РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 24 май 2011 година
относно мярка за частична приватизация C 15/10 (ex NN 21/10), приведена в действие от Гърция в полза на казино Mont Parnès
(нотифицирано под номер C(2011) 3505)
(само текстът на гръцки език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2011/647/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените по-горе разпоредби и като взе предвид техните мнения (1),
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
С писмо от 23 юни 2002 г. предприятието Egnatia AE, което бе придобито след сливане от предприятието Athinaiki Techniki и което е член на консорциума Casino Attikis (CA или „жалбоподателят“), подаде жалба пред Европейската комисия за предполагаемо нарушение на правилата на Европейския съюз за вътрешния пазар, относно предполагаема непрозрачна и дискриминационна тръжна процедура, към която са се придържали гръцките органи при продажбата на 49 % от капитала на Elliniko Kazino Parnithas AE (казино „Mont Parnès“) на участника, спечелил търга, консорциумът Hyatt Regency („HR“ или „предполагаемият получател“) (2).
(2)
С писмо от 3 октомври 2002 г. Генерална дирекция „Вътрешен пазар“ на Европейската комисия (ГД „Вътрешен пазар“) предаде копие от документа на Генерална дирекция „Конкуренция“ (ГД „Конкуренция“) за паралелен анализ на делото съгласно правилата на ЕС за държавна помощ.
(3)
С писмо по електронната поща от 9 декември 2002 г. законният представител на жалбоподателя предостави на съответните отдели на Комисията допълнителни разяснения относно делото.
(4)
С писмо от 24 януари 2003 г. Комисията съобщи на гръцките органи за жалбата във връзка с държавна помощ и призова Гърция да разясни въпросите, повдигнати в нея. Гръцките органи отговориха на 4 март 2003 г.
(5)
На 27 януари 2003 г. служители на Комисията се срещнаха със законния представител на жалбоподателя.
(6)
На 12 февруари 2003 г. и 22 август 2003 г. законният представител на предполагаемия получател предостави на службите на Комисията подкрепящи документи.
(7)
С писма от 31 март 2003 г. и 16 май 2003 г. жалбоподателят предостави на ГД „Конкуренция“ допълнителна информация.
(8)
На 10 април 2003 г. служители на Комисията се срещнаха с представителя на предполагаемия получател.
(9)
В периода между 15 юли 2003 г. и 16 септември 2003 г. Комисията обмени няколкократно информация с жалбоподателя относно отделно направена оценка на въпроси, свързани с държавната помощ, и напомни на жалбоподателя практиката си за вземане на решения, според която прехвърлянето на публична собственост в рамките на процедура за възлагане на обществена поръчка не представлява държавна помощ, когато тази процедура е проведена прозрачно и без дискриминация. Поради това Комисията уведоми жалбоподателя, че няма да се произнесе преди ГД „Вътрешен пазар“ да приключи прегледа на процедурата за възлагане на въпросната обществена поръчка.
(10)
С писма от 22 януари 2004 г. и 4 август 2004 г. ГД „Вътрешен пазар“ приключи разследването, като счете, че процедурата за възлагане на поръчката е редовна. С писмо от 2 юни 2004 г. ГД „Конкуренция“ информира жалбоподателя, че е прекратила разглеждането на жалбата във връзка с държавната помощ в съответствие с член 20, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (3).
(11)
На 18 февруари 2005 г. жалбоподателят подаде пред Първоинстанционния съд (сега Общия съд) жалба за отмяна на решението на Комисията за приключване на делото.
(12)
С определение от 26 септември 2006 г. Първоинстанционният съд отхвърли жалбата като недопустима, тъй като прецени, че писмото не представлява обжалваем акт съгласно член 230 от Договора за създаване на Европейската Общност (Договора за ЕО) (понастоящем член 263 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) (4).
(13)
На 18 декември 2006 г. жалбоподателят подаде жалба пред Съда на Европейския съюз срещу определението на Първоинстанционния съд.
(14)
С решение от 17 юли 2008 г. (5) Съдът на Европейския съюз отмени определението. Съдът установи, че оспореният акт представлява обжалваем акт, което не е в съответствие със задълженията на Комисията съгласно процедурния регламент, и върна делото на Първоинстанционния съд.
(15)
С писмо от 26 септември 2008 г. ГД „Конкуренция“ оттегли писмото за приключване на процедурата от 2 юни 2004 г. и поднови делото.
(16)
С определение от 29 юни 2009 г. Първоинстанционният съд установи, че след оттегляне на писмото вече няма нужда от издаване на решение (6). Това определение на Първоинстанционния съд беше обжалвано от жалбоподателя на 7 септември 2009 г. на основание, че Съдът е следвало да счете изтеглянето на писмото за незаконно и следователно е трябвало да го отмени.
(17)
С писмо по електронната поща от 11 септември 2009 г. жалбоподателят предостави допълнителна информация на Комисията.
(18)
На 14 октомври 2009 г. служители на Комисията се срещнаха с представители на жалбоподателя. След срещата жалбоподателят няколкократно предостави допълнителна информация на Комисията.
(19)
С писмо от 21 октомври 2009 г. Комисията поиска от Гърция допълнителна информация. С писмо от 13 ноември 2009 г. Гърция поиска повече време, за да отговори, което ѝ беше предоставено от Комисията с писмо по електронната поща от 18 ноември 2009 г. На 11 и 14 януари 2010 г. Гърция изпрати отговор до Комисията.
(20)
С решение от 6 май 2010 г. Съдът на Европейския съюз отговори на преюдициално запитване, отправено на основание член 234 от ДЕО (понастоящем член 267 от ДФЕС) от Συμβουλίου της Επικρατείας („Държавен съвет“), по-специално по отношение на прилагането на правилата на ЕС за обществените поръчки за въпросната тръжна процедура. Съдът достигна до заключение, inter alia, че като цяло поръчка като тази, която трябва да бъде възложена след въпросния търг, не попада в приложното поле на директивите за обществените поръчки (7). В допълнение Съдът отбеляза, че това заключение не изключва факта, че при такава поръчка трябва да се вземат под внимание основните правила и общи принципи на Договора, и по-специално тези относно свободата на установяване и свободното движение на капитал.
(21)
С писмо от 6 юли 2010 г. Комисията информира Гърция, че е взела решение за откриване на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от ДФЕС, по отношение на съответната мярка („решението за откриване на процедурата“).
(22)
Решението на Комисията да се открие процедура беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (8). Комисията покани заинтересованите страни да представят мненията си относно мярката.
(23)
След откриване на процедурата Комисията получи мнения от две заинтересовани страни, а именно от представителите на предполагаемия получател (Athens Resort Casino Holdings (9), от името на HR) (10) и от представителите на жалбоподателя (Club Hotel Casino Loutraki, от името на CA) (11). С писмо от 6 август 2010 г. Гърция представи мненията си. Мненията на двете заинтересовани страни бяха изпратени на Гърция с писмо от 29 октомври 2010 г., а Гърция отговори с писмо от 25 ноември 2010 г.
(24)
На 16 декември 2010 г. (12) Съдът на Европейския съюз постанови, че Общият съд (бивш Първоинстанционен съд) неправилно е определил, че липсва основание за първоначалното обжалване на „административното приключване“ на делото от страна на Комисията.
2. ОПИСАНИЕ НА МЯРКАТА
(25)
През октомври 2001 г. гръцките органи откриха процедура за възлагане на обществена поръчка, за да продадат 49 % от капитала на казино Mont Parnès (13). Имало е двама кандидати, а именно Kazino Attikis (Casino Attikis или CA) и консорциумът Hyatt Regency - Elliniki Technodomiki (консорциумът Hyatt Regency или HR), които са избрани да участват във втория етап на тръжната процедура (14) съгласно условията на съответните национални разпоредби. След процедура, за която се твърди, че е недействителна, поръчката е възложена на HR. В следващите параграфи 26-29 се описват събитията, довели до това решение за възлагане на поръчката, съгласно информацията, с която разполага Комисията.
(26)
В съответствие с приложимите национални разпоредби спечелилият кандидат се обявява чрез наддаване (възходяща тръжна цена), a първоначалната цена за продажба е определена на 80 млн. EUR. Тръжната комисия разпечатва пликовете, подадени от кандидатите, в които се съдържат финансовите оферти на всеки един от тях, и ги обявява по ред. Кандидатът, предложил най-ниската оферта, има право да предложи нова оферта в следващия кръг, която ще бъде в запечатан плик. Новата оферта трябва да бъде равна поне на първоначалната по-висока оферта, увеличена с 1 % (15). Това последващо наддаване продължава неопределено време в няколко различни етапа, докато един от участниците се оттегли, като в този случай последният участник се обявява за предложил временно най-високата цена. Протокол, съдържащ наименованието на участника, предложил временно най-високата цена, се предоставя от тръжната комисия на Съвета на директорите на Hellenic Tourism Development Authority (ETA).
(27)
По време на първия етап на 31 май 2002 г. двамата кандидати представиха офертите си по едно и също време в запечатани пликове в централата на ETA. Офертата на CA беше за 91 183 652 EUR, докато офертата на HR беше 80 075 000 EUR. В писмото на последния обаче освен офертата се съдържаше и изявление, оспорващо законността на участието на консорциума CA в тръжната процедура. CA възрази срещу това изявление, като посочи, че изразяването на резерви прави финансовата оферта на HR недопустима. Възражението на CA беше отхвърлено от Комисията по възражения, която реши, че изявлението на HR не оказва влияние върху валидността на офертата на предприятието.
(28)
През втория етап HR подаде своята оферта от 92 105 888 EUR в запечатан плик, в който отново се съдържаше същото писмено изявление. След приключване на втория етап законният представител на CA представи плик, съдържащ финансовата оферта за третия етап, като едновременно с това подаде и отделно изявление до Съвета на директорите на ETA относно нарушаване на условията за провеждане на търга по отношение на изискванията за валидност на тръжната процедура. Тръжната комисия отхвърли тази теза въз основа на това, че е допустимо да бъде изложена само ако е подадена под формата на възражение, което е от компетентността на Комисията по възраженията. В резултат на това законният представител на CA помоли Тръжната комисия за петминутно удължаване на срока, за да обмислят по-нататъшните си действия и след предоставянето му от масата на комисията бяха взети както писменото изявление, така и плика с офертата. След завръщането им в рамките на тези пет минути, те заявиха, че не възнамеряват да внасят възражение и подадоха офертата си. Впоследствие HR подаде възражение и поиска третият етап от търга да се счита за недопустим въз основа на това, че предприятието CA е подало оферта, която е оттеглило и в последствие е подало отново. Възражението на HR беше прието от Комисията по възраженията и офертата на CA (16) беше изключена от процедурата.
(29)
След изключването на офертата на CA в третия етап Тръжната комисия изпрати (17) до Съвета на директорите на ETA копие от протокола от осмата си среща, в който HR се определя за участника в търга, предложил временно най-висока цена (с оферта от 92 105 888 EUR), а CA - за участника в търга, предложил временно втора най-висока цена. Тръжната комисия очевидно не беше отворила офертата на CA за третия етап и не върна запечатания плик на CA, а го предостави на ETA, за да бъде съхраняван в техния сейф (18). Съветът на директорите на ETA свика извънредно общо събрание, в резултат на което на 5 юни 2002 г. управителят на ETA и законният представител на Kantor Capital, икономически съветник, отговарящ за съдебните производства, бяха упълномощени да поискат от HR да подобри офертата си. Съответно HR увеличи предложената сума на 110 млн. EUR. На 12 юни 2002 г. CA предостави на Съвета на директорите на ETA писмо, съдържащо оферта от 162 млн. EUR, която в последствие беше отхвърлена, тъй като беше направена след закриване на тръжната процедура. В заключение офертата на HR беше подобрена допълнително и достигна сумата от 120 млн. EUR (19).
3. РЕШЕНИЕ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ОФИЦИАЛНАТА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ
(30)
Комисията откри официалната процедура по разследване, тъй като продължаваше да се съмнява, че делът от 49 % от капитала на казино Mont Parnès е бил продаден от гръцката държава на участника с най-висока оферта при процедура за продажба, която отговаря на изискванията за откритост, прозрачност и недискриминация. По-специално, Комисията не беше сигурна дали при продажбата на купувача не е било предоставено незаконно преференциално третиране и дали впоследствие е била платена пазарната цена. Комисията счете, че изключването на CA от търга и на офертата им от 162 млн. EUR, направена след края на тръжната процедура, е възможно да е доказателство за продажба под стойността и следователно за съществуването на помощ под формата на съществуващи държавни средства.
4. МНЕНИЕ НА ГЪРЦИЯ
(31)
С писмо от 6 август 2010 г. Гърция представи становището си. Гърция оспорва съществуването на държавна помощ въз основа на това, че тръжната процедура за продажбата на нейния дял от капитала на казино Mont Parnès е проведена в съответствие с приложимото законодателство и че този дял от 49 % от казиното е продаден на пазарна цена.
(32)
На първо място гръцките органи подчертават, че изборът на участниците в търга и цялата тръжна процедура са напълно законни и проведени в съответствие с правилата относно поканите за участие в търг (20), които се уреждат от действащото законодателство, както и че поканите за участие в търга са били приети и от двамата кандидати без възражения.
(33)
Също така гръцките органи обясняват, че изявлението, направено от HR, което е поставено в плика с финансовата им оферта и на първия, и на втория етап на процедурата за подаване на оферти, не засяга валидността на финансовите оферти на HR, а се отнася само по себе си единствено до участието на CA в тръжната процедура и следователно финансовите оферти на HR съвсем правилно се счетени за законни от Комисията по възраженията.
(34)
Освен това гръцките органи по-подробно твърдят, че офертата, внесена от CA на третия етап на тръжната процедура, за която жалбоподателят твърди, че е в размер на 107 млн. EUR, е изключена, тъй като пликът е бил изнесен извън полезрението на Тръжната комисия. При тези обстоятелства Тръжната комисия не би могла да е сигурна, че офертата не е била променена. При всички случаи повторното представяне на офертата би означавало повторно подаване по време на същия етап, което противоречи на правилата.
(35)
Гръцките органи разясняват, че офертата от 92 105 888 EUR, направена от HR на втория етап, която е по-висока от първоначалната оферта от 91 183 652 EUR, направена от CA на първия етап, е в съответствие с правилата за провеждане на търга, тъй като съгласно правилата относно поканите за участие в търг всяка нова оферта трябва да бъде повишена с 1 %, а не с 10 %, както се предполага в решението на Комисията за откриване на процедурата. Следователно правилата за провеждане на търга са били спазени в това отношение.
(36)
Гръцките органи също твърдят, че последната оферта на CA за 162 млн. EUR - сума, която предприятието CA твърди, че е готово да плати, е невалидна, защото е направена след тръжната процедура и извън нея. Приемането на тази оферта би означавало нарушаване на принципа на законността, като се има предвид, че целта на публичната тръжна процедура не е само да обслужва финансовите интереси на страната, но и да служи и на широкия обществен интерес, т.е. да се осигури възможно най-високата цена при спазване на принципа на законност (т.е. законовите разпоредби, предвидени в правилата за поканите за участие в търг и в тръжните досиета, както и в други приложими законодателни актове).
(37)
Гръцките органи поясняват още, че те не просто са отменили търга и не са започнали нов, защото това би означавало да започнат отначало цялата процедура за четвърти път в рамките на осем години, което би увредило международната репутация на Гърция, без да е сигурно, че подновяването на тръжната процедура би осигурило цена от 162 млн. EUR. Във връзка с това Гърция дори поставя под въпрос надеждността на офертата от 162 млн. EUR, тъй като предприятието CA е било наясно, че приемането ѝ само би предизвикало отмяна на процедурата и започването на нова такава.
(38)
Освен това гръцките органи потвърждават (21), че окончателно платената цена (120 млн. EUR) е приемлива, тъй като е с 25,5 % по-висока от експертната оценката за 95,4 млн. EUR, направена преди тръжната процедура от независим оценител и държана запечатана до приключване на процедурата. Те твърдят, че тази оценка - която дори не е била необходима за тръжната процедура - е поискана, за да се защитят в по-голяма степен интересите на Гърция (22).
(39)
Що се отнася до твърденията на жалбоподателя, че първоначалните условия относно поканите за участие в търг са подобрени от последващия Закон № 3139/2003, с който се потвърждава приватизацията, гръцките органи разясняват, че уведомленията за поканите за участие в търг не са изменени нито от Закон 3139/2003, нито по някакъв друг начин. Според Гърция този закон просто регулира различни разрешения, които са свързани с инвестирането и управлението на казиното, и включва мерки за защита на работниците след приватизацията. Този закон не освобождава HR от задължението да инвестира 44 млн. EUR в казино Mont Parnès, а договорната клауза в договора относно връщането на HR на 70 % от цената, в случай че оперативният лиценз се предостави на друго казино преди 2012 г., вече е била изрична разпоредба в поканите за участие в търг.
(40)
Следователно гръцките органи отбелязват, че продажната цена представлява пазарната стойност на дяла от 49 % от капитала на казино Mont Parnès.
(41)
За да подсилят своето твърдение, че не се наблюдават нередности при тръжната процедура, гръцките органи посочват няколко решения на националните съдилища, в които се анализира законността на тръжната процедура съгласно националното законодателство. Към днешна дата националните съдилища не са открили нередности в търга и затова са отхвърлили различните молби, които са внесени от CA по този въпрос (23). Сред съдебните решения на националните съдилища, които потвърждават правилността на тръжната процедура, гръцките органи посочват по-специално следните:
а) Съдебно производство пред граждански съдилища:
(42)
В своето решение 8118/2002 (24) Атинският първоинстанционен съд отхвърли подадена от CA жалба и постанови, че:
-
Тръжната комисия и Комисията по възраженията считат с право, че офертите от HR на първия и втория етап са в съответствие с поканите за участие в търг. Изложението на HR, което е приложено към офертите им, не е засегнало безусловния им характер.
-
CA представя своя оферта в 15.30 ч., т.е. в началото на третия етап, както е определено от Тръжната комисия в края на втория етап. Офертата е взета обратно от представителя на CA по негово собствено желание, въпреки че председателят на Тръжната комисия се е опитал да го разубеди. Ако председателят на Тръжната комисия беше предупредил изрично представителя на CA за връщането на офертата, това би довело до дискриминационно третиране в полза на CA и срещу HR.
-
Втората оферта на CA на третия етап с право е счетена за недопустима от Комисията по възраженията. Всеки участник може да участва в търга само с една оферта на всеки етап. Освен това, ако втората оферта на CA на третия етап е била счетена за приемлива, това би довело до нарушаване на принципите на прозрачност. Представителят на CA е взел обратно първия запечатан плик, напуснал е мястото, където се е провеждал търга, и при завръщането си е представил запечатан плик, за който не може да се потвърди, че е същият като първия (25).
б) Съдебно производство пред административни съдилища
(43)
Според гръцките органи понастоящем пред Държавния съвет (Върховния административен съд) се гледа дело, отнасящо се до друга молба на CA, в която се твърди, че тръжната процедура (26) е незаконосъобразна, а окончателното решение предстои да бъде произнесено. Гръцките органи обаче отбелязват, че съдията докладчик е предложил молбата на CA да се отхвърли като недопустима въз основа на съдебната компетентност и неоснователна по същество (27).
в) Съдебно производство пред наказателни съдилища
(44)
След жалба, заведена през 2002 г. от CA срещу членове на Тръжната комисия, Комисията по възраженията, ETA, консултанта по оценяване (American Appraisal Hellas Ltd) и финансовия съветник (Kantor), относно поведението им по време на тръжната процедура, Съветът на съдиите от Апелативния съд, към който е препратено делото за отсъждане, издаде оправдателно решение (28) и по-конкретно установи, че:
-
И двете решения на Комисията по възражения са законни и няма достатъчно доказателства за неправомерно поведение от страна на членовете ѝ. Членовете на Комисията по възражения, като отхвърлят възражението на CA на първия и втория етап и приемат, от друга страна, това на HR на третия етап, не са нарушили условията на поканите за участие в търг и не са третирали по различен начин двамата участници.
-
Решенията на Тръжната комисия са законни и членовете ѝ не са третирали по различен начин двамата участници. Освен това Тръжната комисия е била длъжна съгласно условията на поканите за участие в търг да се придържа към констатациите на Комисията по възражения.
-
Представителят на ETA не е нарушил съответните национални разпоредби, като е помолилил участника, предложил временно най-висока оферта (HR), да я повиши. Представителят на ETA не е бил упълномощен да преговаря и не е имал правомощия да анулира или да прекрати тръжната процедура.
(45)
Горепосоченото оправдателно решение впоследствие е оспорено пред националните съдилища (29), а съвсем скоро Атинският апелативен съд издаде решение, с което оправдава всички обвинени лица (решение 466/2011). Пълният текст на решението все още не е достъпен.
(46)
В заключение, като се имат предвид всички горепосочени коментари, гръцките органи продължават да твърдят, че мярката, която се оценява, не включва държавна помощ по смисъла на член 107 от ДФЕС.
5. МНЕНИЯ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ
(47)
С писмо от 4 август 2010 г. представителите на предполагаемия получател (т.е. Athens Resort Casino Holdings от името на HR) се включиха в откритото от Комисията производство като заинтересована страна. Предполагаемият получател представи същите мнения като Гърция, които са обобщени в раздел 4.
(48)
В допълнение предполагаемият получател твърди, че реално платената цена за дела в казиното е 120 млн. EUR, което е с 10 млн. EUR повече от първоначално договорената (30). Следователно тази сума е по-висока дори от професионалната оценка от 95,4 млн. EUR, направена преди започването на тръжната процедура (но която не е оповестена).
(49)
Предполагаемият получател също така твърди, че предприятието ETA не само не е било задължено, но дори е нямало право да покани участника в търга, предложил временно втора най-висока цена, защото това би означавало начало на нови етапи на наддаване, което е в нарушение на условията на поканите за участие в търг. Също така той твърди, че офертата от 162 млн. EUR, представена от CA извън тръжната процедура, не е можело да бъде приета сериозно и е била представена единствено, за да се стигне до отмяна на цялата процедура. Това потвърждава, че той със сигурност би оспорил всяко решение за приемане на тази оферта, като рискува отмяната на цялата процедура. Във връзка с това той посочва мнението на Правния държавен съвет, който потвърждава, че офертата на CA не би могла да бъде взета под внимание или да бъде приета (31).
(50)
Предполагаемият получател също така поставя под въпрос предположението на Комисията, изложено в решението за откриване на процедурата, относно нарушаване на конкуренцията и ефекта върху търговията, че хазартът е световна търговска дейност и дружествата в тази област упражняват икономическа дейност на международен пазар. Предполагаемият получател твърди, че Mont Parnès не развива международна дейност, а действа само на местно ниво и следователно не се конкурира с казината извън граница.
(51)
С писмо от 29 септември 2010 г. Club Hotel Casino Loutraki AE (от името на CA) (32) се включи в откритото от Комисията производство като заинтересована страна. В това писмо предприятието твърди, че по отношение на количественото определяне на предполагаемата помощ трябва също да се вземе под внимание разликата между офертите и въздействието на ратифицирания закон върху задълженията на купувача съгласно условията на публичната тръжна процедура.
6. ОЦЕНКА НА МЯРКАТА
6.1. Наличие на държавна помощ при прехвърляне на дялове чрез търговска продажба
(52)
В член 107, параграф 1 от ДФЕС се посочва, че освен когато е предвидено друго в Договора, всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с вътрешния пазар.
(53)
В съответствие с установената съдебна практика на Съда на Европейския съюз (33) и правилата и практиката на Комисията относно държавната помощ в контекста на приватизационни сделки (34), когато държава-членка придобива или продава дялове от предприятия, предимство не е налице, ако държавата-членка действа като частен инвеститор в условията на пазарна икономика.
(54)
По-специално, когато продажбата на дялове се реализира на фондовата борса, по правило се приема, че тя е осъществена при пазарни условия и не включва каквото и да е предимство. Когато обаче прехвърлянето е осъществено посредством търговска продажба, може да се приеме, че не е налице предимство, ако са изпълнени следните условия: първо, дяловото участие е продадено чрез прозрачен и недискриминационен търг, който е открит за участие на всички кандидати; второ, към продажбата не са наложени условия, които са необичайни при подобни сделки между частноправни субекти и които биха могли да понижат продажната цена; трето, дяловото участие е продадено на кандидата, предложил най-висока цена, и четвърто, на кандидатите в търга трябва да се предостави достатъчно време и информация, за да направят съответна оценка на активите, въз основа на която те изготвят своите оферти.
(55)
С други думи, когато приватизацията е реализирана посредством търговска продажба, показателят, с който се прави оценка дали една сделка с държавни активи включва предимство, е дали икономически оператор в условията на пазарна икономика, действащ при сходни обстоятелства, би постъпил по същия начин, т.е. дали би продал дружеството на същата цена. Неикономически съображения, като например причини, свързани с индустриалната политика, съображения, свързани със заетостта, или цели на регионалното развитие, които не биха били приемливи за оператор в условията на пазарна икономика, не могат да се приемат като основания за приемане на по-ниска цена, а напротив, свидетелстват за наличието на предимство. Този принцип многократно е излаган от Комисията и последователно потвърждаван от Съда (35).
(56)
Поради това, ако някое от горепосочените изисквания не е изпълнено, Комисията счита, че публичната продажба трябва да бъде разгледана за възможно наличие на елементи на помощ, поради което за нея трябва да бъде отправено уведомление. Като се изпълняват тези изисквания, е възможно да се гарантира, че държавата получава възможно най-високата цена, т.е. пазарната цена за своите активи, и следователно, че няма наличие на държавна помощ.
6.2. Продажбата на дял от 49 % от капитала на казино Mont Parnès
(57)
При откриване на производството съгласно член 108, параграф 2 от ДФЕС Комисията имаше съмнения дали продажбата на Mont Parnès е извършена чрез открита, прозрачна и недискриминационна тръжна процедура. Съгласно наличната информация на този етап Комисията счете, че са били налице значителни трудности да се определи дали е било незаконно предоставено някакво преференциално третиране и дали е била платена пазарната цена. Комисията беше загрижена, че нередностите в тръжната процедура може да са причина за наличие на държавна помощ.
(58)
След това Комисията извърши оценка на съответните факти в рамките на официално разследване. Тази оценка се основава на съвкупността от наличните доказателства по отношение на тази мярка.
(59)
През различните етапи на процедурата Комисията получи информация за редицата правни действия на национално ниво, които оправдават първоначалната тръжна процедура. Комисията отбелязва, че към днешна дата различните решения на национално ниво не подкрепят наблюденията на жалбоподателя относно нередности и неравно третиране при тръжната процедура (вж. също параграфи 41-46 по-горе). Досега националните съдилища по-скоро потвърждават законността и липсата на дискриминация в тръжната процедура, която се основава на национални правила.
(60)
Въпреки че оценката на Комисията не зависи от констатациите на националните съдилища, тя ги взима под внимание като един от факторите в своя анализ. Комисията обаче отбелязва, че с настоящата оценка по никакъв начин не се цели тълкуване на националното право, което е единствено от компетентността на държавата-членка.
(61)
В този контекст Комисията счита, че законността на тръжната процедура съгласно националното право, както е описано и обосновано чрез обстойно и задълбочено проучване, извършено дотук от различни национални съдилища, представлява важен признак за редовността и недискриминационното естество на тръжната процедура. Това явно потвърждаване на тръжната процедура съгласно националните правила може да бъде взето под внимание от Комисията наред с други фактори при нейната оценка съгласно правилата на ЕС за държавна помощ, че тръжната процедура е открита, безусловна и недискриминационна.
(62)
По отношение на повдигнатия в решението за откриване на процедурата въпрос, че една от офертите изглежда нарушава правилото в поканата за провеждане на търг относно минималното увеличаване в сравнение с предишната оферта, Комисията отбелязва, че този въпрос е решен, тъй като изискваното увеличение е било 1 %, а не 10 %, както е било обяснено на Комисията. Следователно Комисията счита, че правилата на тръжната процедура са били спазени в това отношение.
(63)
По отношение на предполагаемото различно третиране на различните възражения, повдигнати по време на тръжната процедура, Комисията отбелязва, че гръцките органи са предоставили приемливо обяснение за изключването на офертата на CA от тръжната процедура с оглед на приложимите правила, които забраняват второ представяне на оферта в един и същи етап на наддаване.
(64)
По отношение на предполагаемото неравностойно третиране на различните оферти, направени след приключване на тръжната процедура, Комисията счита, че различието в третирането при договаряне на по-висока цена с участника, спечелил търга, докато същевременно не се взема под внимание офертата на жалбоподателя от 162 млн. EUR, може, предвид съществуващите съмнения на законосъобразността на тази оферта, да бъде приета като допустима практика при тръжната процедура. Освен това Комисията не може да определи като надеждна недопустимата оферта от 162 млн. EUR на жалбоподателя, защото е направена едва след приключване на тръжната процедура, което е в нарушение на процедурните правила.
(65)
По отношение на предложението цялата процедура да бъде отменена гръцките органи заявиха, че това би означавало повторно започване на процедурата, като така потенциално се рискува допълнително намаляване на цената, която ще бъде получена.
(66)
Гръцките органи също така твърдят, че спецификациите на договора за обществена поръчка не са изменени със Закон 3139/2003 или по друг начин.
(67)
По отношение на получената цена Комисията отбелязва, че окончателно платената цена за казиното, която е 120 млн. EUR (36), е по-ниска от недопустимата оферта от 162 млн. EUR, която жалбоподателят твърди, че е бил готов да предложи след изключването си от процедурата, но все пак по-висока както от най-високата оферта от 107 млн. EUR, с която жалбоподателят изглежда е участвал в търга, така и дори с по-голяма разлика (25,5 %), от експертната оценка на дела за 95,4 млн. EUR, извършена преди процедурата.
6.3. Заключение
(68)
След откриването на официалната процедура за разследване гръцките органи опровергаха по задоволителен начин предварителните съмнения, изразени от Комисията в решението за откриване на процедурата. По-специално, Комисията не откри доказателство, което да води до заключението, че предполагаемият получател е получил преференциално третиране, което да доведе до предоставяне на някакво предимство. Чрез продажбата на дяловете си в казиното на участника, предложил най-висока цена в рамките на открита, безусловна и недискриминационна тръжна процедура, се предполага, че Гърция е получила възможно най-високата пазарна цена и не се е лишила от държавни ресурси. Следователно Комисията може да приеме, че при подобни обстоятелства оператор в условията на пазарна икономика би продал съответния дял от казиното на подобна цена. В резултат на това Комисията счита, че продажбата от страна на Гърция на притежаваните от нея 49 % от капитала на казино Mont Parnès не включва предимство и следователно не представлява държавна помощ.
7. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(69)
Комисията счита, че продажбата от страна на Гърция на дяла от 49 %, който Гърция притежава в капитала на казино Mont Parnès, не представлява помощ,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Продажбата от страна на Гърция на дяла от 49 %, който Гърция притежава в капитала на казино Mont Parnès, не представлява помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Република Гърция.
Съставено в Брюксел на 24 май 2011 година.
KOMISJONI OTSUS,
24. mai 2011,
mis käsitleb osalist erastamismeedet C 15/10 (ex NN 21/10), mida Kreeka rakendas kasiino Mont Parnès suhtes
(teatavaks tehtud numbri K(2011) 3505 all)
(Ainult kreekakeelne tekst on autentne)
(EMPs kohaldatav tekst)
(2011/647/EL)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 108 lõike 2 esimest lõiku,
võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, eriti selle artikli 62 lõike 1 punkti a,
olles kutsunud huvitatud isikuid üles esitama märkusi vastavalt eespool osutatud sätetele ja võttes esitatud märkusi arvesse (1)
ning arvestades järgmist:
1. MENETLUS
(1)
Egnatia AE, mille on pärast ühinemist üle võtnud Athinaiki Techniki ning mis kuulub konsortsiumi Casino Attikis (edaspidi „CA” või „kaebuse esitaja”), esitas 23. juuni 2002. aasta kirjaga Euroopa Komisjonile kaebuse ELi siseturu eeskirjade väidetava rikkumise kohta, mis hõlmab väidetavalt läbipaistmatut ja diskrimineerivat hankemenetlust, mida Kreeka ametiasutused järgisid 49 % Elliniko Kazino Parnithas AE (edaspidi „kasiino Mont Parnès”) kapitali müümisel edukale pakkujale, nimelt konsortsiumile Hyatt Regency (edaspidi „HR” või „väidetav abisaaja”) (2).
(2)
Euroopa Komisjoni siseturu ja teenuste peadirektoraat (edaspidi „siseturu peadirektoraat”) edastas 3. oktoobri 2002. aasta kirjaga konkurentsi peadirektoraadile toimiku koopia, et viimane saaks läbi viia juhtumi paralleelse analüüsi vastavalt ELi riigiabi eeskirjadele.
(3)
Kaebuse esitaja seaduslik esindaja esitas 9. detsembri 2002. aasta e-kirjaga komisjoni asjakohastele talitustele juhtumi kohta täiendavad selgitused.
(4)
Komisjon edastas 24. jaanuari 2003. aasta kirjaga riigiabi käsitleva kaebuse Kreeka ametiasutustele ning kutsus Kreekat üles selgitama kaebuses tõstatatud küsimusi. Kreeka ametiasutused vastasid 4. märtsil 2003.
(5)
Komisjoni personal kohtus kaebuse esitaja seadusliku esindajaga 27. jaanuaril 2003.
(6)
Väidetava abisaaja seaduslik esindaja esitas täiendavad dokumendid komisjoni talitustele 12. veebruaril ja 22. augustil 2003.
(7)
Kaebuse esitaja edastas 31. märtsi ja 16. mai 2003. aasta kirjadega konkurentsi peadirektoraadile lisateabe.
(8)
Komisjoni personal kohtus väidetava abisaaja esindajaga 10. aprillil 2003.
(9)
Ajavahemikul 15. juulist kuni 16. septembrini 2003 vahetas komisjon kaebuse esitajaga mitmel korral teavet, mis käsitles riigiabi küsimuste eraldi hindamist, ning juhtis kaebuse esitaja tähelepanu oma senisele otsustuspraktikale, mille kohaselt riigivara võõrandamine hankemenetluse abil ei kujuta endast riigiabi, kui menetlus toimub läbipaistvalt ja mittediskrimineerivalt. Seetõttu teatas komisjon kaebuse esitajale, et ta ei avalda seisukohta enne, kui siseturu peadirektoraat on riigihankemenetluse kontrollimise lõpetanud.
(10)
Siseturu peadirektoraat lõpetas 22. jaanuari ja 4. augusti 2004. aasta kirjadega uurimise, leides, et hankemenetluses rikkumisi ei esinenud. Konkurentsi peadirektoraat teavitas 2. juuni 2004. aasta kirjaga kaebuse esitajat, et lõpetas riigiabi käsitleva kaebuse menetlemise vastavalt nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määruse (EÜ) nr 659/1999 (millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks) (3) artikli 20 lõikele 2.
(11)
18. veebruaril 2005 esitas kaebuse esitaja uurimise lõpetamist käsitleva komisjoni otsuse peale Esimese Astme Kohtule (nüüd Üldkohus) tühistamishagi.
(12)
Esimese Astme Kohus jättis tühistamishagi 26. septembri 2006. aasta määrusega vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata, kuna leidis, et kiri ei moodustanud vaidlustatavat akti Euroopa Ühenduse asutamislepingu (EÜ asutamisleping) artikli 230 tähenduses (praegu Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artikkel 263) (4).
(13)
18. detsembril 2006 esitas kaebuse esitaja Esimese Astme Kohtu määruse peale apellatsiooni Euroopa Kohtule.
(14)
Euroopa Kohus tühistas määruse 17. juuli 2008. aasta otsusega, (5) leides, et vaidlustatud akt oli selline, mille peale saab esitada tühistamishagi ja mis ei ole vastavuses menetlusmäärusekohaste komisjoni kohustustega, ning saatis asja tagasi Esimese Astme Kohtule.
(15)
Konkurentsi peadirektoraat võttis 26. septembri 2008. aasta kirjaga tagasi uurimise lõpetamist käsitleva 2. juuni 2004. aasta kirja ning avas juhtumi uuesti.
(16)
Esimese Astme Kohus leidis oma 29. juuni 2009. aasta määruses, et kuna kiri oli tagasi võetud, ei olnud enam põhjust võtta vastu otsust (6). Selle Esimese Astme Kohtu määruse peale esitas kaebuse esitaja 7. septembril 2009 apellatsiooni põhjendusega, et kohus oleks pidanud kirja tagasivõtmist käsitama ebaseaduslikuna ning selle tühistama.
(17)
Kaebuse esitaja edastas 11. septembri 2009. aasta e-kirjaga komisjonile täiendavat teavet.
(18)
Komisjoni personal kohtus kaebuse esitaja esindajatega 14. oktoobril 2009. Pärast kohtumist edastas kaebuse esitaja komisjonile mitmel korral täiendavat teavet.
(19)
Komisjon nõudis 21. oktoobri 2009. aasta kirjaga Kreekalt täiendavat teavet. Kreeka palus 13. novembri 2009. aasta kirjas lisaaega vastamiseks ning komisjon lubas seda 18. novembri 2009. aasta e-kirjaga. Kreeka vastas komisjonile 11. jaanuaril ja 14. jaanuaril 2010.
(20)
Euroopa Kohus vastas 6. mai 2010. aasta otsusega Simvoulio tis Epikreatias’e (Riiginõukogu) eelotsusetaotlusele, mis esitati vastavalt EÜ asutamislepingu artiklile 234 (nüüd ELi toimimise lepingu artikkel 267) eelkõige seoses ELi riigihangete eeskirjade rakendamisega kõnealuse hankemenetluse suhtes. Euroopa Kohus leidis muu hulgas, et seda tüüpi lepingud, mis sõlmitakse kõnealuse hankemenetluse tulemusena, ei kuulu tervikuna riigihankedirektiivide reguleerimisalasse (7). Lisaks märkis kohus, et eeltoodud järeldus ei välista seda, et sellise lepingu puhul peab järgima aluslepingu põhinorme ja üldpõhimõtteid, eelkõige neid, mis kehtivad asutamisvabaduse ja kapitali vaba liikumise valdkonnas.
(21)
Komisjon teavitas Kreekat 6. juuli 2010. aasta kirjaga otsusest algatada seoses kõnealuse meetmega EL toimimise lepingu artikli 108 lõikes 2 sätestatud menetlus (edaspidi „menetluse algatamise otsus”).
(22)
Komisjoni otsus menetluse algatamise kohta avaldati Euroopa Liidu Teatajas (8). Komisjon kutsus huvitatud isikuid üles esitama meetme kohta märkusi.
(23)
Pärast menetluse algatamist laekusid komisjonile märkused kahelt huvitatud isikult, nimelt väidetava abisaaja esindajatelt (Athens Resort Casino Holdings, (9) HRi nimel) (10) ja kaebuse esitaja esindajatelt (Club Hotel Casino Loutraki, CA nimel) (11). Kreeka esitas oma märkused 6. augusti 2010. aasta kirjaga. Mõlema huvitatud isiku märkused edastati 29. oktoobri 2010. aasta kirjaga Kreekale, kes vastas 25. novembril 2010. aastal.
(24)
Euroopa Kohus otsustas 16. detsembril 2010, (12) et Üldkohus (varem Esimese Astme Kohus) eksis, langetades otsuse, mille kohaselt puudub alus menetleda uurimise nn administratiivset lõpetamist komisjoni poolt.
2. MEETME KIRJELDUS
(25)
Kreeka ametiasutused algatasid 2001. aasta oktoobris riigihankemenetluse, et müüa 49 % osalus kasiino Mont Parnès kapitalis (13). Konkureerisid kaks kandidaati: Kazino Attikis (edaspidi „Casino Attikis” või „CA”) ja konsortsium Hyatt Regency - Elliniki Technodomiki (edaspidi „konsortsium Hyatt Regency” või „HR”), kes mõlemad valiti vastavalt asjakohastele siseriiklikele õigusnormidele osalema hankemenetluse teises etapis (14). Väidetavalt nõuetevastase menetluse tulemusel sõlmiti hankeleping Hyatt Regency konsortsiumiga. Punktides 26-29 kirjeldatakse sündmusi, mille tulemusel komisjonile kättesaadava teabe kohaselt see hankeleping sõlmiti.
(26)
Vastavalt asjakohastele siseriiklikele õigusnormidele tuleks edukas pakkuja välja selgitada pakkumismenetluse teel (enampakkumisega oksjon) ja algseks müügihinnaks oleks määratud 80 miljonit eurot. Hankekomisjon peaks avama kandidaatide esitatud ümbrikud, mis sisaldavad iga kandidaadi rahalist pakkumust, ning iga sellise pakkumuse järjest teatavaks tegema. Väiksema pakkumuse esitanud kandidaadil oleks järgmises voorus õigus esitada suletud ümbrikus uus pakkumus. Uus pakkumus peaks olema algsest kõige kõrgemast pakkumusest vähemalt 1 % võrra suurem (15). Selline edasine pakkumine jätkuks eraldiseisvates voorudes seni, kuni üks pakkujatest loobub ja viimane pakkuja kuulutataks esialgselt kõige kõrgema hinna pakkujaks. Hankekomisjon esitaks esialgse kõige kõrgema hinna pakkuja nime sisaldava protokolli Kreeka turismiarenguameti (edaspidi „ETA”) direktorite nõukogule.
(27)
Esimeses voorus esitasid kaks kandidaati oma pakkumused suletud ümbrikutes ETA peakontoris 31. mail 2002. aastal samaaegselt. CA pakkumus oli 91 183 652 eurot ning HRi pakkumus 80 075 000 eurot. HRi ümbrik sisaldas lisaks pakkumusele ka avaldust, milles vaidlustati konsortsiumi CA hankemenetluses osalemise seaduslikkus. CA esitas sellele avaldusele vastuväite, märkides, et reservatsioonide esitamine muutis HRi rahalise pakkumuse vastuvõetamatuks. Vastuväidete komisjon lükkas CA vastuväite tagasi põhjendusega, et HRi avaldus ei mõjutanud tema pakkumuse kehtivust.
(28)
Teises voorus esitas HR suletud ümbrikus oma pakkumuse summas 92 105 888 eurot ning lisas oma pakkumusele sama kirjaliku avalduse. Pärast teise vooru lõppemist esitas CA seaduslik esindaja ümbriku rahalise pakkumusega kolmanda vooru jaoks ning samuti eraldi avalduse ETA direktorite nõukogule hankemenetluse tingimuste rikkumise kohta seoses pakkumuse kehtivustingimustega. Hankekomisjon lükkas selle avalduse tagasi põhjendusega, et see oleks vastuvõetav ainult siis, kui see esitataks vastuväite kujul ja kuuluks seega vastuväidete komisjoni pädevusse. CA seaduslik esindaja palus seejärel hankekomisjonilt viieminutilist pikendust, et otsustada oma edasise tegevuse üle. Lisaaeg anti, ja CA eemaldas komisjoni laualt nii kirjaliku avalduse kui ka pakkumust sisaldava ümbriku. Viie minuti pärast naastes ütles CA esindaja, et ei kavatse vastuväidet esitada, ning esitas CA pakkumuse. Järgnevalt esitas HR vastuväite ja nõudis, et kolmanda vooru pakkumused loetaks vastuvõetamatuks põhjusel, et CA esitas pakkumuse, mille võttis tagasi ja esitas seejärel uuesti. Vastuväidete komisjon aktsepteeris HRi vastuväidet ja CA pakkumus (16) kõrvaldati menetlusest.
(29)
Pärast CA kolmanda vooru pakkumuse eemaldamist edastas (17) hankekomisjon ETA direktorite nõukogule koopia oma 8. koosoleku protokollist, milles nimetati HR esialgseks kõige kõrgema hinna pakkujaks (pakkumusega 92 105 888 eurot) ja CA suuruselt teise hinna pakkujaks. Tundub, et hankekomisjon ei avanud CA kolmanda vooru pakkumust ega tagastanud CA-le suletud ümbrikut, vaid saatis selle ETA-le, et viimane hoiaks seda oma seifis (18). ETA direktorite nõukogu kutsus kokku erakorralise üldkoosoleku. Seejärel lubati 5. juunil 2002. aastal ETA tegevdirektoril ja Kantor Capitali seaduslikul esindajal, kes on menetluse eest vastutav majandusnõunik, paluda HRil oma pakkumust suurendada. HR suurendas oma pakkumust 110 miljoni euroni. CA esitas ETA direktorite nõukogule 12. juunil 2002. aastal kirja, mis sisaldas pakkumust summas 162 miljonit eurot, kuid see lükati tagasi, kuna pakkumus oli esitatud pärast hankemenetluse lõpetamist. Lõpuks suurendas HR oma pakkumust 120 miljoni euroni (19).
3. OTSUS AMETLIKU UURIMISMENETLUSE ALGATAMISE KOHTA
(30)
Komisjon algatas ametliku uurimismenetluse, kuna ei suutnud hajutada oma kahtlusi, kas Kreeka riik müüs 49 % osaluse kasiino Mont Parnès kapitalis kõige kõrgema hinna pakkujale sellise müügimenetluse käigus, mis vastas avatuse, läbipaistvuse ja mittediskrimineerimise nõuetele. Eelkõige ei olnud komisjon kindel, kas müügimenetluse ajal ei toimunud ostja ebaseaduslikku sooduskohtlemist, ja kas sellest tulenevalt maksti tehingu eest turuhinda või mitte. Komisjon leidis, et CA eemaldamine hankemenetlusest ja CA 162 miljoni euro suurune pakkumus, mis esitati pärast hankemenetlust, võib tõestada vara müüki selle väärtusest madalama hinnaga ja seetõttu abi olemasolu riigi ressursside kaotuse kaudu.
4. KREEKA MÄRKUSED
(31)
Kreeka esitas oma märkused 6. augusti 2010. aasta kirjaga. Kreeka vaidlustab riigiabi olemasolu, väites, et hankemenetlus riigi osaluse müümiseks kasiino Mont Parnès kapitalis viidi läbi vastavalt kohaldatavatele õigusnormidele ning et 49 % osalus kasiinos müüdi turuhinnaga.
(32)
Kreeka ametiasutused rõhutavad eelkõige, et hankemenetluses osalejate valimine ja kogu hankemenetlus oli läbinisti seaduslik ja viidi läbi vastavalt pakkumiskutsetes (20) esitatud eeskirjadele, mida reguleeritakse kehtivate õigusaktidega, ning et mõlemad hankemenetluses osalevad kandidaadid nõustusid nende pakkumiskutsetega reservatsioonideta.
(33)
Kreeka ametiasutused selgitavad ka, et HRi avaldus, mis sisaldus nii HRi esimese kui ka teise pakkumisvooru ümbrikus, ei mõjutanud tema pakkumuste kehtivust, vaid käsitles ainult CA osalemist hankemenetluses, ning seetõttu pidas vastuväidete komisjon HRi rahalist pakkumust põhjendatult seaduslikuks.
(34)
Kreeka ametiasutused väidavad veelgi üksikasjalikumalt, et hankemenetluse kolmandas voorus CA esitatud pakkumus, mis kaebuse esitaja väitel oli 107 miljonit eurot, kõrvaldati menetlusest seetõttu, et ümbrik viidi hankekomisjoni vaateväljast ära. Nende asjaolude korral ei saanud hankekomisjon olla kindel, et pakkumust ei olnud muudetud. Igal juhul tähendanuks pakkumuse uuesti esitamine selle teistkordset esitamist samas voorus, ja see on eeskirjade vastane.
(35)
Kreeka ametiasutused selgitavad, et teises voorus HRi poolt summas 92 105 888 eurot tehtud pakkumus, mis oli suurem CA poolt algselt tehtud 91 183 652 euro suurusest pakkumusest, oli kooskõlas hankemenetluse eeskirjadega, kuna vastavalt pakkumiskutse tingimustele pidi iga uus pakkumus olema suurem 1 % ja mitte 10 % võrra, nagu oli eeldatud komisjoni menetluse algatamise otsuses. Seega peeti hankemenetluse eeskirjadest kinni.
(36)
Kreeka ametiasutused väidavad ka, et CA viimane pakkumus summas 162 miljonit eurot - summa, mida CA oli väidetavalt valmis maksma - oli kehtetu, kuna see esitati pärast ja väljaspool hankemenetlust. Selle pakkumuse vastuvõtmine oleks tähendanud seaduslikkuse põhimõtte rikkumist, arvestades, et avaliku pakkumise eesmärk ei ole mitte ainult teenida riigi majandushuve, vaid ka laiemat avalikku huvi, st kindlustada kõrgeim võimalik hind, järgides samal ajal seaduslikkuse põhimõtet (st õigusnorme, mis on sätestatud pakkumiskutseid ja hankedokumente käsitlevates eeskirjades ning muudes kohaldatavates õigusaktides).
(37)
Kreeka ametiasutused selgitavad lisaks, et nad ei tühistanud hankemenetlust ega alustanud uut, kuna see oleks tähendanud kogu menetluse otsast alustamist juba neljandat korda kaheksa aasta jooksul, mis oleks kahjustanud Kreeka rahvusvahelist mainet, andmata samas kindlust, et uue hankemenetluse läbiviimine oleks taganud hinnaks 162 miljonit eurot. Selles suhtes kahtleb Kreeka isegi 162 miljoni euro suuruse pakkumuse usaldusväärsuses, kuna CA oli teadlik, et sellega nõustumine oleks ainult põhjustanud menetluse tühistamise ja uue menetluse algatamise.
(38)
Lisaks kinnitavad Kreeka ametiasutused, (21) et lõpuks makstud hind (120 miljonit eurot) oli mõistlik, kuna see oli 25,5 % kõrgem kui eksperdihinnanguga määratud hind 95,4 miljonit eurot, mille määras sõltumatu hindaja enne hankemenetlust ning mida hoiti suletuna kuni menetluse lõpuni. Kreeka ametiasutused väidavad, et seda hinnangut - kuigi see ei olnud hankemenetluse puhul vajalik - nõuti Kreeka huvide täiendavaks kaitsmiseks (22).
(39)
Kaebuse esitaja väitele, mille kohaselt pakkumismenetluse teadaannete algseid tingimusi parandati hilisema erastamist kinnitava seadusega nr 3139/2003, vastavad Kreeka ametiasutused, et pakkumismenetluse teadaandeid ei muudetud seadusega nr 3139/2003 ega ka mis tahes muul viisil. Kreeka väitel reguleeritakse seadusega lihtsalt erinevaid investeerimise ja kasiino käitamisega seotud lubasid ning seadus sisaldab meetmeid töötajate kaitsmiseks pärast erastamist. Selle seaduse kohaselt ei vabastatud HRi kohustusest investeerida kasiinosse Mont Parnès 44 miljonit eurot, ning lepingus sisalduv punkt 70 % hinna tagastamisest HRile juhul, kui tegevusluba antakse mõnele teisele kasiinole enne 2012. aastat, oli sõnaselge sättena välja toodud juba pakkumiskutsetes.
(40)
Seepärast märgivad Kreeka ametiasutused, et müügihind on kasiino Mont Parnès kapitali 49 % suuruse osa turuväärtus.
(41)
Selleks et veelgi tõestada, et hankemenetluse käigus ei toimunud eeskirjade mis tahes eiramist, osutavad Kreeka ametiasutused siseriiklike kohtute mitmele otsusele, milles analüüsiti hankemenetluse seaduslikkust siseriiklike õigusnormide alusel. Seni ei ole siseriiklikud kohtud leidnud hankemenetluses ühtegi eeskirjade rikkumist ning on seepärast CA sellekohased avaldused tagasi lükanud (23). Siseriiklike kohtute nende järelduste hulgast, mis kinnitavad hankemenetluse korrektsust, viitavad Kreeka ametiasutused konkreetselt järgnevatele:
a) Kohtuvaidlused tsiviilkohtutes
(42)
Ateena Esimese Astme Kohus lükkas oma otsuses nr 8118/2002 (24) tagasi CA avalduse ja otsustas, et:
-
hankekomisjon ja vastuväidete komisjon nentisid põhjendatult, et HRi esimese ja teise vooru pakkumused olid vastavuses pakkumiskutsetega. HRi pakkumustele lisatud avaldus ei mõjutanud tema pakkumuste tingimusteta iseloomu;
-
CA esitas pakkumuse kell 15.30, st kolmanda vooru alguses, nagu hankekomisjon oli teise vooru lõpus ette näinud. CA esindaja võttis pakkumuse tagasi ise ja omal soovil, kuigi hankekomisjoni esimees püüdis teda takistada seda tegemast. Kui hankekomisjoni esimees oleks sõnaselgelt CA esindajat pakkumuse tagasivõtmise eest hoiatanud, oleks selle tulemuseks olnud diskrimineeriv kohtlemine CA kasuks ja HRi vastu;
-
CA kolmanda vooru teine pakkumus loeti vastuväidete komisjoni poolt põhjendatult vastuvõetamatuks. Iga pakkuja võis ühes voorus esitada vaid ühe pakkumuse. Kui CA kolmanda vooru teine pakkumus oleks loetud vastuvõetavaks, oleks sellega rikutud läbipaistvuse põhimõtet. CA esindaja võttis CA esimese suletud ümbriku tagasi, lahkus pakkumise toimumise kohast ja esitas tagasi tulles suletud ümbriku, mille puhul ei olnud võimalik tõendada, et tegemist oli esialgse ümbrikuga (25).
b) Kohtuvaidlused halduskohtutes
(43)
Kreeka ametiasutuste väitel on Riiginõukogus (kõrgeim halduskohus) hetkel menetlemisel teine CA taotlus, mis käsitleb hankemenetluse väidetavat ebaseaduslikkust (26). Lõplikku otsust ei ole seni veel tehtud; Kreeka ametiasutused märgivad siiski, et ettekandev kohtunik tegi ettepaneku jätta CA taotlus läbi vaatamata, kuna see on kohtualluvuse alusel vastuvõetamatu ja sisult põhjendamatu (27).
c) Kriminaalkohtuvaidlus
(44)
Pärast seda, kui CA esitas 2002. aastal hankekomisjoni, vastuväidete komisjoni, ETA, hindamiskonsultandi (American Appraisal Hellas Ltd) ja finantsnõustaja (Kantor) vastu hagi, mis käsitles nende käitumist hankemenetluse jooksul, väljastas apellatsioonikohtu kohtunike nõukogu, kellele juhtum otsuse tegemiseks edastati, otsuse, (28) ning leidis, et:
-
vastuväidete komisjoni esimene ega ka teine otsus ei olnud ebaseaduslik ning komisjoni liikmete mis tahes üleastumiste kohta ei leitud mingeid adekvaatseid tõendeid. CA vastuväidete mittearvestamisega esimeses ja teises voorus ning teisest küljest HRi kolmandas voorus esitatud vastuväite aktsepteerimisega ei rikkunud vastuväidete komisjoni liikmed pakkumiskutsete tingimusi ega kohelnud kahte pakkujat erinevalt;
-
hankekomisjoni otsused ei olnud ebaseaduslikud ja hankekomisjoni liikmed ei kohelnud kahte pakkujat erinevalt; lisaks sellele oli hankekomisjon vastavalt pakkumiskutsete tingimustele kohustatud juhinduma vastuväidete komisjoni järeldustest;
-
ETA esindaja ei rikkunud asjakohaseid siseriiklikke õigusnorme, paludes esialgsel kõige kõrgema hinna pakkujal (HR) oma rahalist pakkumust suurendada; ETA esindajal ei olnud volitusi läbirääkimiste pidamiseks ega õigust hankemenetlust tühistada või ära jätta.
(45)
Eespool nimetatud õigeksmõistva otsuse peale esitati apellatsioon siseriiklikele kohtutele (29) ja hiljuti võttis Ateena apellatsioonikohus vastu õigeksmõistva otsuse kõigi süüdistatud isikute suhtes (otsus nr 466/2011). Selle otsuse terviktekst ei ole veel kättesaadav.
(46)
Kokkuvõttes jäävad Kreeka ametiasutused eespool esitatud tähelepanekuid arvestades seisukohale, et hinnatav meede ei kujuta endast riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 tähenduses.
5. HUVITATUD ISIKUTE MÄRKUSED
(47)
Väidetava abisaaja esindajad (Athens Resort Casino Holdings, HRi nimel) sekkusid 4. augusti 2010. aasta kirjaga huvitatud isikuna komisjoni menetlusse. Väidetav abisaaja esitas Kreekaga samasugused märkused, mis on kokkuvõetud kujul esitatud 4. jaos.
(48)
Lisaks sellele märgib väidetav abisaaja, et kasiino osaluse eest tegelikult makstud hind oli 120 miljonit eurot, mis on 10 miljoni euro võrra suurem kui varem arvatud (30). See oli suurem ka enne hankemenetluse algatamist esitatud eksperdihinnangus nimetatud hinnast, milleks oli 95,4 miljonit eurot (mida ei avalikustatud).
(49)
Väidetav abisaaja lisab veel, et ETA-l mitte ainult ei puudunud kohustus, vaid tal ei olnud ka õigust kutsuda suuruselt teise hinna pakkujat, kuna see oleks tähendanud uue pakkumisvooru algust, mis oli vastuolus pakkumiskutsete tingimustega. Lisaks väidab ta, et väljaspool hankemenetlust CA esitatud 162 miljoni euro suurune pakkumus ei olnud tõsiseltvõetav ning oli esitatud ainult selleks, et põhjustada hankemenetluse tühistamine. Ta kinnitab, et ta oleks kindlasti vaidlustanud kõik otsused, millega see pakkumus oleks vastu võetud, riskides kogu menetluse tühistamisega. Seetõttu viitab ta ka Riigi Õigusnõukogu otsusele, milles kinnitati, et CA pakkumust ei olnud võimalik arvesse võtta ega aktsepteerida (31).
(50)
Väidetav abisaaja seab kahtluse alla ka komisjoni poolt menetluse algatamise otsusega tehtud oletuse, mis käsitleb konkurentsi moonutamist ja mõju kaubandusele ning mille kohaselt on hasartmängud ülemaailmne äri ja selle valdkonna ettevõtjate majandustegevus toimub rahvusvahelisel turul. Väidetav abisaaja leiab, et kasiino Mont Parnès ei ole rahvusvaheliselt aktiivne, vaid tegutseb ainult kohalikul turul ja seega ei konkureeri välismaiste kasiinodega.
(51)
Club Hotel Casino Loutrake AE (CA nimel) (32) sekkus huvitatud isikuna komisjoni menetlusse 29. septembri 2010. aasta kirjaga. Selles kirjas leiab ta, et väidetava abi suuruse arvestamisel oleks tulnud arvesse võtta ka erinevust pakkumuste vahel ja ratifitseeriva seaduse mõju ostja kohustustele vastavalt riigihankemenetluse tingimustele.
6. MEETME HINDAMINE
6.1. Riigiabi olemasolu aktsiate võõrandamisel ettevõtte müügi raames
(52)
ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikes 1 sätestatakse, et kui aluslepingutes ei ole sätestatud teisiti, on igasugune liikmesriikide poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, siseturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust.
(53)
Vastavalt Euroopa Kohtu väljakujunenud kohtupraktikale (33) ning komisjoni eeskirjadele ja tavadele erastamisega seotud riigiabi valdkonnas (34) ei ole tegemist eelisega, kui liikmesriik ostab või müüb ettevõtete aktsiaid ning liikmesriigi käitumine on kooskõlas turumajanduse tingimustes tegutseva erainvestori omaga.
(54)
Kui aktsiate müük toimub väärtpaberibörsil, eeldatakse, et seda tehakse turutingimustel ja et see ei anna mis tahes eelist. Juhul kui võõrandamine toimub müügi kaudu, võib eelise olemasolu välistada, kui täidetud on järgmised tingimused: esiteks müüakse osalus kõigile soovijatele avatud läbipaistva ja mittediskrimineeriva konkureeriva hankemenetluse teel; teiseks ei esitata menetluse käigus selliseid tingimusi, mis ei ole eraõiguslike poolte vahelistes võrreldavates tehingutes tavapärased ja mis võivad potentsiaalselt alandada müügihinda; kolmandaks müüakse osalus kõrgeima pakkumuse tegijale; ning neljandaks tuleb pakkujatele anda piisavalt aega ja teavet pakkumuse objektiks olevate varade korralikuks hindamiseks.
(55)
Teisisõnu, kui erastamine toimub müügi kaudu, tuleb riigi varasid hõlmava tehingu puhul eelise olemasolu väljaselgitamisel hinnata ka seda, kas samasse olukorda asetatud turumajanduse tingimustes tegutsev ettevõtja oleks käitunud samamoodi, st oleks müünud ettevõtte sama hinnaga. Turumajanduse tingimustes tegutsevale ettevõtjale vastuvõetamatuid mittemajanduslikke kaalutlusi, nagu näiteks tööstuspoliitika põhjused, tööhõivekaalutlused või piirkondliku arengu eesmärgid, ei saa arvesse võtta madalama hinnaga leppimise põhjustena, ning osutavad eelise olemasolule. Komisjon on seda põhimõtet korduvalt selgitanud ja kohus on seda järjekindlalt kinnitanud (35).
(56)
Seepärast leiab komisjon, et kui mõni eespool nimetatud tingimus ei ole täidetud, tuleb välja selgitada, kas avaliku müügiga ei kaasne abi, ja seega tuleb sellest müügist teatada. Nimetatud nõudeid järgides oleks võimalik tagada, et riik saaks oma varade eest kõrgeima hinna, st turuhinna, ja et ei oleks tegemist eelisega.
6.2. 49 % suuruse osaluse müük kasiino Mont Parnès kapitalis
(57)
Menetluse algatamisel ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 2 alusel oli komisjonil kahtlusi, kas kasiino Mont Parnès müük toimus avatud, läbipaistva ja mittediskrimineeriva hankemenetluse abil. Sel ajal komisjoni käsutuses olnud teabe põhjal leidis komisjon, et on väga keeruline kindlaks teha, kas võimaldati ebaseaduslikult soodsamaid tingimusi või kas maksti turuhinda või mitte. Komisjonil oli kahtlus, et hankemenetluse eeskirjade rikkumisega võis kaasneda riigiabi.
(58)
Seejärel hindas komisjon ametliku uurimise raames asjakohaseid fakte. See hinnang põhineb kõnealuse meetme kohta kättesaadavatel tõenditel.
(59)
Menetluse eri etappides on komisjon saanud teavet mitmete riiklikul tasandil võetud õiguslike meetmete kohta, mis kinnitavad algse hankemenetluse seaduslikkust. Komisjon märgib, et praegu ei näi erinevad riiklikul tasandil vastu võetud kohtuotsused toetavat kaebuse esitaja tähelepanekuid hankemenetluse eeskirjade rikkumise ja osalejate ebavõrdse kohtlemise kohta (vt ka punktid 41-46). Siseriiklikud kohtud näivad siseriiklikele eeskirjadele tuginedes hankemenetluse seaduslikkust ja mittediskrimineerivat iseloomu pigem kinnitavat.
(60)
Kuigi komisjoni hinnang ei sõltu siseriiklike kohtute järeldustest, võib komisjon selliseid järeldusi oma analüüsis ühe tegurina arvesse võtta. Komisjon märgib siiski, et käesolev hinnangus ei püüta mis tahes viisil tõlgendada siseriiklikku õigust, mis kuulub liikmesriigi ainupädevusse.
(61)
Seoses sellega leiab komisjon, et hankemenetluse seaduslikkus siseriiklike õigusnormide kohaselt, nagu on kirjeldatud ja põhjendatud erinevate siseriiklike kohtute senises laiaulatuslikus ja põhjalikus uurimistöös, näitab olulisel määral hankemenetluse korrektsust ja mittediskrimineerivat iseloomu. Kui komisjon hindab ELi riigiabi eeskirjade alusel seda, kas hankemenetlus oli avatud, tingimusteta ja mittediskrimineeriv, võib ta muud tegurite hulgas sellist ilmset vastavust siseriiklikele eeskirjadele arvesse võtta.
(62)
Seoses menetluse algatamise otsuses tõstatatud küsimusega, mille kohaselt üks pakkumustest tundus olevat vastuolus pakkumiskutse nõudega, mis käsitles pakkumuse minimaalset suurendamist võrreldes eelneva pakkumusega, märgib komisjon, et see küsimus on lahendatud, kuna pakkumus pidi olema suurem 1 % ja mitte 10 %, nagu komisjonile algselt mõista anti. Seepärast leiab komisjon, et selles osas järgiti hankemenetluse eeskirju.
(63)
Hankemenetluse käigus esitatud erinevate vastuväidete väidetavalt erineva käsitlemise osas märgib komisjon samuti, et Kreeka ametiasutused on esitanud vastuvõetava selgituse CA pakkumuse hankemenetlusest kõrvaldamise kohta, kuna kohaldatavates eeskirjades on keelatud teistkordse pakkumuse esitamine samas pakkumisvoorus.
(64)
Pärast hankemenetlust esitatud erinevate pakkumuste väidetavalt ebavõrdse käsitlemise osas leiab komisjon, et eduka pakkujaga kõrgema hinna osas läbirääkimiste pidamine ja samal ajal kaebuse esitaja 162 miljoni euro suuruse pakkumuse mittearvestamine võib kaebuse esitaja pakkumuse kaheldava seaduslikkuse tõttu olla aktsepteeritud kui hankemenetluses lubatud praktika. Lisaks sellele ei saa komisjon võtta tõsiselt kaebuse esitaja 162 miljoni euro suurust vastuvõetamatut pakkumust, kuna see tehti alles pärast hankemenetluse lõppu ja vastuolus menetluseeskirjadega.
(65)
Seoses väitega, nagu oleks kogu menetlus võidud tühistada, on Kreeka ametiasutused väitnud, et see oleks tähendanud uut menetlust, millega oleks kaasnenud oht, et saadav hind oleks veelgi alanenud.
(66)
Kreeka ametiasutused on ka väitnud, et riigihankelepingu tingimusi ei muudetud seadusega nr 3139/2003 ega mis tahes muul viisil.
(67)
Saadud hinna kohta märgib komisjon, et 120 miljonit eurot, (36) mis kasiino eest lõpuks maksti ja mis ei küündi 162 miljoni euro suuruse vastuvõetamatu pakkumuse summani, mida kaebuse esitaja oli pärast tema menetlusest kõrvaldamist väidetavalt valmis maksma, on siiski kõrgem nii 107 miljoni euro suurusest pakkumusest, mille kaebuse esitaja tegi, ning tunduvalt suurem (25,5 %) enne menetluse algust eksperdihinnanguga määratud hinnast, milleks oli 95,4 miljonit eurot.
6.3. Järeldus
(68)
Pärast ametliku uurimise algatamist vastasid Kreeka ametiasutused komisjoni menetluse algatamise otsuses väljendatud esialgsetele kahtlustele rahuldavalt. Eelkõige ei leidnud komisjon tõendeid, mis lubavad järeldada, et väidetavat abisaajat koheldi soodustingimustel, mis andis talle eelise. Müües oma osaluse kasiinos avatud, tingimusteta ja mittediskrimineeriva hankemenetluse käigus kõige kõrgema hinna pakkujale, on Kreeka saanud tõenäoliselt kõige kõrgema hinna turul ja ei ole põhjustanud riigi ressursside kaotust. Komisjon võib seega nõustuda, et sarnaste tingimuste korral oleks turumajanduse tingimustes tegutsev ettevõtja müünud vastava osaluse kasiinos sarnase hinnaga. Sellest tulenevalt leiab komisjon, et Kreeka riigi 49 % osaluse müük kasiino Mont Parnès kapitalis ei hõlma mis tahes eelist ja seega ei kujuta endast riigiabi.
7. JÄRELDUS
(69)
Komisjon leiab, et Kreeka riigi 49 % osaluse müük kasiino Mont Parnès kapitalis ei kujuta endast seega riigiabi,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Kreeka riigi 49 % osaluse müük kasiino Mont Parnès kapitalis ei kujuta endast abi Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.
Artikkel 2
Käesolev otsus on adresseeritud Kreeka Vabariigile.
Brüssel, 24. mai 2011