2009, direktiivi 98/8/EÜ ja määruse (EÜ) nr 1272/2008 või muude asjakohaste liidu õigusaktidega või nende alusel kehtestatud pakendamist ja märgistamist käsitlevaid sätteid.
Esimest lõiku kohaldatakse, välja arvatud juhul, kui nimetatud sätted on vastuolus importivate konventsiooniosaliste või muude riikide erinõuetega.
2. Lõikes 1 osutatud või I lisas loetletud kemikaalide aegumis- ja tootmiskuupäevad märgitakse märgistusel, kui see on asjakohane; vajadusel esitatakse aegumiskuupäevad eri kliimavöötmete jaoks.
3. Lõikes 1 osutatud kemikaalidega on eksportimisel kaasas määrusele (EÜ) nr 1907/2006 vastav kemikaali ohutuskaart. Eksportija saadab kõnealuse ohutuskaardi igale füüsilisele või juriidilisele isikule, kes impordib kemikaali konventsiooniosalisele või muusse riiki.
4. Kui võimalik, esitatakse teave kemikaali märgistusel ja ohutuskaardil sihtriigi või ettenähtud kasutuspiirkonna ametlikes keeltes või ühes või mitmes peamises keeles.
Artikkel 18
Liikmesriikide asutuste kohustused seoses impordi ja ekspordi kontrollimisega
1. Iga liikmesriik määrab tolli- või muud asutused, kes vastutavad I lisas loetletud kemikaalide impordi ja ekspordi kontrollimise eest, välja arvatud juhul, kui ta on seda juba enne käesoleva määruse jõustumist teinud.
Eksportijate poolt käesoleva määruse järgimise kontrollimisel tegutsevad komisjon, keda abistab amet, ja liikmesriigid eesmärgipäraselt ja kooskõlastatult.
2. Määrusega (EÜ) nr 1907/2006 jõustamisalase teabe vahetamiseks loodud foorumit kasutatakse selleks, et koordineerida liikmesriikides käesoleva määruse rakendamise eest vastutavate asutuste võrgustiku tegevust.
3. Iga liikmesriik esitab oma määratud riigiasutuste asjaomase tegevuse üksikasjaliku ülevaate artikli 22 lõikele 1 vastavates menetluste toimimise korralistes aruannetes.
Artikkel 19
Eksportijate täiendavad kohustused
1. Artikli 8 lõigetes 2 ja 4 sätestatud kohustusi täitev kemikaalide eksportija esitab oma ekspordideklaratsioonis (ühtse haldusdokumendi lahtris 44 või elektroonilise ekspordideklaratsiooni vastaval andmeväljal) kohaldatava viitenumbri, nagu osutatud nõukogu määruse (EMÜ) nr 2913/92 artikli 161 lõikes 5.
2. Kemikaalide eksportija, kes on artikli 8 lõikega 5 kõnealuse artikli lõigetes 2 ja 4 sätestatud kohustustest vabastatud, või selliste kemikaalide eksportija, millega seotud kohustused on kaotanud kehtivuse kooskõlas artikli 8 lõikega 6, saab spetsiaalse viitenumbri, kasutades andmebaasi ja esitab osutatud viitenumbri oma ekspordideklaratsioonis.
3. Käesoleva määrusega eksportijate jaoks kehtestatud kohustuste täitmiseks vajaliku teabe esitamiseks kasutavad eksportijad ameti nõudmise korral andmebaasi.
Artikkel 20
Teabevahetus
1. Komisjon, keda abistab amet, ja liikmesriigid hõlbustavad vajaduse korral käesoleva määrusega reguleeritavate kemikaalide kohta teadusliku, tehnilise, majandus- ja õigusteabe, sealhulgas toksikoloogilise, ökotoksikoloogilise ja ohutusteabe esitamist.
Komisjon tagab (vajaduse korral liikmesriikide ja ameti abil) järgmise:
a)
avaliku teabe andmise konventsiooni eesmärkidele vastavate regulatiivmeetmete kohta;
b)
otse või sekretariaadi vahendusel konventsiooniosalistele ja muudele riikidele teabe andmise meetmete kohta, millega oluliselt piiratakse mõne kemikaali ühte või mitut kasutusala.
2. Komisjon, liikmesriigid ja amet kaitsevad teiselt konventsiooniosaliselt või muult riigilt saadud konfidentsiaalset teavet vastavalt vastastikusele kokkuleppele.
3. Käesoleva määruse kohasel teabe edastamisel, ilma et see piiraks Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2003. aasta direktiivi 2003/4/EÜ keskkonnateabele avaliku juurdepääsu kohta, (21) ei käsitleta konfidentsiaalsena vähemalt järgmist teavet:
a)
II ja IV lisas kirjeldatud teave;
b)
artikli 17 lõikes 3 osutatud kemikaali ohutuskaartidel olev teave;
c)
kemikaali aegumiskuupäev;
d)
kemikaali tootmiskuupäev;
e)
teave ettevaatusabinõude kohta, sealhulgas teave ohu klassi, laadi ja vastavate ohutusmeetmete kohta;
f)
toksikoloogiliste ja ökotoksikoloogiliste katsete koondtulemused;
g)
teave pakendite käitlemise kohta pärast kemikaalide eemaldamist.
4. Amet koostab iga kahe aasta tagant esitatud andmete kokkuvõtteid.
Artikkel 21
Tehniline abi
Võttes arvesse eriti arengumaade ja üleminekujärgus majandusega riikide vajadusi, teevad komisjon, liikmesriikide määratud riigiasutused ja amet koostööd tehnilise abi, sealhulgas koolituse andmisel, et arendada infrastruktuuri, suutlikkust ja asjatundlikkust, mida on vaja kemikaalide õigeks käitlemiseks kogu nende olelusringi vältel.
Konventsiooni rakendamise hõlbustamiseks kõnealustes riikides pakutakse neile tehnilise abina eelkõige tehnilist teavet kemikaalide kohta, ekspertide vahetust, toetust määratud riigiasutuste loomiseks või alalhoidmiseks ja ekspertide tehnilist abi ohtlike pestitsiidiformulatsioonide kindlakstegemisel ja sekretariaadile saadetavate teatiste ettevalmistamisel.
Komisjon ja liikmesriigid osalevad aktiivselt kemikaalihalduse suutlikkuse suurendamise rahvusvahelistes meetmetes, andes teavet projektide kohta, mida nad toetavad või rahastavad, et parandada kemikaalide kasutamist arengumaades ja üleminekumajandusega riikides. Komisjon ja liikmesriigid kaaluvad toetuse andmist ka valitsusvälistele organisatsioonidele.
Artikkel 22
Järelevalve ja aruandlus
1. Liikmesriigid ja amet edastavad komisjonile iga kolme aasta tagant teavet käesolevas määruses sätestatud menetluste toimimise kohta, sealhulgas vajaduse korral tollikontrolli, rikkumiste, karistuste ja heastusmeetmete kohta. Komisjon võtab vastu rakendusakti, milles sätestatakse eelnevalt aruandluse ühine vorm. Nimetatud rakendusakt võetakse vastu kooskõlas artikli 27 lõikes 2 osutatud nõuandemenetlusega.
2. Komisjon koostab iga kolme aasta tagant aruandeid käesolevas määruses sätestatud ülesannete täitmise kohta, mille eest ta vastutab, ja lisab need koondaruandesse, milles võetakse kokku ka liikmesriikidelt ja ametilt vastavalt lõikele 1 saadud teave. Aruande kokkuvõte avaldatakse Internetis ja saadetakse Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
3. Teabe edastamisel vastavalt lõigetele 1 ja 2 täidavad komisjon, liikmesriigid ja amet asjakohaseid andmete konfidentsiaalsuse ja omandiõiguse kaitse kohustusi.
Artikkel 23
Lisade ajakohastamine
1. I lisa kemikaalide loetelu vaatab komisjon liidu õigusaktides tehtud ja konventsiooniga seotud muutusi arvestades läbi vähemalt igal aastal.
2. Kui otsustatakse, kas liidu tasandil kehtestada lõpliku regulatiivmeetmena keeld või range piirang, hinnatakse meetme mõju kategooriate „pestitsiidid” ja „tööstuskemikaalid” alakategooriate tasandil. Kui lõplik regulatiivmeede keelustab või piirab rangelt kemikaali mis tahes alakategooria raames, lisatakse see kemikaal I lisa 1. ossa.
Kui otsustatakse, kas liidu tasandil kehtestada lõpliku regulatiivmeetmena selline keeld või range piirang, et asjaomase kemikaali puhul tuleb esitada PIC-teatis artikli 11 kohaselt, hinnatakse meetme mõju kategooriate „pestitsiidid” ja „tööstuskemikaalid” tasandil. Kui lõplik regulatiivmeede keelustab või piirab rangelt kemikaali ühe kategooria raames, lisatakse see kemikaal ka I lisa 2. ossa.
3. Otsus kemikaalide lisamiseks I lisasse või vastava kande muutmiseks tehakse võimalikult kiiresti.
4. Selleks et kohandada käesolevat määrust tehnika arenguga, antakse komisjonile õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte kooskõlas artikliga 26 järgmiste meetmete kohta:
a)
kemikaali lisamine I lisa 1. või 2. ossa käesoleva artikli lõike 2 ja liidu tasandi lõplike regulatiivmeetmete alusel ja I lisa muud muudatused, sealhulgas olemasolevate kannete muutmine;
b)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määrusega (EÜ) nr 850/2004 püsivate orgaaniliste saasteainete kohta (22) reguleeritava kemikaali lisamine V lisa 1. ossa;
c)
V lisa 2. ossa sellise kemikaali lisamine, millele on juba kehtestatud ekspordikeeld liidu tasandil;
d)
V lisa olemasolevate kannete muutmine;
e)
II, III, IV ja VI lisa muutmine.
Artikkel 24
Ameti eelarve
1. Käesoleva määruse kohaldamisel koosnevad ameti tulud järgmisest:
a)
liidu toetus, mis on kirjendatud liidu üldeelarves (komisjoni jagu);
b)
liikmesriikide vabatahtlikud panused.
2. Käesoleva määruse kohaseid tegevustulusid ja -kulusid ning muude määruste kohaseid tegevustulusid ja -kulusid käsitletakse eraldi, ameti eelarve eri osade kaudu.
Amet kasutab lõikes 1 osutatud tulusid käesoleva määrusega seotud ülesannete täitmiseks.
3. Komisjon uurib viie aasta jooksul alates 1. märtsist 2014, kas ametil on kohane nõuda teenustasu eksportijatele osutatud teenuste eest, ja esitab vajaduse korral sellekohase ettepaneku.
Artikkel 25
Ametile teabe esitamiseks kasutatavad vormid ja tarkvara
Amet määrab kindlaks temale teabe esitamiseks kasutatavad vormid ja tarkvarapaketid ning teeb need tasuta kättesaadavaks oma veebisaidil. Liikmesriigid ja muud isikud, kellele laieneb käesolev määrus, kasutavad ametile käesoleva määrusega nõutud andmete esitamisel osutatud vorme ja pakette.
Artikkel 26
Delegeerimine
1. Komisjonile antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.
2. Artikli 23 lõikes 4 osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile viieks aastaks alates 1. märtsist 2014. Komisjon esitab delegeeritud volituste kohta aruande hiljemalt 9 kuud enne viieaastase tähtaja möödumist. Volituste delegeerimist uuendatakse automaatselt samaks ajavahemikuks, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab selle suhtes vastuväite hiljemalt kolm kuud enne iga ajavahemiku lõppemist.
3. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artikli 23 lõikes 4 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.
4. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
5. Artikli 23 lõike 4 alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväiteid või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita vastuväiteid. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kahe kuu võrra.
Artikkel 27
Komiteemenetlus
1. Komisjoni abistab määruse (EÜ) nr 1907/2006 artikli 133 kohaselt asutatud komitee. Osutatud komitee on määrusega (EL) nr 182/2011 kindlaks määratud komitee.
2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 4.
Artikkel 28
Karistused
Liikmesriigid kehtestavad eeskirjad käesoleva määruse sätete rikkumise korral kohaldatavate karistuste kohta ja võtavad kõik vajalikud meetmed kõnealuste sätete nõuetekohase rakendamise tagamiseks. Ettenähtud karistused peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. Kui nad ei ole seda juba teinud enne käesoleva määruse jõustumist, teatavad liikmesriigid kõnealustest sätetest komisjonile hiljemalt 1. märtsiks 2014 ja teatavad komisjonile viivitamatult ka igasugustest edaspidistest neid sätteid mõjutavatest muudatustest.
Artikkel 29
Üleminekuperiood kemikaalide klassifitseerimisel, märgistamisel ja pakendamisel
Käesolevas määruses esinevaid viiteid määrusele (EÜ) nr 1272/2008 tõlgendatakse vajaduse korral viidetena liidu õigusaktidele, mida kohaldatakse nimetatud määruse artikli 61 alusel ning selles sätestatud ajakava kohaselt.
Artikkel 30
Kehtetuks tunnistamine
Määrus (EÜ) nr 689/2008 tunnistatakse kehtetuks alates 1. märtsist 2014.
Viiteid määrusele (EÜ) nr 689/2008 tõlgendatakse viidetena käesolevale määrusele ja loetakse vastavalt VII lisas esitatud vastavustabelile.
Artikkel 31
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda kohaldatakse alates 1. märtsist 2014.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Strasbourg, 4. juuli 2012