РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 43/2012 НА СЪВЕТА
от 17 януари 2012 година
за определяне на възможностите за риболов за 2012 г. на кораби на ЕС за определени рибни запаси и групи от рибни запаси, които не са предмет на международни преговори или споразумения
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 3 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
В член 43, параграф 3 от Договора е предвидено, че Съветът, по предложение на Комисията, приема мерки за определянето и разпределянето на възможностите за риболов.
(2)
Регламент (ЕО) № 2371/2002 на Съвета от 20 декември 2002 г. относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на общата политика в областта на рибарството (1) изисква да се установят мерки, уреждащи достъпа до водите и ресурсите и устойчивото осъществяване на риболовните дейности, като взема предвид наличните научни, технически и икономически становища, и по-специално докладите, съставени от Научния, технически и икономически комитет по рибарство (НТИКР), както и предвид всякакви становища, получени от регионалните консултативни съвети.
(3)
Задължение на Съвета е да приеме мерки за определяне и разпределяне на възможностите за риболов по вид риболовна дейност или групи риболовни дейности, включително определени условия, имащи функционална връзка с тях, според случая. Възможностите за риболов следва да се разпределят между държавите-членки по такъв начин, че да осигуряват за всяка държава-членка относителна стабилност на риболовните дейности за всеки запас или риболовна дейност, като се отчитат надлежно целите на общата политика в областта на рибарството, определени в Регламент (ЕО) № 2371/2002.
(4)
За да се осигурят еднакви условия за изпълнение относно предоставянето на отделна държава-членка на правото да се възползва от схемата за управление на разпределянето на риболовното си усилие в съответствие със схемата за киловатдни, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия.
(5)
За да се осигурят еднакви условия за прилагането на настоящия регламент, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия по отношение на предоставянето на допълнителни дни в морето за окончателно преустановяване на риболовните дейности и за засилено присъствие на наблюдатели с научна цел, както и по отношение на установяването на форматите на таблиците за въвеждане и предаване на информацията относно прехвърляне на дни в морето между риболовни кораби, плаващи под знамето на дадена държава-членка. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (2).
(6)
Когато общият допустим улов (ОДУ), свързан с определен запас, е разпределен само на една държава-членка, е целесъобразно въпросната държава-членка да се оправомощи в съответствие с член 2, параграф 1 от Договора да определи равнището на този ОДУ. Следва да се предвидят разпоредби, за да се гарантира, че когато определя равнището на ОДУ, въпросната държава-членка действа по начин, който напълно съответства на принципите и правилата на общата политика в областта на рибарството.
(7)
Определени видове ОДУ позволяват на държавите-членки да предоставят допълнително разпределени квоти за кораби, участващи в опити за напълно документиран риболов. Целта на тези опити е да се тества системата на квоти за улов за предотвратяване на изхвърлянето на улов и причинената от това загуба на рибни ресурси, които могат да се използват по друг начин. Неконтролираните изхвърляния на риба са заплаха за дългосрочната устойчивост на рибните ресурси като обществено благо и съответно за целите на общата политика в областта на рибарството. От друга страна, системите на квоти за улов по своята същност представляват стимул за рибарите да оптимизират избирателния характер на операциите си по отношение на улова. За да се постигне рационално управление на изхвърлянията на улов, напълно документираният риболов трябва да обхваща всяка операция в морето, а не само разтоварения в пристанището улов. Условията, при които държавите-членки могат да предоставят такива допълнително разпределени квоти, следва следователно да включват задължение за използване на камери за видеонаблюдение (CCTV), свързани със система от датчици. Това следва да позволи да се водят подробни записи за цялата задържана на борда и изхвърлена част от улова. Система, основана на хора, работещи като наблюдатели в реално време на борда, би била не толкова ефективна, по-скъпоструваща, и по-несигурна. Ето защо използването на CCTV този път е предпоставка за постигането на схеми за намаляване на изхвърлянията на улов, като схемата за напълно документиран риболов, при условие че се спазват изискванията на Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (3).
(8)
ОДУ следва да се определя въз основа на наличните научни становища, като се отчитат биологичните и социално-икономическите аспекти и същевременно се гарантира справедливо третиране на различните сектори на рибарството, както и в контекста на становищата, изразени по време на консултациите със заинтересованите страни, и най-вече на заседанията с Консултативния комитет по рибарство и аквакултури и съответните регионални консултативни съвети.
(9)
За рибните запаси, за които се прилагат специални многогодишни планове, ОДУ следва да бъде определян в съответствие с правилата, предвидени в тези планове. Следователно ОДУ за запасите от мерлуза, от норвежки омар, от морски език в Бискайския залив и в Западния Ламанш, от херинга на запад от Шотландия и от атлантическа треска в Категат, на запад от Шотландия и в Ирландско море следва да бъде определян в съответствие с правилата, предвидени в: Регламент (ЕО) № 811/2004 на Съвета от 21 април 2004 г. относно въвеждането на мерки за възстановяване на популацията на северна мерлуза (4); Регламент (ЕО) № 2166/2005 на Съвета от 20 декември 2005 година за установяване на мерки за възстановяването на запасите от австралийска мерлуза и норвежки омар в Карибско море и Западния иберийски полуостров (5); Регламент (ЕО) № 388/2006 на Съвета от 23 февруари 2006 г. за съставяне на многогодишен план за устойчива експлоатация на запаса от морски език в Бискайския залив (6); Регламент (ЕО) № 509/2007 на Съвета от 7 май 2007 година за съставяне на многогодишен план за устойчива експлоатация на запаса от морски език в Западния Ламанш (7); Регламент (ЕО) № 1300/2008 на Съвета от 18 декември 2008 година за създаване на многогодишен план за запаса от херинга, намиращ се на запад от Шотландия, и за риболовните дейности по експлоатация на този запас (8); и Регламент (ЕО) № 1342/2008 на Съвета от 18 декември 2008 година за създаване на дългосрочен план за запасите от атлантическа треска и риболовните стопанства, които експлоатират тези запаси (9) (наричан по-нататък „план за запасите от треска“).
(10)
За запасите, за които няма достатъчно или надеждни данни, позволяващи да се направи оценка на размера, мерките за управление, както и равнищата на ОДУ следва да се определят в съответствие с подхода на предпазливост при управлението на риболовните дейности, както е определен в член 3, буква и) от Регламент (ЕО) № 2371/2002, като същевременно се вземат предвид специфичните за запасите фактори, по-специално наличната информация относно тенденциите в развитието на запасите и съображения, свързани със смесения характер на риболова.
(11)
Съгласно член 2 от Регламент (ЕО) № 847/96 на Съвета от 6 май 1996 година относно определяне на допълнителните условия за годишното управление на допустимите количества улов и на квотите (10), запасите, които са предмет на различните посочени в него мерки, трябва да бъдат определени.
(12)
При някои видове, като например някои видове акули, дори ограничена риболовна дейност може да доведе до сериозен риск за тяхното опазване. Ето защо възможностите за риболов на такива видове следва да бъдат напълно ограничени чрез обща забрана за риболов на тези видове.
(13)
Норвежкият омар е улавян заедно с различни други видове при смесени дълбоководни риболовни дейности. В научните становища се препоръчва уловът на този вид да не се увеличава през 2012 г. в зоната на запад от Ирландия, известна като „Porcupine Bank“. За да се спомогне запасът да продължи да се възстановява, е целесъобразно в определена част от тази зона и през определени периоди възможностите за риболов да останат ограничени до ловенето на пелагични видове, с които не се улавя норвежки омар.
(14)
Тъй като няма научни доказателства, че зоните на ОДУ за сребриста сайда съответстват на различни биологични запаси, и тъй като разпространението на този вид е непрекъснато от северно от британските острови до южно от Иберийския полуостров, за да се гарантира пълноценно оползотворяване на възможностите за риболов е уместно да се позволи прилагането на гъвкави договорености между някои от зоните на ОДУ.
(15)
Необходимо е да се определят тавани на риболовното усилие за 2012 г. в съответствие с член 8 от Регламент (ЕО) № 2166/2005, член 5 от Регламент (ЕО) № 509/2007, членове 11 и 12 от Регламент (ЕО) № 1342/2008, като същевременно се взема предвид Регламент (ЕО) № 754/2009 на Съвета от 27 юли 2009 година за изключване на определени групи кораби от режима на риболовното усилие, предвиден в глава III от Регламент (ЕО) № 1342/2008 (11).
(16)
Използването на възможностите за риболов на кораби на ЕС, определени в настоящия регламент, е предмет на Регламент (ЕО) № 1224/2009 на Съвета от 20 ноември 2009 г. за създаване на система за контрол на Общността за гарантиране на спазването на правилата на общата политика в областта на рибарството (12), и по-специално на членове 33 и 34 от него, отнасящи се до записването на улова и риболовното усилие, и съобщаването на данни относно изчерпването на възможностите за риболов. Ето защо е необходимо да се определят кодовете, които да се използват от държавите-членки при изпращане на данни до Комисията във връзка с разтоварването на запаси, за които се прилага настоящият регламент.
(17)
С цел да се избегне прекъсването на риболовните дейности и да се осигури прехраната на рибарите от Съюза, настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2012 г., с изключение на разпоредбите относно ограниченията на риболовното усилие, които следва да се прилагат, считано от 1 февруари 2012 г. Поради съображения за спешност настоящият регламент следва да влезе в сила веднага след публикуването му.
(18)
Възможностите за риболов следва да се използват в пълно съответствие с приложимото право на Съюза,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ПРИЛОЖНО ПОЛЕ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет
1. С настоящия регламент се определят възможностите за риболов на кораби на ЕС за определени рибни запаси и групи от рибни запаси, които не са предмет на международни преговори и споразумения.
2. Възможностите за риболов, посочени в параграф 1, включват:
a)
ограниченията за улова за 2012 г.; както и
б)
ограниченията на риболовното усилие за периода от 1 февруари 2012 г. до 31 януари 2013 г.
Член 2
Приложно поле
Настоящият регламент се прилага за кораби на ЕС.
Член 3
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
a)
„кораб на ЕС“ означава риболовен кораб, плаващ под знамето на държава-членка и регистриран в Съюза;
б)
„води на ЕС“ означава водите под суверенитета или юрисдикцията на държавите-членки, с изключение на водите, граничещи с отвърдморските страни и територии, посочени в приложение II към Договора;
в)
„общ допустим улов“ (ОДУ) означава количеството, което може да се улови и разтовари на брега от всеки рибен запас в рамките на една година;
г)
„квота“ означава дял от ОДУ, разпределен на Съюза или на държава-членка;
д)
„международни води“ означава водите извън суверенитета или юрисдикцията на която и да е държава;
е)
„размер на окото“ означава размерът на окото на риболовните мрежи, определен в съответствие с Регламент (ЕО) № 517/2008 (13);
ж)
„регистър на риболовния флот на ЕС“ означава регистърът, създаден от Комисията в съответствие с член 15, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2371/2002;
з)
„риболовен дневник“ означава дневникът, посочен в член 14 от Регламент (ЕО) № 1224/2009.
Член 4
Риболовни зони
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения на зони:
a)
зони на ICES (Международен съвет за изследване на морето) са географските зони, определени в приложение III към Регламент (ЕО) № 218/2009 (14);
б)
„Скагерак (Skagerrak)“ означава географската зона, ограничена на запад от линия, прекарана от фара Hanstholm до фара Lindesnes, и на юг от линия, прекарана от фара Skagen до фара Tistlarna, и от тази точка до най-близката точка на шведския бряг;
в)
„Категат (Kattegat)“ означава географската зона, ограничена на север от линия, прекарана от фара Skagen до фара Tistlarna, и от тази точка - до най-близката точка на шведския бряг, и на юг - от линия, прекарана от Hasenøre до Gnibens Spids, от Korshage до Spodsbjerg, и от Gilbjerg Hoved до Kullen;
г)
„VII (Porcupine Bank - единица 16)“ означава географската зона, ограничена от локсодромите, последователно съединяващи следните точки:
-
53° 30′ с.ш., 15° 00′ з.д.,
-
53° 30′ с.ш., 11° 00′ з.д.,
-
51° 30′ с.ш., 11° 00′ з.д.,
-
51° 30′ с.ш., 13° 00′ з.д.,
-
51° 00′ с.ш., 13° 00′ з.д.,
-
51° 00′ с.ш., 15° 00′ з.д.,
-
53° 30′ с.ш., 15° 00′ з.д.;
д)
„Залив на Кадис“ означава географската зона на участък IXa на ICES, разположена на изток от 7° 23′ 48″ з.д.;
е)
зоните CECAF (Комитет по риболова в централната източна част на Атлантическия океан) са географските зони, определени в приложение II към Регламент (ЕО) № 216/2009 (15).
ДЯЛ II
ВЪЗМОЖНОСТИ ЗА РИБОЛОВ
Член 5
ОДУ и разпределение
ОДУ за кораби на ЕС във води на ЕС или в определени води извън ЕС и разпределението на този ОДУ между държавите-членки, както и условията, функционално свързани с тях според случая, са определени в приложение I.
Член 6
Специални разпоредби за някои видове ОДУ
1. ОДУ за някои рибни запаси, се определя от съответната държава-членка. Тези запаси са посочени в приложение I.
2. ОДУ, който се определя от държава-членка, отговаря на следните условия:
а)
съответства на принципите и правилата на общата политика в областта на рибарството, по-специално на принципа на устойчива експлоатация на запаса, както и
б)
води:
i)
ако са на разположение аналитични оценки, с възможно най-висока степен на вероятност, до експлоатация на запаса, която съответства на максималния устойчив улов, считано от 2015 г. нататък.
ii)
ако няма на разположение аналитични оценки или пък те са непълни, до експлоатация на запаса, която съответства на подхода на предпазливост при управлението на риболовните дейности.
3. До 15 март 2012 г., всяка заинтересована държава-членка предоставя на Комисията следната информация:
a)
приетия ОДУ;
б)
данните, събрани и оценени от съответната държава-членка, на които се основава приетият ОДУ; както и
в)
подробности до каква степен приетият ОДУ е в съответствие с параграф 2.
Член 7
Допълнително разпределени квоти за кораби, участващи в опити за напълно документиран риболов
1. За определени запаси отделна държава-членка може да предостави допълнително разпределени квоти на корабите, плаващи под нейното знаме, които участват в опити за напълно документиран риболов. Тези запаси са посочени в приложение I. Допълнително разпределените квоти не надвишават общото ограничение, определено в приложение I като процент от квотата, разпределена на съответната държава-членка.
2. Допълнително разпределени квоти, посочени в параграф 1, може да бъдат предоставяни само в съответствие със следните условия:
а)
корабът използва камери за видеонаблюдение (CCTV), свързани със система от датчици, които записват всички риболовни и преработващи дейности на борда на корабите;
б)
размерът на допълнително разпределената квота на отделен кораб, участващ в опити за напълно документиран риболов, не надхвърля 75 % от предвидените изхвърляния на улов за вида кораби, към които принадлежи, и в никакъв случай да не представлява повече от 30 % увеличение на първоначално разпределената квота; както и
в)
целият улов на съответните запаси от този кораб, за които са предоставени допълнително разпределени квоти, се приспада от неговите общо разпределените квоти.
Независимо от точка б дадена държава-членка може по изключение да разреши кораб, плаващ под нейното знаме, допълнително разпределение, което отговаря на повече от 75 % от предвидените изхвърляния на улов за вида кораби, към които принадлежи съответният кораб, при условие че:
i)
предвидените изхвърляния на улов за вида кораби са по-малко от 10 %;
ii)
може да бъде доказано, че включването на този вид кораби е важно за оценяване на потенциала за контрол на системата от камери за видеонаблюдение (CCTV); както и
iii)
не се надхвърля общо ограничение от 75 % от предвидените изхвърляния на улов за всички кораби, които участват в опитите.
Доколкото записите, получени в съответствие с буква а), включват обработването на лични данни по смисъла на Директива 95/46/ЕО, посочената директива следва да се прилага при обработването на тези данни.
3. Когато държава-членка установи, че участващ в опити за напълно документиран риболов кораб не спазва определените в параграф 2 условия, тя незабавно отнема допълнително разпределената квота на този кораб и го изключва от участие в опитите за останалата част от 2012 г.
4. Преди да предоставят допълнително разпределени квоти, посочени в параграф 1, държавите-членки изпращат на Комисията следната информация:
a)
списъка на корабите, плаващи под нейното знаме, които участват в опити за напълно документиран риболов;
б)
спецификациите на инсталираното на борда на тези кораби електронно оборудване за наблюдение от разстояние;
в)
капацитета, вида и спецификацията на уредите, използвани от тези кораби;
г)
предвидените количества изхвърляния за всеки вид кораб, участващ в опитите; както и
д)
количеството на улова от запаса, за който се прилага съответният ОДУ, извършен през 2011 г. от корабите, участващи в опитите.
5. Комисията може да поиска оценката на предвидените изхвърляния на корабите, посочени в параграф 2, буква б), да се представи на научен консултативен орган за преглед. При липсата на потвърждаваща оценка съответната държава-членка писмено информира Комисията за предприетите мерки, за да осигури спазването от съответните кораби на условието за предвидените изхвърляния, установено в параграф 2, буква б).
Член 8
Условия за разтоварване на улова и прилова
Риба от запасите, за които е определен ОДУ, се задържа на борда или се разтоварва на брега единствено ако:
а)
уловът е извършен от кораби, плаващи под знамето на държава-членка, която има квота, и тази квота не е изчерпана; или
б)
уловът представлява част от квота на ЕС, която не е била разпределена по квоти между държавите-членки, и тази квота на ЕС не е изчерпана.
Член 9
Ограничения на риболовното усилие
От 1 февруари 2012 г. до 31 януари 2013 г. мерките за риболовното усилие, определени във:
а)
приложение IIA, се прилагат за управлението на запасите от атлантическа треска в Категат, участъци VIIa и VIa на ICES и водите на ЕС от участък Vb на ICES;
б)
приложение IIБ, се прилагат за възстановяването на мерлузата и норвежкия омар в участъци VIIIc и IXa на ICES, с изключение на залива на Кадис;
в)
приложение IIВ, се прилагат за управлението на запасите от морски език в участък VIIe на ICES.
Член 10
Специални разпоредби относно разпределението на възможностите за риболов
1. Определеното в настоящия регламент разпределение на възможностите за риболов между държавите-членки се извършва, без да се засягат:
a)
размените, направени съгласно член 20, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 2371/2002;
б)
преразпределението, направено съгласно член 37 от Регламент (ЕО) № 1224/2009 или съгласно член 10, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1006/2008 (16);
в)
разтоварването на брега на допълнителни количества, разрешено съгласно член 3 от Регламент (ЕО) № 847/96;
г)
удържаните количества в съответствие с член 4 от Регламент (ЕО) № 847/96;
д)
приспаданията, направени съгласно членове 37, 105, 106 и 107 от Регламент (ЕО) № 1224/2009.
2. Освен в случаите, когато в приложение I към настоящия регламент е посочено друго, член 3 от Регламент (ЕО) № 847/96 се прилага за запасите, по отношение на които се прилага предпазен ОДУ, а член 3, параграфи 2 и 3 и член 4 от посочения регламент - за запасите, по отношение на които се прилага аналитичен ОДУ.
Член 11
Сезонна забрана за риболова
1. Забранява се риболовът или задържането на борда на всеки от следните видове в Porcupine Bank за периода 1 май-31 юли 2012 г.: атлантическа треска, мегрим (видове), морски дявол, пикша, меджид, мерлуза, норвежки омар, писия, сребриста сайда, сайда, скатоподобни, обикновен морски език и черноморска бодлива акула.
2. За целите на настоящия член Porcupine Bank обхваща географската зона, ограничена от лаксодромите, последователно съединяващи следните точки:
Точка
Географска ширина
Географска дължина
1
52° 27′ с.ш.
12° 19′ з.д.
2
52° 40′ с.ш.
12° 30′ з.д.
3
52° 47′ с.ш.
12° 39,600′ з.д.
4
52° 47′ с.ш.
12° 56′ з.д.
5
52° 13,5′ с.ш.
13° 53,830′ з.д.
6
51° 22′ с.ш.
14° 24′ з.д.
7
51° 22′ с.ш.
14° 03′ з.д.
8
52° 10′ с.ш.
13° 25′ з.д.
9
52° 32′ с.ш.
13° 07,500′ з.д.
10
52° 43′ с.ш.
12° 55′ з.д.
11
52° 43′ с.ш.
12° 43′ з.д.
12
52° 38,800′ с.ш.
12° 37′ з.д.
13
52° 27′ с.ш.
12° 23′ з.д.
14
52° 27′ с.ш.
12° 19′ з.д.
3. Чрез дерогация от параграф 1 се разрешава транзитно преминаване през Porcupine Bank със задържане на посочените в този параграф видове на борда в съответствие с член 50, параграфи 3, 4 и 5 от Регламент (ЕО) № 1224/2009.
Член 12
Забрани
1. На корабите на ЕС се забранява да извършват риболов, да задържат на борда, да претоварват или да разтоварват следните видове:
а)
гигантска акула (Cetorhinus maximus) и бяла акула (Carcharodon carcharias) във водите на ЕС и извън тях;
б)
селдова акула (Lamna nasus) във всички води, освен когато е предвидено друго в приложение IА, част Б;
в)
морски ангел (Squatina squatina) във водите на ЕС;
г)
обикновен скат (Dipturus batis) във водите на ЕС от участък IIa и подзони III, IV, VI, VII, VIII, IX и X на ICES;
д)
вълнист скат (Raja undulata) и бял скат (Rostroraja alba) във водите на ЕС от подзони VI, VII, VIII, IX и X на ICES;
е)
риба китара - (видове) (Rhinobatidae) във води на ЕС от подзони I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IХ, Х и ХII на ICES.
2. Забранява се да се нараняват видовете по параграф 1, ако случайно бъдат уловени. Те незабавно се освобождават обратно в морето.
Член 13
Предаване на данни
Когато държавите-членки изпращат на Комисията данни относно разтоварванията на уловените запаси съгласно членове 33 и 34 от Регламент (ЕО) № 1224/2009, те използват кодовете на запасите, посочени в приложение I към настоящия регламент.
ДЯЛ III
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 14
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от Комитета по рибарство и аквакултури, създаден съгласно член 30 от Регламент (ЕО) № 2371/2002. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 15
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2012 г.
Член 9 обаче се прилага от 1 февруари 2012 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 17 януари 2012 година.
NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 43/2012,
17. jaanuar 2012,
millega määratakse ELi laevadele 2012. aastaks kindlaks teatavate selliste kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused, mis ei kuulu rahvusvaheliste läbirääkimiste või kokkulepete kohaldamisalasse
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 3,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
ning arvestades järgmist:
(1)
Aluslepingu artikli 43 lõikega 3 sätestatakse, et nõukogu peab komisjoni ettepaneku põhjal vastu võtma meetmed kalapüügivõimaluste kehtestamise ja eraldamise kohta.
(2)
Nõukogu 20. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 2371/2002 (ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta) (1) kohaselt peavad meetmed, mis reguleerivad juurdepääsu vetele ja kalavarudele ning säästvat kalandustegevust, olema võetud arvestades kättesaadavaid teadus-, tehnika ja majandusnõuandeid ning eelkõige kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF) koostatud aruandeid ja piirkondlikelt nõuandekomisjonidelt saadud nõuandeid.
(3)
Nõukogul on kohustus võtta vastu meetmed iga kalavaru või kalavarurühma kalapüügivõimaluste kehtestamise ja eraldamise kohta ja sealhulgas määrata vajaduse korral kindlaks teatavad püügivõimalustega funktsionaalselt seotud tingimused. Kalapüügivõimalused tuleks jaotada liikmesriikide vahel nii, et kõikidele liikmesriikidele oleks tagatud kõikide kalavarude ja kalastustegevuse suhteline stabiilsus ning võttes asjakohaselt arvesse määruses (EÜ) nr 2371/2002 kehtestatud ühise kalanduspoliitika eesmärke.
(4)
Et tagada ühetaolised rakendamistingimused, mis käsitlevad konkreetsele liikmesriigile loa andmist tema kalalaevade püügikoormuse haldamiseks kilovatt-päevade süsteemi põhjal, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused.
(5)
Et tagada ühetaolised tingimused käesoleva määruse rakendamiseks, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused seoses täiendavate merepäevade andmisega püügitegevuse alalise lõpetamise tõttu ning tõhustatud teadusliku vaatlemiskavaga, samuti seoses liikmesriikide lipu all sõitvate laevade vahelist merepäevade ülekandmist käsitleva teabe kogumiseks ja edastamiseks vajalike tabelivormide kehtestamisega. Kõnealuseid volitusi tuleks kasutada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrusega (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes (2).
(6)
Kui teatava kalavaru lubatud kogupüük on eraldatud üksnes ühele liikmesriigile, on asjakohane anda asjaomasele liikmesriigile kooskõlas aluslepingu artikli 2 lõikega 1 volitused kõnealuse lubatud kogupüügi taseme määramiseks. Tuleks kehtestada sätted, millega tagatakse, et lubatud kogupüügi taset kehtestades järgib asjaomane liikmesriik täielikult ühise kalanduspoliitika põhimõtteid ja eeskirju.
(7)
Teatava lubatud kogupüügi puhul võib liikmesriik anda täielikult dokumenteeritud kalapüügi alastes katsetustes osalevatele laevadele täiendava püügiosa. Kõnealuste katsetuste eesmärk on testida püügikvoodi süsteemi, et vältida vette tagasi heitmist ning sellega kaasnevat muidu kasutatava kalavaru raiskamist. Kalade kontrollimatu vette tagasi heitmine ohustab kalavarude kui avaliku hüve pikaajalist jätkusuutlikust ning seega ühise kalanduspoliitika eesmärke. Seevastu õhutavad püügikvoodi süsteemid kalureid püügi selektiivsust parandama. Et tagasiheidet oleks võimalik tõhusalt reguleerida, peaks täielikult dokumenteeritud kalapüük hõlmama pigem iga toimingut merel kui lossimist sadamas. Seepärast peaksid liikmesriikide tingimused täiendava kvoodi eraldamiseks sisaldama kohustust tagada andurite süsteemiga ühendatud valvekaamerate kasutamine. See peaks võimaldama kõik pardal hoitava ja vette tagasi heidetud saagi osad täpselt salvestada. Pardal reaalajas töötavatel vaatlejatel põhinev süsteem oleks vähem tõhus, kulukam ja ebausaldusväärsem. Sellest tulenevalt on andurite süsteemiga ühendatud valvekaamerate kasutamine praegu selliste süsteemide eeltingimus, mille abil vähendatakse tagasiheidet (nt täielikult dokumenteeritud kalapüük) eeldusel, et Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiivi 95/46/EÜ (üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta) (3) nõuded on täidetud.
(8)
Lubatud kogupüük tuleks kehtestada olemasoleva teadusnõuande põhjal ja arvestades bioloogilisi ja sotsiaalmajanduslikke aspekte ning tagades samal ajal eri kalandussektorite õiglase kohtlemise, pidades ka silmas arvamusi, mida on esitatud sidusrühmadega toimunud konsultatsioonide käigus, eelkõige kohtumistel kalanduse ja vesiviljeluse nõuandekomiteega ja asjaomaste piirkondlike nõuandekomisjonidega.
(9)
Nende kalavarude lubatud kogupüük, mille suhtes kohaldatakse mitmeaastast kava, tuleks kehtestada kooskõlas kõnealustes kavades sätestatud eeskirjadega. Sellest tulenevalt tuleks merluusivaru, norra salehomaari varu, Biskaia lahe ja La Manche’i lääneosa merikeelevaru, Šotimaast läände jääva heeringavaru, Kattegati, Šotimaast läände jäävate ning Iiri mere tursavaru lubatud kogupüük kehtestada kooskõlas eeskirjadega, mis on sätestatud nõukogu 21. aprilli 2004. aasta määruses (EÜ) nr 811/2004 (millega kehtestatakse meetmed põhjapoolse merluusi varude taastamiseks), (4) nõukogu 20. detsembri 2005. aasta määruses (EÜ) nr 2166/2005 (millega kehtestatakse meetmed Kantaabria mere ja Pürenee poolsaare läänerannikuvete uusmeremaa merluusi ja norra salehomaari varude taastamiseks), (5) nõukogu 23. veebruari 2006. aasta määruses (EÜ) nr 388/2006 (millega kehtestatakse Biskaia lahe merikeelevaru säästva kasutamise mitmeaastane kava), (6) nõukogu 7. mai 2007. aasta määruses (EÜ) nr 509/2007 (millega kehtestatakse La Manche’i lääneosa merikeelevaru säästva kasutamise mitmeaastane kava), (7) nõukogu 18. detsembri 2008. aasta määruses (EÜ) nr 1300/2008 (millega kehtestatakse Šotimaa lääneranniku vete heeringavarude ja nende püügi mitmeaastane kava) (8) ning nõukogu 18. detsembri 2008. aasta määruses (EÜ) nr 1342/2008 (millega kehtestatakse tursavarude ja nende varude püügi pikaajaline kava) (9) („tursapüügi kava”).
(10)
Selliste kalavarude puhul, mille kohta ei ole piisavalt usaldusväärseid andmeid kalavaru suuruse hindamiseks, tuleks majandamismeetmete ja lubatud kogupüügi määramisel järgida kalavarude majandamise suhtes nõukogu määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 3 punktis i määratletud ettevaatusprintsiipi, võttes samal ajal arvesse kalavarule omaseid tegureid, eelkõige kättesaadavat teavet kalavaru olukorra muutumise ning segapüügiga seotud aspektide kohta.
(11)
Nõukogu 6. mai 1996. aasta määruse (EÜ) nr 847/96 (millega kehtestatakse lubatud kogupüükide (TAC) ja kvootide haldamise täiendavad tingimused ühest aastast teise ülekandmisel) (10) artikli 2 kohaselt tuleks kindlaks määrata varud, mille suhtes kohaldatakse kõnealuses artiklis osutatud meetmeid.
(12)
Mõnede liikide, näiteks mõnede hailiikide jaoks võib isegi piiratud püügitegevus kaasa tuua tõsise ohu nende säilimisele. Selliste liikide püügivõimalused tuleks nende liikide püügi üldise keelustamisega täielikult lõpetada.
(13)
Norra salehomaari püütakse mitmeid liike hõlmavates põhjalähedastes püügipiirkondades koos mitme teise liigiga. Iirimaast lääne poole jäävas püügipiirkonnas ehk Porcupine’i madalal soovitab teadusnõuanne selle liigi püüki 2012. aastal mitte suurendada. Varude taastamise jätkamise toetamiseks on asjakohane piirduda kõnealuse piirkonna teatud osades ja teatud ajavahemikel püügivõimaluste puhul üksnes selliste pelaagiliste liikidega, millega koos norra salehomaari ei püüta.
(14)
Kuna puuduvad teaduslikud tõendid selle kohta, et pollaki lubatud kogupüügi piirkonnad vastavad konkreetsetele bioloogilistele varudele ja et selle liigi levik on ühtlane alates Briti saartest põhjas kuni Ibeeria poolsaareni lõunas, on püügivõimaluste täieliku ärakasutamise tagamiseks asjakohane lubada teatud lubatud kogupüügi piirkondade vahelist paindlikkust.
(15)
On vaja kehtestada 2012. aastaks maksimaalne lubatud püügikoormus kooskõlas määruse (EÜ) nr 2166/2005 artikliga 8, määruse (EÜ) nr 509/2007 artikliga 5, määruse (EÜ) nr 1342/2008 artiklitega 11 ja 12, võttes arvesse nõukogu 27. juuli 2009. aasta määrust (EÜ) nr 754/2009, millega jäetakse teatavad laevarühmad välja määruse (EÜ) nr 1342/2008 III peatükis sätestatud püügikoormuse reguleerimise korra kohaldamisalast (11).
(16)
Käesolevas määruses sätestatud ning ELi laevadele eraldatud püügivõimaluste kasutamine toimub vastavalt nõukogu 20. novembri 2009. aasta määrusele (EÜ) nr 1224/2009 (millega luuakse ühenduse kontrollisüsteem ühise kalanduspoliitika eeskirjade järgimise tagamiseks), (12), eelkõige selle artiklitele 33 ja 34, milles käsitletakse püügi ja püügikoormuse registreerimist ning andmete edastamist kalapüügivõimaluste ammendumise kohta. Seetõttu on vaja täpsustada koodid, mida liikmesriigid kasutavad komisjonile andmete saatmisel käesoleva määrusega hõlmatud kalavarude lossimise kohta.
(17)
Selleks, et vältida püügitegevuse katkemist ning tagada ELi kaluritele elatusvahendid, tuleks käesolevat määrust kohaldada alates 1. jaanuarist 2012, välja arvatud püügikoormuse piiranguid käsitlevaid sätteid, mida tuleks kohaldada alates 1. veebruarist 2012. Olukorra kiireloomulisuse tõttu peaks käesolev määrus jõustuma kohe pärast avaldamist.
(18)
Kalapüügivõimalusi tuleks kasutada täielikus kooskõlas kohaldatava liidu õigusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I JAOTIS
REGULEERIMISALA JA MÕISTED
Artikkel 1
Sisu
1. Käesoleva määrusega määratakse kindlaks ELi laevadele rahvusvaheliste läbirääkimiste või kokkulepete kohaldamisalast väljaspool olevate teatavate kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused.
2. Lõikes 1 osutatud püügivõimalused hõlmavad järgmist:
a)
2012. aasta püügipiirangud ning
b)
püügikoormuse piirangud ajavahemikul 1. veebruar 2012 - 31. jaanuar 2013.
Artikkel 2
Reguleerimisala
Käesolevat määrust kohaldatakse ELi laevade suhtes.
Artikkel 3
Mõisted
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
a) „ELi laev”- liikmesriigi lipu all sõitev ja ELis registreeritud kalalaev;
b) „ELi veed”- liikmesriikide suveräänsete õiguste või jurisdiktsiooni alla kuuluvad veed, välja arvatud asutamislepingu II lisas loetletud ülemeremaade ja -territooriumidega külgnevad veed;
c) „lubatud kogupüük” (TAC)- igast kalavarust aastas püüda ja lossida lubatav kogus;
d) „kvoot”- ELile või liikmesriigile eraldatud osa lubatud kogupüügist;
e) „rahvusvahelised veed”- veed, mis ei kuulu ühegi riigi suveräänse õiguse või jurisdiktsiooni alla;
f) „võrgusilma suurus”- kalavõrgu silmasuurus, mis on kindlaks määratud vastavalt määrusele (EÜ) nr 517/2008 (13);
g) „ELi laevastikuregister”- kooskõlas määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 15 lõikega 3 komisjoni loodud register;
h) „kalapüügipäevik”- määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklis 14 osutatud püügipäevik.
Artikkel 4
Püügipiirkonnad
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi püügipiirkondade määratlusi:
a) ICES (Rahvusvaheline Mereuurimise Nõukogu) püügipiirkonnad- määruse (EÜ) nr 218/2009 (14) III lisas määratletud geograafilised alad;
b) „Skagerrak”- geograafiline ala, mis piirneb läänes Hanstholmi majakast Lindesnesi majakani ulatuva joonega ning lõunas Skageni majakast Tistlarna majakani ja sealt Rootsi ranniku lähima punktini ulatuva joonega;
c) „Kattegat”- geograafiline ala, mis piirneb põhjas Skageni majakast Tistlarna majakani ja sealt Rootsi ranniku lähima punktini ulatuva joonega ning lõunast Hasenørest Gnibenini, Korshagest Spodsbjergini ja Gilbjerg Hovedist Kullenini ulatuva joonega;
d) „VII (Porcupine’i madal - üksus 16)”- geograafiline ala, mis asub järgmiste koordinaatidega määratud loksodroomide vahel:
53° 30′ N 15° 00′ W,
53° 30′ N 11° 00′ W,
51° 30′ N 11° 00′ W,
51° 30′ N 13° 00′ W,
51° 00′ N 13° 00′ W,
51° 00′ N 15° 00′ W,
53° 30′ N 15° 00′ W;
e) „Cádizi laht”- ICES IXa rajooni geograafiline ala, mis jääb ida poole 7° 23′ 48″ W;
f) CECAF (Kesk-Atlandi idaosa kalastuskomitee) püügipiirkonnad- määruse (EÜ) nr 216/2009 (15) II lisas määratletud geograafilised alad.
II JAOTIS
KALAPÜÜGIVÕIMALUSED
Artikkel 5
Lubatud kogupüük ja selle eraldamine
ELi laevade lubatud kogupüügi tasemed ELi vetes ja teatavates väljaspool ELi asuvates vetes, kõnealuste lubatud kogupüügi tasemete jaotus liikmesriikide vahel ning vajaduse korral nendega funktsionaalselt seotud tingimused on esitatud I lisas.
Artikkel 6
Erisätted teatava lubatud kogupüügi kohta
1. Teatavate kalavarude lubatud kogupüügi määrab kindlaks asjaomane liikmesriik. Kõnealused kalavarud on kindlaks määratud I lisas.
2. Liikmesriik määrab lubatud kogupüügi selliselt, et
a)
see on kooskõlas ühise kalanduspoliitika põhimõtete ja eeskirjadega, eelkõige varude säästva kasutamise põhimõttega, ning
b)
selle tulemuseks on:
i)
analüütilise hinnangu olemasolu korral varude kasutamine maksimaalse jätkusuutliku saagikuse tasemel aastal 2015 ja edaspidi, võimalikult suure tõenäosusega;
ii)
kui analüütiline hinnang puudub või on mittetäielik, varude kasutamine kalavarude majandamise suhtes kohaldatava ettevaatusprintsiibi kohaselt.
3. Kõik asjaomased liikmesriigid esitavad komisjonile 15. märtsiks 2012 järgmise teabe:
a)
vastuvõetud lubatud kogupüük;
b)
asjaomase liikmesriigi kogutud ja hinnatud andmed, millel vastuvõetud lubatud kogupüük põhineb, ning
c)
üksikasjalik teave selle kohta, kuidas vastuvõetud lubatud kogupüük vastab lõikele 2.
Artikkel 7
Täiendava püügiosa andmine täielikult dokumenteeritud kalapüügi alastes katsetustes osalevatele laevadele
1. Teatavate kalavarude puhul võib liikmesriik anda täielikult dokumenteeritud kalapüügi alastes katsetustes osalevatele oma lipu all sõitvatele laevadele täiendava püügiosa. Kõnealused kalavarud on kindlaks määratud I lisas. Täiendav püügiosa ei ületa I lisas sätestatud üldist piirväärtust protsendina kõnealusele liikmesriigile eraldatud kvoodist.
2. Lõikes 1 osutatud täiendava püügiosa andmist lubatakse üksnes järgmistel tingimustel:
a)
laeval kasutatakse andurite süsteemiga ühendatud valvekaameraid (CCTV), mis salvestavad kõik püügi- ja töötlemistoimingud laeva pardal;
b)
ühele täielikult dokumenteeritud kalapüügi alastes katsetustes osalevale laevale antud täiendav püügiosa ole rohkem kui 75 % sellist liiki laevade hinnangulisest tagasiheitest ning mingil juhul ei tohi see suurendada kõnealusele laevale eraldatud põhiosa rohkem kui 30 % ning
c)
kogu täiendava püügiosa alusel kõnealuse laeva poolt püütud asjaomane saak arvestatakse maha kogu talle eraldatud püügiosast.
Olenemata punktist b võib liikmesriik erandkorras lubada oma lipu all sõitvale laevale täiendava püügiosa, mis on suurem kui 75 % sellist liiki laevade hinnangulisest tagasiheitest, tingimusel, et:
i)
sellist liiki laevade hinnanguline tagasiheide on väiksem kui 10 %;
ii)
saab tõendada, et sellist liiki laevade kaasamine on oluline CCTV süsteemi kontrollialase potentsiaali hindamiseks, ning
iii)
nimetatud katsetustes osalevate kõikide laevade täiendav püügiosa ei ole rohkem kui 75 % nende hinnangulisest tagasiheitest.
Sel määral, kui kooskõlas punktiga a tehtud salvestistega kaasneb Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiivis 95/46 määratletud isikuandmete töötlemine, kohaldatakse sellise töötlemise suhtes nimetatud direktiivi.
3. Kui liikmesriik tuvastab, et täielikult dokumenteeritud kalapüügis osalev laev ei täida lõikes 2 sätestatud tingimusi, tühistab liikmesriik kohe sellele laevale antud täiendava püügiosa ning keelab tal 2012. aasta ülejäänud aja jooksul kõnealustes katsetes osaleda.
4. Enne lõikes 1 osutatud täiendava püügiosa andmist esitab liikmesriik komisjonile järgmise teabe:
a)
tema lipu all sõitvate täielikult dokumenteeritud kalapüügi alastes katsetustes osalevate laevade nimekiri;
b)
nimetatud laevade pardale paigaldatud elektroonilise kaugseiresüsteemi spetsifikatsioonid;
c)
nimetatud laevadel kasutatavate püügivahendite maht, liik ja spetsifikatsioon;
d)
iga katsetustes osaleva laevatüübi hinnanguline tagasiheide, ning
e)
katsetustes osalevate laevade poolt 2011. aastal püütud sellise kalavaru saagi kogus, mille suhtes kohaldatakse vastavat lubatud kogupüüki.
5. Komisjon võib nõuda, et hinnang lõike 2 punktis b osutatud laevade hinnangulise tagasiheite kohta saadetaks teaduslikule nõuandeorganile läbivaatamiseks. Kui hinnangut ei kinnitata, teavitab asjaomane liikmesriik komisjoni kirjalikult meetmetest, mille eesmärk on tagada, et asjaomased laevad järgivad lõike 2 punktis b kehtestatud hinnangulise tagasiheitega seotud tingimust.
Artikkel 8
Saagi ja kaaspüügi lossimise tingimused
Kalavarusid, mille suhtes on kehtestatud lubatud kogupüük, võib pardal hoida või laevalt lossida ainult juhul, kui:
a)
saagi on püüdnud sellise liikmesriigi lipu all sõitvad laevad, millel on kvoot, ning kõnealune kvoot ei ole ammendatud või
b)
saak moodustab osa liidule kuuluvast püügiosast, mis ei ole kvootidena liikmesriikide vahel ära jaotatud, ning kõnealune liidu kvoot ei ole ammendatud.
Artikkel 9
Püügikoormuse piirangud
Alates 1. veebruarist 2012 kuni 31. jaanuarini 2013 kohaldatakse püügikoormuse piiranguid järgmiselt:
a)
IIA lisa kohaldatakse tursavarude majandamiseks Kattegatis, ICES VIIa ja VIa rajoonis ning ICES Vb rajooni ELi vetes.
b)
IIB lisa kohaldatakse merluusi ja norra salehomaari varude taastamiseks ICES VIIIc ja IXa rajoonis, välja arvatud Cádizi lahes;
c)
IIC lisa kohaldatakse ICES VIIe rajoonis merikeelevarude majandamise suhtes.
Artikkel 10
Kalapüügivõimaluste eraldamist käsitlevad erisätted
1. Käesolevas määruses sätestatud kalapüügivõimalused jaotatakse liikmesriikide vahel nii, et need ei piira:
a)
määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 20 lõike 5 kohast kalapüügivõimaluste vahetamist;
b)
määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikli 37 või määruse (EÜ) nr 1006/2008 artikli 10 lõike 4 kohast ümberjaotamist (16);
c)
määruse (EÜ) nr 847/96 artikli 3 kohast lubatud lisakoguste lossimist;
d)
määruse (EÜ) nr 847/96 artikli 4 kohast koguste peatamist;
e)
määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklite 37, 105, 106 ja 107 kohast mahaarvamist.
2. Kui käesoleva määruse I lisas ei ole ette nähtud teisiti, kohaldatakse määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 3 selliste kalavarude suhtes, mille suhtes kohaldatakse ennetuslikku lubatud kogupüüki, ning kõnealuse määruse artikli 3 lõikeid 2 ja 3 ning artiklit 4 kohaldatakse selliste kalavarude suhtes, mille suhtes kohaldatakse lubatud analüütilist kogupüüki.
Artikkel 11
Kalapüügi keeluaeg
1. Porcupine’i madalal on 1. maist kuni 31. juulini 2012 keelatud püüda või pardal hoida järgmisi liike: tursk, megrimid, merikuratlased, kilttursk, merlang, euroopa merluus, norra salehomaar, atlandi merilest, pollak, põhjaatlandi süsikas, railased, harilik merikeel ja harilik ogahai.
2. Käesoleva artikli kohaldamisel hõlmab Porcupine’i madal ala, mis asub järgmiste koordinaatidega määratud loksodroomide vahel:
Punkt
Laiuskraad
Pikkuskraad
1
52° 27′ N
12° 19′ W
2
52° 40′ N
12° 30′ W
3
52° 47′ N
12° 39,600′ W
4
52° 47′ N
12° 56′ W
5
52° 13,5′ N
13° 53,830′ W
6
51° 22′ N
14° 24′ W
7
51° 22′ N
14° 03′ W
8
52° 10′ N
13° 25′ W
9
52° 32′ N
13° 07,500′ W
10
52° 43′ N
12° 55′ W
11
52° 43′ N
12° 43′ W
12
52° 38,800′ N
12° 37′ W
13
52° 27′ N
12° 23′ W
14
52° 27′ N
12° 19′ W
3. Erandina lõikest 1 lubatakse vastavalt määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikli 50 lõigetele 3, 4 ja 5 Porcupine'i madalalt läbisõidul hoida pardal nimetatud lõikes osutatud liike.
Artikkel 12
Keelud
1. ELi laevadel on keelatud püüda, pardal hoida, ümber laadida ja lossida järgmisi liike:
a)
hiidhai (Cetorhinus maximus) ja mõrtsukhai (Carcharodon carcharias) ELi ja ELi välistes vetes;
b)
harilik heeringahai (Lamna nasus) kõikides vetes, välja arvatud neis, kus käesoleva määruse I lisa B osas on ette nähtud teisiti;
c)
euroopa ingelhai (Squatina squatina) ELi vetes;
d)
harilik rai (Dipturus batis) ICES IIa rajooni ja ICES III, IV, VI, VII, VIII, IX ja X alapiirkonna ELi vetes;
e)
musterrai (Raja undulata) ja valgerai (Rostroraja alba) ICES VI, VII, VIII, IX ja X alapiirkonna ELi vetes;
f)
logardrailased (Rhinobatidae) ICES I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X ja XII alapiirkonna ELi vetes.
2. Juhusliku püügi korral ei tohi lõikes 1 osutatud liike kahjustada. Need tuleb viivitamata vette tagasi lasta.
Artikkel 13
Andmete edastamine
Kui liikmesriigid edastavad komisjonile püütud koguste lossimisandmeid määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklite 33 ja 34 kohaselt, tuleb selleks kasutada käesoleva määruse I lisas sätestatud kalavarude koode.
III JAOTIS
LÕPPSÄTTED
Artikkel 14
Komiteemenetlus
1. Komisjoni abistab kalanduse ja vesiviljeluse korralduskomitee, mis on asutatud määrusega (EÜ) nr 2371/2002. Kõnealune komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.
2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.
Artikkel 15
Jõustumine ja kohaldamine
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2012.
Artiklit 9 kohaldatakse siiski 1. veebruarist 2012.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 17. jaanuar 2012