РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 18 юни 2010 година
относно защитни мерки във връзка с инфекциозната анемия по конете в Румъния
(нотифицирано под номер C(2010) 3767)
(текст от значение за ЕИП)
(2010/346/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 90/425/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 г. относно ветеринарните и зоотехническите проверки, приложими при търговията в Общността с определени видове живи животни и продукти с оглед завършване изграждането на вътрешния пазар (1), и по-специално член 10, параграф 4 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Инфекциозната анемия по конете е вирусно заболяване, което засяга единствено животни от семейство Equidae. Инкубационният период обикновено продължава от една до три седмици, но може да стигне до три месеца. Заразените животни са заразни през целия си живот и могат да предадат инфекцията на други еднокопитни. Съществува тенденция заразяването с инфекциозна анемия по конете да стане незабелязано, освен ако при някой от острите клинични пристъпи в периода на виремията не настъпи смърт, поради което вероятността от предаване на болестта е значително по-висока. Местното предаване се осъществява при преноса на кръв от заразено еднокопитно животно при прекъсване на храненето на кръвосмучещи конски мухи, както и при бременност от майката на плода. Основните начини за разпространение на болестта на дълги разстояния е движението на заразени животни и сперма, яйцеклетки и ембриони от тях, както и използването на заразени игли или вливане на кръвни продукти, съдържащи вируса.
(2)
Съгласно приложение А към Директива 90/426/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 г. относно ветеринарно-санитарните условия, регулиращи движението и вноса от трети страни на еднокопитни животни (2) инфекциозната анемия по конете е болест, която подлежи на задължително обявяване. Освен това в Директива 82/894/ЕИО на Съвета от 21 декември 1982 г. относно обявяване на болестите по животните в рамките на Общността (3) се предвижда, че огнищата на инфекциозна анемия по конете следва да бъдат обявени на Комисията и на останалите държави-членки чрез системата за обявяване на болестите по животните („ADNS“).
(3)
В член 4, параграф 5 от Директива 90/426/ЕИО се предвиждат ограничения относно движението на еднокопитни от стопанства, в които е било потвърдено наличието на инфекциозна анемия по конете, до датата, на която, след като инфектираните животни са били заклани, останалите животни са показали отрицателна реакция на два теста на Когинс.
(4)
За разлика от ситуацията със здравето на животните в други държави-членки, в Румъния инфекциозната анемия по конете е ендемична и не се извършва незабавно клане на заразни еднокопитни. Поради тази причина бе прието Решение 2007/269/ЕО на Комисията от 23 април 2007 г. относно защитните мерки, отнасящи се до инфекциозната анемия по конете в Румъния (4).
(5)
Последните случаи на инфекциозна анемия по конете при еднокопитни за разплод и отглеждане, изпращани от Румъния в други държави-членки, и неотдавна публикуваният резултат от ветеринарна проверка, извършена през 2009 г. от службите на Комисията в посочената държава-членка съгласно член 10 от Директива 90/426/ЕИО (5) обаче показват, че изпълнението, прилагането и наблюдението на Решение 2007/269/ЕО не са достатъчни.
(6)
Предвид търговията с живи еднокопитни и сперма, яйцеклетки и ембриони от тях, ситуацията със заболяването в Румъния представлява риск за здравето на еднокопитните животни в Съюза. Поради това е целесъобразно да се приемат защитни мерки за установяване на специален режим за движението на еднокопитни и търговията с тях и със сперма, яйцеклетки и ембриони от тях, както и с някои кръвни продукти от еднокопитни от Румъния, за да се гарантират здравето на еднокопитните и хуманното отношение към тях в Съюза.
(7)
Заболяването не е разпространено равномерно на територията на Румъния, нито сред различните категории еднокопитни в държавата-членка. Ситуацията позволява прилагането на не толкова стриктни условия за движението на някои регистрирани коне за спортни състезания и надбягвания и следва да позволи в бъдеще да се определят региони, свободни от заболяването.
(8)
Съгласно член 7, параграф 2 от Директива 90/426/ЕИО държавата-членка по местоназначение може по принцип или на ограничена основа да предостави дерогация от някои изисквания по член 4, параграф 5 за всяко животно, носещо специална маркировка, показваща, че то е определено за клане, при условие че здравният сертификат отбелязва тази дерогация. В случай на предоставяне на такава дерогация еднокопитните животни за клане трябва да бъдат транспортирани директно до посочената кланица и да бъдат заклани до пет дни от пристигането им в кланицата.
(9)
В член 12 от Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните (6) се определят нови изисквания за акредитиране за лаборатории, които извършват анализи на проби, взети по време на официален контрол.
(10)
В приложението към Регламент (ЕО) № 180/2008 на Комисията от 28 февруари 2008 г. относно референтната лаборатория на Общността за болести по еднокопитните, различни от африканската чума по конете (7) са установени функциите, задълженията и процедурите на референтната лаборатория на Общността за болести по еднокопитните по отношение на сътрудничеството с лаборатории, отговарящи за диагностицирането на инфекциозни болести по еднокопитните в държавите-членки. Сред тези функции са насърчаване на хармонизирането на диагностиката и осигуряване на професионална компетентност за тестване в рамките на Съюза чрез организиране и извършване на периодични сравнителни опити и периодичното изпращане на резултатите от тези опити до Комисията, държавите-членки и националните/централните лаборатории. Договорената между Комисията и посочената лаборатория работна програма предвижда първите тестове за професионална компетентност да бъдат извършени през 2010 г.
(11)
При липсата на специални стандарти на Съюза за тестване за инфекциозна анемия по конете следва да се направи позоваване на съответната глава от Наръчника за диагностични тестове и ваксини за сухоземни животни от 2009 г. (Manual of Diagnostic Tests and Vaccines for Terrestrial Animals 2009) на Световната организация за здравеопазване на животните (OIE). В тази глава - понастоящем глава 2.5.6, се препоръчва имунодифузия в агаров гел (АГИД) за откриване на инфекциозна анемия по конете, което е точен и надежден тест, освен при някои обстоятелства, описани в наръчника. Следователно, за да се компенсират ограниченията на този тест, в решението следва да се предвидят два теста АГИД за инфекциозна анемия по конете с отрицателна реакция.
(12)
Регламент (ЕО) № 504/2008 на Комисията от 6 юни 2008 г. за прилагане на Директива 90/426/ЕИО и Директива 90/427/ЕИО на Съвета относно методите за идентификация на еднокопитни животни (8) изисква еднокопитните да бъдат идентифицирани чрез идентификационен документ. За да се подсили връзката между идентификационния документ и животното, възрастните коне, предназначени за транспорт от Румъния до други държави-членки, следва да бъдат маркирани чрез инжектиране на електронен транспондер.
(13)
В член 14 от Регламент (ЕО) № 1/2005 на Съвета от 22 декември 2004 г. относно защитата на животните по време на транспортиране и свързаните с това операции (9) се установяват проверките и другите мерки, свързани с дневника за пътуване, които трябва да бъдат извършени от компетентния орган преди пътуванията с голяма продължителност.
(14)
Изискванията по отношение на сертифицирането за движение и транспортиране на еднокопитни са установени в член 8 от Директива 90/426/ЕИО. За да се подобри проследимостта на регистрирани еднокопитни от области в Румъния, засегнати от инфекциозна анемия по конете, до други държави-членки, предвидената в приложение Б към Директива 90/426/ЕИО атестация следва да бъде заменена със здравен сертификат за животните, съответстващ на условията на приложение В към посочената директива.
(15)
Интегрираната компютризирана ветеринарна експертна система за контрол на търговията („TRACES“), въведена в съответствие с Решение 2004/292/ЕО на Комисията от 30 март 2004 г. относно въвеждането на системата TRACES (10), може да бъде средство за насочването на еднокопитни от Румъния до кланици в други държави-членки.
(16)
Движението на еднокопитни, различни от еднокопитни за клане, от Румъния до други държави-членки следва да не се счита за приключено до потвърждаването на липсата на инфекциозна анемия по конете чрез тест за това заболяване, извършен върху проба, събрана по време на изолацията след пристигане в местоназначението.
(17)
Тъй като засегнатият сектор е напълно осведомен за рисковете, които представлява ситуацията със заболяването в Румъния, целесъобразно е да се позволи на лицата, свързани с движението на еднокопитни от Румъния, да поемат заедно с компетентните органи отговорността и разходите във връзка с такива движения.
(18)
С Директива 92/65/ЕИО на Съвета от 13 юли 1992 г. за определяне на ветеринарно-санитарните изисквания относно търговията и вноса в Общността на животни, сперма, яйцеклетки и ембриони, които не са предмет на ветеринарно-санитарните изисквания, определени в специалните правила на Общността, посочени в приложение А, раздел I към Директива 90/425/ЕИО (11), изменена с Регламент (ЕС) № 176/2010 на Комисията (12), се въвеждат изисквания за извършване на тестове за инфекциозна анемия по конете и за кобили донори, от които се събират яйцеклетки или ембриони. Посочените изменения ще се прилагат обаче едва от 1 септември 2010 г. По тази причина, когато се събират яйцеклетки и ембриони от кобили, държани в Румъния, е необходимо към изискванията по отношение на здравето на животните, установени в Решение 95/294/ЕО на Комисията от 24 юли 1995 г. за определяне на образеца на здравен сертификат за търговия с яйцеклетки и ембриони от еднокопитни животни (13), да се добави изискване за тест за инфекциозна анемия по конете.
(19)
Освен това изискванията по отношение на здравето на животните в законодателството на Съюза за кръвни продукти, получени от еднокопитни, в момента са в процес на преразглеждане. Понастоящем в глава V, буква А от приложение VIII към Регламент (ЕО) № 1774/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 3 октомври 2002 г. за установяване на здравни правила относно странични животински продукти, непредназначени за консумация от човека (14) са изложени изискванията за серум от еднокопитни.
(20)
С цел постигане на яснота на законодателството на Съюза Решение 2007/269/ЕО следва да бъде отменено и заменено с настоящото решение.
(21)
Въвеждането на преходни условия не е необходимо, тъй като в предвидените мерки се отчита неотдавна приетата румънска програма за ликвидиране на инфекциозната анемия по конете в посочената държава.
(22)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Защитни мерки, приложими за еднокопитни, сперма, яйцеклетки и ембриони от животни от вида еднокопитни и за кръвни продукти, получени от еднокопитни
1. Румъния следва да не изпраща в други държави-членки следните стоки:
а)
еднокопитни от регионите, изброени в приложението;
б)
сперма от животни от вида еднокопитни;
в)
яйцеклетки и ембриони от животни от вида еднокопитни;
г)
кръвни продукти, получени от еднокопитни.
2. Забраната, установена в параграф 1, буква а), не се прилага за еднокопитни от стопанства, разположени извън Румъния, които:
а)
преминават транзитно през Румъния по основни пътища и магистрали; или
б)
са транспортирани през Румъния директно и без прекъсване на тяхното пътуване към кланица за незабавно клане и са придружени от ветеринарно-санитарен сертификат, попълнен в съответствие с образеца, изложен в приложение В към Директива 90/426/ЕИО.
Член 2
Дерогации за движение на еднокопитни от регионите, изброени в приложението, до други държави-членки
1. Чрез дерогация от член 1, параграф 1, буква а) Румъния може да разреши изпращането на пратки еднокопитни до други държави-членки при спазване на следните условия:
а)
еднокопитните от цялата пратка трябва да са били:
i)
изолирани под официален контрол в стопанство, одобрено от компетентния орган като свободно от инфекциозна анемия по конете („одобрено стопанство“); и
ii)
държани на минимално разстояние от всякакви други еднокопитни с по-нисък здравен статус не по-малко от 200 m за срок не по-малко от 90 дни преди датата на изпращане;
б)
всички еднокопитни, включени в пратката, трябва да са били подложени на имунодифузионен тест в агаров гел (АГИД) за инфекциозна анемия по конете, извършен върху две кръвни проби, взети през интервал от 90 дни, като са показали отрицателна реакция; втората проба трябва да бъде взета в рамките на 10 дни преди датата на изпращане на пратката от одобреното стопанство; тестът АГИД трябва да отговаря на критериите, установени в съответната глава от Наръчника за диагностични тестове и ваксини за сухоземни животни от 2009 г. (Manual of Diagnostic Tests and Vaccines for Terrestrial Animals 2009) на Световната организация за здравеопазване на животните (OIE) (наричан по-долу „наръчникът“);
в)
превозвачът трябва да документира взетите мерки за гарантиране на факта, че еднокопитните, включени в пратката, са изпратени от одобреното стопанство директно до местоназначението, без да преминават през пазар или събирателен пункт;
г)
в случай че пратката включва регистрирани еднокопитни или еднокопитни за разплод и отглеждане, всички останали еднокопитни, които се намират в одобреното стопанство по време на изолационния период, посочен в буква а), подточка i), трябва да са показали отрицателна реакция на теста АГИД, извършен върху кръвни проби, взети преди преместването им от стопанството през изолационния период или в рамките на 10 дни преди датата на изпращане на пратката от одобреното стопанство;
д)
всички еднокопитни, включени в пратката, трябва да бъдат маркирани чрез имплантиране на електронен транспондер и идентифицирани чрез единния идентификационен документ за еднокопитни или паспорт, предвиден в член 5, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 504/2008, в който трябва да бъдат посочени:
i)
номерът, който се появява при прочитане на имплантирания електронен транспондер - в раздел I, част А, точка 5 от посочения документ;
ii)
тестът АГИД, предвиден в букви б) и г) от настоящия параграф, и резултатите от тях - в раздел VII от посочения документ;
е)
проверките относно дневника на пътуването, извършени в съответствие с член 14, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 1/2005, трябва да бъдат задоволителни и да не изискват изпращане на подробности на контролен пункт, намиращ се в транзитна държава-членка, в съответствие с член 14, параграф 1, буква г) от посочения регламент;
ж)
еднокопитните, включени в пратката, трябва да бъдат придружени от надлежно попълнен ветеринарно-санитарен сертификат в съответствие с образеца, изложен в приложение В към Директива 90/426/ЕИО, в който трябва да е посочено местоназначението и да бъде изписан следният допълнителен текст:
„Еднокопитни, изпратени в съответствие с Решение 2010/346/ЕС на Комисията (15)
2. Чрез дерогация от параграф 1, буква б) първият тест АГИД, извършен върху проби, взети не по-малко от 90 дни преди изпращане, може да не се изисква при следните условия:
а)
държавата-членка по местоназначение е предоставила такава дерогация по силата на мерките, предвидени в член 7, параграф 2 от Директива 90/426/ЕИО; или
б)
еднокопитните са предназначени за директен превоз до кланицата и са събрани в одобрено стопанство от стопанства, сертифицирани като свободни от инфекциозна анемия по конете в съответствие с действащата национална програма за контрол на инфекциозната анемия по конете.
Член 3
Дерогация от движението на еднокопитни от регионите, изброени в приложението, до други държави-членки по отношение на регистрираните коне, участващи в определени спортни състезания и прояви
Чрез дерогация от член 2, параграф 1, букви а), б), в), г) и е) Румъния може да разреши изпращането на пратки регистрирани коне до други държави-членки за участие в спортни състезания, организирани под егидата на Международната федерация по конен спорт, или в големи международни прояви по конни надбягвания, при условие че са спазени следните условия:
а)
конете трябва да са били подложени на тест АГИД върху кръвна проба, взета в рамките на 10 дни преди датата на изпращане от одобреното стопанство, и да са показали отрицателен резултат в съответствие с критериите, установени в наръчника;
б)
всички еднокопитни в одобреното стопанство и в периметър от 200 m около него са били подложени на тест АГИД върху кръвна проба, взета между 90 и 180 дни преди планираната дата на движение, и са показали отрицателна реакция;
в)
условията, предвидени в член 2, параграф 1, букви д) и ж).
Член 4
Ограничения в случай на положителна реакция при тест АГИД
При положителна реакция на който и да било от тестовете АГИД, предвидени в член 2, параграф 1, букви б) и г) и член 3, буква а) от настоящото решение, цялото одобрено стопанство се поставя под ограничение за движение до изпълнение на мерките, предвидени в член 4, параграф 5, буква а), трето тире от Директива 90/426/ЕИО.
Член 5
Дерогации за замразена сперма, яйцеклетки и ембриони от вида еднокопитни и кръвни продукти, получени от еднокопитни
1. Чрез дерогация от член 1, параграф 1, буква б) Румъния може да разреши изпращането до други държави-членки на замразена сперма от еднокопитни, при условие че са спазени изискванията от глава II, раздел I, точка 1.6, буква в) и точки 1.7 и 1.8 от приложение Г към Директива 92/65/ЕИО.
2. Чрез дерогация от член 1, параграф 1, буква в) Румъния може да разреши изпращането до други държави-членки на замразени ембриони, събрани от кобили донори, които са били подложени на тест АГИД върху кръвни проби, взети през интервал от 90 дни, и са показали отрицателна реакция; втората проба трябва да е взета между 30 и 45 дни след датата на събиране на ембрионите.
3. Пратките от замразена сперма или ембриони, посочени в параграфи 1 и 2, се придружават от ветеринарно-санитарен сертификат, установен за посочената пратка в съответствие с член 11, параграф 5 от Директива 92/65/ЕИО, като в тях е изписан следният допълнителен текст:
„Сперма/ембриони (излишното да се заличи) от вида еднокопитни, изпратени в съответствие с Решение 2010/346/ЕС на Комисията (16)
4. Чрез дерогация от член 1, параграф 1, буква г) Румъния може да разреши изпращането до други държави-членки на серум от еднокопитни, при условие че са спазени изискванията от глава V, раздел А от приложение VIII към Регламент (ЕО) № 1774/2002.
Член 6
Допълнителни задължения на Румъния
Румъния гарантира, че:
а)
наименованието и географското местоположение на одобрените стопанства, както и името и длъжността на официалния ветеринарен лекар, отговарящ за одобреното стопанство и за подписването на ветеринарно-санитарния сертификат, посочен в член 2, параграф 1, буква ж) и член 5, параграф 3, са съобщени на Комисията и на останалите държави-членки;
б)
официалната лаборатория, в която се извършват тестовете АГИД, предвидени в член 2, параграф 1, букви б) и г) и член 3:
i)
отговаря на изискванията на член 12 от Регламент (ЕО) № 882/2004;
ii)
до 31 декември 2010 г. и всяка година след това преминава годишно тестване за професионална компетентност в сътрудничество с референтната лаборатория на Европейския съюз за болести по еднокопитните, различни от африканската чума по конете;
в)
в официалната лаборатория, посочена в буква б), за всеки тест АГИД, извършен в рамките на 10 дни от датата на изпращане в съответствие с член 2, параграф 1, букви б) и г) и член 3, се съхраняват резервни кръвни проби за срок от минимум 90 дни, освен ако:
i)
смъртта на животното е обявена в съответствие с член 19 от Регламент (ЕО) № 504/2008; или
ii)
преди изтичане на 90-дневния срок е докладвано за отрицателна реакция при теста АГИД, посочен в член 7, параграф 1, буква б);
г)
движението е обявено предварително на местоназначението чрез TRACES минимум 36 часа преди часа на пристигане.
Член 7
Задължения на държавите-членки по местоназначение
1. Държавите-членки по местоназначение гарантират, че когато в съответствие с член 6, буква г) движението на еднокопитните, посочени в член 2, параграф 1, буква б), е обявено предварително, при пристигането им на местоназначението еднокопитните:
а)
биват заколвани в срок не повече от 72 часа от часа на пристигане в кланицата, обявена на компетентните органи чрез TRACES; 10 % от пратките, които пристигат в кланицата в съответствие с настоящото решение, трябва да бъдат подложени на тестване с АГИД след тяхното пристигане; или
б)
се изолират под официален ветеринарен контрол в стопанството по местоназначение, отбелязано във ветеринарно-санитарния сертификат, посочен в член 2, параграф 1, буква ж), за не по-малко от 30 дни и на разстояние не по-малко от 200 m от всякакви други еднокопитни или при условия, защитени от насекоми и зараза, и са подложени на тест АГИД върху кръвна проба, взета не по-рано от 28 дни след датата на започване на изолационния период, на който са показали отрицателна реакция.
2. Без да се накърняват разпоредбите на член 1, параграф 1, буква б), държавите-членки трябва да гарантират, че в срок 90 дни от датата на пристигане на посочените в член 2, параграф 1, буква б) еднокопитни в стопанството по местоназначение, посочено в параграф 1, буква б) от настоящия член, еднокопитните могат да бъдат изпращани от посоченото стопанство до друга държава-членка единствено при условие че:
а)
са били подложени на тест АГИД върху кръвна проба, взета в рамките на 10 дни преди датата на изпращане, и са показали отрицателна реакция; и
б)
са придружени от надлежно попълнен ветеринарно-санитарен сертификат в съответствие с образеца, изложен в приложение В към Директива 90/426/ЕИО.
Член 8
Задължения за докладване
Съгласно настоящото решение държавите-членки, участващи в търговията с еднокопитни и със сперма, яйцеклетки и ембриони от тях, докладват на Комисията и на останалите държави-членки редовно, но не по-рядко от веднъж на всеки 3 месеца, в рамките на заседанията на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните.
Член 9
Разходи за административни процедури
1. Румъния взема необходимите мерки, включително, когато е необходимо, правни мерки, за да гарантира, че разходите за всички допълнителни административни процедури, включително всички необходими лабораторни тестове или допълнителни изследвания, свързани с движението на пратки еднокопитни, сперма, яйцеклетки и ембриони от тях и серум, получен от еднокопитни от посочената държава-членка в съответствие с членове 2, 3 и 5, се поемат изцяло от изпращача на еднокопитните или на продуктите от тях.
2. Държавите-членки по местоназначение вземат необходимите мерки, включително, когато е необходимо, правни мерки, за да гарантират, че разходите за всички допълнителни административни процедури, включително всички необходими лабораторни тестове или допълнителни изследвания до изпълнението на предвидените в член 7 мерки, свързани с движението на еднокопитни от Румъния в съответствие с членове 2 и 3, се поемат изцяло от получателя на еднокопитните.
Член 10
Отмяна
Решение 2007/269/ЕО се отменя.
Член 11
Адресати
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 18 юни 2010 година.
KOMISJONI OTSUS,
18. juuni 2010,
hobuste nakkava kehvveresusega seotud kaitsemeetmete kohta Rumeenias
(teatavaks tehtud numbri K(2010) 3767 all)
(EMPs kohaldatav tekst)
(2010/346/EL)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 26. juuni 1990. aasta direktiivi 90/425/EMÜ, milles käsitletakse ühendusesiseses kaubanduses teatavate elusloomade ja toodete suhtes seoses siseturu väljakujundamisega kohaldatavaid veterinaar- ja zootehnilisi kontrolle (1), eriti selle artikli 10 lõiget 4,
ning arvestades järgmist:
(1)
Hobuste nakkav kehvveresus on viirushaigus, mis mõjutab ainult hobuslaste (Equidae) sugukonda kuuluvaid loomi. Peiteaeg on tavaliselt üks kuni kolm nädalat, kuid võib ulatuda kuni kolme kuuni. Nakatunud hobuslased jäävad nakkuse kandjaks elu lõpuni ja võivad nakkust edasi anda teistele hobuslastele. Hobuste nakkav kehvveresus võib jääda märkamatuks, kui surma põhjuseks ei ole viiruse ägenemisest tingitud akuutne kliiniline atakk, ning seega on nakkuse edasikandumise tõenäosus suur. Nakatumine toimub otsesel kokkupuutel nakatunud hobuslaste verega kas verd imevate parmude kaudu või vere ülekandumisel üsasiseselt lootele. Suuremate vahemaade taha levib haigus peamiselt nakatunud elusloomade, nende sperma, munarakkude ja embrüote liikumisel, nakatatud nõelte kasutamisel või viirust sisaldavate veretoodete kaudu.
(2)
Hobuste nakkav kehvveresus on vastavalt nõukogu 26. juuni 1990. aasta direktiivi 90/426/EMÜ (hobuslaste liikumist ja kolmandatest riikidest importimist reguleerivate loomatervishoiunõuete kohta) (2) A lisale loomataud, mille esinemisest teatamine on kohustuslik. Lisaks on nõukogu 21. detsembri 1982. aasta direktiivis 82/894/EMÜ (ühendusesisese loomahaigustest teatamise kohta) (3) sätestatud, et hobuste nakkavast kehvveresusest tuleb teatada komisjonile ja teistele liikmesriikidele loomahaigustest teatamise süsteemi (ADNS) kaudu.
(3)
Direktiivi 90/426/EMÜ artikli 4 lõikes 5 on sätestatud piirangud, mis käsitlevad hobuslaste liikumist ettevõttest, kus hobuste nakkava kehvveresuse esinemist on kinnitatud kuni päevani, mil pärast nakatunud loomade tapmist allesjäänud loomade puhul saadakse kahe Cogginsi testiga negatiivsed tulemused.
(4)
Erinevalt teiste liikmesriikide veterinaarolukorrast on hobuste nakkav kehvveresus Rumeenias endeemiline ja nakatunud hobuslaste kohest tapmist ei toimu. Seetõttu võeti 23. aprillil 2007. aastal vastu komisjoni otsus 2007/269/EÜ hobuste nakkava kehvveresusega seotud kaitsemeetmete kohta Rumeenias (4).
(5)
Sellegipoolest osutavad Rumeeniast teistesse liikmesriikidesse lähetatud tõuhobustel ja tootmiseks ettenähtud hobuslastel hiljuti esinenud hobuste nakkava kehvveresuse juhud ning ka komisjoni talituste 2009. aastal kooskõlas direktiivi 90/426/EMÜ artikliga 10 tehtud veterinaarkontrolli hiljuti avaldatud tulemused (5), et otsust 2007/269/EÜ on halvasti rakendatud ja jõustatud ning et otsuse täitmist ei kontrollita piisavalt.
(6)
Elushobuslaste, nende sperma, munarakkude ja embrüotega kauplemist arvestades ohustab haigusega seotud olukord Rumeenias hobuslaste tervist kogu ELis. Et kaitsta hobuslaste tervist ja heaolu liikmesriikides, on seega vaja vastu võtta kaitsemeetmed, millega nähakse ette Rumeeniast pärit hobuslaste, nende seemne- ja munarakkude ning embrüote liikumist ja nendega kauplemist käsitlev erikord, mis hõlmab ka teatavaid hobuslaste verest valmistatud tooteid.
(7)
Haiguse esinemine ei jaotu kogu Rumeenia territooriumil, samuti selle liikmesriigi hobuslaste kategooriate vahel ühtlaselt. Selline olukord võimaldab kohaldada vähem rangeid eeskirju teatavate võistlusteks registreeritud hobuste liikumise suhtes ja tulevikus peaks olema võimalik kindlaks määrata haigusvabu piirkondi.
(8)
Direktiivi 90/426/EÜ artikli 7 lõike 2 kohaselt võib sihtliikmesriik üldisel või piiratud alusel teha erandeid mõnedest artikli 4 lõike 5 nõuetest loomade puhul, kes kannavad erilist märki, mis näitab, et loom on ette nähtud tapmiseks, tingimusel et kõnealune erand on märgitud veterinaarsertifikaadis. Sellise erandi tegemise korral tuleb tapmiseks ettenähtud hobuslased transportida otse selleks määratud tapamajja ning tappa viie päeva jooksul pärast tapamajja saabumist.
(9)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 882/2004 (ametlike kontrollide kohta, mida tehakse sööda- ja toidualaste õigusnormide ning loomatervishoidu ja loomade heaolu käsitlevate eeskirjade täitmise kontrollimise tagamiseks) (6) artiklis 12 on sätestatud akrediteerimise nõuded laboritele, mis teostavad ametlike kontrollide käigus võetud proovide analüüsi.
(10)
Komisjoni 28. veebruari 2008. aasta määruse (EÜ) nr 180/2008 (milles käsitletakse ühenduse referentlaboreid muude hobuslaste haiguste jaoks kui hobuste aafrika katk) (7) lisas sätestatakse hobuslaste haigustega tegeleva liidu referentlabori funktsioonid, ülesanded ja menetlused koostööks liikmesriikide hobuslaste nakkushaiguste diagnoosimise eest vastutavate laboritega. Nende funktsioonide hulka kuulub muu hulgas ka diagnostikameetodite ühtlustamise edendamine ja testide asjatundlikkuse tagamine liidus, korraldades ja läbi viies korrapäraseid võrdlusanalüüse ning edastades nende analüüside tulemusi korrapäraselt komisjonile, liikmesriikidele ja riiklikele/kesklaboritele. Komisjoni ja kõnealuse labori vahel kokkulepitud töökavas on ette nähtud, et hobuste nakkava kehvveresuse esimene pädevuse kontroll peab toimuma 2010. aastal.
(11)
Kuna konkreetseid liidu standardeid hobuste nakkava kehvveresuse testide tegemiseks ei ole, siis tuleb võtta aluseks Maailma Loomatervishoiu Organisatsiooni (OIE) 2009. aasta maismaaloomade diagnostiliste testide ja vaktsiinide käsiraamatu vastav peatükk. Selles peatükis (peatükk 2.5.6) nähakse hobuste nakkava kehvveresuse avastamiseks hobustel ette immunodifusioonreaktsioon agargeelis (AGID), mis on täpne ja usaldusväärne test, välja arvatud teatavate käsiraamatus kirjeldatud olukordade puhul. Et kompenseerida selle testi puudusi, tuleks käesoleva otsusega seega hobuste nakkava kehvveresuse puhul ette näha kaks negatiivse tulemusega AGID-testi.
(12)
Komisjoni 6. juuni 2008. aasta määruses (EÜ) nr 504/2008 (millega rakendatakse nõukogu direktiivid 90/426/EMÜ ja 90/427/EMÜ hobuslaste identifitseerimise meetoditega seoses) (8) on ette nähtud, et hobuslasi identifitseeritakse identifitseerimisdokumendi alusel. Et olla kindel identifitseerimisdokumendi ja hobuse vastavuses, tuleks Rumeeniast teistesse liikmesriikidesse transporditavad hobused märgistada elektroonilise transponderiga.
(13)
Nõukogu 22. detsembri 2004. aasta määruse (EÜ) nr 1/2005 (mis käsitleb loomade kaitset vedamise ja sellega seonduvate toimingute ajal) (9) artiklis 14 on sätestatud teekonnalehega seotud kontroll ja muud meetmed, mida pädev asutus teeb enne pikki teekondi.
(14)
Direktiivi 90/426/EMÜ artiklis 8 on sätestatud hobuslaste liikumise ja transpordiga seotud sertifitseerimisnõuded. Selleks et tõhustada registreeritud hobuslaste jälgitavust nende liikumisel hobuste nakkava kehvveresusega nakatatud Rumeenia aladelt teistesse liikmesriikidesse, tuleks direktiivi 90/426/EMÜ B lisa kohase tõendi asemel kasutada selle direktiivi C lisa kohast veterinaarsertifikaati.
(15)
Komisjoni 30. märtsi 2004. aasta otsuse 2004/292/EÜ (TRACES süsteemi kasutuselevõtmise kohta) (10) kohaselt loodud ühtne veterinaariaalane elektrooniline kaubanduse kontrolli- ja ekspertsüsteem (TRACES) võib olla vahend, mille kaudu saab jälgida Rumeeniast pärit hobuslaste transporti teiste liikmesriikide tapamajadesse.
(16)
Rumeeniast pärit muude kui tapamajadesse saadetavate hobuslaste liikumist teistesse liikmesriikidesse ei tohiks lugeda lõpetatuks enne kui hobuste nakkava kehvveresuse analüüsid proovidest, mis võetakse sihtkohta saabunud isoleeritud hobuslastelt, on tehtud ja kinnitanud, et kõnealust haigust ei esine.
(17)
Kuna kõnealune majandussektor on Rumeenias esineva hobuslaste haiguste olukorrast tulenevate ohtudega hästi kursis, on asjakohane kaasata need, kes on seotud Rumeeniast pärit hobuslaste liikumisega, vastutuse ning ametiasutuste jaoks sellise liikumisega seonduvate kulude jagamisse.
(18)
Nõukogu 13. juuli 1992. aasta direktiiviga 92/65/EMÜ (milles sätestatakse loomatervishoiu nõuded ühendusesiseseks kauplemiseks loomade, sperma, munarakkude ja embrüotega, mille suhtes ei kohaldata direktiivi 90/425/EMÜ A lisa I punktis osutatud ühenduse erieeskirjades sätestatud loomatervishoiu nõudeid, ning nende impordiks ühendusse) (11), mida on muudetud komisjoni määrusega (EL) nr 176/2010 (12), on kehtestatud nõuded hobuste nakkava kehvveresuse testide ja ka nende doonormärade suhtes, kellelt kogutakse munarakke ja embrüoid. Neid muudatusi hakatakse kohaldama 1. septembrist 2010. Seepärast on vaja komisjoni 24. juuli 1995. aasta otsuses 95/294/EÜ (13) (milles määratakse kindlaks hobuslaste munarakkude ja embrüotega kauplemisel kasutatavate veterinaarsertifikaatide näidis) sätestatud loomatervishoiunõudeid täiendada testimise nõudega hobuste nakkava kehvveresuse suhtes, kui munarakke ja embrüosid kogutakse Rumeeniast pärit märadelt.
(19)
Praegu vaadatakse läbi liidu õigusaktides sätestatud loomatervishoiunõudeid hobuslaste verest saadud toodete kohta. Praegu on nõuded hobuslaste seerumile sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 3. oktoobri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 1774/2002 (milles sätestatakse muuks otstarbeks kui inimtoiduks ettenähtud loomsete kõrvalsaaduste sanitaareeskirjad) (14) VIII lisa V peatüki punktis A.
(20)
Liidu õigusaktide selguse huvides tuleks otsus 2007/269/EÜ kehtetuks tunnistada ja käesoleva otsusega asendada.
(21)
Üleminekumeetmete kehtestamine ei tundu vajalik, sest võetavad meetmed arvestavad hiljuti Rumeenias vastu võetud hobuste nakkava kehvveresuse tõrjekava.
(22)
Käesoleva otsusega ettenähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Hobuslaste, hobuslaste liiki kuuluvatelt loomadelt saadud sperma, munarakkude ja embrüote ning hobuslaste verest saadud toodete suhtes kohaldatavad kaitsemeetmed
1. Rumeenia ei läheta teistesse liikmesriikidesse järgmisi tooteid:
a)
lisas loetletud piirkondadest pärit hobuslased;
b)
hobuslaste liiki kuuluvatelt loomadelt saadud sperma;
c)
hobuslaste liiki kuuluvatelt loomadelt saadud munarakud ja embrüod;
d)
hobuslaste verest saadud tooted.
2. Lõike 1 punktis a sätestatud keeldu ei kohaldata hobuslaste suhtes, kes on pärit ettevõtetest, mis asuvad väljaspool Rumeeniat ning:
a)
kes läbivad Rumeenia territooriumi põhimaanteid või kiirteid pidi või
b)
keda transporditakse tapamajja läbi Rumeenia, otse ja teekonda katkestamata ning koheseks tapmiseks, ja kellega on kaasas direktiivi 90/426/EMÜ C lisas sätestatud näidise kohane veterinaarsertifikaat.
Artikkel 2
Erandid hobuslaste liikumisel lisas loetletud piirkondadest teistesse liikmesriikidesse
1. Erandina artikli 1 lõike 1 punktist a võib Rumeenia lubada lähetada hobuslaste saadetisi teistesse liikmesriikidesse juhul, kui on täidetud järgmised tingimused:
a)
kogu hobuslaste saadetis:
i)
on ametliku järelevalve all isoleeritud ettevõttes, mille pädev asutus on heaks kiitnud kui hobuste nakkavast kehvveresusest vaba ettevõtte (heakskiidetud ettevõte) ning
ii)
loomi hoitakse vähemalt 90 päeva enne lähetuse kuupäeva muudest madalama tervisestaatusega hobuslastest vähemalt 200 meetri kaugusel;
b)
kõik saadetisse kuuluvad hobuslased on läbinud hobuste nakkava kehvveresuse kindlaksmääramise AGID-testi (immunodifusioonreaktsioon agargeelis), mille tulemused kahelt 90 päevase vahemikuga võetud vereproovilt on olnud negatiivsed. Teine vereproov peab olema võetud heakskiidetud ettevõttes 10 päeva enne saadetise sealt lähetamise kuupäeva. AGID-test peab vastama Maailma Loomatervishoiu Organisatsiooni (OIE) 2009. aasta maismaaloomade diagnostiliste testide ja vaktsiinide käsiraamatu vastavas peatükis kehtestatud nõuetele;
c)
saadetise transportija peab dokumenteerima selle, kuidas ta tagab, et saadetisse kuuluvad hobuslased on lähetatud turustus- või kogumiskeskusi läbimata heakskiidetud ettevõttest otse sihtkohta;
d)
juhul kui saadetisse kuuluvad registreeritud hobused, tõuhobused või tootmiseks ettenähtud hobuslased, siis peavad kõik teised hobuslased, kes on punkti a alapunktis i viidatud isolatsiooniperioodi ajal heakskiidetud ettevõttes, olema läbinud AGID-testi, mille tulemused on negatiivsed ning mille jaoks on võetud vereproov kas enne, kui nad kõnealusest ettevõttest isolatsiooniperioodi ajal ära viiakse, või 10 päeva enne saadetise heakskiidetud ettevõttest välja saatmise kuupäeva.
e)
saadetisse kuuluvad hobuslased peavad olema märgistatud naha alla paigaldatud elektroonilise transponderiga ja identifitseeritavad määruse (EÜ) nr 504/2008 artikli 5 lõikes 1 sätestatud hobuslaste identifitseerimisdokumendi või passi alusel, kus on kirjas:
i)
number, mis on nähtav naha alla paigaldatud elektroonilise transpondri lugemisel (transpondri kood; dokumendi I jao A osa punkt 5);
ii)
käesoleva lõike punktides b ja d ettenähtud AGID-testid ja nende tulemused (dokumendi VII jagu);
f)
määruse (EÜ) nr 1/2005 artikli 14 lõike 1 punktis a sätestatud teekonnalehe kontrollimise tulemused peavad olema rahuldavad ja kontrollimisel ei tohi selguda andmeid, mida vastavalt selle määruse artikli 14 lõike 1 punktile d tuleb saata transiitliikmesriigis asuvasse kontrollpunkti;
g)
saadetisse kuuluvate hobuslastega kaasas olev direktiivi 90/426/EMÜ C lisas sätestatud näidise kohane veterinaarsertifikaat peab olema nõuetekohaselt täidetud ning selles peab olema kirjas sihtkoht ja täiendav teave järgnevas sõnastuses:
„Hobuslane on lähetatud kooskõlas komisjoni otsusega 2010/346/EL (15).
2. Erandina lõike 1 punktist b võib mitte nõuda esimese AGID-testi (mis tehakse vähemalt 90 päeva enne saadetise lähetamise kuupäeva võetud vereprooviga) tegemist, kui on täidetud järgmised tingimused:
a)
sihtliikmesriik on teinud direktiivi 90/426/EMÜ artikli 7 lõike 2 kohaselt erandi või
b)
hobuslased transporditakse otse tapamajja ja nad on heakskiidetud ettevõttesse toodud ettevõttest, mis on kehtiva hobuste nakkava kehvveresuse riikliku tõrjekava kohaselt sertifitseeritud hobuste nakkavast kehvveresusest vaba ettevõttena.
Artikkel 3
Erandid hobuslaste liikumisel lisas loetletud piirkondadest teistesse liikmesriikidesse seoses teatavatel võistlustel või muudel üritustel osalevate registreeritud hobustega
Erandina artikli 2 lõike 1 punktidest a, b, c, d ja f võib Rumeenia lubada registreeritud hobuste saadetiste lähetamist teistesse liikmesriikidesse, kui need hobused osalevad Rahvusvahelise Ratsaspordi Liidu (FEI) egiidi all organiseeritud olulistel rahvusvahelistel ratsaspordiüritustel ning täidetakse järgmisi nõudeid:
a)
hobustele on tehtud eespool nimetatud käsiraamatu nõuetele vastav AGID-test, mille tulemused on olnud negatiivsed ja mille jaoks on vereproov võetud mitte varem kui 10 päeva enne heakskiidetud ettevõttest lähetamise kuupäeva;
b)
kõik heakskiidetud ettevõttes ja sellest ettevõttest 200 meetri raadiuses asuvad hobuslased on läbi teinud AGID-testi, mille tulemused on olnud negatiivsed ja mille jaoks on vereproov võetud ajavahemikus 90 kuni 180 päeva enne kavandatud liikumist;
c)
artikli 2 lõike 1 punktides e ja g sätestatud nõuded.
Artikkel 4
Piirangud AGID-testi positiivse tulemuse korral
Kui käesoleva otsuse mõne artikli 2 lõike 1 punktides b ja d või artikli 3 punktis a ettenähtud AGID-testi tulemus on positiivne, siis kehtestatakse kogu heakskiidetud ettevõtte suhtes liikumispiirang kuni ajani, mil nõukogu direktiivi 90/426/EMÜ artikli 4 lõike 5 punkti a kolmandas taandes sätestatud nõue on täidetud.
Artikkel 5
Erandid hobuslaste liikidelt saadud külmutatud sperma, munarakkude ja embrüote ning hobuslaste verest saadud toodete suhtes
1. Erandina artikli 1 lõike 1 punktist b võib Rumeenia lubada teistesse liikmesriikidesse lähetada hobuslastelt saadud külmutatud spermat, mis vastab direktiivi 92/65/EMÜ D lisa II peatüki I jao punktides 1.6.c, 1.7 ja 1.8 sätestatud nõuetele.
2. Erandina artikli 1 lõike 1 punktist c võib Rumeenia lubada teistesse liikmesriikidesse lähetada doonormäradelt kogutud külmutatud embrüoid, kui neile märadele on tehtud AGID-test, mille tulemused on negatiivsed ja mille jaoks võeti 90 päevase vahega vereproovid; kusjuures teine vereproov võeti ajavahemikus 30 kuni 45 päeva pärast embrüo eraldamist.
3. Lõigetes 1 ja 2 osutatud külmutatud sperma või embrüote saadetistega peab olema kaasas kõnealuse saadetise jaoks vastavalt direktiivi 92/65/EMÜ artikli 11 lõikele 5 koostatud veterinaarsertifikaat ja täiendav teave järgmises sõnastuses:
„Hobuslastelt saadud sperma/embrüod (mittevajalik maha tõmmata) on lähetatud kooskõlas komisjoni otsusega 2010/346/EL (16).
4. Erandina artikli 1 lõike 1 punktist d võib Rumeenia lubada teistesse liikmesriikidesse lähetada hobuslastelt saadud seerumit, mis vastab määruse (EÜ) nr 1774/2002 VIII lisa V peatüki A jaos sätestatud nõuetele.
Artikkel 6
Rumeenia täiendavad kohustused
Rumeenia tagab, et:
a)
komisjonile ja teistele liikmesriikidele edastatakse heakskiidetud ettevõtte nimi ja asukoht ning selle ettevõtte eest vastutava veterinaarametniku nimi ja professionaalne pädevus (kõnealune veterinaarametnik kirjutab alla artikli 2 lõike 1 punktis g ja artikli 5 lõikes 3 osutatud veterinaarsertifikaatidele);
b)
artikli 2 lõike 1 punktides b ja d ning artiklis 3 sätestatud AGID-teste teostav ametlik labor:
i)
vastab Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 882/2004 artiklis 12 sätestatud nõuetele;
ii)
hiljemalt 31. detsembriks 2010 (ning igal järgneval aastal) kontrollitakse selle pädevust koostöös Euroopa Liidu referentlaboriga muude hobuste haiguste jaoks kui hobuste aafrika katk;
c)
vastavalt artikli 2 lõike 1 punktidele b ja d ning artiklile 3 mitte varem kui 10 päeva enne lähetamist tehtud iga AGID-testi vereproovide duplikaadid hoitakse ametlikus laboris alles vähemalt 90 päeva; välja arvatud juhul, kui:
i)
vastavalt määruse (EÜ) nr 504/2008 artiklile 19 on teatatud looma surmast või
ii)
artikli 7 lõike 1 punktis b osutatud AGID-testi negatiivsest tulemusest on teatatud enne 90 päeva möödumist;
d)
sihtkohale on eelnevalt saadetud TRACES-süsteemi kaudu vähemalt 36 tundi enne sihtkohta saabumist teave liikumise kohta.
Artikkel 7
Sihtkohaks oleva liikmesriigi kohustused
1. Sihtkohaks olevad liikmesriigid tagavad, et kui artiklis 2 lõike 1 punktis b osutatud liikumisest on vastavalt artikli 6 punktile d eelnevalt teatatud, siis hobuslaste saabumisel sihtkohta:
a)
tapetakse nad 72 tunni jooksul tapamajja saabumisest ja sellest teavitatakse TRACES-süsteemi kaudu pädevaid asutusi; tapamajja saabuvatest saadetistest 10 % peavad läbima käesoleva otsuse kohase saabumisjärgse AGID-testi või
b)
isoleeritakse nad vähemalt 30 päevaks ametliku veterinaarjärelevalve all sihtkoha ettevõttes, mis on märgitud artikli 2 lõike 1 punktis g osutatud veterinaarsertifikaadis ning neid hoitakse vähemalt 200 meetri kaugusel teistest hobuslastest või vektorite eest kaitstult ning neile loomadele on tehtud AGID- test, mille tulemused on olnud negatiivsed ja mille jaoks on võetud vereproov mitte varem kui 28 päeva pärast isolatsiooniperioodi algust.
2. Ilma et see piiraks artikli 1 lõike 1 punkti b kohaldamist peavad liikmesriigid tagama, et 90 päeva jooksul pärast hobuslaste saabumise päeva (millele on viidatud artiklis 2 lõike 1 punktis b) sihtkoha ettevõttesse (millele on viidatud käesoleva artikli lõike 1 punktis b), võib neid hobuslasi sellest ettevõttest teise liikmesriiki lähetada üksnes siis, kui:
a)
hobustele on tehtud AGID-test, mille tulemused on olnud negatiivsed ja mille jaoks on vereproov võetud mitte varem kui 10 päeva enne lähetamise kuupäeva ning
b)
nendega on kaasas direktiivi 90/426/EMÜ C lisas sätestatud näidise kohane ning nõuetekohaselt täidetud veterinaarsertifikaat.
Artikkel 8
Aruandluskohustus
Liikmesriigid, kes tegelevad hobuslaste ning nende sperma, munarakkude ja embrüote kaubandusega käesoleva otsuse raames, peavad vähemalt iga kolme kuu järel komisjonile ja teistele liikmesriikidele selle kohta toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee koosolekul aruande esitama.
Artikkel 9
Haldusmenetluse kulud
1. Rumeenia võtab vajalikud meetmed ning vajaduse korral õigusaktid tagamaks, et artiklite 2, 3 ja 5 kohased täiendavate haldusmenetluste kulud, sealhulgas mis tahes laboratoorsete analüüside või meetmete võtmisele järgnevate uuringute kulud, mis on seotud hobuslaste ning nende sperma, munarakkude ja embrüote, samuti hobuslaste verest saadud seerumi saadetiste liikumisega sellest liikmesriigist, katab täies ulatuses hobuslaste või neilt saadud toodete lähetaja.
2. Sihtkoha liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed ning vajaduse korral õigusaktid tagamaks, et täiendavate haldusmenetluste kulud, sealhulgas mis tahes laboratoorsete analüüside või meetmete võtmisele järgnevate uuringute kulud hetkeni, mil artiklis 7 sätestatud nõuded on täidetud, ning mis on seotud artiklite 2 ja 3 kohase Rumeeniast pärit hobuslaste liikumisega, katab täies ulatuses hobuslaste saadetise saaja.
Artikkel 10
Kehtetuks tunnistamine
Otsus 2007/269/EÜ tunnistatakse kehtetuks.
Artikkel 11
Adressaadid
Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.
Brüssel, 18. juuni 2010