РЕШЕНИЕ № 661/2010/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 7 юли 2010 година
относно насоките на Съюза за развитието а трансевропейската транспортна мрежа
(преработена версия)
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 172, първа алинея от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Решение № 1692/96/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 юли 1996 г. относно общностните насоки за развитието на трансевропейска транспортна мрежа (3) е било неколкократно съществено изменяно (4). Поради необходимостта от по-нататъшни изменения и с оглед постигане на яснота посоченото решение следва да бъде преработено.
(2)
Изграждането и развитието на трансевропейските мрежи допринасят за постигането на основни цели на Съюза като например доброто функциониране на вътрешния пазар и засилването на икономическото и социално сближаване.
(3)
Изграждането и развитието на трансевропейски мрежи в областта на транспорта на цялата територия на Съюза имат също така за специфична цел да осигурят трайна мобилност на пътници и товари при най-добри социални, екологични и безопасни условия, както и да обединят всички видове транспорт, като отчитат сравнителните предимства на всеки един от тях. Развитието на трансевропейските мрежи може да има като последица създаването на работни места.
(4)
Увеличаването на трафика, и в частност нарастващият дял на тежкотоварните превозни средства, води до повишена натовареност и до по-голям брой стеснени участъци по коридорите на международния транспорт. Следователно, за да се гарантира международната мобилност на стоките и на хората, е необходимо да се подобри капацитетът на трансевропейската транспортна мрежа.
(5)
Плаването на кратки разстояния може, inter alia, да облекчи натовареността на вътрешните пътища.
(6)
Интеграцията на мрежите на европейско равнище може да се развива само постепенно, въз основа на свързването на различни видове транспорт с цел по-доброто използване на предимствата, присъщи на всеки един от тях.
(7)
Наличието на свързващи точки, включително морски пристанища, вътрешни пристанища и интермодални терминали, е предварително условие за интегрирането на различни видове транспорт в мултимодална мрежа.
(8)
Тъй като целите на предлаганото действие, а именно определяне на основните насоки и приоритети в областта на трансевропейските транспортни мрежи, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и следователно, поради необходимостта от координиране на целите, могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приема мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящото решение не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(9)
Необходимо е да се набележат проекти от общ интерес, които допринасят за постигане на тези цели и съответстват на приоритетите на действието, които са установени по този начин. Следва да се вземат под внимание само проекти, които са потенциално икономически жизнеспособни.
(10)
Необходимо е приоритетните проекти да се обявят за проекти от европейски интерес, да се съсредоточи финансирането от Съюза върху тези проекти и да се въведат механизми за насърчаване на координацията между държавите-членки с цел улесняването на изпълнението на проектите съгласно желаните графици.
(11)
В съответствие с член 170 от Договора за функционирането на Европейския съюз политиката в областта на трансевропейските мрежи следва да допринесе за засилването на икономическото и социалното сближаване в Съюза. За постигането на тази цел следва да се търси максимална съгласуваност между насоките на Съюза в областта на трансевропейските мрежи и програмирането на наличните финансови инструменти на равнището на Съюза.
(12)
Последващата оценка на приоритетните проекти следва да улесни бъдещото преразглеждане на насоките и на списъка на приоритетните проекти и следва да допринесе за подобряването на методите на предварителна оценка, които вече се използват в държавите-членки.
(13)
Разрешение за някои публични и частни проекти, които вероятно биха имали сериозно въздействие върху околната среда, следва да се дава само след предварителна оценка на това потенциално въздействие при спазване на действащите правила на Съюза.
(14)
Изискванията, свързани с опазването на околната среда, следва да бъдат включени в определянето и прилагането на политиката на Съюза относно трансевропейските мрежи в съответствие с член 11 от Договора за функционирането на Европейския съюз. Това налага насърчаването на приоритетно развитието на инфраструктурите при тези видове транспорт, които вредят най-малко на околната среда, а именно железопътния, морския транспорт на къси разстояния вътрешното корабоплаване.
(15)
Оценката на въздействието върху околната среда съгласно Директива 2001/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2001 г. относно оценката на последиците на някои планове и програми върху околната среда (5) следва да се прилага в бъдеще за всички планове и програми, които водят до проекти от общ интерес. Финансирането на транспортните инфраструктури следва да бъде подчинено също така на спазването на разпоредбите на разпоредбите на Съюза в областта на околната среда, и по-специално на Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 г. относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда (6), на Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 г. за опазването на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (7) и на Директива 2009/147/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 ноември 2009 г. относно опазването на дивите птици (кодифицирана версия) (8).
(16)
В рамките на общата цел, чиято същност е да гарантира устойчива мобилност на хората и стоките, следва да се приложат механизми за поддържане на развитието на морски магистрали между държавите-членки, за да се намали натовареността на шосетата и/или да се подобри достъпът до периферните или островните държави и региони. Установяването на такива механизми, допълнени, inter alia, от тръжни процедури, следва да бъде прозрачно, да отговаря на потребностите и не следва по никакъв начин да накърнява правилата на Съюза в областта на конкуренцията и на обществените поръчки.
(17)
За да се подобри рентабилността на инвестициите и да се улесни тяхното съгласуване и структурирането им във финансов пакет, може да се окаже необходимо засилването на сътрудничеството между държавите, участващи в проекти, разположени по една и съща ос.
(18)
Комисията следва да представя на всеки две години доклад за изпълнението на настоящото решение, а до 2010 г. - да изготви доклад за напредъка по приоритетните проекти и, при необходимост, да предложи изменения в списъка с приоритетните проекти.
(19)
Следва да се предоставят правомощия на комитет, който по-специално да подпомага Комисията, когато тя разглежда прилагането и развитието на насоките, установени с настоящото решение.
(20)
С оглед постигане на яснота приложение I към Решение № 1692/96/ЕО следва да бъде заменено с ново приложение, което да съдържа картите за всички държави-членки; по този начин ще се гарантира, че картите, които вече се съдържат в посоченото решение, последно изменено с Регламент (ЕО) № 1791/2006 (9), са допълнени с картите, които се съдържат в Акта за присъединяване от 2003 г. Освен това 2020 г. е целеви срок за схемата за всички държави-членки,
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
РАЗДЕЛ 1
ОБЩИ ПРИНЦИПИ
Член 1
Предмет
1. Настоящото решение има за цел да установи насоките относно целите, приоритетите, както и основните направления на предвидените мерки в областта на трансевропейските транспортни мрежи. Тези насоки позволяват да се набележат проектите от общ интерес, чието изпълнение ще допринесе за развитието на мрежата в целия Съюз.
2. Насоките, посочени в параграф 1, очертават обща референтна рамка, предназначена да насърчава държавите-членки, а при необходимост - Съюза, с цел изпълнение на проектите от общ интерес, които имат за цел осигуряването на единство, взаимно свързване и оперативна съвместимост на трансевропейската транспортна мрежа, както и на достъп до тази мрежа. Тези насоки имат също така за цел да улеснят приобщаването на частния сектор.
3. Съществените изисквания за оперативната съвместимост на трансевропейската транспортна мрежа, за телематичните приложения в транспорта и за допълнителните услуги към тях се определят в съответствие с Договорите в Директива 2008/57/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 2008 г. относно оперативната съвместимост на железопътната система в рамките на Общността (10), отделно от настоящото решение.
Член 2
Цели
1. Трансевропейската транспортна мрежа се изгражда постепенно до 2020 г. в целия Съюз, като интегрира сухоземни, морски и въздушни транспортни инфраструктурни мрежи, съгласно схемите в картите, включени в приложение I, и/или съгласно спецификациите, предвидени в приложение II.
2. Мрежата трябва:
а)
да осигури трайна мобилност на хората и стоките в пространство без вътрешни граници при най-добрите условия по отношение на социалните условия и безопасността, като същевременно подпомага постигането на целите на Съюза, по-специално във връзка с околната среда и конкуренцията, и допринася за засилването на икономическото и социалното сближаване;
б)
да предложи на потребителите висококачествени инфраструктури при приемливи икономически условия;
в)
да включва всички видове транспорт, като отчита техните сравнителни предимства;
г)
да позволи оптималното използване на наличния капацитет;
д)
да се характеризира, доколкото е възможно, с оперативна съвместимост между видовете транспорт и да спомага за интермодалността между различните видове транспорт;
е)
да бъде, доколкото е възможно, икономически жизнеспособна;
ж)
да обхваща цялата територия на държавите-членки, така че да улесни достъпа като цяло, да свърже островните региони, регионите анклави и периферните региони с централните региони и да свърже помежду им големите градски зони и регионите на Съюза без стеснени участъци;
з)
да може да бъде свързана с мрежите на държавите от Европейската асоциация за свободна търговия (ЕАСТ), на държавите от Централна и Източна Европа и на средиземноморските държави, като същевременно насърчава оперативната съвместимост и достъпа до тези мрежи, доколкото това съответства на интересите на Съюза.
Член 3
Обхват на мрежата
1. Трансевропейската мрежа обхваща транспортните инфраструктури, както и системите за управление на трафика и системите за позициониране и навигация.
2. Транспортните инфраструктури включват пътна и железопътна мрежа, мрежа на вътрешните водни пътища, морски магистрали, пристанища за вътрешно и морско корабоплаване, летища, както и други свързващи точки между отделните видове мрежи.
3. Системите за управление на трафика и системите за позициониране и навигация включват техническото, информационното и телекомуникационното оборудване, необходимо за съгласуваното функциониране на мрежата и за ефикасното управление на трафика.
Член 4
Основни направления на мерките
Основните направления на действие на Съюза се отнасят до:
а)
изготвянето и преразглеждането на схемите на мрежата;
б)
набелязването на проектите от общ интерес;
в)
адаптирането на съществуващата мрежа;
г)
насърчаването на оперативната съвместимост на мрежата;
д)
оптималното комбиниране на видовете транспорт чрез създаването, inter alia, на центрове за взаимно свързване, които би трябвало да се намират по възможност - за товарните превози -извън градските центрове, за да се осигури ефикасното функциониране на интермодалния транспорт;
е)
стремежа към съгласуваност и взаимна допълняемост на финансовите помощи, при спазване на правилата, приложими по отношение на всеки финансов инструмент;
ж)
научноизследователска и развойна дейност;
з)
сътрудничеството и сключването на подходящи договори с трети държави, заинтересовани от развитието на мрежата;
и)
насърчаването на държавите-членки и на международните организации да подпомагат и да се стремят към постигането на целите, определени от Съюза;
й)
насърчаването на постоянното сътрудничество на заинтересованите лица;
к)
всякакви други мерки, които са необходими, за да се постигнат целите, посочени в член 2, параграф 2.
Член 5
Приоритети
Като се вземат предвид целите, предвидени в член 2, параграф 2, и основните направления на мерките, предвидени в член 4, приоритетите са следните:
а)
изграждането и развитието на ключовите връзки и свързващите звена между отделните мрежи, необходими за премахване на стеснените участъци в мрежите, изграждане на липсващите отсечки и довършването на основните трасета, в частност по техните трансгранични отсечки, преодоляването на естествените прегради и подобряването на оперативната съвместимост на основните трасета;
б)
изграждането и развитието на инфраструктури, които ще насърчават взаимното свързване на националните мрежи с цел по-лесно свързване на островните региони или регионите, приравнявани към острови, както и на регионите анклави, периферните и най-отдалечените региони, от една страна, с централните региони на Съюза, от друга страна, по-специално с оглед намаляването на значителните транспортни разходи в тези региони;
в)
мерките, необходими за постепенното въвеждане в действие на оперативно съвместима железопътна мрежа, която включва, когато това е осъществимо, трасета, приспособени за товарни превози;
г)
мерките, необходими за повишаване ефективността на морския транспорт на дълги и на къси разстояния и на вътрешното корабоплаване;
д)
мерките, необходими за интегриране на железопътния и въздушния транспорт, по-специално посредством железопътен достъп до летищата, когато е уместно, както и необходимите инфраструктури и съоръжения;
е)
подобряването на капацитета и на ефикасността на действащите и новите инфраструктури, насърчаването на интермодалния транспорт и повишаването на безопасността и надеждността на мрежата чрез изграждането и подобряването на интермодални терминали и свързаната с тях инфраструктура за достъп и/или чрез развитието на интелигентни системи;
ж)
отчитането на въпросите на безопасността и на грижата за околната среда при проектирането и реализацията на трансевропейската транспортна мрежа;
з)
развитието на устойчива мобилност на хората и стоките в съответствие със стратегическите цели на Съюза в областта на устойчивото развитие.
Член 6
Мрежи на трети държави
За насърчаването от страна на Съюза на проекти от общ интерес, както и на взаимната свързаност и на оперативната съвместимост на мрежите с цел свързване на мрежите на трети държави с трансевропейската транспортна мрежа, се взема решение за всеки отделен случай в съответствие със съответните процедури по Договорите.
Член 7
Проекти от общ интерес
1. Проектите от общ интерес представляват една обща цел, постигането на която зависи от степента на тяхната зрялост и от финансовото им обезпечаване, без с това да се предопределят финансовите ангажименти на дадена държава-членка или на Съюза.
2. При спазване на правилата на Договорите, и по-специално относно въпросите на конкуренцията, за проект от общ интерес се счита всеки проект, който:
а)
е насочен към постигане на целите, предвидени в член 2, параграф 2;
б)
е свързан с мрежата, описана в член 3, параграф 1;
в)
съответства на един или повече от приоритетите, предвидени в член 5; и
г)
е потенциално икономически жизнеспособен, като това е обосновано с анализ на социално-икономическите разходи и ползи.
3. Всеки проект се отнася до един елемент от мрежата, така както е описан в членове 9 - 18, и по-специално:
а)
отнася се до трасетата, определени в картите от приложение I; и/или
б)
съответства на спецификациите или критериите в приложение II.
4. Държавите-членки вземат всички мерки, които считат за необходими, в рамките на принципите, установени в член 1, параграф 2.
Член 8
Опазване на околната среда
1. При планирането и изпълнението на проектите държавите-членки трябва да вземат предвид опазването на околната среда, като извършват оценки на въздействието върху околната среда на проектите от общ интерес, които предстои да бъдат изпълнени съгласно Директива 85/337/ЕИО, и като прилагат директиви 92/43/ЕИО и 2009/147/ЕО.
Считано от 21 юли 2004 г. държавите-членки извършват съгласно Директива 2001/42/ЕО оценка на околната среда за плановете и програмите, които водят до тези проекти, особено когато те се отнасят до новите трасета или други важни форми на развитие на ключовите инфраструктури.
При подготовката на въпросните планове и програми държавите-членки вземат предвид резултатите от оценката за околната среда в съответствие с член 8 от Директива 2001/42/ЕО.
2. Преди 21 юли 2004 г. Комисията разработва, съгласувано с държавите-членки, подходящите методи за прилагането на стратегическата оценка на въздействието върху околната среда, като целта е, inter alia, осигуряването на добра координация, избягването на двойните усилия и постигането на опростено и ускорено провеждане на процеса на планиране на трансграничните проекти и коридори.
Резултатите от тези дейност и от оценката на въздействието върху околната среда на проектите за трансевропейски мрежи, извършена от държавите-членки съгласно Директива 2001/42/ЕО, се вземат предвид, когато е целесъобразно, от Комисията в нейния доклад за насоките и в евентуалните законодателни предложения за преразглеждане на насоките, съгласно предвиденото в член 22 от настоящото решение.
РАЗДЕЛ 2
ПЪТНА МРЕЖА
Член 9
Характеристики
1. Трансевропейската пътна мрежа обхваща магистрали и висококачествени пътища, налични, нови или изискващи адаптиране, които:
а)
са от важно значение за трафика на далечни разстояния, или
б)
позволяват, по определените в рамките на мрежата трасета, да се заобиколят основните градски центрове, или
в)
осигуряват взаимната свързаност с други видове транспорт, или
г)
свързват регионите анклави и периферните региони с централните региони на Съюза.
2. Мрежата гарантира на ползвателите високо, сходно и постоянно ниво на услуги, удобство и безопасност.
3. Мрежата включва също така инфраструктурата за управление на трафика, информацията за ползвателите, управлението на произшествията и на спешните случаи и плащането на таксите по електронен път; тя се основава на активното сътрудничество между системите за управление на трафика на европейско, национално и регионално равнище и доставчиците на информационни услуги относно пътуванията и трафика и на услуги с добавена стойност, като се осигурява необходимото допълване с приложенията, чието разполагане е улеснено в рамките на програмата за трансевропейските телекомуникационни мрежи.
РАЗДЕЛ 3
ЖЕЛЕЗОПЪТНА МРЕЖА
Член 10
Характеристики
1. Железопътната мрежа е съставена от високоскоростна и от конвенционална железопътна мрежа.
2. Високоскоростната железопътна мрежа, без оглед на това дали използва съществуващи или нови технологии, е съставена от:
а)
специално изградени за висока скорост линии, оборудвани за скорости, по правило равни или по-високи от 250 km/h;
б)
специално преустроени за висока скорост линии, оборудвани за скорости от порядъка на 200 km/h;
в)
специално преустроени за висока скорост линии или специално изградени за висока скорост линии, свързани с високоскоростната железопътна мрежа, които притежават специфични характеристики поради топографски ограничения или поради особености на околната среда, релефа или градоустройството и по които скоростта трябва да бъде адаптирана в зависимост от конкретния случай.
Високоскоростната железопътна мрежа е съставена от линиите, посочени в раздел 3 на приложение I. Съществените изисквания и техническите спецификации за оперативна съвместимост, които се прилагат за високоскоростните железопътни линии, използващи съществуващи технологии, се определят съгласно Директива 96/48/ЕО на Съвета от 23 юли 1996 г. относно оперативната съвместимост на трансевропейската железопътна система за високоскоростни влакове (11). Държавите-членки уведомяват предварително Комисията за откриването на високоскоростни линии и за техните технически характеристики.
3. Конвенционалната железопътна мрежа е съставена от линии за конвенционален железопътен превоз на пътници и товари, включително от железопътните участъци при комбинираните превози, посочени в член 15, достъпа до морските пристанища и до вътрешните пристанища от общ интерес, както и товарните терминали, отворени за всички оператори. Съществените изисквания и техническите спецификации за оперативна съвместимост, приложими за конвенционалните железопътни линии, се определят в съответствие с Директива 2001/16/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 март 2001 г. относно оперативната съвместимост на трансевропейската конвенционална железопътна система (12).
4. Железопътната мрежа включва инфраструктура и съоръжения, които позволяват интегрирането на железопътните и автомобилните транспортни услуги, както и, при необходимост, въздушните и морските. Във връзка с това се отделя особено внимание на свързването на регионалните летища с мрежата.
5. Железопътната мрежа изпълнява най-малко една от следните функции:
а)
да е от важно значение за железопътния пътнически трафик на големи разстояния;
б)
да позволява, където е уместно, връзка с летищата;
в)
да позволява достъп до регионалните и локалните железопътни мрежи;
г)
да улеснява превоза на товари, като определя и развива основните трасета, запазени за превози на товари, или трасетата, по които товарните влакове имат приоритет;
д)
да е от важно значение за комбинираните превози;
е)
да позволява взаимната свързаност, посредством пристанища от общ интерес, на морския транспорт на къси разстояния и вътрешните водни пътища.
6. Железопътната мрежа предлагана ползвателите високо ниво на качество и на безопасност чрез непрекъснатост и постепенно въвеждане на оперативна съвместимост на мрежата, по-специално посредством техническото хармонизиране и хармонизираната система за контрол и управление ERTMS, препоръчана за европейската железопътна мрежа. За тази цел Комисията, като се консултира с държавите-членки, съставя план за разполагане, който е съгласуван с националните планове.
РАЗДЕЛ 4
МРЕЖА НА ВЪТРЕШНИТЕ ВОДНИ ПЪТИЩА И ВЪТРЕШНИ ПРИСТАНИЩА
Член 11
Характеристики
1. Трансевропейската мрежа на вътрешните водни пътища обхваща реките, каналите, както и различните ръкави и връзки помежду им. Тя позволява свързването между промишлените региони и големите градове, както и връзката им с пристанищата.
2. Минималните технически характеристики за плавателните пътища на мрежата са предвидените за габарит от клас IV, който позволява преминаването на кораб или тласкан състав от плавателни съдове с дължина от 80 до 85 m и ширина 9,50 m. В случай на модернизация или изграждане на нов плавателен път, който е част от мрежата, техническите спецификации следва да съответстват най-малко на клас IV и да позволят впоследствие да се достигне до клас Vа/Vb, както и да позволяват преминаването по приемлив начин на кораби, използвани за комбинирания транспорт. Клас Vа позволява плаването на кораб или тласкан състав с дължина 110 m и ширина 11,40 m, а клас Vb - на тласкан състав с дължина от 172 до 185 m и ширина 11,40 m.
3. Вътрешните пристанища представляват част от мрежата, по-специално като свързващи точки между водните пътища, посочени в параграф 2 и член 15, и други видове транспорт.
4. Мрежата включва вътрешните пристанища, които са:
а)
отворени за търговски трафик;
б)
разположени в мрежата на вътрешните водни пътища, както е показано в схемата в раздел 4 на приложение I;
в)
свързани с други трансевропейски маршрути, както е посочено в приложение I; и
г)
оборудвани със съоръжения за претоварване, предназначени за интермодален транспорт, или с годишен товарооборот най-малко 500 000 тона.
Вътрешните пристанища, посочени в буква г), са показани в приложение I.
5. Мрежата обхваща също така и инфраструктурата за управление на трафика. Това предполага по-специално изграждането на оперативно съвместима и интелигентна система за трафика и за транспорта, наречена „Система за речни информационни услуги“, с което се цели оптимизирането на наличния капацитет и повишаването на безопасността на мрежата за вътрешните водни пътища, както и подобряването на оперативната съвместимост с другите видове транспорт.
РАЗДЕЛ 5
МОРСКИ ПРИСТАНИЩА
Член 12
Характеристики
1. Морските пристанища позволяват развитието на морския транспорт и представляват точки за обслужване на островите чрез кораби и свързващи точки между морския транспорт и други видове транспорт. Чрез тях се предоставят оборудване и услуги на транспортните оператори. Чрез тяхната инфраструктура се предоставя гама от услуги за превоз на пътници и стоки, включително фериботни услуги, превозване с кораб на къси и дълги разстояния, включително крайбрежно плаване, в рамките на Съюза и между Съюза и трети държави.
2. Морските пристанища, включени в трансевропейската транспортна мрежа, съответстват на една от категориите А, Б или В, както са определени по-долу:
А
:
международни морски пристанища: пристанища с общ обем на годишния трафик не по-малко от 1,5 милиона тона товаропоток или 200 000 души пътникопоток, които - освен ако това е невъзможно, са свързани с наземните части от трансевропейската транспортна мрежа и следователно са от важно значение за международния морски транспорт;
Б
:
морски пристанища на Съюза, които не са включени в категория А: тези пристанища имат общ обем на годишния трафик не по-малко от 0,5 милиона тона товаропоток или между 100 000 и 199 999 души пътникопоток, които са свързани - освен ако това е невъзможно, с наземните части от трансевропейската транспортна мрежа и са снабдени с необходимите съоръжения за претоварване за морско плаване на къси разстояния;
В
:
регионални пристанища: тези пристанища не отговарят на критериите за категории А и B, но са разположени в островни, периферни или най- отдалечени региони, като ги свързват по море и/или свързват такива региони с централните региони на Съюза.
Морските пристанища от категория А са означени на примерните карти в схемите от раздел 5 на приложение I въз основа на най-актуалните данни за пристанището.
3. В допълнение към критериите, предвидени в член 7, пристанищните проекти от общ интерес, които се отнасят за морски пристанища, включени в трансевропейската морска пристанищна мрежа, трябва да отговарят на критериите и спецификациите в приложение II.
Член 13
Морски магистрали
1. Трансевропейската мрежа на морските магистрали има за цел концентрирането на товаропотоците по морски пътища с логистично предназначение, за да се подобрят съществуващите жизнеспособни връзки по море, които се ползват редовно и често за превоз на стоки между държавите-членки, или за да бъдат създадени нови, така че да се намали натовареността по пътищата и/или да се подобри обслужването на периферните и островните държави и региони. Не следва да се изключва комбинираният превоз на пътници и товари по морските магистрали, при условие че преобладава превозът на товари.
2. Трансевропейската мрежа на морските магистрали е съставена от съоръженията и инфраструктурите на най-малко две пристанища, разположени в две различни държави-членки. Тези съоръжения и инфраструктури включват най-малко в една държава-членка елементи като пристанищни съоръжения, електронни системи за логистично управление, процедури за безопасност и сигурност и административни и митнически процедури, както и инфраструктури за пряк достъп по суша и море, включително средства за осигуряване на корабоплаването през цялата година, по-специално чрез предоставяне на разположение на драгажно оборудване и чрез създаване на условия за достъп през зимата с помощта на ледоразбивачи.
3. Вътрешните водни пътища или каналите, определени в раздел 4 на приложение I, които свързват две европейски морски магистрали или два участъка от тях и които допринасят значително за скъсяването на морските трасета, като увеличават ефективността и намаляват времето за превоз, са част от трансевропейската мрежа на морските магистрали.
4. Проектите от общ интерес за трансевропейската мрежа на морските магистрали се предлагат от най-малко две държави-членки и трябва да отговарят на съществуващите нужди. Предложените проекти трябва по правило да включват участие на публичния и частния сектор в съответствие с процедури, които предвиждат - преди помощите от националните бюджети да могат да бъдат допълнени, ако е необходимо, от помощи от Съюза - тръжни процедури в една от следните форми:
а)
чрез публични покани за представяне оферти, организирани съвместно от заинтересованите държави-членки, които имат за цел установяването на нови връзки от пристанище от категория А по смисъла на член 12, параграф 2, което те подбират предварително за всяка морска зона, както е предвидено в проект № 21, посочен в приложение III;
б)
доколкото местоположението на пристанищата е сравнимо - чрез публични покани за представяне на оферти, организирани съвместно от заинтересованите държави-членки и насочени към консорциуми, които обединяват най-малко корабните дружества и пристанищата, разположени в една от морските зони, както е предвидено в проект № 21, посочен в приложение III.
5. Проектите от общ интерес за трансевропейската мрежа от морски магистрали:
а)
имат за предмет най-вече съоръженията и инфраструктурите, които съставляват мрежата от морски магистрали;
б)
могат да включват, без да се засягат членове 107 и 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз, стартови помощи, ако вследствие на тръжните процедури, посочени в параграф 4, бъде преценено, че е необходима публично подпомагане за осигуряване на финансовата жизненоспособност на проекта; стартовите помощи са ограничени до две години и се предоставят единствено за подпомагане на покриването на надлежно оправданите инвестиционни разходи; те не могат да надвишават минималната сума, оценена като необходима за стартирането на съответните връзки; помощите не трябва да водят до нарушаване на конкуренцията в съответните пазари в противоречие с общия интерес;
в)
могат да включват също така и дейности, ползите от които са по-разнообразни и които не са свързани с конкретни пристанища, като например предоставянето на оборудване за операции по разбиване на лед и драгажни операции, както и информационни системи, включително системи за управление на трафика и електронни системи за докладване.
6. Проектите от общ интерес за трансевропейската мрежа на морските магистрали се представят за одобрение на Комисията.
7. В тригодишен срок Комисията представя на комитета, посочен в член 21, параграф 1, първоначален списък на конкретните проекти от общ интерес, като по този начин тя изразява в конкретна форма концепцията за морски магистрали.
Този списък се съобщава и на Европейския парламент.
РАЗДЕЛ 6
ЛЕТИЩА
Член 14
Характеристики
1. Трансевропейската летищна мрежа обхваща летищата, които са разположени на територията на Съюза и които са открити за търговски въздушен трафик, при условие че отговарят на критериите, предвидени в раздел 6 на приложение II. Тези летища се класифицират в зависимост от обема и вида въздушен трафик и в зависимост от функциите, които изпълняват в рамките на мрежата. Те позволяват да се развиват въздушните връзки и взаимната свързаност между въздухоплавателния транспорт и други видове транспорт.
2. Международните свързващи точки и свързващите точки в Съюза са ядрото на трансевропейската летищна мрежа. Връзките между Съюза и останалата част от света се осигуряват, в голямата си част, от международните свързващи точки. Свързващите точки в Съюза осигуряват предимно свързването в рамките на Съюза, като обслужването извън Съюза все още представлява малка част от дейността им. Регионалните свързващи точки и точки за достъп осигуряват достъп до централната част на мрежата или допринасят за предотвратяване на крайната изолация на периферните и изолираните региони.
3. Международните и вътрешните за Съюза свързващи точки се свързват постепенно с високоскоростните линии на железопътната мрежа, когато това е уместно. Мрежата включва инфраструктурите и съоръженията, които позволяват интегрирането на въздушните и железопътни транспортни услуги и, когато е уместно, морските транспортни услуги.
РАЗДЕЛ 7
МРЕЖА НА КОМБИНИРАНИЯ ТРАНСПОРТ
Член 15
Характеристики
Трансевропейската мрежа на комбинирания транспорт включва:
а)
железопътни линии и вътрешни водни пътища, подходящи за комбиниран транспорт и корабоплаване, които, комбинирани, когато е уместно, с най-късото трасе за автомобилен превоз на товари в началото или края на пътуването, позволяват превоз на стоки на дълги разстояния;
б)
интермодални терминали, оборудвани със съоръжения, позволяващи претоварване между железопътни линии, вътрешни водни и морски пътища и шосета;
в)
подходящ подвижен състав - на временна основа, когато все още неадаптираните характеристики на инфраструктурата го изискват.
РАЗДЕЛ 8
МРЕЖА ЗА УПРАВЛЕНИЕ И ИНФОРМАЦИЯ ОТНОСНО МОРСКИЯ ТРАФИК
Член 16
Характеристики
Трансевропейската мрежа за управление и информация относно морския трафик обхваща:
а)
системите за управление на морския брегови или пристанищен трафик;
б)
системите за позициониране на корабите;
в)
системите за докладване относно корабите, пренасящи опасни или замърсяващи товари;
г)
системите за комуникация при бедствие и за безопасност в морето.
РАЗДЕЛ 9
МРЕЖА ЗА УПРАВЛЕНИЕ НА ВЪЗДУШНИЯ ТРАФИК
Член 17
Характеристики
Трансевропейската мрежа за управление на въздушния трафик обхваща въздушното пространство, предназначено за общо въздухоплаване, въздушните пътища, помощните средства за въздушна навигация, системите за планиране и управление на трафика и системата за контрол на въздушния трафик (контролни центрове, средства за проследяване и за комуникация), необходими за сигурното и ефикасно въздухоплаване в европейското въздушно пространство.
РАЗДЕЛ 10
МРЕЖА ЗА ПОЗИЦИОНИРАНЕ И НАВИГАЦИЯ
Член 18
Характеристики
Трансевропейската мрежа за позициониране и навигация включва системите за позициониране и навигация чрез спътници и системите, определени в рамките на бъдещия европейски план за радионавигация. Тези системи предлагат ефикасна и надеждна услуга за позициониране и навигация за всички видове транспорт.
РАЗДЕЛ 11
КООРДИНАЦИЯ МЕЖДУ ДЪРЖАВИТЕ-ЧЛЕНКИ
Член 19
Европейски координатор
1. За улесняване на съгласуваното изпълнение на някои проекти, в частност трансграничните проекти, или на части от трансгранични проекти измежду проектите, обявени за проекти от европейски интерес, посочени в член 25, Комисията, със съгласието на заинтересованите държави-членки и след консултация с Европейския парламент, може да определи лице, наречено „европейски координатор“.
2. Европейският координатор се избира по-специално в зависимост от неговия опит с европейските институции и познанията му по въпросите, свързани с финансирането и социално-икономическата и екологична оценка на големи проекти.
3. Решението на Комисията за определяне на европейски координатор посочва по какъв начин последният ще изпълнява задачите, посочени в параграф 5.
4. Европейският координатор действа от името и за сметка на Комисията. Обикновено европейският координатор е компетентен по отношение на отделен проект, по-специално при трансгранични проекти, но при необходимост неговата компетентност може да бъде разширена до всички проекти по дадена основна ос. Европейският координатор изготвя работен план за своята дейност съвместно със заинтересованите държави-членки.
5. Европейският координатор:
а)
в сътрудничество със заинтересованите държави-членки насърчава използването на съвместни методи на оценка на проектите и съветва, когато е уместно, вносителите на проектите във връзка с финансовите пакети на проектите;
б)
всяка година изготвя за Европейския парламент, Комисията и заинтересованите държави-членки доклад за напредъка по проектите, за които той отговаря, за последните развития в нормативната или друга област, които може да се отразят върху характеристиките на проектите, както и за евентуалните трудности и препятствия, които могат да доведат до сериозно закъснение спрямо датите, посочени в приложение III;
в)
консултира се, съвместно със заинтересованите държави-членки, с регионалните и местните власти, операторите и ползвателите на превозните средства, както и с представителите на гражданското общество, за да придобие по-точна представа за търсенето на транспортни услуги, възможностите за финансиране на инвестициите и вида услуги, които трябва да се предоставят с оглед улесняване на достъпа до това финансиране.
6. Заинтересованите държави-членки си сътрудничат с европейския координатор и му предоставят информацията, необходима за изпълнението на задачите, посочени в параграф 5.
7. Без да се засягат приложимите процедури, установени в правото на Съюза или в националното право, Комисията може да поиска становището на европейския координатор по време на разглеждането на заявленията за финансиране от страна на Съюза на проекти или групи проекти, по отношение на които европейският координатор е компетентен.
РАЗДЕЛ 12
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 20
Национални планове и програми
Държавите-членки предоставят на Комисията обобщения на националните планове и програми, изготвени от тях с оглед развитието на трансевропейската транспортна мрежа, по-специално относно проектите, обявени за проекти от европейски интерес, посочени в членове 24-27. След изготвянето на националните планове и програми държавите-членки ги предават на Комисията за сведение.
Член 21
Комитет за мониторинг на насоките и за обмен на информация
1. Комисията се подпомага от Комитета за мониторинг на насоките и обмен на информация, наричан по-долу „Комитетът“, съставен от представители на държавите-членки и председателстван от представител на Комисията.
2. Комитетът осъществява обмена на информация по плановете и програмите, изпратени от държавите-членки, и може да разглежда всякакви въпроси, свързани с развитието на трансевропейската транспортна мрежа.
Член 22
Доклад
Веднъж на всеки две години Комисията представя пред Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите доклад за прилагането на насоките, описани в настоящото решение.
Комитетът подпомага Комисията при изготвянето на този доклад.
Докладът бива придружен, когато е необходимо, от законодателни предложения за преразглеждане на насоките. Когато е уместно, той включва изменения на списъка на приоритетните проекти в приложение III или допълнения на този списък с проекти, съответстващи на член 23, параграф 1. При преразглеждането се вземат предвид по-специално проектите, допринасящи за териториалното сближаване в рамките на Съюза в съответствие с член 23, параграф 1, буква д).
Член 23
Приоритетни проекти
1. Приоритетните проекти са проекти от общ интерес, посочени в член 7, чието проучване потвърждава, че:
а)
имат за цел да премахнат стеснен участък или да попълнят липсващо звено по основно трасе на трансевропейската мрежа, по-специално проекти, които са трансгранични проекти, които преминават през естествени препятствия или които включват трансгранична отсечка;
б)
са в такъв мащаб, че дългосрочното планиране на европейско равнище ще допринесе за значителна добавена стойност;
в)
предоставят като цяло потенциални чисти социално-икономически ползи, както и други социално-икономически предимства;
г)
подобряват в значителна степен мобилността на стоките и хората между държавите-членки и по такъв начин допринасят и за оперативната съвместимост на националните мрежи;
д)
допринасят за териториалното сближаване в рамките на Съюза, като интегрират мрежите на новите държави-членки и като подобряват връзките с периферните и островните региони;
е)
допринасят за устойчивото развитие на транспорта, като повишават безопасността и като намаляват вредите, нанасяни от транспорта на околната среда, по-специално като допринасят за преминаването към определени видове транспорт: железопътния транспорт, интермодалния транспорт, вътрешното корабоплаване и морския транспорт;
ж)
свидетелстват за ангажимента на заинтересованите държави-членки за навременното извършване на проучвания и на процедури за оценка с оглед приключването на работите в предварително определения срок, въз основа на националните планове или всякакви други равностойни документи, отнасящи се до въпросния проект.
2. Приоритетните проекти, работите по които е трябвало да започнат преди 2010 г., участъците от тях, както и определените срокове за приключване на работите, посочени в параграф 1, буква ж), са предвидени в приложение III.
3. До 2010 г. Комисията изготвя доклад за напредъка и, когато е уместно, предлага изменения на списъка на приоритетните проекти, набелязани в приложение III и съответстващи на параграф 1.
Член 24
Декларация за европейски интерес
Приоритетните проекти, набелязани в приложение III, се обявяват за проекти от европейски интерес. Тази декларация се прави само в съответствие с процедурата, установена в Договорите и свързаните с тях законодателни актове.
Член 25
Проекти с обявен европейски интерес
1. Без да се засяга правната основа на съответните финансови инструменти на Съюза, държавите членки:
а)
по време на представянето на своите проекти по Кохезионния фонд в съответствие с Регламент (ЕО) № 1084/2006 на Съвета от 11 юли 2006 г. за създаване на Кохезионен фонд (13), дават съответното предимство на проектите, обявени за проекти от европейски интерес;
б)
при представянето на своите проекти с оглед бюджета за трансевропейските мрежи, в съответствие с членове 5 и 9 от Регламент (ЕО) № 680/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 20 юни 2007 г. за установяване на общи правила за отпускане на финансова помощ от Общността в областта на трансевропейските транспортни и енергийни мрежи (14), дават съответното предимство на проектите, обявени за проекти от европейски интерес.
2. Без да се засяга правната основа на съответните финансови инструменти на Съюза, Комисията:
а)
насърчава държавите-членки да вземат предвид проектите, обявени за проекти от европейски интерес, при планирането на своите структурни фондове, по-специално в регионите, обхванати от цел „Сближаване“, като се вземат предвид националните транспортни схеми, които попадат в приложното поле на наличните рамки за подпомагане на Съюза;
б)
следи държавите-бенефициери по Инструмента за предприсъединителна помощ (ИПП), по време на представянето на техните проекти в рамките на този инструмент и в съответствие с Регламент (ЕО) № 1085/2006 на Съвета от 17 юли 2006 г. за създаване на Инструмент за предприсъединителна помощ (ИПП) (15), да дават съответното предимство на проектите, обявени за проекти от европейски интерес.
3. При планирането на своите финансови потребности Комисията дава съответното предимство на проектите, обявени за проекти от европейски интерес.
Член 26
Закъснение при приключването на проектите, обявени за проекти от европейски интерес
1. В случай на значително закъснение спрямо крайния срок 2010 г. в започването на работата по някой от проектите, обявени за проекти от европейски интерес, Комисията изисква от заинтересованите държави-членки да посочат в тримесечен срок причините за това закъснение. Въз основа на дадения отговор Комисията се консултира с всички заинтересовани държави-членки, за да реши проблема, който е довел до закъснението.
Комисията може да предприеме съответните мерки, като се консултира с комитета и в рамките на активно наблюдение на изпълнението на проекта, обявен за проект от европейски интерес, и при надлежно отчитане на принципа за пропорционалност. На заинтересованите държави-членки се дава възможност да представят становище по тези мерки преди тяхното приемане.
Европейският парламент бива информиран незабавно за всяка предприета мярка.
При приемането на тези мерки Комисията надлежно взема предвид отговорността на всяка от заинтересованите държави-членки за закъснението и се въздържа от предприемането на мерки, които могат да навредят на изпълнението на проекта в държава-членка, която не е отговорна за това закъснение.
2. Когато някой от проектите, обявени за проекти от европейски интерес, не е приключен в голямата си част в разумен срок след очакваната крайна дата за неговото приключване, посочена в приложение III, и всички заинтересовани държави-членки са отговорни за закъснението, Комисията преразглежда проекта в съответствие с процедурата, посочена в параграф 1, с цел проектът да престане да бъде класифициран като проект от европейски интерес по реда на процедурата за преразглеждане, посочена в член 22, трета алинея.
Във всички случаи Комисията преразглежда проекта в края на период от 15 години след датата, на която проектът е бил обявен за проект от европейски интерес по смисъла на настоящото решение.
Член 27
Оценки на социално-икономическото въздействие и на въздействието върху околната среда
1. Пет години след приключването на проект, обявен за проект от европейски интерес, или на някоя от неговите отсечки, заинтересованите държави-членки извършват оценка на социално-икономическото му въздействие и въздействието му върху околната среда, включително въздействието му върху търговията и свободното движение на хора и стоки между държавите-членки, върху териториалното сближаване и върху устойчивото развитие. Държавите-членки информират Комисията за резултатите от тази оценка.
2. Когато проект от европейски интерес включва трансгранична отсечка, която е неделима технически и финансово, заинтересованите държави-членки координират своите процедури на оценка на социално-икономическото въздействие на проекта и полагат усилия да проведат трансгранична анкета, преди да дадат разрешение за изграждането и при отчитане на съществуващата рамка.
3. Другите отсечки на проекти от европейски интерес се координират двустранно или многостранно от държавите-членки, в зависимост от конкретния случай.
4. Съгласуваните действия или трансграничните анкети, посочени в параграф 2, се прилагат, без да се засягат задълженията, произтичащи от законодателството на Съюза в областта на опазването на околната среда, и по-специално задълженията във връзка с оценката на въздействието върху околната среда. Заинтересованите държави-членки информират Комисията за започването и за резултата от тези съгласувани действия или трансгранични анкети. Комисията включва тази информация в доклада, посочен в член 22.
Член 28
Трансгранични отсечки
Трансграничните отсечки между две държави-членки в рамките на определени приоритетни проекти, включително морски магистрали, се определят от въпросните държави въз основа на критерии, определени от Комитета, като Комисията се уведомява за тях.
Това са по-специално отсечките, които са неделими технически и финансово или за които заинтересованите държави-членки се ангажират съвместно и създават обща структура.
Член 29
Отмяна
Решение № 1692/96/ЕО се отменя.
Позоваванията на отмененото решение се считат за позовавания на настоящото решение и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение V.
Член 30
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 31
Адресати
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 7 юли 2010 година.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS nr 661/2010/EL
7. juuli 2010,
üleeuroopalise transpordivõrgu arendamist käsitlevate liidu suuniste kohta
(uuesti sõnastatud)
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 172 esimest lõiku,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
pärast konsulteerimist Regioonide Komiteega,
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. juuli 1996. aasta otsust nr 1692/96/EÜ (üleeuroopalise transpordivõrgu arendamist käsitlevate ühenduse suuniste kohta) (3) on korduvalt oluliselt muudetud (4). Uute muudatuste tõttu tuleks kõnealune otsus selguse huvides uuesti sõnastada.
(2)
Üleeuroopaliste võrkude rajamine ja arendamine aitab saavutada selliseid liidu tähtsaid eesmärke nagu siseturu ladus toimimine ning majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse tugevdamine.
(3)
Üleeuroopaliste transpordivõrkude rajamisel ja arendamisel kogu liidu territooriumil seatakse konkreetseteks eesmärkideks isikute ja kaupade püsiva liikumise tagamine võimalikult heades sotsiaalsetes, keskkonna- ja ohutustingimustes ning kõigi transpordiliikide integreerimine iga liigi suhtelisi eeliseid arvesse võttes. Üleeuroopalise võrguga võib kaasneda uute töökohtade loomine.
(4)
Liikluse kasvu, eriti raskeveokite osakaalu suurenemise tõttu, on suurenenud rahvusvaheliste transpordikoridoride ummikud ja kitsaskohad. Et tagada kaupade ja reisijate rahvusvaheline liiklus, on seepärast vajalik üleeuroopalise transpordivõrgu võimsust optimeerida.
(5)
Lühikesed mereveod võivad muu hulgas vähendada ummikuid sisetranspordiliinidel.
(6)
Võrkude integreerimist Euroopa tasandil saab edendada üksnes eri transpordiliikide järkjärgulise ühendamisega, mille eesmärk on neist igaühe eeliste parem ärakasutamine.
(7)
Ühenduspunktid, sealhulgas meresadamad, siseveesadamad ja ühendveoterminalid, on eri transpordiliikide multimodaalsesse transpordivõrku ühendamise eeltingimus.
(8)
Kuna käesoleva otsuse eesmärke, nimelt üldiste tegevusjoonte ja prioriteetide kehtestamist üleeuroopaliste transpordivõrkude valdkonnas, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ning kõnealuste eesmärkide koordineerimise vajaduse tõttu on neid parem saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev otsus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.
(9)
On tarvis välja selgitada nimetatud eesmärkide saavutamist toetavad ühist huvi pakkuvad projektid, mis on kooskõlas kindlaksmääratud prioriteetidega. Arvesse tuleks võtta ainult neid projekte, mis eelduste kohaselt on majanduslikult elujõulised.
(10)
Prioriteetsed projektid on vaja tunnistada Euroopa huvides olevateks projektideks, et liidu rahastamine sellistele projektidele koondada, ning võtta kasutusele mehhanismid liikmesriikide vahelise koordineerimise ergutamiseks, et aidata kaasa projektide lõpuleviimisele soovitud ajakava piires.
(11)
Kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 170 peaks üleeuroopalise transpordivõrgu poliitika aitama tugevdada liidusisest majanduslikku ja sotsiaalset ühtekuuluvust. Et seda eesmärki saavutada, tuleks püüda maksimeerida kooskõla üleeuroopalist transpordivõrku käsitlevate liidu suuniste ja liidu tasandil kasutusel olevate asjakohaste rahaliste vahendite kavandamise vahel.
(12)
Prioriteetsete projektide hindamine tagantjärele peaks hõlbustama suuniste ja prioriteetsete projektide nimekirja läbivaatamist tulevikus ning peaks aitama parandada liikmesriikides kasutusel olevaid eelneva hindamise meetodeid.
(13)
Teatavatele keskkonda oluliselt mõjutavatele avaliku ja erasektori projektidele tuleks anda luba ainult pärast nende võimaliku keskkonnamõju eelnevat hindamist liidu kehtivate eeskirjade kohaselt.
(14)
Keskkonnakaitsenõuded tuleks kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 11 lisada üleeuroopaliste transpordivõrkude alase liidu poliitika määratlusse ja rakendamisse. Sellega kaasneb nende transpordiliikide infrastruktuuri edendamine prioriteedina, mis põhjustavad keskkonnale vähem kahju, nimelt raudteevedu, lähivedu ja siseveelaevandus.
(15)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. juuni 2001. aasta direktiivi 2001/42/EÜ (teatavate kavade ja programmide keskkonnamõju hindamise kohta) (5) kohane keskkonnamõju hindamine tuleks tulevikus läbi viia kõigi kavade ja programmide osas, mis viivad ühist huvi pakkuvate projektideni. Transpordi infrastruktuuri rahastamine peaks ühtlasi sõltuma tingimusest, et järgitakse liidu keskkonnaalaste õigusaktide sätteid, eriti nõukogu 27. juuni 1985. aasta direktiivi 85/337/EMÜ (teatavate avalike ja eraprojektide keskkonnamõju hindamise kohta), (6) nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivi 92/43/EMÜ (looduslike elupaikade ning looduslike looma- ja taimeliikide kaitse kohta) (7) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. novembri 2009. aasta direktiivi 2009/147/EÜ (loodusliku linnustiku kaitse kohta (kodifitseeritud versioon)) (8).
(16)
Isikute ja kaupade säästva liikuvuse tagamise üldise eesmärgi piires tuleks luua mehhanismid liikmesriikide vaheliste mereteede arendamise toetamiseks, et vähendada ummikuid teedel ja/või parandada ligipääsu äärealadel ja saartel asuvatele piirkondadele ning riikidele. Selliste mehhanismide loomine, mida toetavad muu hulgas pakkumismenetlused, peaks olema läbipaistev ja vajadustele suunatud ega tohiks mingil juhul piirata liidu konkurentsi- või riigihangete teostamise eeskirju.
(17)
Sama liini käsitletavatesse projektidesse kaasatud riikide vaheline tihedam koostöö võib olla vajalik investeeringutasuvuse parandamiseks ning lihtsustada investeeringute ühtlustamist ja rahastamispaketi koostamist.
(18)
Komisjon peaks iga kahe aasta tagant esitama aruande käesoleva otsuse rakendamise kohta ning koostama hiljemalt 2010. aastaks aruande prioriteetsete projektidega seoses saavutatud edu kohta, tehes vajaduse korral ettepaneku prioriteetsete projektide nimekirja muutmiseks.
(19)
Komiteele tuleks eelkõige anda volitus aidata komisjonil kontrollida käesoleva otsusega kehtestatud suuniste rakendamist ja arendamist.
(20)
Selguse huvides tuleks otsuse nr 1692/96/EÜ I lisa asendada uue lisaga, milles on kõigi liikmesriikide kaardid. Seekaudu oleks tagatud, et kõnealuses otsuses, mida on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1791/2006 (9), juba sisalduvatele kaartidele lisatakse 2003. aasta ühinemisaktis olevad kaardid. Lisaks on kava täitmise tähtpäev kõigi liikmesriikide jaoks 2020. aasta,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
1. JAGU
ÜLDPÕHIMÕTTED
Artikkel 1
Sisu
1. Käesoleva otsuse eesmärk on kehtestada suunised, mis hõlmavad üleeuroopalise transpordivõrgu valdkonnas kavandatud meetmete eesmärke, prioriteete ja põhisuundi. Nende suuniste alusel määratakse kindlaks ühist huvi pakkuvad projektid, mille rakendamine peaks kaasa aitama võrgu väljaarendamisele liidu kõigis osades.
2. Lõikes 1 osutatud suunised kujutavad endast üldist tugiraamistikku, millega püütakse toetada liikmesriike ning vajaduse korral liitu ühist huvi pakkuvate projektide elluviimisel, mille eesmärk on tagada nii üleeuroopalise transpordivõrgu sidusus, vastastikune ühendatus ja koostalitlusvõime kui ka juurdepääs kõnealusele võrgule. Kõnealuste suunistega püütakse ka hõlbustada erasektori osalemist.
3. Olulised nõuded seoses üleeuroopalise transpordivõrgu koostalitlusvõimega, transporditelemaatikaga ja abiteenustega on aluslepingute kohaselt kindlaks määratud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. juuni 2008. aasta direktiivis 2008/57/EÜ (ühenduse raudteesüsteemi koostalitlusvõime kohta) (10) ning käesolevast otsusest eraldi.
Artikkel 2
Eesmärgid
1. Üleeuroopalise transpordivõrgu loomine toimub liidu kõigi osade maismaa-, mere- ja õhutranspordi infrastruktuuri võrkude järkjärgulise ühendamise teel 2020. aastaks I lisa kaartidel näidatud üldkavade ja/või II lisas esitatud spetsifikatsioonide kohaselt.
2. Võrk peab:
a)
tagama isikute ja kaupade säästva liikuvuse sisepiirideta alal parimates võimalikes sotsiaalsetes ja ohutustingimustes, samal ajal aitama saavutada liidu eesmärke eelkõige keskkonnakaitse ja konkurentsi valdkonnas ning aitama tugevdada majanduslikku ja sotsiaalset ühtekuuluvust;
b)
andma kasutajate käsutusse kõrge kvaliteediga infrastruktuuri majanduslikult vastuvõetavatel tingimustel;
c)
hõlmama kõik transpordiliigid nende suhtelisi eeliseid arvesse võttes;
d)
võimaldama olemasolevate veovõimsuste optimaalset kasutamist;
e)
olema transpordiliigiti võimalikult koostalitlusvõimeline ning soodustama eri transpordiliikide ühitamist;
f)
olema majanduslikult võimalikult elujõuline;
g)
hõlmama liikmesriikide kogu territooriumi viisil, mis hõlbustab üldist juurdepääsu, seob saared, raskesti ligipääsetavad ja äärealad keskpiirkondadega, ühendab kitsaskohti vältides omavahel liidu suuremad linnastud ja regioonid;
h)
olema ühendatav Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsiooni (EFTA) riikide, Kesk- ja Ida-Euroopa riikide ja Vahemere piirkonna riikide võrkudega ning samal ajal soodustama kõnealuste võrkude koostalitlusvõimet ja juurdepääsetavust niivõrd, kuivõrd see on liidu huvides.
Artikkel 3
Võrgu ulatus
1. Üleeuroopaline võrk koosneb transpordi infrastruktuurist, liikluskorraldussüsteemidest ning asukoha määramise ja navigatsioonisüsteemidest.
2. Transpordi infrastruktuur koosneb maantee-, raudtee- ja siseveeteede võrkudest, mereteedest, mere- ja siseveesadamatest, lennuväljadest ning muudest transpordiliikide võrkude vahelistest ühenduspunktidest.
3. Liikluskorraldussüsteemid ning asukoha määramise ja navigatsioonisüsteemid sisaldavad kogu tehnilist varustust ning info- ja telekommunikatsioonisüsteeme, mis on vajalikud võrgu tõrgeteta toimimise ja tõhusa liikluskorralduse tagamiseks.
Artikkel 4
Meetmete põhisuunad
Liidu meetmete põhisuunad on järgmised:
a)
võrgu üldkavade koostamine ja läbivaatamine;
b)
ühist huvi pakkuvate projektide kindlakstegemine;
c)
olemasoleva võrgu kohandamine;
d)
võrgu koostalitlusvõime edendamine;
e)
transpordiliikide optimaalne ühitamine muu hulgas selliste sõlmkeskuste loomise teel, mis kaubavedude puhul peaksid paiknema võimalikult kaugel linnakeskustest, et võimaldada eri transpordiliikide koostalitlusvõime tõhusat toimimist;
f)
rahalise abi järjepidevuse ja vastastikuse täiendavuse taotlemine kooskõlas iga rahastamisvahendi suhtes kohaldatavate eeskirjadega;
g)
uurimis- ja arendustegevus;
h)
koostöö ja asjakohaste kokkulepete sõlmimine võrgu arendamisega seotud kolmandate riikidega;
i)
stiimulid liikmesriikidele ja rahvusvahelistele organisatsioonidele liidu seatud eesmärkide saavutamiseks;
j)
püsiva koostöö edendamine huvitatud osapoolte vahel;
k)
artikli 2 lõikes 2 osutatud eesmärkide saavutamisel vajalikeks osutuvad muud meetmed.
Artikkel 5
Prioriteedid
Võttes arvesse artikli 2 lõikes 2 esitatud eesmärke ja artiklis 4 kehtestatud meetmete põhisuundi, on prioriteedid:
a)
nende põhiliste ühenduste ja vastastikuste sidumiste loomine ning arendamine, mis on vajalikud kitsaskohtade kõrvaldamiseks, puuduvate lõikude täitmiseks ja peamiste liinide, eriti nende piiriüleste lõikude lõpuleviimiseks, looduslike tõkete ületamiseks ja tähtsamate liinide koostalitlusvõime parandamiseks;
b)
sellise infrastruktuuri loomine ja arendamine, mis edendab liikmesriikide võrkude vastastikust sidumist, et hõlbustada ühendust saartega või saartega sarnaste aladega, ja raskesti ligipääsetavate ja äärepoolseimate piirkondadega ühelt poolt ning liidu keskpiirkondadega teiselt poolt, eelkõige et vähendada kõnealustes piirkondades kõrgeid transpordikulusid;
c)
meetmed, mis on vajalikud koostalitlusvõimelise raudteevõrgu järkjärguliseks saavutamiseks, sealhulgas, kui see on teostatav, liinide kaubaveoks kohandamiseks;
d)
kaugliini- ja lähivedude ning siseveetranspordi edendamiseks vajalikud meetmed;
e)
meetmed, mis on vajalikud raudtee- ja lennutranspordi ühildamiseks, eriti raudteeligipääsu kaudu lennuväljadele, kui see on asjakohane, ning vajalikud infrastruktuurid ja rajatised;
f)
olemasoleva ja uue infrastruktuuri võimsuse ja tõhususe optimeerimine, ühendvedude edendamine ja võrgu ohutuse ning usaldusväärsuse parandamine, luues ja parendades ühendveoterminale ning nende ligipääsu infrastruktuurile ja/või kasutades arukaid süsteeme;
g)
ohutuse ja keskkonnaga seotud küsimuste ühildamine üleeuroopalise transpordivõrgu kavandamise ja teostamisega;
h)
isikute ja kaupade säästva liikluse arendamine kooskõlas liidu säästvat arengut puudutavate eesmärkidega.
Artikkel 6
Kolmandate riikide võrgud
Otsus ühist huvi pakkuvate liidu projektide ja võrgusisese ühendatuse ning koostalitlusvõime edendamise kohta, mille eesmärk on tagada kolmandate riikide võrkude kokkusobivus üleeuroopalise transpordivõrguga, tehakse iga juhtumi puhul eraldi aluslepingutes sätestatud asjakohases korras.
Artikkel 7
Ühist huvi pakkuvad projektid
1. Ühist huvi pakkuvad projektid moodustavad ühise eesmärgi, mille elluviimine sõltub nende küpsuse astmest ning rahaliste vahendite kättesaadavusest, ilma et liikmesriigi või liidu rahalisi kohustusi ette kindlaks määrataks.
2. Kooskõlas aluslepingutes sätestatud, eelkõige konkurentsiküsimusi käsitlevate eeskirjadega loetakse ühist huvi pakkuvaks iga projekt, mis:
a)
taotleb artikli 2 lõikes 2 sätestatud eesmärke;
b)
on seotud artikli 3 lõikes 1 kirjeldatud võrguga;
c)
vastab ühele või mitmele artiklis 5 sätestatud prioriteetidest; ning
d)
on projekti sotsiaal-majanduslike kulude ja kasu analüüsi põhjal eeldatavalt majanduslikult elujõuline.
3. Projektid peavad olema artiklites 9-18 kirjeldatud võrgu osaga seotud ning eelkõige:
a)
seostuma I lisa kaartidel esitatud marsruutidega ja/või
b)
vastama II lisas esitatud spetsifikatsioonidele või kriteeriumidele.
4. Liikmesriigid võtavad kõik meetmed, mida nad peavad vajalikuks artikli 1 lõikes 2 sätestatud põhimõtete kohaselt.
Artikkel 8
Keskkonnakaitse
1. Projektide kavandamisel ja läbiviimisel tuleb liikmesriikidel arvesse võtta keskkonnakaitset, viies läbi teostamisele kuuluvate ühist huvi pakkuvate projektide kohta direktiivi 85/337/EMÜ kohased keskkonnamõju hindamised, ning kohaldades direktiive 92/43/EMÜ ja 2009/147/EÜ.
Alates 21. juulist 2004 viiakse selliste projektideni viivate kavade ja programmide keskkonnaalane hindamine, eriti kui need puudutavad uusi liine või teisi tähtsaid infrastruktuuri arendamise sõlmpunkte, liikmesriikide poolt läbi kooskõlas direktiiviga 2001/42/EÜ.
Liikmesriigid võtavad kooskõlas direktiivi 2001/42/EÜ artikliga 8 selle keskkonnaalase hindamise tulemusi arvesse asjaomaste kavade ja programmide ettevalmistamisel.
2. Enne 21. juulit 2004 töötab komisjon kokkuleppel liikmesriikidega välja sobivad meetodid strateegilise keskkonnamõju hindamise rakendamiseks, et muu hulgas tagada asjakohane koordineerimine, vältides töö dubleerimist ja jõudes piiriüleste projektide ja koridoride kavandamisprotsesside lihtsustamiseni ja kiirendamiseni.
Komisjon võtab selle töö ja direktiivi 2001/42/EÜ kohaselt liikmesriikide poolt üleeuroopaliste transpordivõrkude projektide keskkonnaalase hindamise tulemusi asjakohaselt arvesse aruandes, mis käsitleb suuniseid ja võimalikke kaasnevaid õigusloomealaseid ettepanekuid käesoleva otsuse artiklis 22 kehtestatud suuniste muutmiseks.
2. JAGU
TEEDEVÕRK
Artikkel 9
Tunnused
1. Üleeuroopaline teedevõrk koosneb olemasolevatest, uutest ja kohandatavatest kiirteedest ja kõrgetasemelistest teedest, mis
a)
etendavad tähtsat osa pikamaavedudes või
b)
võimaldavad võrguga kindlaksmääratud marsruutidel möödasõitu suurtest linnakeskustest või
c)
tagavad ühenduse teiste transpordiliikidega või
d)
seovad saared, raskesti ligipääsetavad ja äärealad liidu keskpiirkondadega.
2. Võrk tagab kasutajatele kõrge, ühtlase ja püsiva tasemega teenused, mugavuse ja ohutuse.
3. Ühtlasi hõlmab võrk liikluskorralduse, vahe- ja hädajuhtumeid käsitleva kasutusteabe ja elektrooniliste tasude kogumise infrastruktuuri, mis põhineb aktiivsel koostööl Euroopa, riigi ja piirkonna tasandil toimivate liikluskorraldussüsteemide ja reisi- ning liiklusalase teabega ja lisaväärtusteenustega varustajate vahel, mis tagab vajaliku vastastikuse täiendavuse rakendustega, mille kasutamist soodustatakse üleeuroopaliste sidevõrkude programmi alusel.
3. JAGU
RAUDTEEVÕRK
Artikkel 10
Tunnused
1. Raudteevõrk hõlmab kiirraudteeliine ja tavaraudteeliine.
2. Kiirraudteevõrk, kasutades käibelolevat või uut tehnoloogiat, hõlmab:
a)
spetsiaalselt ehitatud kiirliine, mis on varustatud üldiselt kiiruse 250 km/h või suurema kiiruse tarvis;
b)
spetsiaalselt kiirliinideks ümber ehitatud raudteeliine, mis on varustatud umbes kiiruse 200 km/h tarvis;
c)
spetsiaalselt kiirliinideks ümber ehitatud raudteeliine või spetsiaalselt suurte kiiruste jaoks ehitatud ja kiirraudteevõrguga ühendatud liine, millel on topograafiast või keskkonnast, reljeefist või linnaplaneeringust tingitud piirangute tõttu eriomadused ning mille kiirust tuleb igal üksikjuhul eraldi kohandada.
Kiirraudteevõrk koosneb I lisa 3. jaos osutatud liinidest. Käibelolevat tehnoloogiat kasutavate kiirraudteeliinide suhtes kohaldatavad olulised koostalitlusnõuded ja tehnilised kirjeldused määratakse kindlaks kooskõlas nõukogu 23. juuli 1996. aasta direktiiviga 96/48/EÜ (üleeuroopalise kiirraudteevõrgustiku koostalitlusvõime kohta) (11). Liikmesriigid annavad komisjonile eelnevalt teada mis tahes kiirraudteeliini avamisest ja selle tehnilistest omadustest.
3. Tavaraudteevõrk koosneb tavapärasest reisijate ja kauba raudteetranspordist, hõlmates artiklis 15 osutatud üleeuroopalise kombineeritud transpordi võrgu raudteest koosnevaid lõike, ühendusi, mis võimaldavad ligipääsu ühist huvi pakkuvatele mere- ja siseveesadamatele, ning neid kaubaterminale, mis on avatud kõigile ettevõtjatele. Tavaraudteeliinide suhtes kohaldatavad olulised koostalitlusnõuded ja tehnilised kirjeldused määratakse kindlaks kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. märtsi 2001. aasta direktiiviga 2001/16/EÜ (üleeuroopalise tavaraudteevõrgustiku koostalitlusvõime kohta) (12).
4. Raudteevõrk hõlmab infrastruktuure ja rajatisi, mis võimaldavad raudteel ja maanteel ning, kui see on asjakohane, mere- ja lennutransporditeenuseid ühildada. Seejuures tuleks erilist tähelepanu pöörata piirkondlike lennuväljade võrku ühendamisele.
5. Raudteevõrk täidab vähemalt ühte järgmistest funktsioonidest:
a)
etendab tähtsat osa reisijate pikamaavedudes;
b)
võimaldab ühendust lennuväljadega, kui see on asjakohane;
c)
võimaldab ligipääsu piirkondlikele ja kohalikele raudteevõrkudele;
d)
hõlbustab kaubavedu, selgitades välja ning arendades kaubaveoks määratud tihendusliine või liine, millel on kaubaveorongidel prioriteetsus;
e)
etendab olulist osa kombineeritud transpordis;
f)
võimaldab ühendust ühist huvi pakkuvate sadamate kaudu lähivedude ja siseveeteedega.
6. Raudteevõrk pakub kasutajatele kõrgetasemelist kvaliteeti ja ohutust tänu selle järjepidevusele ning koostalitlusvõime järkjärgulisele rakendamisele, mida toob eriti esile tehniline ühtlustamine ja Euroopa raudteeliikluse juhtimissüsteemi (ERTMS) poolt Euroopa raudteevõrgu jaoks soovitatud ühtlustatud juhtimis- ja kontrollimissüsteem. Sel otstarbel luuakse komisjoni poolt liikmesriikidega konsulteerides riiklike kavadega koordineeritud kasutuselevõtukava.
4. JAGU
SISEVEETEEDE VÕRK JA SISEVEESADAMAD
Artikkel 11
Tunnused
1. Üleeuroopaline siseveeteede võrk hõlmab jõed ja kanalid ning mitmesugused neid ühendavad harud ja ühendusteed. See võimaldab ühendada omavahel tööstuspiirkonnad ja suuremad linnastud ning siduda need sadamatega.
2. Võrgu veeteede tehnilised miinimumnäitajad peavad vastama IV klassi veeteede jaoks sätestatutele, st võimaldama 80-85 m pikkuse ja 9,5 m laiuse laeva või pukseeritava veokaravani läbipääsu. Kui võrgu osa moodustavat veeteed ajakohastatakse või ehitatakse, peaksid tehnilised näitajad olema vähemalt IV klassi tasemel, võimaldades hiljem saavutada Va/Vb klassi näitajad ning tagades rahuldavalt läbipääsu kombineeritud transpordis kasutatavatele laevadele. Va klass võimaldab läbipääsu 110 m pikkusele ja 11,40 m laiusele laevale või pukseeritavale laevakaravanile ning Vb klass võimaldab läbipääsu 172-185 m pikkusele ja 11,40 m laiusele pukseeritavale laevakaravanile.
3. Siseveesadamad moodustavad võrgu osa, eelkõige lõikes 2 ja artiklis 15 osutatud veeteede ja muude transpordiliikide ühenduspunktidena.
4. Võrk hõlmab siseveesadamad, mis:
a)
on avatud kaubanduslikule liiklusele;
b)
paiknevad siseveeteede võrgus I lisa 4. jaos esitatud üldkava kohaselt;
c)
on seotud muude üleeuroopaliste transpordimarsruutidega, nagu on esitatud I lisas; ning
d)
on varustatud ühendvedudeks vajalike ümberlaadimisvahenditega või mille aastane kaubaveomaht on vähemalt 500 000 tonni.
Punktis d osutatud siseveesadamad on toodud I lisas.
5. Võrk hõlmab ka liikluskorralduse infrastruktuuri. See nõuab eelkõige koostalitlusvõimelise ning aruka liiklus- ja transpordisüsteemi rajamist (jõeteabe teenused), kavatsusega optimeerida siseveeteede võrgu olemasolevat võimsust ja ohutust ning parandada koostalitlusvõimet teiste transpordiliikidega.
5. JAGU
MERESADAMAD
Artikkel 12
Tunnused
1. Meresadamad võimaldavad arendada meretransporti ja toimivad saartega seotud laevaliikluse ning meretranspordi ja muude transpordiliikide ühenduspunktidena. Sadamad tagavad seadmed ja teenused vedajatele. Sadamate infrastruktuur pakub reisijate- ja kaubaveoteenuseid, sealhulgas parvlaevateenuseid ning lühi- ja pikamaasõitudega seotud laevandusteenuseid, kaasa arvatud rannikulaevandus liidu piires ning liidu ja kolmandate riikide vahel.
2. Üleeuroopalisse transpordivõrku ühendatud meresadamad vastavad A-, B- või C-kategooriale järgmise määratluse kohaselt:
A
.
rahvusvahelised meresadamad: sadamad, mille kogu aastane veomaht on vähemalt 1,5 miljonit tonni või 200 000 reisijat ning mis on võimaluse korral ühendatud üleeuroopalise transpordivõrgu maismaa-osadega ning millel on seetõttu oluline tähtsus rahvusvahelises meretranspordis;
B
.
liidu meresadamad, mis ei kuulu A-kategooriasse: sadamad, mille kogu aastane veomaht on vähemalt 0,5 miljonit tonni või 100 000-199 999 reisijat ning mis on võimaluse korral ühendatud üleeuroopalise transpordivõrgu maismaa-osadega ning varustatud merelühivedudeks vajalike ümberlaadimisvahenditega;
C
.
piirkondlikud sadamad: sadamad, mis ei vasta A- ja B-kategooria kriteeriumidele, kuid asuvad saartel, kaugetes või äärepoolseimates piirkondades ning seovad meritsi kõnealuseid piirkondi omavahel ja/või liidu keskpiirkondadega.
A-kategooria meresadamad kantakse viimaste sadamaandmete põhjal I lisa 5. jao üldkavades esitatud näitlikele kaartidele.
3. Peale artiklis 7 sätestatud kriteeriumide vastavad üleeuroopalisse transpordivõrku lülitatud meresadamatega seotud ühist huvi pakkuvad projektid II lisa kriteeriumidele ja spetsifikatsioonidele.
Artikkel 13
Mereteed
1. Üleeuroopaline mereteedevõrk on ette nähtud kaubaveovoogude suunamiseks merel põhinevatele logistilistele liinidele sellisel viisil, et parandada olemasolevaid meresõiduühendusi või luua uusi elujõulisi, regulaarseid ja sagedasi meresõiduühendusi liikmesriikide vaheliseks kaupade veoks ja ühtlasi vähendada ummikuid teedel ja/või parandada ligipääsu äärealadel ja saartel asuvatele piirkondadele ning riikidele. Mereteed ei tohiks välistada reisijate ja kaupade kombineeritud transporti, eeldusel, et kaubavedu on ülekaalus.
2. Üleeuroopaline mereteedevõrk koosneb rajatistest ja infrastruktuurist, mis hõlmab vähemalt kahte sadamat kahes erinevas liikmesriigis. Rajatised ja infrastruktuur hõlmavad vähemalt ühes liikmesriigis sadamarajatisi, elektroonilisi logistikakorraldussüsteeme, ohutus- ja turva- ning haldus- ja tollimenetluskordi ning infrastruktuuri otsese ligipääsu jaoks maale ja merele, sealhulgas mooduseid aastaringse sõidetavuse tagamiseks, eriti süvendus- ja jäälõhkumisseadmete kättesaadavust talvise ligipääsu eesmärgil.
3. I lisa 4. jaos kindlaks määratud veeteed või kanalid, mis ühendavad kaht Euroopa mereteed või kaht lõiku sellest ning aitavad oluliselt kaasa mereliinide lühendamisele, suurendades tõhusust ja säästes veoaega, moodustavad osa üleeuroopalisest mereteedevõrgust.
4. Vähemalt kaks liikmesriiki esitavad ühist huvi pakkuvad projektid, mis käsitlevad üleeuroopalist mereteedevõrku, ning neid kohandatakse vastavalt tegelikele vajadustele. Esitatud projektid hõlmavad üldiselt nii avalikku kui ka erasektorit kooskõlas menetlusega, mis eeldab enne riigieelarvetest antud abi vajaduse korral täiendamist liidupoolse abiga, et toimuks pakkumismenetlus ühel järgmistest viisidest:
a)
asjaomaste liikmesriikide poolt koos korraldatud avalik pakkumiskutse, mis on ette nähtud uute ühenduste rajamiseks artikli 12 lõikes 2 kindlaks määratud A-kategooria sadamast, mille nad eelnevalt iga merepiirkonna kohta välja valivad, nagu on osutatud III lisas projektis nr 21;
b)
niivõrd, kui sadamate asukoht on võrreldav, asjaomaste liikmesriikide poolt koos korraldatud avalik pakkumiskutse, mis on suunatud konsortsiumidele, mis koondavad vähemalt ühes merepiirkonnas asuvaid laevandusettevõtjaid ja sadamaid, nagu on osutatud III lisas projektis nr 21.
5. Üleeuroopalist mereteedevõrku käsitlevad ühist huvi pakkuvad projektid:
a)
keskenduvad rajatistele ja infrastruktuurile, mis moodustavad mereteedevõrgu;
b)
ilma et see piiraks Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamist, võivad hõlmata abi tegevuse alustamiseks, kui käesoleva artikli lõikes 4 osutatud pakkumismenetluse tulemusena peetakse avalikku toetust projekti rahalise elujõulisuse jaoks vajalikuks. Abi tegevuse alustamiseks piirdub kahe aastaga ja seda eraldatakse üksnes nõuetekohaselt põhjendatud kapitalikulude toetamiseks. Abi ei või ületada minimaalset hinnangulist summat, mida on vaja asjaomaste ühenduste loomiseks. Abi ei tohi asjaomastel turgudel viia ühiste huvide vastaselt konkurentsi moonutamiseni;
c)
võivad ühtlasi hõlmata tegevusi, millest saadav kasu on laialdasem ning mis ei ole seotud konkreetsete sadamatega, näiteks jäälõhkumise ja süvendustööde jaoks vajalike seadmete kättesaadavaks tegemist ning teabesüsteeme, sealhulgas liikluskorraldus- ja elektroonilise aruandluse süsteeme.
6. Üleeuroopalist mereteedevõrku käsitlevad ühist huvi pakkuvad projektid esitatakse kinnitamiseks komisjonile.
7. Komisjon esitab artikli 21 lõikes 1 osutatud komiteele kolme aasta jooksul esialgse nimekirja konkreetsetest ühist huvi pakkuvatest projektidest, andes seega mereteede mõistele konkreetse vormi.
See nimekiri edastatakse ka Euroopa Parlamendile.
6. JAGU
LENNUVÄLJAD
Artikkel 14
Tunnused
1. Üleeuroopaline lennuväljade võrk hõlmab liidu territooriumil asuvaid lennuvälju, mis on avatud kaubanduslikule lennuliiklusele ning vastavad II lisa 6. jaos sätestatud kriteeriumidele. Kõnealused lennuväljad liigitatakse eri klassidesse vastavalt liikluse mahule ja liigile ning nende funktsioonile võrgus. Lennuväljad võimaldavad arendada lennuühendusi ning ühendada õhutranspordi teiste transpordiliikidega.
2. Rahvusvahelised ja liidu ümberistumispunktid moodustavad üleeuroopalise lennuväljade võrgu tuumiku. Liidu ja muu maailma vahelised ühendusteed kulgevad peamiselt rahvusvaheliste ümberistumispunktide kaudu. Liidu ümberistumispunktid tagavad põhiliselt liidusisesed ühendused, liiduvälised teenused moodustavad vaid väikese osa nende tegevusest. Piirkondlikud ümberistumispunktid ja juurdepääsupunktid hõlbustavad juurdepääsu võrgu tuumikule või aitavad avada ühendusi ääre- ja isoleeritud aladega.
3. Rahvusvahelised ja liidusisesed ümberistumispunktid ühendatakse järk-järgult raudteevõrgu kiirraudteeliinidega, kui see on asjakohane. Võrk hõlmab infrastruktuure ja rajatisi, mis võimaldavad lennu- ja raudteetransporditeenuste ja, kui see on asjakohane, meretransporditeenuste ühildamist.
7. JAGU
KOMBINEERITUD TRANSPORDI VÕRK
Artikkel 15
Tunnused
Üleeuroopalisse kombineeritud transpordi võrku kuuluvad:
a)
kombineeritud transpordiks sobivad raudteed ning siseveeteed, mis vajaduse korral kombineerituna maanteetranspordiga lühima võimaliku veo alguses ja/või lõpus võimaldavad kaupade pikamaavedusid;
b)
ühendveoterminalid, mis on varustatud raudtee, siseveetee, meretee ja maantee vahel ümberlaadimist võimaldavate seadeldistega;
c)
ajutine nõuetekohane veerem, kui veel kohandamata infrastruktuuri tunnused seda nõuavad.
8. JAGU
MEREVEDUDE JUHTIMIS- JA TEABEVÕRK
Artikkel 16
Tunnused
Üleeuroopaline merevedude juhtimis- ja teabevõrk hõlmab järgmist:
a)
rannalähedase ja sadama laevaliikluse juhtimissüsteemid;
b)
laevade asukoha määramise süsteemid;
c)
ohtlikke või saastavaid kaupu vedavatest laevadest teatamise süsteemid;
d)
meresõidu ohutuse tagamiseks või merehädas kasutatavad sidesüsteemid.
9. JAGU
LENNULIIKLUSE KORRALDAMISE VÕRK
Artikkel 17
Tunnused
Üleeuroopaline lennuliikluse korraldamise võrk hõlmab üldlennunduseks ettenähtud õhuruumi, lennutrasse, õhuseirevahendeid, liikluse kavandamise ja juhtimise süsteeme ning lennujuhtimissüsteeme (juhtimiskeskused, jälgimis- ja sidevahendid), mis on vajalikud ohutu ja tõhusa lennuliikluse tagamiseks Euroopa õhuruumis.
10. JAGU
ASUKOHA MÄÄRAMISE JA NAVIGATSIOONISÜSTEEMIDE VÕRK
Artikkel 18
Tunnused
Üleeuroopaline asukoha määramise ja navigatsioonisüsteemide võrk hõlmab satelliitsidel põhinevaid asukoha määramise ja navigatsioonisüsteeme ning tulevases Euroopa raadionavigatsiooni kavas kindlaks määratavaid süsteeme. Kõnealused süsteemid tagavad usaldusväärse ja tõhusa asukoha määramise ja navigatsiooniteenuse, mida saab kasutada kõikide transpordiliikide puhul.
11. JAGU
LIIKMESRIIKIDE VAHELINE KOORDINEERIMINE
Artikkel 19
Euroopa koordinaator
1. Et hõlbustada teatavate projektide koordineeritud täideviimist, eriti piiriüleste projektide või piiriüleste projektide lõikude puhul, mis kuuluvad artiklis 25 osutatud Euroopa huvides olevateks tunnistatud projektide hulka, võib komisjon kokkuleppel asjaomaste liikmesriikidega ja pärast Euroopa Parlamendiga konsulteerimist määrata isiku „Euroopa koordinaatoriks”.
2. Euroopa koordinaator valitakse välja eelkõige tema kogemuste põhjal Euroopa institutsioonide osas ning teadmiste põhjal, mis on seotud tähtsamate projektide rahastamisega ja sotsiaalmajandusliku ning keskkonnaalase hindamisega.
3. Komisjoni otsuses, millega Euroopa koordinaator määratakse, täpsustatakse, kuidas ta oma lõikes 5 osutatud ülesandeid täitma asub.
4. Euroopa koordinaator tegutseb komisjoni nimel ja volitusel. Euroopa koordinaatori volitus on tavaliselt seotud ainult ühe projektiga, eriti piiriülese projekti puhul, kuid võib vajadusel laieneda, et katta tervet tähtsamat telge. Euroopa koordinaator töötab koos asjaomaste liikmesriikidega välja oma tegevuse tööplaani.
5. Euroopa koordinaator:
a)
edendab koostöös asjaomaste liikmesriikidega ühiseid meetodeid projektide hindamiseks ja, kui see on asjakohane, nõustab projekti elluviijaid projektide finantsraamistikku käsitlevates küsimustes;
b)
koostab igal aastal aruande Euroopa Parlamendile, komisjonile ja asjaomastele liikmesriikidele tema vastutusalasse kuuluva(te) projekti(de) elluviimisel saavutatud edusammude kohta, uute reguleerivate ja muude arengute kohta, mis võiksid mõjutada projektide omadusi ja mis tahes raskuste või takistuste kohta, mille tulemuseks võib olla oluline hilinemine seoses III lisas osutatud kuupäevadega;
c)
peab koos asjaomaste liikmesriikidega nõu piirkondlike ja kohalike ametiasutustega, ettevõtjatega, transpordi kasutajatega ja kodanikuühiskonna esindajatega, eesmärgiga omandada terviklikumaid teadmisi transporditeenuste nõudluse ja investeeringute rahastamisvõimaluste kohta ning teenuste tüüpide kohta, mida tuleb pakkuda sellisele rahastamisele ligipääsu hõlbustamiseks.
6. Asjaomased liikmesriigid teevad Euroopa koordinaatoriga koostööd ja edastavad talle teavet, mis on vajalik lõikes 5 osutatud ülesannete täitmiseks.
7. Ilma et see piiraks liidu ja siseriiklikus õiguses sätestatud menetluskorra kohaldamist, võib komisjon nõuda Euroopa koordinaatori arvamust liidupoolse rahastamise taotluste hindamisel projektide või projektigruppide kohta, mille osas Euroopa koordinaator on vastutav.
12. JAGU
ÜHISSÄTTED
Artikkel 20
Siseriiklikud kavad ja programmid
Liikmesriigid esitavad komisjonile ülevaated siseriiklikest kavadest ja programmidest, mille nad koostavad üleeuroopalise transpordivõrgu arengut silmas pidades, eriti seoses artiklites 24-27 osutatud projektidega, mis on tunnistatud Euroopa huvides olevaks. Liikmesriigid edastavad teavitamise eesmärgil siseriiklikud kavad ja programmid pärast nende vastuvõtmist komisjonile.
Artikkel 21
Suuniste järelvalve ja teabevahetuse komitee
1. Komisjoni abistab suuniste järelvalve ja teabevahetuse komitee (edaspidi „komitee”), mis koosneb liikmesriikide esindajatest ja mille eesistujaks on komisjoni esindaja.
2. Komitee vahetab liikmesriikide poolt teatatud kavade ja programmidega seotud teavet ning võib arutada kõiki üleeuroopalise transpordivõrgu väljaarendamisega seotud küsimusi.
Artikkel 22
Aruanne
Komisjon esitab iga kahe aasta järel Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele aruande käesolevas otsuses kirjeldatud suuniste rakendamise kohta.
Komitee abistab komisjoni aruande koostamisel.
Vajadusel on aruandega kaasatud õigusloomealased ettepanekud suuniste muutmiseks. Kõnealused õigusloomealased ettepanekud võivad vajadusel sisaldada III lisas esitatud prioriteetsete projektide nimekirja muudatusi või täiendusi kõnealusele nimekirjale projektide osas, mis on vastavuses artikli 23 lõikega 1. Muudatusega võetakse eriti arvesse projekte, mis aitavad kooskõlas artikli 23 lõike 1 punktiga e kaasa liidu territoriaalsele ühtekuuluvusele.
Artikkel 23
Prioriteetsed projektid
1. Prioriteetsed projektid on artiklis 7 osutatud ühist huvi pakkuvad projektid, mille uurimine kinnitab, et need:
a)
on kavandatud eesmärgiga kõrvaldada kitsaskoht või täita puuduv ühendus üleeuroopalise võrgu tähtsal liinil, eriti projektid, mis on piiriülesed projektid, ületavad looduslikke tõkkeid või sisaldavad piiriülest lõiku;
b)
on sellise mõõtkavaga, et pikaajaline planeerimine Euroopa tasandil osutab märkimisväärset kaasabi;
c)
toovad esile üleüldiseid võimalikke sotsiaalmajanduslikke koguhüvesid ja muid sotsiaalmajanduslikke eeliseid;
d)
parandavad oluliselt kaupade ja reisijate liikuvust liikmesriikide vahel ja seega aitavad ühtlasi kaasa riiklike võrkude koostalitlusvõimele;
e)
aitavad kaasa liidu territoriaalsele ühtekuuluvusele, integreerides uute liikmesriikide võrke ja parandades ühendusi ääre- ja saarte piirkondadega;
f)
aitavad kaasa transpordi säästvale arengule, parandades ohutust ja vähendades transpordi poolt põhjustatavat keskkonnakahju, eriti edendades üleminekut raudteede, ühendvedude, siseveeteede ja meretranspordi kasutamisele;
g)
näitavad üles asjaomaste liikmesriikide poolset kohustust uuringud ja hindamismenetlused õigeks ajaks läbi viia, et lõpetada töö vastavalt eelnevalt kokku lepitud tähtajale, mis tugineb riiklikele kavadele ja mis tahes teistele samaväärsetele asjaomase projektiga seotud dokumentidele.
2. Prioriteetsed projektid, mille kohaseid töid pidi alustama enne 2010. aastat, nendes käsitletavad lõigud ja kokkulepitud kuupäevad lõike 1 punktis g osutatud tööde lõpuleviimiseks on esitatud III lisas.
3. Komisjon koostab 2010. aastaks arenguaruande ja vajadusel teeb kooskõlas lõikega 1 ettepaneku III lisas välja selgitatud prioriteetsete projektide nimekirja muutmiseks.
Artikkel 24
Tunnistamine Euroopa huvides olevaks projektiks
III lisas esitatud prioriteetsed projektid tunnistatakse Euroopa huvides olevaks. Tunnistamine viiakse läbi üksnes järgides menetluskorda, mis on sätestatud aluslepingutega ja nendel põhinevate õigusaktidega.
Artikkel 25
Euroopa huvides olevaks tunnistatud projektid
1. Ilma liidu kõnealuste rahastamisvahendite õiguslikku alust piiramata, liikmesriigid,
a)
esitades oma projektid rahastamiseks Ühtekuuluvusfondist kooskõlas nõukogu 11. juuli 2006. asta määrusega (EÜ) nr 1084/2006 (millega asutatakse Ühtekuuluvusfond) (13), annavad asjakohase prioriteetsuse projektidele, mis on tunnistatud Euroopa huvides olevaks;
b)
esitades oma projektid rahastamiseks üleeuroopaliste võrkude eelarvest kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. juuni 2007. aasta määruse (EÜ) nr 680/2007 (millega kehtestatakse ühenduse rahalise abi andmise üldeeskirjad üleeuroopaliste transpordi- ja energiavõrkude valdkonnas) (14) artiklitega 5 ja 9, annavad asjakohase prioriteetsuse projektidele, mis on tunnistatud Euroopa huvides olevaks.
2. Ilma liidu kõnealuste rahastamisvahendite õiguslikku alust piiramata, komisjon:
a)
ergutab liikmesriike võtma arvesse Euroopa huvides olevaks tunnistatud projekte struktuurifondide kavandamisel ja tegevuskava koostamisel, eriti lähenemiseesmärgiga hõlmatud piirkondades, arvestades riiklikke transpordikavasid, mis kuuluvad liidu olemasolevate tugiraamistike kohaldamisalasse;
b)
tagab, et riigid, mis kvalifitseeruvad ühinemiseelse abi rahastamisvahendi alla, annavad asjakohase prioriteetsuse Euroopa huvides olevaks tunnistatud projektidele, kui nad esitavad oma projektid rahastamiseks kõnealuse vahendi alusel kooskõlas nõukogu 17. juuli 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 1085/2006 (millega luuakse ühinemiseelse abi rahastamisvahend) (15).
3. Oma rahalisi vajadusi prognoosides annab komisjon asjakohase prioriteetsuse Euroopa huvides olevaks tunnistatud projektidele.
Artikkel 26
Euroopa huvides olevaks tunnistatud projektide valmimise hilinemine
1. Juhul kui üht Euroopa huvides olevaks tunnistatud projekti käsitlevate tööde alustamine viibib oluliselt seoses 2010. aasta tähtajaga, palub komisjon asjaomasel liikmesriigil esitada kolme kuu jooksul hilinemise põhjused. Antud vastuse põhjal konsulteerib komisjon kõigi asjaomaste liikmesriikidega, et lahendada probleem, mis on viivituseni viinud.
Komisjon võib, konsulteerides komiteega ning osana oma tegevusest Euroopa huvides olevaks tunnistatud projekti elluviimise järelvalve alal, järgides samuti asjakohaselt proportsionaalsuse põhimõtet, otsustada võtta asjakohaseid meetmeid. Asjaomastele liikmesriikidele antakse võimalus esitada oma tähelepanekud selliste meetmete kohta enne nende vastuvõtmist.
Euroopa Parlamenti teavitatakse viivitamata mis tahes meetmete võtmisest.
Kõnealuste meetmete võtmisel arvestab komisjon asjakohaselt iga asjaomase liikmesriigi osakaalu viivituse eest vastutamisel ning hoidub selliste meetmete võtmisest, mis mõjutaksid projekti elluviimist liikmesriigis, kes ei ole viivituse eest vastutav.
2. Juhul kui Euroopa huvides olevaks tunnistatud projekt ei ole põhijoontes lõpule viidud mõistliku ajavahemiku jooksul pärast selle III lisas osutatud eeldatava valmimistähtaja möödumist ning kui kõik asjaomased liikmesriigid on viivituse eest vastutavad, vaatab komisjon projekti uuesti läbi, järgides lõikes 1 osutatud menetlust selle Euroopa huvides olevaks tunnistamise tagasivõtmise osas, rakendades selleks artikli 22 kolmandas lõigus osutatud läbivaatamiskorda.
Komisjon vaatab projekti igal juhul uuesti läbi pärast 15-aastase ajavahemiku lõppemist alates selle Euroopa huvides olevaks tunnistamisest käesoleva otsuse tähenduses.
Artikkel 27
Sotsiaalmajanduslike ja keskkonnamõjude hindamine
1. Viis aastat pärast Euroopa huvides olevaks tunnistatud projekti või ühe selle lõigu lõpuleviimist viivad asjaomased liikmesriigid läbi selle sotsiaalmajandusliku ja keskkonnamõju hindamise, sealhulgas selle mõju kaubandusele ja isikute ning kaupade vabale liikumisele liikmesriikide vahel, territoriaalsele ühtekuuluvusele ja säästvale arengule. Liikmesriigid teavitavad komisjoni kõnealuse hindamise tulemustest.
2. Kui Euroopa huvides olevaks tunnistatud projekt hõlmab piiriülest lõiku, mis on tehniliselt ja rahaliselt jagamatu, koordineerivad asjaomased liikmesriigid oma menetluskordi selle sotsiaalmajanduslike mõjude hindamiseks ja teevad kõik endast sõltuva, et viia enne ehitusloa andmist ja olemasolevas raamistikus läbi riikidevaheline uuring.
3. Euroopa huvides olevaks tunnistatud projektis sisalduvate teiste lõikude puhul toimub liikmesriikide poolne koordineerimine kahepoolselt või mitmepoolselt iga juhtumi puhul eraldi.
4. Lõikes 2 osutatud koordineeritud meetmeid või riikidevahelisi uuringuid kohaldatakse, ilma et see piiraks liidu keskkonnakaitsealaste õigusaktide poolt kehtestatud kohustusi, eriti neid, mis on seotud keskkonnamõju hindamisega. Asjaomased liikmesriigid teavitavad komisjoni selliste koordineeritud meetmete ja riikidevaheliste uuringute algatamisest ning nende tulemustest. Komisjon lisab kõnealuse teabe artiklis 22 osutatud aruandele.
Artikkel 28
Piiriülesed lõigud
Teatavate prioriteetsete projektide kontekstis selgitavad liikmesriigid välja kahe liikmesriigi vahelised piiriülesed lõigud, sealhulgas mereteed, komitee poolt kindlaks määratud kriteeriumide alusel ning teavitavad nendest komisjoni.
Eelkõige kehtib see selliste lõikude puhul, mis on tehniliselt ja rahaliselt jagamatud või mille suhtes on asjaomased liikmesriigid ühised kohustused võtnud ning ühtse struktuuri kehtestanud.
Artikkel 29
Kehtetuks tunnistamine
Otsus nr 1692/96/EÜ tunnistatakse kehtetuks.
Viiteid kehtetuks tunnistatud otsusele käsitatakse viidetena käesolevale otsusele kooskõlas V lisas esitatud vastavustabeliga.
Artikkel 30
Jõustumine
Käesolev otsus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Artikkel 31
Adressaadid
Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.
Strasbourg, 7. juuli 2010