РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 10 декември 2010 година
относно държавната помощ за улесняване на закриването на неконкурентоспособни въглищни мини
(2010/787/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 107, параграф 3, буква д) от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като има предвид, че:
(1)
Срокът на действие на Регламент (ЕО) № 1407/2002 на Съвета от 23 юли 2002 г. относно държавните помощи за въгледобивната промишленост (2) изтича на 31 декември 2010 г.
(2)
Малкият принос на субсидираните въглища към общия енергиен микс вече не оправдава запазването на такива субсидии за гарантиране на енергийните доставки в Съюза.
(3)
Политиката на Съюза за насърчаване на възобновяемите енергийни източници и на устойчива и безопасна икономика с ниски нива на въглеродни емисии не оправдават безсрочната подкрепа за неконкурентоспособните въглищни мини. Поради тази причина категориите помощи, разрешени с Регламент (ЕО) № 1407/2002, не следва да продължат да се предоставят безсрочно.
(4)
При липсата обаче на специфични за сектора правила за държавна помощ, за въгледобива се прилагат само общите правила за държавна помощ. В този контекст неконкурентоспособните въглищни мини, които извличат полза от помощта съгласно Регламент (ЕО) № 1407/2002, могат да загубят правото за получаване на помощ и да бъдат принудени да преустановят дейността си.
(5)
Без да се засягат общите правила за държавна помощ, държавите-членки следва да са в състояние да вземат мерки за намаляване на социалните и регионалните последици от закриването на въпросните мини, т.е. постепенното спиране на дейността в рамките на неотменим план за закриване и/или финансиране на извънредни разходи, по-конкретно наследени задължения.
(6)
Настоящото решение бележи прехода за въгледобивния сектор от прилагането на специфични за сектора правила към прилагането на общите правила за държавна помощ, които се прилагат за всички сектори.
(7)
За да бъдат сведени до минимум нарушенията на конкуренцията във вътрешния пазар, произтичащи от държавна помощ за улесняване на закриването на неконкурентоспособни въглищни мини, тази помощ следва да е дегресивна и строго ограничена за въгледобивни единици, за които има неотменим план за закриване.
(8)
За да смекчи въздействието върху околната среда на производството на въглища от въгледобивни единици, за които се предоставя помощ за закриване, държавите-членки следва да създадат план с подходящи мерки, например, в областта на енергийната ефективност, възобновяемата енергия или улавянето и съхранението на въглероден диоксид.
(9)
Предприятията следва да имат право на помощи за покриване на разходи, които съгласно обичайната счетоводна практика не влияят пряко на производствените разходи. Тези помощи са предназначени за покриване на извънредни разходи, които произтичат от закриването на въгледобивните единици. За да се избегне неправомерното използване на такива помощи от предприятия, които закриват само някои от своите производствени площадки, засегнатите предприятия следва да водят отделно счетоводство за всяка от своите въгледобивни единици.
(10)
В изпълнение на своята задача съгласно настоящото решение Комисията следва да гарантира, че се създават, поддържат и спазват нормални условия за конкуренция. С оглед по-специално на пазара на електроенергия, помощта за въгледобивната промишленост следва да бъде в такъв размер, че да не влияе на избора, който производителите на електроенергия правят относно видовете източници на първично енергийно снабдяване. Следователно цените на въглищата и техните количества следва да се договарят свободно между договарящите се страни с оглед на преобладаващите условия на световния пазар.
(11)
Прилагането на настоящото решение не следва да изключва възможността помощта за въгледобивната промишленост да бъде съвместима с вътрешния пазар на други основания. Във връзка с това, други специфични правила, по-конкретно правилата относно помощта за научноизследователска и развойна дейност и иновации, помощта за опазване на околната среда и помощта за обучение, продължават да се прилагат в границите на максималния интензитет на помощите, освен ако в тях не е предвидено друго.
(12)
Комисията следва да оцени мерките, за които е отправено уведомление въз основа на това решение, и да вземе решение в съответствие с изискванията на Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (3),
(13)
За да няма прекъсване между мерките, предвидени в Регламент (ЕО) № 1407/2002, и мерките, предвидени в настоящото решение, настоящото решение следва да се прилага от 1 януари 2011 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
ГЛАВА 1
УВОДНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
а)
„въглища“ означава висококалорични, среднокалорични и слабокалорични въглища от категория А и В по смисъла на Международната система за кодификация на въглищата, съставена от Икономическата комисия на ООН за Европа (4);
б)
„закриване“ означава трайното спиране на производството и продажбите на въглища;
в)
„план за закриване“ означава план, изготвен от дадена държава-членка, в който се предвиждат мерки, водещи до окончателното закриване на въгледобивни единици;
г)
„въгледобивна единица“ означава подземни или открити рудници и прилежащата инфраструктура, в които могат да се произвеждат необработени въглища, независимо от други подразделения на предприятието;
д)
„въгледобивна година“ означава календарна година или друг 12-месечен период, използван като референция за договори във въгледобивната промишленост;
е)
„производствени разходи“ означава всички разходи, свързани с текущото производство, включително добива на въглища, дейностите, свързани с обогатяването им, и по-специално с промиването, класирането по големина и сортирането на въглищата, с транспортирането им до мястото на използване, както и нормалната амортизация и пазарните лихви върху заетия капитал.
ж)
„текущи производствени загуби“ означава положителната разлика между разходите по производството на въглища и продажната им цена на мястото на използване, договорена свободно между договарящите се страни с оглед на условията, които преобладават на световния пазар.
ГЛАВА 2
СЪВМЕСТИМОСТ НА ПОМОЩТА
Член 2
Принцип
1. В контекста на закриването на неконкурентоспособните мини помощта за въгледобивната промишленост може да се разглежда като съвместима с правилното функциониране на вътрешния пазар, ако отговаря на разпоредбите на настоящото решение.
2. Помощта следва да обхваща само разходи за въглища, предназначени за производство на електроенергия, комбинирано производство на топло- и електроенергия, производство на кокс и гориво за доменните пещи в стоманодобивната промишленост, когато този вид употреба се извършва на територията на Съюза.
Член 3
Помощ за закриване
1. Помощта, предназначена за предприятие, която има за цел да покрие текущите производствени загуби на дадени въгледобивни единици, може да се счита за съвместима с изискванията на вътрешния пазар само ако отговаря на следните условия:
а)
функционирането на съответните производствени единици трябва да е част от план за закриването им, чийто краен срок е не по-късно от 31 декември 2018 г.;
б)
съответните въгледобивни единици трябва да бъдат окончателно закрити в съответствие с плана за закриване;
в)
помощта, за която е отправено уведомление, не трябва да надхвърля разликата между очакваните производствени разходи и очакваните постъпления за една въгледобивна година. Действително изплатената помощ трябва да подлежи на годишни корекции въз основа на годишните разходи и приходи, които се извършват най-късно до края на въгледобивната година, след годината, за която е предоставена помощта;
г)
размерът на помощта на тон въглищен еквивалент не трябва да води до понижаване на цената на произведените в Съюза въглища на мястото на използване, под цената на въглищата с подобно качество, внасяни от трети страни.
д)
съответните въгледобивни единици трябва да са били в експлоатация към 31 декември 2009 г.;
е)
общият размер на предоставената от държава-членка помощ за закриване трябва да следва низходяща тенденция: в края на 2015 г. намалението трябва да бъде не по-малко от 25 %, в края на 2015 г - не по-малко от 40 %, в края на 2016 г. - не по-малко от 60 % и в края на 2017 г.- не по-малко от 75 % от помощта, предоставена през 2011 г.;
ж)
общият размер на помощта за закриване за въгледобивната промишленост на държава-членка, за всяка година след 2010 г., не трябва да надвишава общия размер на помощите, предоставени от тази държава-членка и разрешени от Комисията в съответствие с членове 4 и 5 от Регламент (ЕО) № 1407/2002 за 2010 година.
з)
Държавите-членки трябва да създадат план с мерки за смекчаване на отрицателното въздействие върху околната среда от производството на въглища от въгледобивна единица, за която е предоставена помощ съгласно настоящия член, например в областта на енергийната ефективност, възобновяемата енергия или улавянето и съхранението на въглероден диоксид.
2. Включването на мерки, които представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора в плана, посочен в параграф 1, буква з), не засяга задълженията за уведомяване и отлагане, наложени на държавите-членки по отношение на такива мерки с член 108, параграф 3 от Договора, както и съвместимостта на подобни мерки с вътрешния пазар.
3. Ако въгледобивните единици, на които е предоставена помощ съгласно параграф 1, не са закрити на определената в плана за закриване дата, съгласно разрешението на Комисията, съответната държава-членка възстановява всички помощи, предоставени за целия период на плана за закриване.
Член 4
Помощ за извънредни разходи
1. Държавните помощи, предоставени на предприятия, извършващи или извършвали дейности, свързани с въгледобивната промишленост, за да им се даде възможност да покрият разходите, възникващи или възникнали поради закриването на въгледобивните единици, и които не са свързани с текущото производство, могат да се считат за съвместими с правилата на вътрешния пазар, при условие че платената сума не надхвърля тези разходи. Тези помощи може да се използват за покриване на:
а)
направените разходи и провизии за разходи на предприятия, които се закриват или вече са закрили въгледобивни единици, включително и предприятия, ползващи помощ за закриване;
б)
разходи, направени от няколко предприятия.
2. Категориите разходи, включени в параграф 1, са определени в приложението. Параграф 1 не се прилага за разходи, произтичащи от неспазването на нормативната уредба за околната среда.
Член 5
Натрупване
1. Максималният размер на разрешената съгласно настоящото решение помощ се прилага независимо от това дали помощта е финансирана от държавите-членки или частично от Съюза.
2. Помощ, разрешена съгласно настоящото решение, не се комбинира с други държавни помощи по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора или с други форми на финансиране от Съюза за същите допустими разходи, ако поради такова припокриване размерът на помощта стане по-голям от разрешения съгласно настоящото решение.
Член 6
Разделяне на сметките
Всяка помощ, получена от предприятията, се вписва в отчета за приходите и разходите като отделна приходна позиция, различна от оборота. Когато предприятията, които получават помощ по настоящото решение продължават да извършват търговска или експлоатационна дейност след закриване на всички или някои от въгледобивните им единици, те водят точни и отделни сметки за всяка своя въгледобивна единица и за други икономически дейности, които не са свързани с въгледобива. Предоставената съгласно настоящото решение помощ се управлява така, че да няма възможност помощта да бъде прехвърлена към други въгледобивни единици, които не са част от плана за закриване, или към други икономически дейности на същото предприятие.
ГЛАВА 3
ПРОЦЕДУРИ
Член 7
Информация, предоставяна от държавите-членки
1. В допълнение към Регламент (ЕО) № 659/1999, помощите, посочени в настоящото решение са предмет на специалните правила, определени в параграфи 2-6.
2. Държавите-членки, които възнамеряват да предоставят помощта за закриване, посочена член 3, уведомяват Комисията за плана за закриване на въпросните въгледобивни единици. Планът съдържа най-малко следното:
а)
обозначение на въгледобивните единици;
б)
действителните или очакваните производствени разходи за всяка въгледобивна единица за въгледобивна година;
в)
очакваното производство на въглища за въгледобивна година за всяка въгледобивна единица, която е обхваната от плана за закриване;
г)
очаквания размер на помощта за закриване за въгледобивна година.
3. Държавите-членки уведомяват Комисията за всяка промяна в плана за закриване.
4. Държавите-членки уведомяват за всички помощи, които възнамеряват да предоставят на въгледобивната промишленост съгласно настоящото решение през дадена въгледобивна година. Те предоставят на Комисията всички подробности, свързани с изчисляването на очакваните производствени разходи и отношението им към плановете за закриване, за които Комисията е уведомена съгласно параграф 2.
5. Държавите-членки уведомяват Комисията за размера и изчисляването на действително изплатената помощ за дадена въгледобивна година не по-късно от шест месеца след края на въпросната година. Когато се нанасят корекции в първоначалните изплатени суми за дадена въгледобивна година, държавите-членки информират Комисията преди края на следващата въгледобивна година.
6. Когато уведомяват за помощта, както е посочено в параграфи 3 и 4, и когато информират Комисията за действително изплатената помощ, държавите-членки предоставят цялата информация, необходима на Комисията, за да провери дали са спазени разпоредбите на настоящото решение.
ГЛАВА 4
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 8
Мерки за изпълнение
Комисията взема всички мерки, необходими за изпълнение на настоящото решение. При определените в настоящото решение условия тя може да създаде обща рамка за съобщаване на информацията, посочена в член 7.
Член 9
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2011 г.
Срокът на действието му изтича на 31 декември 2027 г.
Съставено в Брюксел на 10 декември 2010 година.
NÕUKOGU OTSUS,
10. detsember 2010,
konkurentsivõimetute söekaevanduste sulgemise soodustamiseks antava riigiabi kohta
(2010/787/EL)
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 107 lõike 3 punkti e,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust (1)
ning arvestades järgmist:
(1)
Nõukogu 23. juuli 2002. aasta määruse (EÜ) nr 1407/2002, mis käsitleb söetööstusele antavat riigiabi, (2) kehtivus lõpeb 31. detsembril 2010.
(2)
Subsideeritud söe väike osa üldises koguenergias ei õigusta enam sellise toetuse säilitamist eesmärgiga tagada energiavarustuskindlus liidus.
(3)
Liidu poliitika edendada taastuvaid energiaallikaid ning säästvat ja turvalist süsinikuvaest majandust ei õigusta konkurentsivõimetute söekaevanduste lõputut toetamist. Seetõttu ei tuleks määrusega (EÜ) nr 1407/2002 lubatud abiliikide võimaldamist lõputult jätkata.
(4)
Sektorispetsiifiliste riigiabi eeskirjade puudumisel kohaldatakse söe suhtes aga üksnes üldisi riigiabi eeskirju. Sellises kontekstis ei pruugi konkurentsivõimetud söekaevandused, millele praegu antakse määruse (EÜ) nr 1407/2002 kohast abi, olla abikõlblikud ja nad võivad olla sunnitud tegevuse lõpetama.
(5)
Ilma et see piiraks üldiste riigiabi eeskirjade kohaldamist, peaks liikmesriikidel olema võimalik võtta meetmeid, millega leevendada kõnealuste kaevanduste sulgemise sotsiaalseid ja piirkondlikke tagajärgi, see tähendab lõpetada nende tegevus nõuetekohaselt kaevanduste pöördumatu sulgemise kava kontekstis ja/või rahastada erakorralisi kulusid, eelkõige varasemast tegevusest tulenevaid kohustusi.
(6)
Käesolev otsus tähistab söesektori jaoks üleminekut sektorispetsiifiliste eeskirjade kohaldamiselt kõigis sektorites kohaldatavate üldiste riigiabi eeskirjade kohaldamisele.
(7)
Selleks et viia siseturul miinimumini konkurentsivõimetute söekaevanduste sulgemise soodustamiseks antavast riigiabist tulenevaid konkurentsimoonutusi, peaks selline abi olema kahanev ja rangelt piirduma söetootmisüksustega, mida kavatsetakse sulgeda pöördumatult.
(8)
Sulgemisabi saavate söetootmisüksuste poolse söetootmise negatiivse keskkonnamõju leevendamiseks peaksid liikmesriigid koostama kava, mis sisaldab asjakohaseid meetmeid näiteks energiatõhususe, taastuvenergia või süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise valdkonnas.
(9)
Ettevõtjatel peaks olema õigus saada abi selliste kulutuste katteks, mis kooskõlas tavapäraste raamatupidamispõhimõtetega ei mõjuta tootmiskulusid otseselt. Kõnealune abi on ette nähtud selliste erakorraliste kulude katteks, mis kaasnevad nende söetootmisüksuste sulgemisega. Selleks et vältida olukorda, kus kõnealusest abist saavad põhjendamatut kasu ettevõtjad, kes sulgevad vaid osa oma kaevandustest, peaksid asjaomased ettevõtjad pidama kõigi oma söetootmisüksuste kohta eraldi raamatupidamisarvestust.
(10)
Kõnealuse käesolevast otsusest tuleneva ülesande täitmisel peaks komisjon tagama normaalsete konkurentsitingimuste loomise, säilitamise ja järgimise. Eelkõige elektriturgu silmas pidades ei tohiks söetööstusele antav abi mõjutada elektritootjatele kättesaadavat primaarenergia allikate valikut. Seetõttu peaksid lepinguosalised söehindades ja -kogustes vabalt kokku leppima, võttes arvesse maailmaturul valitsevaid tingimusi.
(11)
Käesoleva otsuse kohaldamine ei tohiks välistada, et söetööstusele antava abi võib lugeda siseturuga kokkusobivaks muudel alustel. Seoses sellega jätkatakse abi ülemmäärade piires muude konkreetsete eeskirjade ja eelkõige selliste eeskirjade kohaldamist, mis puudutavad teadus- ja arendustegevuseks ning innovatsiooniks antavat abi, keskkonnakaitsele antavat abi ning koolituseks antavat abi, kui eeskirjades teisiti ette ei nähta.
(12)
Komisjon peaks käesoleva otsuse alusel teavitatud meetmeid hindama ja otsuseid vastu võtma kooskõlas nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määrusega (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (3).
(13)
Selleks, et vältida järjepidevuse puudumist määruses (EÜ) nr 1407/2002 kavandatud meetmete ja käesolevas otsuse ette nähtud meetmete vahel, tuleks käesolevat otsust kohaldada alates 1. jaanuarist 2011,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
1. PEATÜKK
SISSEJUHATAVAD SÄTTED
Artikkel 1
Mõisted
Käesolevas otsuses kasutatakse järgmiseid mõisteid:
a) „süsi”- kõrge kvaliteediklassi, keskmise kvaliteediklassi ja madala kvaliteediklassi A ja B kategooria süsi Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni koostatud rahvusvahelise söekodifitseerimissüsteemi tähenduses (4);
b) „sulgemine”- söe tootmise ja müügi püsiv lõpetamine;
c) „sulgemiskava”- liikmesriigi koostatud tegevuskava, milles nähakse ette meetmed söetootmisüksuste lõplikuks sulgemiseks;
d) „söetootmisüksus”- maa all ja maa peal asuvad söetootmisettevõtted ja seotud rajatised, mis suudavad toota toorsütt ettevõtte teistest osadest sõltumatult;
e) „tootmisaasta”- kalendriaasta või muu kaheteistkümnekuuline ajavahemik, mis võetakse söetööstuses lepingu aluseks;
f) „tootmiskulud”- käsiloleva tootmisega seotud kogukulud, sealhulgas kulud, mis on seotud järgnevaga: kaevandamistööd, söe rikastamine, eelkõige selle märgrikastamine, tüki suuruse järgi sortideks jaotamine ja aheraine eraldamine kaevisest ning kasutuskohta transportimine, tavaline kulum ja turu intressimääradel põhinevad laenukapitali intressimaksed;
g) „käsiloleva tootmisega seotud kaod”- positiivne vahe söetootmiskulude ning kasutuskohas kehtiva müügihinna vahel, mille lepinguosalised on vabalt kokku leppinud maailmaturul valitsevaid tingimusi arvestades.
2. PEATÜKK
ABI KOKKUSOBIVUS
Artikkel 2
Põhimõte
1. Konkurentsivõimetute kaevanduste sulgemise kontekstis võib söetööstusele antava abi lugeda siseturu nõuetekohase toimimisega kokkusobivaks juhul, kui see on kooskõlas käesoleva otsusega.
2. Abi hõlmab ainult kulusid, mis on seotud söe kasutamisega elektritootmisel, soojuse ja elektrienergia koostootmisel, koksitootmisel ning terasetööstuses kasutatavate kõrgahjude kütmisel, kui selline kasutamine toimub liidus.
Artikkel 3
Sulgemisabi
1. Ettevõtjale antava abi, mis on mõeldud söetootmisüksuste käsiloleva tootmisega seotud kadude katmiseks, võib lugeda siseturuga kokkusobivaks ainult juhul, kui see vastab järgmistele tingimustele:
a)
asjaomaste söetootmisüksuste tegevus peab moodustama osa sulgemiskavast, mille lõpptähtaeg on hiljemalt 31. detsember 2018;
b)
asjaomased söetootmisüksused tuleb sulgemiskava kohaselt lõplikult sulgeda;
c)
abisumma ei tohi ületada vahet ühe tootmisaasta prognoositavate tootmiskulude ja prognoositava tulu vahel. Tegelikult makstavat abi peab igal aastal korrigeerima tegelikest kuludest ja tuludest lähtuvalt hiljemalt abi andmise aastale järgneva tootmisaasta lõpuks;
d)
söeekvivalendi tonni kohta makstav abi ei tohi viia selleni, et liidu söe hinnad kasutuskohas langevad kolmandatest riikidest pärineva sarnase kvaliteediga söe hindadest madalamale;
e)
asjaomased söetootmisüksused töötasid seisuga 31. detsember 2009;
f)
liikmesriigi antava sulgemisabi kogusumma peab kahanema: kusjuures 2013. aasta lõpuks ei tohi kahanemine olla väiksem kui 25 % võrra aastal 2011. antavast abist, 2015. aasta lõpuks mitte väiksem kui 40 % ja 2017. aasta lõpuks mitte väiksem kui 75 %;
g)
liikmesriigi söetööstusele antava sulgemisabi kogusumma ei tohi ühelgi 2010. aastale järgneval aastal ületada määruse (EÜ) nr 1407/2002 artiklite 4 ja 5 kohaselt 2010. aastaks asjaomase liikmesriigi poolt antud ja komisjoni poolt heakskiidetud abi summat;
h)
liikmesriigid peavad koostama kava selliste meetmete võtmiseks, mille eesmärk on leevendada käesoleva artikli kohaselt sulgemisabi saavate söetootmisüksuste poolse söetootmise keskkonnamõju, näiteks energiatõhususe, taastuvenergia või süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise valdkonnas.
2. Lõike 1 punktis h osutatud plaanides sisalduvad meetmed, mis kujutavad riigiabi aluslepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses ei piira aluslepingu artikli 108 lõikest 3 tulenevat liikmesriikidel lasuvat teatamiskohustust või kavatsetud meetmete rakendamiskeeldu seoses kõnealuste meetmetega ning ei piira kõnealuste meetmete kooskõla siseturuga.
3. Kui lõike 1 kohaselt abi saavaid söetootmisüksusi komisjoni poolt sulgemiskavas heakskiidetud kuupäeval ei suleta, tagastab asjaomane liikmesriik kogu sulgemiskavaga hõlmatud ajavahemiku eest antud abi.
Artikkel 4
Abi erandlike kulude katmiseks
1. Riigiabi, mida antakse söetootmisega tegelevatele või tegelnud ettevõtjatele selliste söetootmisüksuste sulgemisega kaasnevate kulude katteks, mis ei ole seotud käsiloleva tootmisega, võib lugeda siseturuga kokkusobivaks, kui makstav abisumma ei ületa kõnealuseid kulusid. Sellisest abist võib katta:
a)
ainult selliste ettevõtjate kulud ja kulude reservid, kes sulgevad või on sulgenud söetootmisüksusi, sealhulgas ettevõtted, kellele antakse sulgemisabi;
b)
mitme ettevõtja kantavad kulud.
2. Lõike 1 kohaselt kaetavate kulude kategooriad on määratletud lisas. Lõiget 1 ei kohaldata kulude suhtes, mis tekivad keskkonnaeeskirjade täitmata jätmisest.
Artikkel 5
Kumuleerumine
1. Käesoleva otsuse kohaselt lubatava abi maksimumsummat kohaldatakse sõltumata sellest, kas abi rahastatakse täielikult liikmesriigi poolt või osaliselt liidu poolt.
2. Käesoleva otsuse kohaselt lubatavat abi ei või ühendada muu aluslepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses riigiabiga ega muul kujul liidupoolse rahastamisega samade abikõlblike kulude eest, kui sellise kumuleerumise tulemusena oleks abisumma suurem kui käesoleva otsusega lubatu.
Artikkel 6
Raamatupidamise lahusus
Ettevõtjad esitavad kogu saadud abi kasumiaruandes käibest eristuva eraldiseisva tuluartiklina. Kui ettevõtjad, kes saavad käesoleva otsuse kohast abi, jätkavad kaubandustegevust ja tööd pärast mõne või kõigi oma söetootmisüksuste sulgemist, peavad nad täpset ja eraldi raamatupidamisarvestust kõigi oma söetootmisüksuste ja söekaevandamisega mitteseotud muu majandustegevuse kohta. Käesoleva otsuse kohaselt antud abi hallatakse nii, et seda ei oleks võimalik üle kanda teistele söetootmisüksustele, mis ei kuulu sulgemiskava alla, ega sama ettevõtja muule majandustegevusele.
3. PEATÜKK
MENETLUSED
Artikkel 7
Liikmesriikide esitatav teave
1. Lisaks määrusele (EÜ) nr 659/1999 kohaldatakse käesolevas otsuses nimetatud abi suhtes lõigetes 2-6 sätestatud erieeskirju.
2. Liikmesriigid, kes kavatsevad anda artiklis 3 nimetatud sulgemisabi, esitavad komisjonile asjaomaste söetootmisüksuste sulgemiskava. Kava sisaldab vähemalt järgmiseid andmeid:
a)
andmed söetootmisüksuste kohta;
b)
iga söetootmisüksuse tegelikud või prognoositavad tootmiskulud tootmisaasta kohta;
c)
sulgemiskavasse kuuluvate söetootmisüksuste prognoositav söetoodang ühe tootmisaasta kohta;
d)
sulgemiseks antav hinnanguline abisumma ühe tootmisaasta kohta.
3. Liikmesriigid teavitavad komisjoni kõigist sulgemiskava muudatustest.
4. Liikmesriigid teatavad igasugusest abist, mida nad kavatsevad tootmisaasta jooksul söetööstusele käesoleva otsuse kohaselt anda. Nad esitavad komisjonile kõik prognoositavate tootmiskulude arvutamiseks vajalikud andmed ning teabe nende andmete seotuse kohta komisjonile lõike 2 kohaselt teatatud sulgemiskavadega.
5. Liikmesriigid teatavad komisjonile tootmisaastal tegelikult makstud abi summa ja selle arvutuse hiljemalt kuus kuud pärast asjakohase aasta lõppu. Kui käimasoleva tootmisaasta jooksul algselt tasutud summasid korrigeeritakse, teatavad liikmesriigid sellest komisjonile enne järgneva tootmisaasta lõppu.
6. Artiklite 3 ja 4 kohaselt abist teada andes ning tegelikult väljamakstud abist komisjoni teavitades esitavad liikmesriigid kogu vajaliku teabe, mille põhjal komisjonil on võimalik kontrollida käesoleva otsuse sätetest kinnipidamist.
4. PEATÜKK
LÕPPSÄTTED
Artikkel 8
Rakendusmeetmed
Komisjon võtab kõik käesoleva otsuse rakendamiseks vajalikud meetmed. Ta võib luua käesolevas otsuses sätestatud piirides artiklis 7 nimetatud teabe edastamiseks ühise raamistiku.
Artikkel 9
Jõustumine
Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Otsust kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2011.
Otsus kehtib kuni 31. detsembrini 2027.
Brüssel, 10. detsember 2010