РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1158/2010 НА КОМИСИЯТА
от 9 декември 2010 година
относно общ метод за безопасност за оценка на съответствието с изискванията за получаване на сертификат за безопасност на железопътния транспорт
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2004/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно безопасността на железопътния транспорт в Общността и за изменение на Директива 95/18/ЕО на Съвета относно лицензирането на железопътните предприятия и Директива 2001/14/ЕО относно разпределяне на капацитета на железопътната инфраструктура и събиране на такси за ползване на железопътната инфраструктура и за сертифициране за безопасност (Директива относно безопасността на железопътния транспорт) (1), и по-специално член 6, параграф 1 от нея,
като взе предвид Препоръка ERA/REC/SAF/09-2009 на Европейската железопътна агенция, представена на Комисията на 18 септември 2009 г. относно общ метод за безопасност за оценка на съответствието,
като има предвид, че:
(1)
Директива 2004/49/ЕО предвижда рамка за равни условия за всички железопътни предприятия посредством прилагането на едни и същи изисквания за сертифициране в областта на безопасността в Съюза. С общия метод за безопасност (ОБМ) се цели да се осигури на националните органи по безопасността рамка за хармонизиране на техните критерии за вземане на решения в целия Съюза в съответствие с член 17, параграф 4 от Директива 2004/49/ЕО.
(2)
Необходимо е да се осигури на националните органи по безопасността метод за оценка на разработваните от железопътните предприятия процедури за удовлетворяване на хармонизираните изисквания за получаване на част А на сертификатите за безопасност, издавани в съответствие с член 10, параграф 2, буква а) и на част Б на сертификатите за безопасност, издавани в съответствие с член 10, параграф 2, буква б) от Директива 2004/49/ЕО. Следва да се определят критериите, съгласно които националните органи по безопасността провеждат оценката, и да се установят процедурите, които ще бъдат следвани.
(3)
По отношение на съответствието с изискването за безопасност, съгласно което отговорността за поддръжката на железопътните превозни средства трябва да бъде ясно определена, дадено железопътно предприятие, което не е структурата, отговорна за поддръжката на всички използвани в работата му превозни средства, следва да гарантира чрез подходящи договорни споразумения - като Общия договор за ползване (GCU) - че всяко превозно средство разполага със структура, натоварена с поддръжката му, която да поеме отговорността за поддръжката на превозното средство в съответствие с член 14а от Директива 2004/49/ЕО. В договора между страните следва да е уговорен обменът на информацията между двете предприятия, която е необходима за гарантиране на безопасната експлоатация на превозните средства.
(4)
При оценяване на съответствието с изискванията за безопасност на продуктите или услугите, предоставяни от изпълнителите или доставчиците на железопътните предприятия, като предоставянето на услуги от центрове за обучение, признати в съответствие с Директива 2007/59/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2007 г. за сертифициране на машинисти, управляващи локомотиви и влакове в рамките на железопътната система на Общността (2), разрешенията или сертификатите, издадени в съответствие със съответното законодателство на Съюза на изпълнители или доставчици може да се считат за валидно доказателство. Сертифицирането на структурите, натоварени с поддръжката в съответствие с член 14а от Директива 2004/49/ЕО също може да се смята за валидно доказателство. До влизането в сила на европейската система за сертифициране, сертификатите, издадени въз основа на Меморандума за разбирателство, който установява основните принципи на обща система за сертифициране на образувания, ангажирани с поддръжката на товарните вагони (3), подписан на 14 май 2009 г., могат да бъдат смятани за валидно доказателство, когато се оценява съответствието със съответните изисквания за безопасност.
(5)
Националните органи по безопасността оценяват способността на железопътното предприятие да спазва всички изисквания, необходими, за да извършва дейност като цяло и в конкретната мрежа, за която търси да получи сертификат, като оценяват системата му за управление на безопасността на глобално равнище.
(6)
Всеки национален орган по безопасността следва да предприеме мерки, за да проучи дали резултатите, предвидени в заявлението за издаване на сертификат за безопасност, са били постигнати в процеса на работа след получаването на сертификата и дали е налице трайно съобразяване с всички необходими изисквания, както се изисква в член 16, параграф 2, буква е) и в член 17, параграф 2 от Директива 2004/49/ЕО. Следователно това изисква разработването на режим за надзор за времето след издаването на сертификата въз основа на най-важните основни принципи с цел националните органи по безопасността да осигурят хармонизиран подход във всяка държава-членка.
(7)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на комитета, създаден в съответствие с член 27, параграф 1 от Директива 2004/49/ЕО,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се установява общ метод за безопасност (ОБМ) за оценка на съответствието с изискванията за получаване на сертификатите за безопасност, посочени в член 6, параграф 3, буква б) от Директива 2004/49/ЕО.
ОМБ обхваща:
а)
процедура и критерии за оценка на подадените от железопътните предприятия заявления за сертификати за безопасност, посочени в член 10, параграф 2 от Директива 2004/49/ЕО, както е посочено в приложения I, II и III към настоящия регламент;
б)
принципи за надзор на съответствието с изискванията на Директива 2004/49/ЕО след издаването на сертификата от националния орган по безопасността, както е посочено в приложение IV към настоящия регламент.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилага следното определение: „надзор“ означава действията, предприети от националния орган по безопасността за наблюдение на осигуряването на безопасността, след като е издал сертификата за безопасност.
Член 3
Процедури за оценка на заявленията
1. Когато разглеждат заявленията както за част А, така и за част Б на сертификатите за безопасност, подадени след влизането в сила на настоящия регламент, националните органи по безопасността прилагат процедурата, посочена в приложение I към настоящия регламент, за да оценяват съответствието с изискванията на Директива 2004/49/ЕО. За сертификатите за безопасност, издадени в съответствие с член 10, параграф 3 от Директива 2004/49/ЕО, националните органи по безопасността използват критериите за оценка, посочени в приложение II към настоящия регламент, а за сертификатите за безопасност, издадени в съответствие с член 10, параграф 4 от Директива 2004/49/ЕО, те използват критериите, съдържащи се в приложение III към настоящия регламент. Посочените критерии се използват също и при подновяване на сертификатите за безопасност в съответствие с член 10, параграф 5 от Директива 2004/49/ЕО.
2. При оценяването националните органи по безопасността могат да допускат кандидатите да поемат ангажименти, че ще управляват рисковете посредством използването на договори с трети страни. В договорите се посочва и обмяната на информация, необходима за осигуряване на безопасната експлоатация на превозните средства, особено в областите, свързани с управлението на поддръжката.
3. Счита се, че продуктите или услугите, които изпълнителите или доставчиците предоставят на железопътните предприятия, съответстват на изискванията за безопасност, ако изпълнителите, доставчиците или продуктите са сертифицирани в съответствие със съответните сертификационни схеми, установени съгласно законодателството на Съюза, за предоставянето на такива продукти и услуги.
Член 4
Надзор
След като са издали сертификат за безопасност, националните органи по безопасността наблюдават както за част А, така и за част Б на сертификатите, как с течение на времето железопътните предприятия прилагат системата си за управление на безопасността, и прилагат принципите за надзор, установени в приложение IV.
Член 5
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 9 декември 2010 година.
KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr 1158/2010,
9. detsember 2010,
raudteede ohutustunnistuste vastavushindamise ühise ohutusmeetodi kohta
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/49/EÜ ühenduse raudteede ohutuse kohta, millega muudetakse nõukogu direktiivi 95/18/EÜ raudtee-ettevõtjate litsentseerimise kohta ja direktiivi 2001/14/EÜ raudtee infrastruktuuri läbilaskevõime jaotamise ning raudtee infrastruktuuri kasutustasude kehtestamise ja ohutuse sertifitseerimise kohta (raudteede ohutuse direktiiv) (1), eriti selle artikli 6 lõiget 1,
võttes arvesse Euroopa Raudteeagentuuri poolt 18. septembril 2009. aastal komisjonile esitatud soovitust ERA/REC/SAF/09-2009 vastavushindamise ühise ohutusmeetodi kohta
ning arvestades järgmist:
(1)
Raudteede ohutuse direktiivis sätestatakse kõikidele raudteeveo-ettevõtjatele [varem: raudtee-ettevõtja] võrdsed tingimused tagav raamistik, millega kogu Euroopa Liidus kohaldatakse samu ohutustunnistuse saamise nõudeid. Ühise ohutusmeetodi eesmärk on luua riiklike ohutusasutuste jaoks raamistik, et ühtlustada nende otsuste tegemise kriteeriume kogu Euroopa Liidus kooskõlas direktiivi 2004/49/EÜ artikli 17 lõikega 4.
(2)
Riiklikele ohutusasutustele on vaja tagada meetod, mille alusel hinnata selliste protsesside piisavust, mille raudteeveo-ettevõtjad on välja töötanud direktiivi 2004/49/EÜ artikli 10 lõike 2 punkti a (ohutustunnistuste A osa) ning artikli 10 lõike 2 punkti b (ohutustunnistuste B osa) alusel väljaantavate tunnistuste saamise ühtlustatud nõuetele vastamiseks. Kindlaks tuleks määrata kriteeriumid, mille alusel riiklikud ohutusasutused hindamist korraldavad, ning kehtestada järgitavad menetlused.
(3)
Ohutusnõuetele vastamise puhul tuleks selgelt kindlaks määrata raudteesõiduki hooldamisega seotud vastutus; raudteeveo-ettevõtja, kes ei ole kõikide käitatavate sõidukite hooldamise eest vastutav üksus, peaks asjakohaste lepinguliste korralduste, näiteks üldise kasutuslepingu kaudu tagama, et iga sõiduki jaoks oleks olemas hoolduse eest vastutav üksus, kes vastutab sõiduki hoolduse eest kooskõlas direktiivi 2004/49/EÜ artikliga 14a. Lepingus tuleks kindlaks määrata vajaliku teabe vahetamine ettevõtjate vahel, et tagada sõidukite ohutu käitamine.
(4)
Hinnates raudteeveo-ettevõtjate töövõtjate või tarnijate pakutud toodete või osutatud teenuste, näiteks Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2007. aasta direktiivi 2007/59/EÜ (ühenduse raudteesüsteemis vedureid ja ronge juhtivate vedurijuhtide sertifitseerimise kohta) (2) alusel tunnustatud koolituskeskuste osutatud teenuste vastavust ohutusnõuetele, võib arvestatavaks tõendiks pidada töövõtjatele või tarnijatele kooskõlas ELi asjakohase õigusega antud lubasid ja tunnistusi. Hoolduse eest vastutavate üksuste sertifitseerimist kooskõlas direktiivi 2004/49/EÜ artikliga 14a võib samuti pidada arvestatavaks tõendiks. Kuni Euroopa asjaomase sertifitseerimissüsteemi jõustumiseni võib asjakohastele ohutusnõuetele vastavuse hindamisel arvestatavaks tõendiks pidada 14. mail 2009 allkirjastatud vastastikuse mõistmise memorandumi (3) (millega luuakse hoolduse eest vastutavate üksuste ühise sertifitseerimise süsteemi põhimõtted) alusel väljaantud tunnistusi.
(5)
Riiklikud ohutusasutused hindavad raudteeveo-ettevõtja suutlikkust täita kõiki nõudeid, mis on vajalikud üldiseks tegutsemiseks ja tunnistuse taotlusega hõlmatud konkreetse võrgustiku käitamiseks, hinnates üldisel tasandil ettevõtja ohutusjuhtimissüsteemi [direktiivis „ohutuse juhtimissüsteem”].
(6)
Iga riiklik ohutusasutus peaks kehtestama meetmed, mille abil välja selgitada, kas pärast tunnistuse saamist saavutatakse tegevuses ohutustunnistuse taotluses kirjeldatud tulemused ning kas kõiki vajalikke nõudeid täidetakse järjepidevalt, nagu on ette nähtud direktiivi 2004/49/EÜ artikli 16 lõike 2 punktiga f ja artikli 17 lõikega 2. Selleks et iga liikmesriigi ohutusasutus järgiks ühtlustatud lähenemisviisi, on seega vaja välja töötada olulistele aluspõhimõtetele tuginev tunnistuse väljaandmise järgse järelevalve kord.
(7)
Käesoleva määrusega ette nähtud meetmed on kooskõlas direktiivi 2004/49/EÜ artikli 27 lõikes 1 nimetatud komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Reguleerimisese
Käesoleva määrusega kehtestatakse direktiivi 2004/49/EÜ artikli 6 lõike 3 punktis b osutatud ohutustunnistuste [direktiivis „ohutussertifikaatide”] vastavushindamise ühine ohutusmeetod.
Ühine ohutusmeetod hõlmab järgmist:
a)
käesoleva määruse I, II ja III lisas sätestatud menetlused ja kriteeriumid raudteeveo-ettevõtjate direktiivi 2004/49/EÜ artikli 10 lõike 2 kohaste ohutustunnistuste taotluste hindamiseks,
b)
käesoleva määruse IV lisas sätestatud põhimõtted seoses direktiivi 2004/49/EÜ nõuete täitmise järelevalvega pärast seda, kui riiklik ohutusasutus on tunnistuse välja andnud.
Artikkel 2
Mõiste
Käesolevas määruses kasutatakse järgmist mõistet: „järelevalve” - riikliku ohutusasutuse kehtestatud meetmed ohutustaseme kontrollimiseks pärast ohutustunnistuse väljaandmist.
Artikkel 3
Taotluste hindamise menetlus
1. Pärast käesoleva määruse jõustumist esitatavate ohutustunnistuste A ja B osa taotluste kontrollimisel kohaldavad riiklikud ohutusasutused käesoleva määruse I lisas sätestatud menetlust, kui nad hindavad kõnealuste taotluste vastavust raudteede ohutuse direktiivis sätestatud nõuetele. Riiklikud ohutusasutused kasutavad direktiivi 2004/49/EÜ artikli 10 lõike 3 alusel väljaantud tunnistuste puhul käesoleva määruse II lisas sätestatud hindamiskriteeriume ning direktiivi 2004/49/EÜ artikli 10 lõike 4 alusel väljaantud tunnistuste puhul käesoleva määruse III lisas sätestatud hindamiskriteeriume. Neid kriteeriume kasutatakse ka ohutustunnistuste uuendamisel kooskõlas direktiivi 2004/49/EÜ artikli 10 lõikega 5.
2. Hindamisel võib riiklik ohutusasutus kiita heaks taotleja võetud kohustuse kasutada riskide juhtimiseks kolmanda isikuga sõlmitud lepingu. Lepingus määratakse kindlaks ka sõidukite ohutu käitamise tagamiseks vajaliku teabe vahetamine, eelkõige hoolduse korraldamisega seotud valdkondades.
3. Raudteeveo-ettevõtja töövõtja või tarnija tooteid või teenuseid peetakse ohutusnõuetele vastavaks, kui töövõtjale, tarnijale või tootele on kooskõlas Eurooa Liidu õigusaktide alusel kehtestatud sertifitseerimiskavadega antud tunnistus selliste toodete pakkumiseks ja teenuste osutamiseks.
Artikkel 4
Järelevalve
Pärast ohutustunnistuse väljaandmist kontrollivad riiklikud ohutusasutused nii ohutustunnistuste A kui ka B osa puhul, et raudteeveo-ettevõtjad rakendaksid ohutusjuhtimissüsteemi järjepidevalt, ning kohaldavad seejuures IV lisas sätestatud järelevalvepõhimõtteid.
Artikkel 5
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 9. detsember 2010