РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 20 юли 2010 година
относно държавна помощ C 27/09 (ex N 34/B/09) Бюджетна субсидия за France Télévisionѕ, която Френската република възнамерява да приведе в действие в полза на France Télévisions
(нотифицирано под номер C(2010) 4918)
(само текстът на френски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2011/140/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените разпоредби (1) и като взе предвид техните мнения,
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
С писмо от 23 януари 2009 г. Френската република уведоми Комисията за намерението си да предостави бюджетна субсидия в размер на 450 млн. евро, вече включена в Закона за финансите, на France Télévisions за 2009 година. На 13 март 2009 г. Комисията поиска от нея допълнителна информация, която Френската република предостави на 25 май 2009 г. В това писмо Френската република разшири предмета на уведомлението, като изложи своето намерение да въведе постоянен многогодишен механизъм за публично финансиране на France Télévisions, част от който ще представлява годишна субсидия.
(2)
С писмо от 1 септември 2009 г. Комисията счете, че от една страна, бюджетната субсидия, гласувана за 2009 г., е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 106, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (наричан по-долу „ДФЕС“), а от друга страна, уведоми Френската република за решението си да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от ДФЕС във връзка с новия механизъм за публично финансиране на France Télévisions за следващите години.
(3)
Френската република представи своите мнения на 7 октомври 2009 г.
(4)
Решението на Комисията за откриване на процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (2). Комисията покани заинтересованите страни да представят мненията си относно помощта.
(5)
Комисията получи мнения по този въпрос от заинтересованите страни. Тя ги препрати на Френската република, на която предостави възможност за отговор; коментарите на Франция бяха получени с писмо от 15 януари 2010 г.
(6)
На 23 април, 19 май и 22 юни 2010 г. Френската република предостави на Комисията разяснения или допълнителна информация.
II. ПОДРОБНО ОПИСАНИЕ НА МЕХАНИЗМА ЗА ФИНАНСИРАНЕ
(7)
Механизмът за многогодишно финансиране, предмет на настоящото решение, е част от финансирането на мисиите за обществена услуга на France Télévisions, което Комисията разгледа в решенията си от 10 декември 2003 г. (3), 20 април 2005 г. (4), 16 юли 2008 г. (5) и 1 септември 2009 г. (6) Този механизъм обаче представлява различна мярка от тези, които са били предмет на решенията от 2003, 2005 и 2008 г. По-специално бюджетните субсидии, описани по-подробно по-долу, ще представляват по-голямата част от държавните средства, отпуснати на France Télévisions, като таксата за телевизия (contribution à l’audiovisuel public), наричана по-рано redevance, която е била предмет на решението на Комисията от 20 април 2005 г. и която, като съществуваща помощ, не е изменена от новите разпоредби. Тези два вида държавни средства ще имат за цел да покрият разходите за мисията за обществена услуга на France Télévisions, намалени с оставащите нетни търговски приходи.
II.1. Главни правни основания
(8)
Основните разпоредби за новия механизъм за публично финансиране се съдържат в Закон № 2009-258 от 5 март 2009 г. за аудио-визуалната комуникация и за новата обществена услуга на телевизията. Помощта, за която е постъпило уведомление, е част от предвидена от закона по-обширна реформа на структурите и мисиите от общ икономически интерес на общественото аудио-визуално разпространение. Законът изменя законовите разпоредби, които уреждат мисиите за обществена услуга на France Télévisions, и по-специално Закон № 86-1067 от 30 септември 1986 г. за свободата на съобщенията. Тези мисии са допълнително уточнени в спецификациите и в договора за целите и средствата на France Télévisions, които са одобрени с нормативни разпоредби, приети за прилагането на закона за свободата на съобщенията. Закон № 2009-258 от 5 март 2009 г. съдържа и финансови разпоредби, от една страна, за изменение на данъчния кодекс, а от друга страна, за установяване на принципа за бюджетната субсидия, включена в закон за финансите за France Télévisions.
II.2. Дейностите и финансирането на получателя: France Télévisions
(9)
France Télévisions е акционерно дружество, учредено съгласно член 44-I от Закон № 86-1067 от 30 септември 1986 г. за свободата на съобщенията. Този закон във вида, в който е изменен, установява единствено предприятие, France Télévisions, в което участват по-рано отделните юридически лица за различни канали. Предприятието подлежи на икономически и финансов контрол, упражняван от френската държава. Дружественият му капитал е разделен на поименни акции, които могат бъдат притежавани само от държавата. Членове на управителния съвет са председателят, четиринадесет членове с петгодишен мандат, а именно двама депутати, назначавани от комисиите на Националното събрание и на Сената по културните въпроси, петима представители на държавата, пет лица, назначавани от Върховния съвет по аудио-визуалните въпроси, и двама представители на персонала.
(10)
France Télévisions е първата френска аудио-визуална група. В нея са наети около 11 000 души и тя включва каналите France 2, France 3, France 4, France 5 и France Ô, които се излъчват на територията на континентална Франция, както и RFO, дружество, в което влизат обществени радиа и телевизии, които се излъчват в отвъдморските департаменти и територии. Групата включва и рекламен отдел, въпреки че към настоящия момент се обсъжда неговото закриване, както и дружества, които се занимават с дейностите по диверсификация. Някои канали на France Télévisions се излъчват в много държави-членки, по-конкретно в Белгия и Люксембург.
(11)
Оборотът на France Télévisions през 2007 г., последната бюджетна година преди обявяването на реформата на общественото аудио-визуално разпространение, е възлизал на 2 927 млн. евро, 64,2 % от които са от приходите от таксата (redevance), 28,1 % от рекламни приходи (реклама и спонсорство) и 7,7 % от други приходи. В периода 2003-2007 г. делът на отделните елементи от оборота продължава да бъде относително постоянен, като приходите от реклама и спонсорство варират между 30 и 28 %. Цялата група е постигала леко положителни нетни резултати всяка година от периода 2003-2007 г., като общият им размер за целия период възлиза на 99 млн. евро.
(12)
Тази тенденция се е обърнала след обявяването на реформата на общественото аудио-визуално разпространение през януари 2008 г., което е довело по-специално до загубата в бъдеще на приходите от реклама. През бюджетната 2008 година групата France Télévisions регистрира дефицит, с отрицателни нетни резултати в размер на [50-100] (7) млн. евро (от които [50-100] млн. евро в областта на обществената услуга), в резултат именно на сериозния спад на приходите от реклама, който извънредното вливане на 150 млн. евро капитал, одобрено от Комисията в решението ѝ от 16 юли 2008 г., не е успяло да компенсира напълно. За 2009 г., след като влиза в сила реформата на общественото аудио-визуално разпространение, чрез окончателно изплатената бюджетна субсидия от 415 млн. евро, одобрена от Комисията в решението ѝ от 1 септември 2009 г., намалените приходи от реклама са почти компенсирани и групата France Télévisions е регистрирала нетен резултат с малък излишък ([10-20] млн. евро). Все пак в областта на обществената услуга е продължило регистрирането на малък дефицит от около [0-5] млн. евро, тъй като положителният резултат се е дължал на търговските дружества на групата.
(13)
Дейностите и управлението на France Télévisions през последните години, 2004-2008 г., и позицията на предприятието на фона на реформата на общественото аудио-визуално разпространение са описани в сравнително критичен доклад на Сметната палата на Франция „France Télévisions и новата обществена телевизия“. Докладът, на който се позовават някои трети заинтересовани страни в мненията си, е бил приет на разискване и обявен публично на 14 октомври 2009 г., т.е. след решението за откриване на процедурата. В доклада се установява наличието на неизползвани маржове за напредък в управлението и резултатите на France Télévisions към момента и в него се излагат препоръки за бъдещи подобрения в новия контекст на реформата.
II.3. Мисиите за обществена услуга на France Télévisions
II.3.1. Определение на мисиите за обществена услуга в закона
(14)
Член 43-11 от изменения Закон № 86-1067 от 30 септември 1986 г. излага мисията за обществена услуга на France Télévisions, като определя, че обществените канали „в името на общия интерес имат мисии за обществена услуга. Те предлагат на обществеността, във всички нейни измерения, разнообразни и плуралистични програми и услуги, с изисквания за качество и новаторство, при зачитането на правата на личността и конституционно определените демократични принципи. Те представят диверсифицирано предлагане на аналогови и цифрови програми в областта на информацията, културата, знанията, забавленията и спорта. Те имат положителен ефект върху демократичния дебат, върху обмена между отделните части от населението, както и върху социалното включване и гражданствеността. Те изпълняват дейности в полза на социалното сближаване, културното разнообразие и борбата с дискриминацията и предлагат програми, които отразяват разнообразието на френското общество. Те гарантират насърчаването на френския език и съответно на регионалните езици и подчертават разнообразието на културното и езиковото наследство на Франция. Те допринасят за развитието и разпространението на интелектуалното и артистичното творчество и гражданските, икономическите, социалните, научните и техническите познания, както и за аудио-визуалната и медийната грамотност. Те улесняват обучението по чужди езици. Те участват в обучението в областта на околната среда и устойчивото развитие. Чрез подходящи механизми те улесняват достъпа на глухи лица и лица с увреден слух до излъчваните програми. Те гарантират честност, независимост и плурализъм на информацията, както и на плуралистичното изразяване на мисловните течения и на мнението при зачитане на принципа на равно третиране и на препоръките на Върховния съвет по аудио-визуални въпроси. Организациите от публичния сектор на аудио-визуалните комуникации, с цел изпълнението на мисиите им, допринасят за външните аудио-визуални дейности, разпространението на франкофонията и разпространението на френската култура и език по света. Последните имат за цел да разработят нови услуги, които да обогатят или допълнят предлагането на програми, както и новите техники за създаване и разпространение на аудио-визуалните програми и услуги. Всяка година в парламента се внася доклад, за да се извърши преглед на прилагането на разпоредбите на настоящия член.“
II.3.2. Тълкуване на задълженията за обществена услуга в дейностите на France Télévisions
(15)
По отношение на конкретното тълкуване на мисиите в раздел I от член 44 от Закон № 86-1067 от 30 септември 1986 г. се посочва, че на France Télévisions е възложено да разработи и планира телевизионни емисии и аудио-визуални услуги, които отговарят на мисиите за обществена услуга, посочени в член 43-11 и в спецификациите, предвидени в член 48 от същия закон.
(16)
Декрет № 2009-796 от 23 юни 2009 г. определя спецификациите от този момент нататък само за France Télévisions. Спецификациите очертават дейността на каналите на France Télévisions заедно със задължителните програмни ангажименти за излъчване, често в „най-гледаното време“, ежедневни културни емисии, музикални емисии, по-специално за класическа музика, с представяне на европейски и регионални оркестри, театрални спектакли или спектакли за популяризиране на научни знания (членове 4-7 от спецификациите). France Télévisions също така е длъжно да включва европейското измерение във всички свои програми, а именно като излъчва репортажи за начина на живот или културни практики на други държави-членки и като излъчва емисии с религиозен характер, посветени на основните вероизповедания във Франция (членове 14 и 15 от спецификациите). Задължението за привличане на широка и балансирана публика от цялата общественост също е посочено (член 18).
(17)
От друга страна, съгласно член 53 от Закон № 86-1067 за свободата на съобщенията, държавата и France Télévisions са сключили многогодишни договори за целите и средствата за срок между три и пет години. Договорите за целите и средствата, при зачитане на мисиите за обществена услуга на France Télévisions, определят по-специално:
-
приоритетните оси на развитието му,
-
поетите ангажименти по отношение на разнообразието и иновацията в творчеството,
-
минималните суми за инвестиции на France Télévisions в европейски кинематографични и аудио-визуални продукции, както и във френски такива, в процент от приходите му и в абсолютна стойност,
-
ангажиментите, чрез които се осигурява участие и гражданственост на лицата с увреждания, адаптиране на всички телевизионни програми за глухи лица или лица с увреден слух,
-
ангажиментите, чрез които се осигурява излъчване на телевизионни програми, до които посредством адаптирани средства достъп имат слепи лица и лица с нарушено зрение,
-
очакваните разходи за дейностите му за всяка от въпросните години, както и количествените и качествените показатели за изпълнение и резултати, които са приети,
-
размера на държавните средства, които трябва да му бъдат отпуснати, като се посочват приоритетните за развитието на бюджета на програмите,
-
размера на очаквания доход от собствените приходи, като се разграничават приходите от реклама и приходите от спонсорство,
-
икономическите перспективи за услугите, които водят до плащане на цена,
-
при необходимост, перспективите по отношение на възстановяването на финансовия баланс.
(18)
Понастоящем задълженията за обществена услуга на France Télévisions са предмет на договора за целите и средствата за 2007-2010 г. „France Télévisions, първата група от безплатни канали в цифровата ера“ от 24 април 2007 г., подписан от компетентните министри и президента на France Télévisions. В раздела за цел I.2 „Насърчаване на стойностите, свързани с идентичността, на обществената услуга“ договорът поставя цели, насочени към конкретни действия, заедно с количествени и качествени показатели, които да бъдат постигнати в области като:
-
улесняването на достъпа на по-широката публика до културните програми и в контекста на демократизацията на културата, като се излъчва културна програма поне в най-гледаното време,
-
отразяването на плурализма в информацията и гражданския дебат,
-
предлагането на широк набор от спортни дисциплини, като се набляга на най-малко показваните спортове по частните канали,
-
отразяването на разнообразието и подобряването на видимостта на компонентите на френското общество,
-
подпомагане на опазването на френската и европейската културна идентичност, разбирането на функционирането на Съюза и неговия принос, както и на овладяването на чужди езици.
(19)
Договорът предвижда и многогодишен финансов пакет, който включва клауза за корекция, според която, в зависимост от развитието на приходите от реклама, държавата и групата приемат да договорят корекция на необходимостта от държавни средства, тоест излишъците, които не са предоставени за намаляване на необходимостта от държавни средства, ще бъдат приоритетно предназначени за разходите, свързани с аудио-визуалното творчество.
(20)
След реформата действащият договор за целите и средствата беше изменен за периода 2009-2012 г. С изменението, описано по-детайлно по-долу, що се отнася до финансовата му част, се укрепват допълнително стойностите, свързани с идентичността, на обществената услуга, предоставяна от France Télévisions, и се определят нови количествени показатели, които трябва да бъдат постигани на година в някои области, посочени в съображение 18.
II.3.3. Въвеждане на нови новаторски аудио-визуални услуги
(21)
Новите спецификации на France Télévisions предвиждат въвеждането на поредица от новаторски услуги, предназначени да обогатят програмното предлагане, като въвеждане на услуги за комуникация, услуги за аудио-визуални медии по заявка или допълнително съдържание за обогатяване на програмите му. Също така в изменението на договора за целите и средствата се предвижда и въвеждане на новаторски услуги, а именно безплатни или платени видеоматериали по заявка, персонална мобилна телевизия, излъчване по Интернет, мобилни приложения, регионални или тематични WebTV.
II.3.4. Външен контрол върху задълженията за обществена услуга, включително въвеждането на нови услуги
(22)
В съответствие с член 53 от Закон № 86-1067 от 30 септември 1986 г. управителният съвет на France Télévisions одобрява проекта на договора за целите и средствата на това дружество и провежда разискване по годишното му изпълнение, като резултатът от разискването се обявява публично. Преди подписването им договорите за целите и средствата, както и евентуалните изменения към тези договори, се предават на комисиите на Националното събрание и на Сената по културните и финансови въпроси, както и на Върховния съвет по аудио-визуални въпроси. Комисиите могат да изпратят становище в срок от шест седмици.
(23)
От друга страна, президентът на France Télévisions представя годишен доклад за изпълнението на договора за целите и средствата пред комисиите на Националното събрание и на Сената по културните и финансови въпроси. При представянето на доклада за изпълнението на договора за целите и средствата пред компетентните комисии на Националното събрание и на Сената президентът на France Télévisions представя отчет за дейността и работата на консултативния съвет за програмите, създавани в телевизията, съставен от зрители, който трябва да издава становища и препоръки по отношение на програмите.
(24)
Също така предварителният проект на спецификациите на France Télévisions, определен с декрет, е бил предмет на обществено допитване от 10 до 24 ноември 2008 г., в което около петнадесет организации са дали своя принос, което е довело до изменения на първоначалния текст, като накрая е поискано становището на Върховния съвет по аудио-визуални въпроси. По отношение на външния контрол върху изпълнението му член 48 от закона от 30 септември 1986 г. предвижда внасянето на годишен доклад от Върховния съвет по аудио-визуални въпроси пред комисиите на Националното събрание и на Сената по културните въпроси. Докладът също така се предава и на Министерството на културата и комуникациите.
(25)
Тези парламентарни комисии, както и Върховният съвет по аудио-визуални въпроси могат да изслушват трети страни. На практика заинтересованите страни редовно се изслушват от тези инстанции, пред които те представят становищата си по въпроси, които са от интерес за общественото аудио-визуално разпространение.
II.4. Финансова компенсация за постепенно намаляване, последвано от премахване на рекламите
(26)
За да станат обществените телевизионни програми по-свободни и по-малко зависими от търговските трудности, член 53, алинея VI от изменения Закон № 86-1067 от 30 септември 1986 г. за свободата на съобщенията предвижда намаляването, последвано от премахване на рекламите: „Програмите, излъчвани между двадесет часа и шест часа от националните телевизионни служби, посочени в раздел I от член 44, с изключение на техните регионални или местни програми, не съдържат реклами, освен такива за стоки или услуги, представени под общото им наименование. Тази разпоредба се прилага също и към програмите, излъчвани чрез тези служби между шест часа и двадесет часа, считано от спирането на наземното аналогово радиоразпръскване на телевизионните услуги, посочени в същия раздел I, на цялата територия на континентална Франция. Тя не се прилага към кампании от общ интерес.“
(27)
Спирането на наземното аналогово радиоразпръскване на телевизионните услуги е предвидено най-късно за 30 ноември 2011 г. Освен изключението за рекламата на стоки или услуги без търговска марка са предвидени изключения за излъчването на реклами за отвъдморските департаменти и общности или за Нова Каледония, ако няма частна телевизия, излъчвана в некодиран вид чрез наземно радиоразпръскване.
(28)
Както е предвидено в член 53 от изменения Закон № 86-1067 за свободата на съобщенията, след намаляването, последвано от премахването на рекламите, за да бъде изпълнен законът, държавата предоставя финансова компенсация на France Télévisions при определяни във всеки закон за финансите условия. За тази цел Франция е създала нова програма, озаглавена „Принос към финансирането на общественото аудио-визуално разпространение“ като част от мисията „Медии“ от общия бюджет на държавата. Само ориентировъчно, френските органи считат, че делът на държавната субсидия, която допълва постъпленията от таксата за телевизия (contribution à l’audiovisuel public), би възлизал на около 460 млн. евро през 2010 г., 500 млн. евро през 2011 г. и 650 млн. евро през 2012 г.
(29)
Френската република заявява, че за всяка година публичното финансиране, част от бюджетната субсидия, ще бъде определяно в зависимост от разходите за изпълнението на мисията за обществена услуга на France Télévisions и събирано с постъпленията от таксата за телевизия (contribution à l’audiovisuel public), като се приспаднат оставащите търговски приходи. Във връзка с това френските органи представиха очакваните приходи от и разходи за обществената услуга на France Télévisions, определени въз основа на бизнес плана за 2009-2012 г., и обобщени по-долу:
Таблица 1
Очаквани приходи и разходи за обществената услуга на France Télévisions за 2010-2012 г.
(В млн. евро)
2010 г.
2011 г.
2012 г.
Бюджет
Очакван бюджет
Очакван бюджет
A.Държавни средства
[2 500-3 000]
[2 500-3 000]
[2 500-3 000]
Б.Други приходи (реклама, спонсорство и др.)
[300-600]
[300-600]
[300-600]
В.Брутни разходи за обществената услуга
[3 500-3 000]
[3 500-3 000]
[3 500-3 000]
Г.Нетни разходи за обществената услуга (В + Б)
[3 000-2 500]
[3 000-2 500]
[3 000-2 500]
Разлика м/у нетните разходи за общ. услуга - държавните средства (Г + A)
[- 50-50]
[- 50-50]
[- 50-50]
Източник: Мнение на Франция от 15 януари 2010 г.
(30)
Таблицата по-горе показва очаквания дефицит, който съответства на нетните разходи, които не са покрити от сметките за обществената услуга на France Télévision през 2010 и 2011 г. Този дефицит би трябвало да бъде частично намален през 2012 г., с малък излишък, предвиден в размер на [30-50] млн. евро, или [0-5] % от нетните разходи за обществената услуга. Очакваният излишък за 2012 г., ако се потвърди на практика, което предполага, че приходите и разходите са развиват според очакванията, продължава да бъде по-малък от общо прогнозирания дефицит за 2010 и 2011 г. В съответствие с текущия договора за целите и средствата излишъкът, който не е предназначен за намаляването на необходимостта от държавни средства, следва да бъде приоритетно предоставен за разходите в полза на аудио-визуалното творчество. Тъй като по принцип аудивизуалното творчество е предназначено за изготвянето на програмите, евентуалният излишък не следва да финансира търговски дейности.
(31)
Уместно е да се отбележи, че бизнес планът за 2009-2012 г., включен в глава V от изменението към текущия договор за целите и средствата, замества финансовото перо от договора, сключен през април 2007 г., като взема предвид новата рамка, въведена с реформата, и финансовите последици от нея. Бизнес планът предвижда намаляване на общите брутни разходи за предоставянето на обществената услуга за периода 2010-2012 г., с намаление на оперативните разходи спрямо първоначалния договор, намаляване на разходите за излъчване и оползотворяване на взаимодействията, които произтичат от общото предприятие, като това се случва въпреки въвеждането на нови елементи на разходите, придружаващи реформата.
(32)
По отношение на приходите очакваните държавни средства, макар и да нарастват, не балансират напълно сметките за периода 2010-2012 г. и, както е посочено в таблица 1, продължават да бъдат по-малки от брутните разходи за обществената услуга, тоест финансовият баланс в прогнозите зависи от оставащите всяка година търговски приходи. Също така бизнес планът излага интереса на предприятието и на държавата да постигнат баланс по-бързо от очакваното, както и посочва необходимостта от точен и периодичен мониторинг, като се имат предвид положителните и отрицателните рискове.
II.5. Поставяне на таван за държавните средства
(33)
Член 44 от изменения Закон № 86-1067 за свободата на съобщенията постановява също, че „Държавните средства, отпуснати на организациите от публичния аудио-визуален сектор, като компенсация за възложените задължения за обществена услуга, не превишават размера на разходите за изпълнение на посочените задължения“. Тази разпоредба е резултат от поетите ангажименти от Френската република за изрично включване в закона на принципа да няма свръхкомпенсация на задълженията за обществена услуга в рамките на процедурата, която е довела до решението на Комисията за съвместимост от 20 април 2005 г. относно използването на средствата от таксата (redevance) (8).
(34)
В съответствие с посочения по-горе ангажимент в член 2 от Декрет № 2007-958 от 15 май 2007 г. относно финансовите отношения между държавата и организациите от сектора на обществената телевизия е включен същият текст като този на член 53 от закона от 30 септември 1986 г., като се вземат предвид „преките и косвените приходи, получени от мисията за обществена услуга“, и се уточнява, че разходите за изпълнение на задълженията за обществена услуга се установяват чрез отделни сметки. В член 3 от декрета се предвижда задължение за France Télévisions и филиалите му да спазват пазарните условия за всички свои дейности, както и изготвянето от външна организация на годишен доклад за изпълнението на това задължение, внасян пред компетентния министър, Националното събрание и Сената.
(35)
Комисията е получила и разгледала доклади за изпълнение на членове 2 и 3 от декрета за бюджетните 2007 и 2008 година (докладите, изготвени съгласно член 3 от декрета, са били одобрени за 2007 г. от одиторите PriceWaterhouseCoopers и KPMG и за 2008 г. от Cabinet Rise), както и проекта на доклада, предвиден в член 2, за 2009 г.
II.6. Нови такси, предвидени в реформата на общественото аудио-визуално разпространение
(36)
Закон № 2009-258 от 5 март 2009 г. също така е изменил данъчния кодекс относно въвеждането на нови такси върху рекламата и електронните комуникации.
II.6.1. Такса върху рекламите
(37)
В дял II от част I на книга I от данъчния кодекс вече е включена глава VIIе, която въвежда такса, дължима от всеки установен във Франция оператор на телевизионни услуги. Таксата се начислява върху размера, без данъка върху добавената стойност, на плащаните от рекламодателите за излъчването на рекламите им суми на съответните задължени лица или поръчители на рекламите, като се приспадат сумите, изплатени съгласно предвидената в член 302а KC такса от общия данъчен кодекс, които се плащат от операторите и разпространителите на телевизионни услуги, които излъчват аудио-визуални продукции, които могат да получат подкрепа от страна на Националния център по кинематография. Тези суми са предмет на договорено намаление с 4 %. Таксата се изчислява в размер на 3 % от частта от размера на годишните плащания, без данъка върху добавената стойност, свързан с всяка телевизионна услуга, която превишава 11 млн. евро.
(38)
Въпреки това за телевизионните услуги, различни от излъчваните чрез наземно аналогово радиоразпръскване, този процент е 1,5 % през 2009 г., 2 % през 2010 г. и 2,5 % през 2011 г. Временно за всички задължени лица до годината на премахване в континентална Франция на наземното аналогово радиоразпръскване на телевизионни услуги таванът на таксата е определен на 50 % от нарастването на нейната основа, установено за календарната година, за която се дължи таксата, спрямо 2008 г. При всички положения размерът на таксата не може да бъде по-малък от 1,5 % от основата. Независимо от това за операторите на телевизионни услуги, чиито ежедневни зрители извън континентална Франция са над 90 % от общия брой на зрителите им, размерът, който трябва да бъде приет за изчисляването на таксата, се намалява с размера на сумите, плащани за излъчването на реклами, предназначени за европейския или световния пазар, умножено по дела в общия годишен брой от броя на зрителите, които се намират извън континентална Франция.
II.6.2. Такса върху електронните комуникации
(39)
В дял II от част I на книга I от общия данъчен кодекс вече е включена глава VIIж, която въвежда такса, дължима от всеки оператор на електронни комуникации, който предоставя услуга във Франция, и която е предмет на предварително заявяване пред Органа за регулиране на електронните съобщения. Таксата се начислява върху размера, без данъка върху добавената стойност, на абонаментите и други плащани от потребителите суми, като възнаграждение за услугите за електронни комуникации, като се приспада размерът на дотациите за осчетоводените амортизации през приключената бюджетна година в рамките на годината, през която таксата е станала изискуема, когато се отнасят до закупени съоръжения и оборудване, считано от влизането в сила на закона, от операторите, за нуждите на инфраструктурата и мрежите за електронни комуникации, установени на националната територия и срокът за амортизация на които е по-малък или равен на десет години. Таксата се изчислява в размер на 0,9 % от частта на основата, която превишава 5 млн. евро.
III. ПРИЧИНИ, ДОВЕЛИ ДО ОТКРИВАНЕТО НА ПРОЦЕДУРАТА
(40)
В решението си за откриване на официалната процедура по разследване Комисията е счела, че предвидената компенсация от 2010 г. може да представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС и е било уместно да се разгледа съвместимостта ѝ с вътрешния пазар по смисъла на член 106, параграф 2 от ДФЕС, съгласно принципите и правилата, приложими към обществената услуга радио- и телевизионно разпространение.
(41)
По отношение на съществуването на дейност по обществена услуга към ясно определените мисии с официален акт, която подлежи на съответните механизми за контрол, без да изразява съмнения, Комисията е заключила, също както в решенията си от декември 2003 г., април 2005 г., юли 2008 г. и септември 2009 г., че мисиите за обществена услуга на France Télévisions са ясно определени в официалните актове, издадени или одобрени от Франция, съгласно правилата, които предвиждат независим контрол на France Télévisions.
(42)
За разлика от това по отношение на разглеждането на пропорционалността на финансовата компенсация, предвидена спрямо нетните разходи за дейността по обществената услуга, като се отчитат също така ефектите от помощта, Комисията е изразила съмнения по два въпроса, а именно:
-
от една страна, рискът от свръхкомпенсация на нетните разходи за обществена услуга за 2012 г. и евентуално за 2010 и 2011 г., тъй като за тези години Комисията не е разполагала с толкова подробна информация като тази, предоставена от френските органи за 2009 г., и
-
от друга страна, по отношение на евентуалното съществуване на връзка между предназначението на приходите от таксите върху рекламата и електронните комуникации и помощта, която ще бъде изплатена на France Télévisions, и доколкото такава връзка е могла да бъде установена, по отношение на отрицателните ефекти от тях и съвместимостта им с договора, а именно в рамките на преглед на конкурентоспособността след реформата на финансирането на France Télévisions, който не е бил извършен.
(43)
От друга страна, Комисията е привлякла вниманието на френските органи към приемането на 2 юли 2009 г. на нейното Съобщение относно прилагането на правилата за държавните помощи по отношение на обществената услуга радио- и телевизионно разпространение (9) (наричано по-долу „съобщението относно радио- и телевизионното разпространение“), приложимо към помощта, за която е постъпило уведомление, от момента на публикуването му, и е приканила френските органи да вземат предвид преразгледаното съобщение в мнението си.
IV. МНЕНИЯ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ
(44)
В мнението си от 2 ноември 2009 г. Дружеството на авторите и композиторите в областта на драматичното изкуство (SACD) насочи вниманието на Комисията върху значението на задълженията, които има France Télévisions в подкрепата на аудио-визуалното творчество, свързано с наследството. Това значение е щяло да бъде увеличено в края на 2008 г. с междубраншово споразумение, което е щяло да бъде включено в бъдещ договор за целите. Така през 2010 г. France Télévisions ще трябва да отдели за аудио-визуалното творчество, свързано с наследството, 19 % от оборота, включен в основата за 2009 г., като през 2012 г. този размер трябва да достигне 20 %, или 420 млн. евро. В замяна на това еквивалентният дял на TF1 е определен максимално на 12,5 %, а този за M6 и DTT каналите съответно няма да превиши 11 %. Задължението в подкрепа на киното също ще се увеличи с 1,2 % над средния годишен процент до 2012 г. Премахването на рекламата ще бъде придружено от нарастване на разходите за програмната схема в областта на собствените, а не чужди произведения, които свидетелстват за ангажимент в полза на новаторска и качествена обществена услуга.
(45)
Френската федерация по телекомуникациите и електронните комуникации (FFTCE) в мнението си от 30 октомври 2009 г., към което се присъединява Iliad, която не е член на FFTCE, счита, че премахването на търговската реклама само по себе си не допринася за мисията за обществена услуга на France Télévisions. Тъй като рекламата не е неразделна част от тази мисия, всяка субсидия, която цели единствено компенсирането на пропуснати ползи, без значение каква е мисията, би била сама по себе си държавна помощ, несъвместима с член 106, параграф 2 и член 107 от ДФЕС. Тази компенсация трябва да покрие самите разходи за обществената услуга, които трябва да бъдат отразени в отделни сметки. Размерът на субсидията е определен за предстоящите години въз основа на очакваната загуба на търговски приходи, което при един влошен пазар сериозно нарушава конкуренцията с частните излъчващи оператори. Тъй като общият рекламен оборот на France Télévisions при един влошен пазар несъмнено не би достигнал 500 млн. евро, френските органи са поели задължението да изплатят 450 млн. евро през 2009 г. само в замяна на премахването на рекламата след 20 часа. В бъдеще приходите от субсидията също биха били много по-големи от рекламните приходи, получени при липсата на реформа.
(46)
По отношение на мисията за общ икономически интерес FFTCE отбелязва, че задълженията на France Télévisions като член на Европейския съюз за радио и телевизия (UER), освен съгласно устава на последния, съществуват от по-рано и биха се приложили без включването им във френския закон. Неясните иначе трудности, които създава законът, не биха били по същество по-различни от произтичащите от устава на UER, който TF1 и Canal + спазват и като членове, така че дадена субсидия за компенсация в рамките на закона трябва да бъде квалифицирана като държавна помощ.
(47)
В крайна сметка FTTCE счита, че новата такса върху оборота на операторите на електронни комуникации, въведена с реформата на общественото аудио-визуално разпространение, е предназначена за финансирането на France Télévisions. Освен декларираното от страна на органите предназначение на новата такса, промените в основата ѝ и ставката ѝ ще променят и размера на субсидията. Въвеждането на такава такса нарушава член 12 от Директива 2002/20/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 г. относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги (10), тъй като държавите-членки не могат да постановят спрямо операторите никаква друга такса върху оборота освен предвидените в директивата данъци.
(48)
В мнението си от 2 ноември 2009 г. Асоциацията на частните канали счита, че лошото управление на France Télévisions, за което Сметната палата е привела много примери, влошава инфлационния ефект, установен на пазара за производството на програми и закупуването на права. При липсата на аналитично счетоводство трудният контрол на разходите създава несигурност по отношение на определянето на разходите за мисиите за обществена услуга, които трябва да бъдат финансирани, със сериозен риск от свръхкомпенсация. Тъй като редица белези сочат, че приходите от новата такса за телевизия ще бъдат предоставяни на France Télévisions, включването ѝ в държавния бюджет не би имало друга цел освен да се избегне контролът от страна на Комисията. Тази такса принуждава конкурентите на France Télévisions да финансират помощта, като поражда нарушение, което влошава недостатъчната диференциация между програмите на отделните исторически канали.
(49)
В коментарите си от 2 ноември 2009 г. Европейският съюз за радио и телевизия (UER) подчертава неизменно свързания с бъдещето характер на всяка многогодишна прогноза за разходите и приходите от обществен излъчващ оператор, представена от Франция. Тези прогнози трябва да осигурят дългосрочна финансова прозрачност, с която трябва да разполага операторът, за да се осигури непрекъсваемост на услугата при пълна независимост. Последващите механизми са тези, които трябва да осигурят коригирането на евентуални разлики в предвижданията. Решението на Комисията трябва да се отнася до параметрите за предварително изчисление и до тези механизми, без да се ограничава действителната сума за предстоящата компенсация чрез одобрение само на очакваните приходи и разходи, като в противен случай Комисията би определила и контролирала по-скоро годишния размер на режим за помощи, отколкото самия режим. UER изразява и тревогата си, че Комисията се опитва да разбере предвиждания размер на взаимодействията и повишаването на ефективността за бъдещите години, тъй като ефективността, с която се предоставя дадена услуга от общ икономически интерес, не подлежи на контрола на Комисията в съответствие с член 106, параграф 2 от ДФЕС.
(50)
В коментарите си от 2 ноември 2009 г. Асоциацията на европейските търговски телевизии (ACT) заявява, че одобрява решението на Френската република да намали значително търговската реклама на своя обществен излъчващ оператор. ACT отбелязва, че две условия, установени от съдебната практика по делото Altmark (11), не са изпълнени в конкретния случай, така че предвиденият бюджетен принос представлява помощ. Все пак ACT счита, че ако за системата за финансиране на помощта с такса, удържана върху приходите от реклама на конкурентите, се приема, че е в съответствие с правото на Съюза, ползите от оттеглянето от пазара биха били значително намалени, тъй като една такава система в някои отношения би могла да доведе до повече нарушения от традиционните двойни системи за обществено и търговско финансиране.
(51)
ACT счита, че задълженията за обществена услуга на France Télévisions не трябва да се променят значително в сравнение с тези от 1994 г. и да останат подобни на задълженията на други частни оператори. Също така прогнозите за компенсация на загубата на рекламни приходи до 2012 г. са неясни и не отчитат нито намаляването на свързаните с тях разходи за инвестиция, нито възможното намаление на разходите при изготвяне на програмите, които зависят в по-малка степен от затрудненията на рекламодателите, нито очакваното увеличаване на взаимодействията. Механизмът за коригиране на обществените и търговските приходи спрямо разходите, предвиден в договора за целите и средствата, би трябвало да бъде проверен, като се има предвид именно променливостта на търговските приходи, без което Комисията не би разполагала с надеждна информация, за да определи реалните разходи за предоставената услуга и съществуването на евентуална свръхкомпенсация. Тази проверка следва да се извърши, без предприятието да разполага с аналитично счетоводство, както посочва Сметната палата.
(52)
Накрая, ACT счита, че помощта на практика се финансира от новите такси, въведени с реформата, и че що се отнася до таксата върху аудио-визуалната реклама, последната въвежда във Франция модел за финансиране на обществената услуга чрез конкурентите, който на други места е премахнат. Механизмът за помощ запазва ресурсите на France Télévisions, тъй като става все по-очевидно, че рекламодателите не дават пълна информация за търсенето си на конкурентни канали. От друга страна, подобен механизъм ще увеличи препятствията пред навлизането на френския пазар.
(53)
В мнението си от 2 ноември 2009 г. France Télévisions счита, че механизмът, за който е постъпило уведомление, не му предоставя никакво икономическо предимство спрямо конкурентите му, тъй като, макар и да бъде защитено от загубата на търговските приходи, то това ще е в замяна на наложена от държавата трудност, която нито един частен оператор на пазара няма да претърпи: спирането на рекламата. Когато спирането на рекламите влезе в сила, всяко нарушение на конкуренцията на този пазар ще изчезне, тъй като натискът му върху конкурентите по отношение на спонсорите, като се има предвид ограниченото му присъствие, също ще бъде нулево. По отношение на закупуването на т.нар. аудио-визуални права „premiums“, тъй като TF1 е гледана от 96 от 100 най-добри зрители и от 18 от 20 най-добри зрители през 2008 г., France Télévisions не би сключила договор за изключителни права с големите американски предприятия в областта. То обаче трябва да инвестира в аудивизуалното творчество при изисквания за качество, несъвместими с целевите зрители на търговските канали. По отношение на продажбата на програми France Télévisions счита, че има само маргинално присъствие.
(54)
France Télévisions счита освен това, че тъй като сумата, която ще му бъде отпусната, зависи предварително, точно и обективно всяка година от разходите за неговите мисии, с последваща корекция в случай на разлика с действителните разходи, механизмът, за който е постъпило уведомление, отговаря на второто условие, поставено от съдебната практика по делото Altmark. Четвъртото условие, което се изисква от тази съдебна практика, също би било изпълнено, тъй като взаимодействията, които не са могли да бъдат използвани в миналото, ще бъдат използвани с преработването на правната организация и на устава, като четвъртото условие изисква само услугата да бъде предоставена при най-ниски възможни разходи, а разходите да съответстват на разходите на добре управлявано средно предприятие.
(55)
Според France Télévisions, по отношение на условията за съвместимост с вътрешния пазар на механизма, за който е постъпило уведомление, тъй като последният се предполага, че ще продължи да се прилага много години, нетните разходи за обществената услуга няма да могат да бъдат известни с абсолютна сигурност, така че Комисията да може да упражнява предварителен контрол относно липсата на свръхкомпенсация. Тъй като ориентировъчните прогнози за 2010-2012 г. не са несъвместими с евентуална разумна печалба или образуването на ограничен резерв от 10 % от годишните разходи за обществена услуга, законовите и подзаконовите актове, които установяват последващ контрол, ще дадат възможност при всички положения да се осигури пропорционалността на финансирането. В замяна на това, тъй като промените в разходите за програмната схема зависят от избора на редакторите му, France Télévisions счита, че е длъжно да спазва само задълженията за обществена услуга съгласно закона, като съдържанието може да бъде свободно определяно от Френската република. От друга страна, тези задължения са отразени и чрез изискване за зрители, върху което спирането на рекламите не оказва влияние. В противовес на това трябва да бъде закупен по-голям брой програми.
(56)
В мнението си от 2 ноември 2009 г. Métropole Télévisions (M6) счита, че предвиденият инструмент за финансиране представлява държавна помощ по смисъла на член 107 от ДФЕС, именно защото второто и четвъртото условие, установени от съдебната практика по делото Altmark, не са изпълнени: компенсация, основана на очаквана загуба на търговски приходи по естествен начин - и на практика - изменящи се, не следва да се счита като основана на обективни и прозрачни параметри за изчисление на разходите за обществена услуга. От друга страна, основата за изчисление не са разходите на добре управлявано средно предприятие от сектора, а разходите на France Télévisions, за което голям брой показатели сочат, че е управлявано по неефективен начин, което би утежнило разходите за обществената услуга за сметка на данъкоплатците.
(57)
Що се отнася до съвместимостта на мярката с вътрешния пазар, M6 счита, че предвиденият инструмент за финансиране е незаконен, тъй като структурно поражда свръхкомпенсация на разходите за обществена услуга. Директива 2006/111/ЕО на Комисията от 16 ноември 2006 г. относно прозрачността на финансовите отношения между държавите-членки и публичните предприятия, както и относно финансовата прозрачност в рамките на някои предприятия (12) изисква от Франция да прехвърли приходите и разходите от услугата от общ интерес въз основа на последователно прилаганите принципи за аналитично счетоводство. Както беше подчертала Сметната палата, France Télévisions не разполага с такива счетоводни инструменти. Следователно няма обективен елемент, който да послужи за изчисляването на размера на компенсацията. Свръхкомпенсацията би била неизбежна, тъй като субсидията се изчислява въз основа на търговските приходи, които не са част от мисията за обществена услуга, нито трябва да бъдат взети предвид в нейните разходи. Случайният характер на прогнозите за загубени приходи и липсата на анализ на разходите неизбежно биха довели до свръхкомпенсация.
(58)
Включването в механизма за финансиране на новите такси утежнява отрицателните последици от помощите върху пазарите за закупуване на аудио-визуални права - където лошото управление на France Télévisions, защитено посредством държавните помощи, увеличава разходите на конкурентите - и върху рекламната дейност, която France Télévisions ще пренесе към спонсорството, без M6, като се има предвид различният му профил на зрители, да заеме пространството, освободено от France Télévisions. При тези условия оправдано може да бъде само последващо финансиране. Следователно от структурна гледна точка механизмът е незаконен, ако не бъдат въведени механизми за независим последващ контрол, който реално да гарантира, че няма да е налице свръхкомпенсация, въз основа на реални данни, въвеждането на който би било неефективно във Франция според M6.
(59)
В мнението си от 2 ноември 2009 г. Télévision Française 1 (TF 1) отново поставя реформата на финансирането на France Télévisions в контекста на структурни промени, които засягат рекламния пазар, където значението на интернет значително нараства. Телевизията получава едва около 11 % от 33 млрд. евро от разходите за комуникация на рекламодателите през 2008 г. Между януари и септември 2009 г. оборотът от реклами на наземните цифрови телевизионни канали се е увеличил с 60 % спрямо намалението от 8 % за трите исторически наземни канала. За 2008 г. платените от TF1 данъци и такси са 60 % от печалбата му. Многогодишните договори за закупуване на права, инфлацията на цените и непроменливостта на разходите, сред които са и разходите за програмната схема, компенсирани чрез подзаконови задължения за производство и разпространение на френски и европейски произведения, представляват 30 % от общите разходи и според TF1 намаляват полето му на действие. Паралелно с това фактът, че подлежи на нова аудио-визуална такса, би засилил нарушенията на конкуренцията на пазара.
(60)
Евентуалното прехвърляне към TF1 на търсенето от страна на рекламодателите е обявената цел на таксата върху аудио-визуалната реклама. Не само че очакваното прехвърляне на 350 млн. евро от оборота към трите наземни канала не е станало факт през 2009 г., а те отбелязват и намаление от 450 млн. евро спрямо прогнозите. От друга страна, обхватът на това прехвърляне във всеки случай би бил ограничен от законовите и подзаконовите актове, които при транспонирането на правото на Съюза ограничават времето, предназначено за реклама, най-много до дванадесет минути на час предаване, при условие че не се превишат средно шест минути на час за ден.
(61)
TF1 счита, че таксата представлява държавна помощ по две причини: по отношение на това, че на практика France Télévisions вече няма да трябва да плаща след 30 ноември 2011 г. (датата, на която ще трябва да спре рекламите, платените суми за които представляват основата) и, второ, по отношение на това, че France Télévisions ще бъде бенефициер на събраните в тази рамка ресурси, тъй като от големия брой правителствени и парламентарни декларации по време на разискванията по проектозакона се вижда, че то е бенефициер на помощта. Независимо от това, че е законен, режимът за облагане, който я финансира, следва да бъде взет предвид, за да може помощта да бъде оценена.
(62)
TF1 счита, че подлежи на задължения, сравними с тези на France Télévisions, чиито програми се различават несъществено от неговите. Дори и TF1 да приеме одобрително преработването на договора за целите и средствата и на спецификациите след реформата на общественото аудио-визуално разпространение, като се позовава на становището на Сметната палата, то счита, че предлагането на обществена услуга по радио- и телевизионно разпространение не е достатъчно индивидуализирано. Също така се подчертава, че в предишната спецификация количествените задължения за излъчване са съставлявали 10 % от програмните схеми.
(63)
Освен това не са достатъчни контролът на разходите и качеството на управлението на France Télévisions, които водят до това обществената услуга да не се предоставя на най-ниска цена за общността и пораждат риск от свръхкомпенсация. Ето защо в този смисъл Комисията следва да провери нарастването на печалбата от търговските дейности, взаимодействията, които би трябвало да последват след 2009 г. в резултат на създаването на единствено предприятие France Télévisions, и незначителния натиск върху разходите за програмната схема вследствие на по-слабата зависимост от рекламодателите.
V. КОМЕНТАРИ НА ФРЕНСКАТА РЕПУБЛИКА
(64)
В мнението си, представено на 7 октомври 2009 г. и уточнено по-късно, по отношение на прилагането на член 106, параграф 2 от ДФЕС Френската република се позовава по-специално, от една страна, на изразените от Комисията съмнения относно пропорционалността на публичното финансиране и риска от свръхкомпенсация и, от друга страна - относно вземането предвид на новите такси, въведени с реформата на общественото аудио-визуално разпространение, за да се оцени съвместимостта с вътрешния пазар на мярката, за която е постъпило уведомление.
V.1. Пропорционалност на финансирането и последващ контрол на риска от свръхкомпенсация
(65)
Френската република посочва, че мярката, за която е постъпило уведомление, не е компенсация на пропуснати рекламни приходи на групата France Télévisions, макар че с информативна цел е отразена в предоставените прогнозни суми, а финансиране, предназначено да покрива разходите за изпълнение на мисията за обществена услуга. Нуждите от финансиране на практика ще се променят в зависимост от промените в разходите за програмната схема, колебанията на търговските приходи или средствата за разпространение.
(66)
Френската република подчертава, че предварителното утвърждаване на липсата на риск от свръхкомпенсация трябва да бъде направено чрез проверка на съществуването на законови и подзаконови механизми за контрол, в съответствие със съдебната практика и практиката за прилагане от Комисията, а не спрямо примерните прогнозни суми за субсидия и посочените разходи за в бъдеще. Примерните суми са предоставени за илюстрация, като се има предвид планираният оборот, одобрен от надзорните органи на France Télévisions. Методът за изчисление на субсидията не се опира на прогнозата за намаляване на рекламните приходи на France Télévisions. Изчисляването се основава на обща формула, така че за всяка година комбинираната сума от таксата за телевизия (contribution à l’audiovisuel public) и бюджетната субсидия, при зачитане на ангажиментите на Френската република и на механизмите за последващ контрол, да бъде установена чрез законови и подзаконови разпоредби, пропорционално на разходите за мисията за обществена услуга на France Télévisions, намалена с търговските му приходи.
(67)
Освен това по отношение на новите новаторски аудио-визуални услуги, посочени в съобщението относно радио- и телевизионното разпространение, Френската република подчертава, че известен брой е вече предвиден в новите спецификации за France Télévisions и изменения договор за целите и средствата, които са били и ще подлежат на предварителен и периодичен контрол и консултации, описани по-горе. За в бъдеще Франция счита, че въвеждането на всяка една нова важна услуга трябва да бъде отразено в договора за целите и средствата, към който ще се прилагат същите видове контрол.
(68)
От друга страна, като се има предвид влизането в сила на съобщението относно радио- и телевизионното разпространение след откриването на настоящата процедура, Френската република се задължава да усъвършенства инструмента си за последващ финансов контрол, за да изпълни новоприетите правила в това съобщение в областта на механизмите за финансов контрол. Следователно се предвижда изменение на член 2 от Декрет № 2007-958 от 15 май 2007 г. Това изменение цели:
-
да гарантира, че докладът за отделните сметки - изискване, което дава възможност да се гарантира, че няма свръхкомпенсация - ще бъде, подобно на предвидения в член 3 доклад, контролиран от външен орган, избиран с одобрението на министъра, който отговаря за комуникацията, предаден на този министър, както и на Националното събрание и на Сената, като изготвянето му е за сметка на France Télévisions,
-
да се усъвършенства функционалният механизъм, който може да осигури ефективно възстановяване на евентуални свръхкомпенсации или кръстосани субсидии, отбелязани в отделни сметки, и които не са съвместими с член 53 от Закон № 86-1067 от 30 септември 1986 г. за свободата на съобщенията, както и със съобщението относно радио- и телевизионното разпространение.
(69)
Също така, за да се допълни информация на Комисията през първите години от реформата, започната със Закон № 2009-258 от 5 март 2009 г., френските органи са поели задължението да предоставят на Комисията за периода 2010-2013 г.:
-
изготвените доклади в съответствие с членове 2 и 3 от горепосочения декрет, след изменението му, в срок от шест месеца след общите събрания за одобрение на сметките, включително данните относно промените в рекламните пазарни дялове от 2007 г. насам,
-
държавните елементи за мониторинг на изпълнението на мисиите за обществена услуга от France Télévisions, които са балансът на каналите, изготвян всяка година от Върховния съвет по аудио-визуални въпроси (предвиден в член 18 от Закон № 86-1067 от 30 септември 1986 г.), и отчетът от изслушванията пред парламентарните комисии (комисиите на Националното събрание и на Сената по културните въпроси и финансите) на президента на France Télévisions по повод годишното изпълнение на договора за целите и средствата (както е предвидено в член 53 от горепосочения закон).
V.2. Вземане предвид на новите такси, въведени с реформата на общественото аудио-визуално разпространение
(70)
Френската република счита, че не е взела предвид новите такси върху рекламата и електронните комуникации в уведомлението си. Макар и въведени със същия законодателен инструмент, който установява реформата, тези такси не попадат в полето на мярката, за която е постъпило уведомление.
(71)
Френската република посочва, че публичните декларации, заедно с гласуването на закона, разгледан в решението за откриване на процедурата, по-късно оспорени от разпоредбите на този закон, не са достатъчни за установяването на задължителна връзка между предназначението на таксите и финансирането на помощта в правото на Съюза. Във френското право тези такси се събират в полза на общия държавен бюджет, допринасят за финансирането на всички публични разходи и отговарят на принципите за универсалност и бюджетно единство, които са част от конституционността на публичните финанси. В съответствие с член 36 от основния закон от 1 август 2001 г. относно закона за финансите, за да бъдат цялостно или частично предоставени ресурси, определени в полза на държавата, на юридическо лице, е необходима изрична разпоредба в закона за финансите, която в конкретния случай не съществува.
(72)
Френската република подчертава, от друга страна, че няма проект, който да цели създаването на връзка между предназначението на посочените такси и финансирането на France Télévisions. Тя посочва, че ако трябва да бъде предвидено изменение на структурата на режима, френските органи ще изпратят ново уведомление до Комисията съгласно разпоредбите на член 108, параграф 3 от ДФЕС.
VI. ОЦЕНКА НА ПОМОЩТА
VI.1. Наличие на помощта по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС
(73)
Член 107, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз гласи: „Освен когато е предвидено друго в Договорите, всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с вътрешния пазар.“ Условията за прилагане са разгледани по-долу.
VI.1.1. Държавни средства
(74)
Бюджетните субсидии, предмет на настоящото уведомление, ще бъдат включвани всяка година в Закона за финансите, който установява държавния бюджет на Франция. Следователно става въпрос за мерки, предоставени чрез държавни средства.
VI.1.2. Икономическо предимство с избирателен характер
(75)
Механизмът за бюджетната субсидия с преобладаващи държавни средства, предоставени на France Télévisions, е с избирателен характер, тъй като France Télévisions ще бъде негов единствен получател. Годишната бюджетна субсидия за функциониране, която цели именно да позволи на предприятието да извършва дейностите си, ще бъде компенсация за пропуснатите рекламни търговски приходи, които частично са финансирали разходите и инвестициите му до този момент. По този начин France Télévisions ще може да постигне дял зрители, непостижим без бюджетната субсидия. Следователно то получава икономическо предимство, което е невъзможно да бъде получено по друг начин, или съответно, ако става въпрос за субсидия - при различни пазарни условия, тоест тези, при които работят частните му конкуренти.
(76)
От друга страна, Комисията отбелязва, че Френската република не е представила мнение, което да поставя под въпрос оценките на Комисията в решението за откриване на процедурата по отношение на това, че предвидените субсидии не биха изпълнили кумулативно критериите, посочени в съдебната практика по делото Altmark, и следователно биха предоставили икономическо предимство, което представлява държавна помощ (13). Тя отбелязва обаче, без да се засяга последващото развитие в управлението и резултатите на France Télévisions за предстоящите години, че понастоящем докладът на френската Сметна палата за France Télévisions - публикуван през октомври 2009 г. след решението за откриване на процедурата - подкрепя аргументацията ѝ, според която четвъртото условие не е изпълнено.
(77)
В обобщение на горепосоченото става ясно, че отпускането на бюджетни субсидии само за групата France Télévisions чрез държавни финансови средства на Франция ще предоставя предимство с избирателен характер на това предприятие.
VI.1.3. Нарушаване на конкуренцията и засягане на търговията между държавите-членки
(78)
France Télévisions осъществява дейност в областта на производството и излъчването на програми с търговска цел, а именно като разпространява платени реклами за рекламодатели или спонсорирани емисии в своите програми, като продава правата си за разпространение или като купува такива права. Тези търговски дейности се упражняват в конкуренция с други канали, като TF1, M6, Canal +, именно във Франция, където, както подчертават френските органи, групата France Télévisions е първата аудио-визуална група. През 2010 г. делът на France Télévisions би трябвало да е около 10 %, който му отрежда трето място като доставчик на френския пазар.
(79)
До изтичането на срока за премахване на търговската реклама през 2011 г. France Télévisions ще продължи да осъществява дейност, макар и с ограничено ефирно време, на френския пазар на телевизионната търговска реклама в конкуренция с други излъчващи оператори. Дори и след 2011 г. France Télévisions ще може да предлага услугите си на рекламодателите за реклами на стоки под родово наименование или спонсорство на емисии в конкуренция с останалите излъчващи оператори, осъществяващи дейност във Франция. Дори и конкурентите на France Télévisions да се възползват изцяло от почти пълното оттегляне на France Télévisions от рекламния пазар в резултат на реформата, все пак France Télévisions ще продължи да присъства на него. Всъщност в обеми и в пазарен дял за постоянните конкуренти спрямо 2007 г., въз основа на очакваните приходи от реклама и спонсорство на France Télévisions, представени от френските органи, France Télévisions все още ще притежава 3,3 % от пазара през 2012 г. при съответно повече от 50 % и 20 % за TF1 и M6.
(80)
France Télévisions ще може да постигне дял зрители, който не би имала при липса на разглежданата бюджетна субсидия, което може да окаже въздействие върху зрителите на останалите излъчващи оператори и следователно върху търговските дейности на последните, което да доведе до нарушаване на условията за конкуренция. При всички положения France Télévisions ще продължи да осъществява дейност и на пазарите за закупуване и продажба на аудио-визуални права с правомощие за договаряне, запазено благодарение на посочената по-горе подкрепа. Запазването на инвестициите в програмите, възможни благодарение на бюджетните субсидии, оказва влияние върху степента, при която France Télévisions може да купува или продава на тези пазари.
(81)
От горепосоченото става ясно, че бюджетните средства за единствената група France Télévisions чрез финансови ресурси на Франция нарушават или най-малкото заплашват да нарушат конкуренцията, която съществува в областта на търговската експлоатация на радио- и телевизионното разпространение във Франция и в известен смисъл в други държави-членки, в които се разпространяват програмите на France Télévisions.
(82)
Пазарите за продажба и закупуване на аудио-визуални програми и права за излъчване, на които France Télévisions осъществява дейност, са с международно измерение, дори и закупуването да се извършва с териториално ограничение най-общо в една държава-членка. От друга страна, програмите на France Télévisions, чието излъчване може да бъде запазено благодарение на държавната подкрепа, се приемат в други държави-членки, като Белгия и Люксембург. Накрая, France Télévisions излъчва програми и по Интернет, достъпни и на други места освен във Франция.
(83)
При тези условия предвидените бюджетни субсидии могат да доведат до евентуално нарушаване на условията за конкуренция и да засегнат търговията между държавите-членки.
VI.1.4. Заключение относно наличието на държавна помощ
(84)
С оглед на горепосоченото бюджетните субсидии, които Френската република предвижда да отпусне на France Télévisions, представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС и е необходимо да се разгледа съвместимостта ѝ с вътрешния пазар.
VI.2. Съвместимост по отношение на член 106, параграф 2 от ДФЕС
(85)
Член 106, параграф 2 от ДФЕС гласи, че „предприятията, които са натоварени с функцията да оказват услуги от общ икономически интерес или които имат характер на фискален монопол, се подчиняват на разпоредбите, съдържащи се в Договорите, и в частност на правилата на конкуренцията, доколкото прилагането на тези правила не препятства фактически или юридически изпълнението на специфичните задачи, които са им възложени. Развитието на търговията не трябва да се засяга до степен, която би била в противоречие с интересите на Съюза.“
(86)
В своето съобщение относно радио- и телевизиното разпространение Комисията излага ринципите, към които се придържа при прилагането на член 107 и член 106, параграф 2 от ДФЕС, за държавното финансиране на публичните излъчващи организации. В този смисъл оценката на Комисията се отнася до следните два аспекта:
-
съществуването на точно и ясно определение в официален акт на мисията за обществена услуга, включително при доставката на важни нови услуги, и подлежаща на механизми за ефективен контрол от независима организация на излъчващия оператор,
-
пропорционалността и прозрачността на публичното финансиране на необходимите компенсации за тази мисия, без компенсациите да превишават размера на нетните разходи за мисията за обществена услуга, също подлежат на ефективен контрол.
VI.2.1. Точно и ясно определени в официален акт на мисията за обществена услуга, която подлежи на ефективен контрол
(87)
Както беше посочено по-горе, Комисията не е изразила съмнения в решението си за откриване на процедурата, поради изложените в него причини, нито по отношение на адекватността на определението и на мандата на мисията за обществена услуга, възложена на France Télévisions чрез официални актове, нито по отношение на адекватността на външния контрол, упражняван върху начина, по който France Télévisions изпълнява възложените ѝ задължения, описани по-горе. Ето защо Комисията е счела, че съответните разпоредби от изменения Закон № 86-1067 от 30 септември 1986 г. (членове 43-11, 44, 48 и 53) и от декретите или официалните актове за прилагането му, а именно по отношение на спецификациите (Декрет № 2009-796 от 23 юни 2009 г.) и договора за целите и средствата, са в съответствие с правилата за прилагане на член 106, параграф 2 от ДФЕС относно оценяването на помощите за обществената услуга радио- и телевизионно разпространение, изложени в съобщението относно радио- и телевизионното разпространение.
(88)
Това заключение е било логично предвид вече направените от Комисията заключения по този повод в съответствие с приложимото по това време съобщение, в нейните решения от 2003 и 2005 г. за France 2 и France 3 и за France Télévisions от 2008 и 2009 г.
(89)
В допълнение следва да се разгледат общите коментари на някои заинтересовани страни, които целят да потвърдят привидно сходния характер на програмите на обществената телевизия и на конкурентите, оспорени на практика от коментарите на други страни, и които не са от такова естество, че да променят тази оценка.
(90)
Измененият Закон № 86-1067 за свободата на съобщенията определя обширно, качествено, но точно задълженията за обществена услуга на France Télévisions. Последното трябва по-специално да се насочи към широка публика и да разнообрази предлагането си с цел да удовлетвори, при зачитане на плурализма, демократичните, социалните и културните нужди на обществото. Фактът, че някои конкуренти са длъжни, тъй като членуват в UER, да спазват устава му, както подчертава FFTCE, не пречи на съществуването на конкретни задължения за обществена услуга, посочени в официални актове на Френската република, които, за разлика от задълженията, които произтичат от членуването в UER, се налагат само на France Télévisions.
(91)
От друга страна, ако е необходимо, задълженията на France Télévisions се посочват и в спецификациите, и в договора за целите и средствата, заедно с точни и количествени показатели, които трябва да бъдат постигнати в програмната схема, които не се прилагат към конкурентните оператори. Държавните средства, отпуснати на France Télévisions, са предназначени за постигането на целите и изпълнението на задълженията за обществена услуга, определени в законови и подзаконови разпоредби в името на общия интерес, тъй като частните ресурси, предоставени на конкурентните излъчващи оператори, имат чисто стопанска цел. Също така съществуването на подзаконови или свободно приети ограничения от операторите при дейността им по излъчването не означава съществуването на недиференцирано предлагане на практика за публичните и частните излъчващи оператори. Тези задължения за обществена услуга, които произтичат от закона, за разлика от тези, които произтичат от членуването в UER, от друга страна, подлежат на периодичен външен контрол, а именно парламентарен, по отношение на изпълнението им.
(92)
Освен това SACD посочва най-големия ангажимент на France Télévisions в подкрепа на оригиналното френско аудио-визуално и кинематографично творчество, подлежащ на много по-малки задължения. Разбира се, мнението на SACD не излага и не илюстрира причините, поради които чуждестранните произведения, различни от френските, евентуално от други държави-членки, са с по-ниско качество от тези, които France Télévisions ще финансира. Независимо от това един задължителен ангажимент в подкрепа на оригиналното творчество, нараснал в абсолютно отношение и спрямо конкурентите, допринася и е пряко свързан със социалните и културните нужди на френското общество, на които програмите на France Télévisions трябва да отговорят в съответствие със задълженията му за услуга от общ интерес.
(93)
Като се има предвид информацията, предоставена от Френската република, положителната оценка относно определението и контрола на мисията за обществена услуга на France Télévisions трябва да бъде разширена към приложимите механизми за въвеждането на значими нови аудио-визуални услуги, по смисъла на съобщението относно радио- и телевизионното разпространение, влязло в сила след решението за откриване на настоящата процедура. Тези услуги, които разширяват предлагането на програмно излъчване на други носители или формати, са включени в спецификациите и договорите за целите и средствата на France Télévisions, където се уточняват и отразяват съответно мисиите за услуга от общ икономически интерес, предвидени от закона. Тези документи са приети с декрет, както е посочено по-горе, така че вече предвидените нови услуги и тези, които евентуално предстоят, подлежат на същите специфични процедури за предварителна консултация и за последващ контрол на годишното изпълнение като посочените мисии.
(94)
В обобщение, определението за мисия за обществена услуга, възложена на France Télévisions, както и свързаните с нея механизми за контрол съответстват на правилата и принципите, установени в съобщението относно радио- и телевизионното разпространение, като те самите се основават на съдебната практика на съдилищата на Съюза.
VI.2.2. Пропорционалност и прозрачност на публичното финансиране
(95)
Съобщеният от Френската република механизъм за финансиране, част от който е годишната субсидия за компенсация на намаляването, последвано от премахване на рекламите, трябва да бъде установен като постоянен и да се разшири отвъд предвидената от закона дата за спиране на рекламите, а именно ноември 2011 г.
(96)
Годишното публично финансиране ще включва разпределянето на част от ресурсите от таксата за телевизия (contribution à l’audiovisuel public), наричана по-рано redevance, и предвидената със Закон № 2009-258 от 5 март 2009 г. субсидия. Към съществуващата помощ, одобрена от Комисията в решението ѝ от 20 април 2005 г., която не се изменя от предвидения механизъм, се добавя и бюджетна субсидия, точният размер на която ще се определя всяка година в закона за финансите за текущата бюджетна година. В мнението си Френската република посочва, че въз основа на нетните разходи за обществена услуга преди всяка бюджетна година предварително ще се определя размерът на годишната субсидия.
(97)
Това става ясно от примерните прогнози, предоставени от френските органи в отговор на изразените от Комисията съмнения в решението за откриване на процедурата. Комисията отбелязва ориентировъчния според френските органи характер на очакванията от бизнес плана и приема, че за предприятието, на което е възложена подобна мисия за обществена услуга и което трябва да поеме многогодишни разходи за тази цел, е полезно да разполага с очаквана финансова рамка в бизнес плана, включена в допълнението към договора за целите и средствата. Като се има предвид това, общо ориентировъчните държавни средства, посочени в него, продължават да бъдат свързани, макар и с по-малък размер, с размерите на брутните разходи за предоставянето на тази услуга, очаквани за периода 2010-2012 г.
(98)
Като се има предвид относителната предвидимост на брутните разходи, по-малко нестабилни в сравнение с търговските приходи, които служат за установяването на нетните разходи, ориентировъчните цифри от бизнес плана потвърждават a priori твърдението на Френската република по отношение на определящия характер на критерия за нетните разходи за обществена услуга за определянето на годишния размер на предстоящата субсидия. Следователно задължението за финансова компенсация от държавата, въведено със Закон № 2009-258 от 5 март 2009 г., ще бъде фактът, който поражда бюджетната субсидия, за която е постъпило уведомление, без да се определя размерът ѝ спрямо евентуално очакваните рекламни приходи, пропуснати в резултат на премахването на рекламите.
(99)
Подобен подход изглежда обективно оправдан. Всъщност поради постоянния характер на субсидията определянето на нейния размер спрямо евентуално получените рекламни приходи, ако рекламите не се премахнат в съответствие със закона, например като се определи евентуалният размер на приходите преди обявяването и въвеждането на реформата, с евентуална корекция в зависимост от промените на пазара на телевизионната реклама, би било още по-произволно. Ако размерът на субсидията се изчислява спрямо приходи, за които се счита, че има законно основание, намалението на брутните разходи за по-широка обществена услуга от очакваното, в резултат например на бъдещи взаимодействия при учредяването на единственото предприятие France Télévisions, би могло да породи риск от свръхкомпенсация чрез държавните ресурси.
(100)
Начинът за изчисление на годишната субсидия спрямо разходите за мисията за обществена услуга, намалени с оставащите нетни търговски приходи, от друга страна съответства на ангажимента на Френската република, вече отразен в член 44 от изменения Закон № 86-1067 за свободата на съобщенията и в член 2 от декрета относно финансовите отношения между Франция и организациите от аудио-визуалния публичен сектор, държавните средства, предоставени на France Télévision, да не превишават нетните разходи за изпълнение на задълженията за обществена услуга, възложени на последното. Както припомнят френските органи, този ангажимент и посочените по-горе разпоредби са изцяло приложими към бюджетната субсидия, за която е постъпило уведомление, и към механизма за годишно публично финансиране, от което тя ще бъде неразделна част.
(101)
Следователно начинът за изчисление на годишната субсидия спрямо нетните разходи за мисията за обществена услуга - намалена с оставащите нетни търговски приходи - изглежда пропорционален по смисъла на съобщението на Комисията относно радио- и телевизионното разпространение.
(102)
В тази връзка изразеното противоположно мнение на някои трети заинтересовани страни не може да промени това заключение:
-
коментарите на FFTCE, според които компенсацията за пропуснати ползи от рекламните приходи, които не са част от мисията за обществена услуга, не е част от финансирането на тази мисия, не следва да бъдат приети, както и коментарите на M6 по отношение на нестабилните и следователно неточни предвиждания за пропуснати търговски приходи; в зависимост от нетните разходи за обществена услуга на France Télévision предварително ще трябва да се определи годишният размер на субсидията, като очакванията за сумата, предоставени от Френската република за 2010, 2011 и 2012 г., от друга страна са единствено ориентировъчни,
-
коментарите на M6, които целят да докажат, че предполагаемата липса на инструменти за аналитично счетоводство на France Télévisions според Сметната палата на Франция в структурно отношение би породила свръхкомпенсация, в смисъл че субсидията се основава на необективни елементи на разходите, както и мнението на TF1 относно свръхкомпенсацията на неконтролираните или лошо управлявани разходи, не са основателни; първо, Сметната палата е посочила през октомври 2009 г. липса на инструменти за управление, включващи по отношение на групата France Télévisions инструментите за аналитично счетоводство на филиалите, а не липса на какъвто и да е инструмент за аналитично счетоводство на управлението; за всяко дружество от групата France Télévisions е налице аналитично счетоводство,
-
второ, разглеждането на съвместимостта на компенсацията с вътрешния пазар, за разлика от разглеждането на съществуването на икономическо предимство за France Télévisions, не засяга разходите, които средно и добре управлявано предприятие в сектора би могло да направи, за да предостави услугата от общ интерес, а засяга разходите, които реално ще направи France Télévisions, като в това се включва очакваното намаление в бъдеще; както беше посочено по-горе, общият размер на държавните средства, които да бъдат изплатени на France Télévisions, a priori ще бъде по-малък от направените разходи за предоставянето на обществената услуга и ще бъде определен, така че да се избегне свръхкомпенсация след приспадане на нетните търговски приходи.
(103)
Тези забележки, необосновани, що се отнася до предварителното определяне на размера на годишната субсидия, не вземат предвид обаче съществуването на механизмите за последващ контрол. Всъщност, както беше посочено по-горе, предварителното годишно определяне в закона за финансите на субсидията за бюджетната година ще бъде последвано от механизми за последващ контрол, а при необходимост - от възстановяване.
(104)
Съобщението относно радио- и телевизионното разпространение предвижда държавите-членки да въведат подходящи механизми за предотвратяване на всякаква свръхкомпенсация, като редовно осъществяват контрол върху използването на публичното финансиране. Както е посочено в съобщението, ефективността на контрола се гарантира, като се осъществява на равни периоди от време от независима организация, заедно с механизми за възстановяване на евентуални свръхкомпенсации или правилно разпределяне през следващата бюджетна година на евентуални резерви, които не превишават 10 % от годишните разходи за обществена услуга, от една страна, и от друга, на евентуални кръстосани субсидии.
(105)
В член 44 от Закон № 86-1067 от 30 септември 1986 г. се посочва, че „държавните средства, отпуснати на организациите от публичния аудио-визуален сектор като компенсация за възложените им задължения за обществена услуга, не превишават размера на разходите за изпълнение на посочените задължения“. Тази разпоредба произтича от ангажиментите на Френската република да включва изрично в закона принципа за липсата на свръхкомпенсация на задълженията за обществена услуга, установен в рамките на процедурата, която е довела до решението за съвместимост на Комисията от 20 април 2005 г. относно използването на ресурсите от таксата (redevance) (14).
(106)
Член 2 от Декрет № 2007-958 от 15 май 2007 г. относно финансовите отношения между държавата и организациите от публичния сектор на аудио-визуалната комуникация съдържа същия текст като този на член 53 от закона от 30 септември 1986 г., като се отчитат „преки[те] или косвени приходи от мисията за обществена услуга“, и посочва, че разходите за мисията за обществена услуга са установени в отделни сметки. В член 3 декретът предвижда задължение за France Télévisions и неговите филиали да спазват обичайните пазарни условия за всички свои търговски дейности, както и външна организация да изготвя годишен доклад относно изпълнението на това задължение, внасян пред компетентния министър, Националното събрание и Сената. Последната разпоредба също така се отнася и до ангажиментите на Френската република, посочени в решението на Комисията от 20 април 2005 г., цитирано в съображение 7.
(107)
Общият съд на Европейския съюз е установил, че както разпоредбите относно принципа за липса на свръхкомпенсация, така и контролът и проверката на прилаганите от France Télévision условия към търговските му дейности разсейват по много сполучлив начин тревогите, изразени от Комисията по време на процедурата, довела до решението от 20 април 2005 г. (15) Общият съд е потвърдил, че последващият контрол, осъществяван относно спазването на ангажиментите, е подходящ (16).
(108)
Комисията е получила и разгледала доклади за изпълнение на членове 2 и 3 от декрета относно бюджетните години 2007 и 2008 (като докладите, изготвени съгласно член 3 от декрета, са били сертифицирани за 2007 г. от одиторите PriceWaterhouseCoopers и KPMG и за 2008 г. от Cabinet Rise), както и предвидения в член 2 проектодоклад за 2009 г. В наличните доклади се заключава, че публичните ресурси, отпуснати на групата France Télévisions, не са превишили нетните разходи за изпълнение на задълженията за обществена услуга, възложени на France Télévisions, и че предприятието е спазило обичайните пазарни условия във всички свои търговски дейности. Това изключва евентуалните кръстосани субсидии между търговските дейности и дейностите за обществена услуга. Изготвянето на въпросните доклади показва, от друга страна, че изготвянето на сметките за разходите и средствата от обществената услуга на отделните канали на France Télévisions е възможно посредством съществуващи счетоводни инструменти, обратно на становището именно на M6.
(109)
Правилата за последващ контрол на държавните средства, предвидени в Декрет № 2007-958, ще се приложат към бюджетната субсидия, за която е постъпило уведомление. От въвеждането на контрола общо отпуснатите на France Télévisions държавни средства не са били достатъчни за покриването на нетните разходи за изпълнение на задълженията за обществена услуга, така че въпросът с предоставянето на евентуална свръхкомпенсация е неуместен. За очакваните средносрочни приходи и разходи, посочени в бизнес плана и в таблица 1 по-горе, за 2012 г. е предвиден малък излишък, който, ако се потвърди, тъй като няма да е необходим за компенсиране на очакваните дефицити за 2010 и 2011 г., следва да бъде по принцип и приоритетно предоставен за покриване на разходите в подкрепа на аудивизуалното творчество.
(110)
При всички положения, за да приведе в съответствие съществуващия механизъм с нововъведените уточнения през 2009 г. чрез съобщението относно радио- и телевизионното разпространение, Френската република се задължава да внесе изменение в член 2 от Декрет№ 2007-958 от 15 май 2007 г., така че:
-
да гарантира, че годишният доклад за отделните сметки ще бъде, подобно на предвидения в член 3 доклад, контролиран от външен орган, избиран с одобрението на министъра, който отговаря за комуникацията, предаден на този министър, както и на Националното събрание и на Сената, като изготвянето му е за сметка на France Télévisions,
-
да се усъвършенства функционалният механизъм, който може да осигури ефективно възстановяване на евентуални свръхкомпенсации или кръстосани субсидии, отбелязани в отделни сметки, и които не са съвместими с член 53 от Закон № 86-1067 от 30 септември 1986 г. за свободата на съобщенията, както и със съобщението относно радио- и телевизионното разпространение.
(111)
При тези условия Френската република изглежда ще разполага с подходящи механизми за осъществяване на редовен и ефективен контрол на използването на публичното финансиране, за да предотврати всяка една свръхкомпенсация или кръстосана субсидия, както предвижда съобщението относно радио- и телевизионното разпространение.
(112)
Като се има предвид горепосоченото, евентуалните ограничения за конкуренцията, дължащи се на присъствието на France Télévisions на търговските пазари, на които ще осъществява дейност след завършване на реформата, ще бъдат накрая ограничени. Присъствието му ще бъде по всяка вероятност значително намалено и се очаква реформата да доведе, макар и частично, до прехвърляне на търсенето на реклама по телевизията към конкурентите на France Télévisions.
(113)
Всъщност, както се посочва в отворено писмо от седем частни радио- и телевизионни канала, изпълнението на реформата с премахването на рекламите на France Télévisions ще доведе до: „предоставяне на частните медии на възможност за възстановяване, от което имат нужда“, тъй като запазването на рекламите: „би породило пагубни последици за всички френски медии и би променило значително икономическите перспективи [на] участниците…“ (17).
(114)
С други думи, частичното оттегляне на France Télévisions и преориентирането по отношение на структурата на приходите му - търговски или държавни за компенсация - към излъчването на програми, които отговарят на мисията му за обществен интерес, и то без пряка финансова компенсация за зрителите, намаляват евентуалните ограничения за конкуренцията на конкурентните пазари, на които France Télévisions осъществява дейност. Оттеглянето освобождава пространство, което би могло да бъде заето от нови участници или участници с намалено присъствие на рекламния пазар към настоящия момент, като се засили конкуренцията за определен период.
(115)
Следователно, като се имат предвид предоставената информация и поетите ангажименти от Френската република, публичното финансиране ще има за цел да позволи на France Télévisions да покрие направените нетни разходи, за да изпълни задълженията си, и това финансиране ще трябва да бъде ограничено до посочените разходи и ще подлежи на последващ контрол, който да отговаря на критериите от приложимото съобщение относно радио- и телевизионното разпространение. Освен това, като се има предвид, че France Télévisions, от друга страна, ще намали присъствието си на конкурентните пазари, няма риск предвидената помощ да засегне развитието на търговията до степен, която би била в противоречие с интересите на Съюза, като изпълнява по този начин условията за прилагане на член 106, параграф 2 от ДФЕС.
(116)
От друга страна, Френската република се задължава да представя на Комисията годишен доклад до 2013 г., когато реформата на общественото аудио-визуално разпространение ще е приключила, така че да се проследят най-уместните аспекти за изпълнението на реформата спрямо правилата за държавната помощ, а именно годишните компенсации и механизмите за последващ контрол, приложените условия от France Télévisions към дейностите му и промяната на позицията му на този пазар, както и годишното изпълнение на договора за целите и средствата.
(117)
Като се имат предвид обхватът на реформата, иновациите във финансирането на мисията за обществена услуга на France Télévisions, която дружеството въвежда, последиците от нея върху промяната на приходите и разходите на France Télévisions и несигурната икономическа среда на пазарите, които засягат търговските приходи на France Télévisions и неговите конкуренти, този ангажимент дава възможност на Комисията да проверява и проследява отблизо изпълнението на реформата, както и на поетите от Френската република ангажименти в рамките на настоящата процедура.
(118)
В своето решение за откриване на процедурата Комисията е изразила съмнения относно съществуването на евентуална връзка между предназначението на приходите, получени от новите такси върху рекламата и електронните комуникации, и годишната субсидия, която ще получава от 2010 г. France Télévisions. Подобна връзка, ако можеше да бъде установена, би означавала, че тези такси се считат за неразделна част от помощта и са предмет на съвместимостта на тази помощ с вътрешния пазар. Ако съществуването на такава връзка можеше да се изключи за 2009 г., именно предвид датата на влизане в сила и прилагането на Закон № 2009-258 от 5 март 2009 г. за общественото аудио-визуално разпространение, щеше да остане съмнение за в бъдеще поради заявлението, направено от френските органи на най-високо равнище.
(119)
От съдебната практика на Съда, потвърдена в Решение от 22 декември 2008 г. по делото за преюдициално заключение Régie Networks (C-333/07) (точка 99), става ясно, че „За да се счита дадена такса за съставна част от мярка за помощ, по силата на приложимата национална правна уредба трябва да съществува задължителна връзка по предназначение между съответните такса и помощ, в смисъл че приходът от таксата е предназначен по необходимост за финансирането на помощта и влияе пряко върху размера на последната, а следователно и върху преценката за съвместимостта на тази помощ с общия пазар.“ (18) Двете условия за прилагане, установени от Съда, а именно приложимата национална правна уредба и прякото влияние върху размера на помощта, са разгледани по-долу.
(120)
Във френското право, в съответствие с член 36 от основния закон от 1 август 2001 г. относно закона за финансите, предоставянето на друго юридическо лице на ресурси, установени в полза на френската държава, е възможно само съгласно разпоредба от закона за финансите. Законът за финансите следва да предвиди изрично приходът от таксите върху рекламата и електронните комуникации, въведени със Закон № 2009-258 от 5 март 2009 г., да бъде изцяло или частично предоставен за финансирането на France Télévisions. Към настоящия момент такава разпоредба не е била приета. Занапред Френската република се задължава в съответствие с разпоредбите на член 108, параграф 3 от ДФЕС да изпраща ново уведомление до Комисията за всяко планирано изменение на структурата на режима. При тези условия не може да бъде установена задължителна връзка между предназначението на помощта, за която е постъпило уведомление, и новите такси от националното право по смисъла на с практиката на Съда.
(121)
Освен това решаващият критерий за определянето на годишния размер на бюджетната субсидия, заедно с предвидения размер на разпределяните ресурси от таксата за телевизия (contribution à l’audiovisuel public), ще бъде размерът на нетните разходи за задълженията за обществена услуга, поемани от France Télévisions, а не размерът на приходите, получени от новите такси. Очакваните разходи за обществена услуга са предмет и ще бъдат предмет на предварителни оценки в договора за целите и средствата съгласно член 53 от изменения Закон № 86-1067 от 30 септември 1986 г. за свободата на съобщенията, като предвидената с проектозакона за финансите годишна субсидия ще бъде определена според очакваните нетни разходи и съответствието между очакванията и резултатите трябва да бъде установено и при необходимост коригирано на по-късен етап в рамките на доклада, предвиден в член 2 от Декрет № 2007-958 от 15 май 2007 г. относно финансовите отношения между държавата и организациите от публичния сектор за аудио-визуални комуникации. Тъй като разходите са направени независимо от събраните чрез таксите средства, приходът от данъците не може да окаже пряко влияние върху размера на помощта. От друга страна изглежда, че първоначално предвидените ставки на таксите от френското правителство са били намалени в окончателно гласувания от парламента закон, без това да е довело до съответно и пропорционално намаление на субсидията, която трябва да бъде изплатена на France Télévisions.
(122)
Като се има предвид горепосоченото, таксите върху рекламата и електронните комуникации, въведени със Закон № 2009-258 от 5 март 2009 г., не са неразделна част от помощта и следователно не трябва да бъдат включвани при разглеждането на съвместимостта на последната с вътрешния пазар, обратно на твърденията на някои трети заинтересовани страни, а именно ACT, FFTCE, Асоциацията на частните канали, M6 и TF1.
(123)
Това заключение не засяга съвместимостта на посочените такси и конкретните разпоредби за тях като отделни мерки с правото на Съюза, а именно що се отнася до таксата върху електронните комуникации, по отношение на разглежданите въпроси в рамките на процедурата за нарушение № 2009/5061, в съответствие с Директива 2002/20/ЕО или Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 г. относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (19).
(124)
Комисията отбелязва, от друга страна, декларацията на Франция, изключваща посочените данъци от обхвата на уведомлението ѝ, предмет на настоящото решение.
VII. ЗАКЛЮЧЕНИЯ
(125)
С оглед на гореизложеното Комисията заключава, че годишната бюджетна субсидия в полза на France Télévisions, приведена в действие, както е посочено по-горе, може да бъде обявена за съвместима с вътрешния пазар съгласно член 106, параграф 2 от ДФЕС, в съответствие с принципите и правилата за прилагане, предвидени за обществената услуга радио- и телевизионно разпространение,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Държавната помощ, която Френската република предвижда да приведе в действие в полза на France Télévisions под формата на годишна бюджетна субсидия съгласно член 53, алинея VI от изменения Закон № 86-1067 от 30 септември 1986 г. за свободата на съобщенията, е съвместима с вътрешния пазар съгласно член 106, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз.
Следователно привеждането в действие на помощта е разрешено.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Френската република.
Съставено в Брюксел на 20 юли 2010 година.
KOMISJONI OTSUS,
20. juuli 2010,
riigiabi C 27/09 (ex N 34/B/09) kohta Eelarvetoetus, mida Prantsuse Vabariik kavatseb anda ettevõtjale France Télévisions
(teatavaks tehtud numbri K(2010) 4918 all)
(Ainult prantsuskeelne tekst on autentne)
(EMPs kohaldatav tekst)
(2011/140/EL)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 108 lõike 2 esimest lõiku,
võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, eriti selle artikli 62 lõike 1 punkti a,
olles kutsunud huvitatud isikuid üles esitama oma märkusi vastavalt eespool nimetatud sätetele (1) ja võttes neid märkusi arvesse
ning arvestades järgmist:
I. MENETLUS
(1)
Prantsuse Vabariik teavitas 23. jaanuari 2009. aasta kirjas komisjoni oma kavatsusest anda ettevõtjale France Télévisions 2009. aastal 450 miljoni euro ulatuses eelarvetoetust, mis on juba eelarveseaduses sätestatud. Komisjon küsis 13. märtsi 2009. aasta kirjaga täiendavat teavet, mille Prantsuse Vabariik esitas 25. mail 2009. Oma kirjas täiendas Prantsuse Vabariik esitatud teatist, teavitades komisjoni oma kavatsusest luua ettevõtja France Télévisions riiklikuks rahastamiseks püsiva ja mitmeaastase finantsmehhanismi, mille alla iga-aastase toetus kuulub.
(2)
Komisjon väljendas 1. septembri 2009. aasta kirjas oma seisukohta, et aastaks 2009 eraldatud eelarvetoetus on siseturuga kokkusobiv Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping”) artikli 106 lõike 2 alusel, ja teavitas Prantsuse Vabariiki oma otsusest algatada seoses järgnevateks aastateks kavandatud France Télévisions’i suhtes rakendatava uue riikliku finantsmehhanismiga ELi toimimise lepingu artikli 108 lõikega 2 ettenähtud menetlus.
(3)
Prantsuse Vabariik esitas oma märkused 7. oktoobril 2009.
(4)
Komisjoni menetluse algatamise otsus avaldati Euroopa Liidu Teatajas (2). Komisjon kutsus huvitatud isikuid üles esitama oma märkusi kõnealuse abi kohta.
(5)
Huvitatud isikud esitasid komisjonile oma märkused kõnealusel teemal. Komisjon edastas need Prantsuse Vabariigile, andes talle võimaluse esitada omapoolsed kommentaarid, mis saabusid komisjonile 15. jaanuari 2010. aasta kirjas.
(6)
Prantsuse Vabariik saatis 23. aprillil, 19. mail ja 22. juunil 2010 komisjonile veel täpsustusi ja täiendavat teavet.
II. FINANTSMEHHANISMI ÜKSIKASJALIK KIRJELDUS
(7)
Käesolevas otsuses käsitletav mitmeaastane rahastamise mehhanism on seotud France Télévisions’i avaliku teenuse osutamise ülesannete rahastamisega, mida komisjon analüüsis oma 10. detsembri 2003. aasta, (3)20. aprilli 2005. aasta, (4)16. juuli 2008. aasta (5) ja 1. septembri 2009. aasta (6) otsustes. Tegemist on siiski meetmega, mis on erinev 2003., 2005. ja 2008. aasta otsustes käsitletud meetmetest. Allpool põhjalikumalt kirjeldatud eelarvetoetused lisanduvad France Télévisions’ile TV-litsentsi tasu (mida varem nimetati litsentsitasuks) alusel eraldatavatele riigieelarvelistele vahenditele, mida käsitleti komisjoni 20. aprilli 2005. aasta otsuses ja mida olemasoleva riigiabina uued õigusnormid ei mõjuta. Need kaks riigieelarvelist vahendit peavad katma France Télévisions’i avaliku teenuse osutamise ülesandega seotud kulud, millest on maha arvatud allesjäävad neto äritulud.
II.1. Peamised õiguslikud alused
(8)
Uue riikliku finantsmehhanismi põhisätted sisalduvad 5. märtsi 2009. aasta seaduses nr 2009-258, milles käsitletakse audiovisuaalset kommunikatsiooni ja uut avalikku televisiooniteenust. Teatatud abi on osa seadusega ettenähtud üldist majandushuvi esindavate riikliku audiovisuaalsektori struktuuride ja ülesannete ulatuslikust ümberkorraldamisest. Seadusega muudetakse seega õigusnorme, mis reguleerivad France Télévisions’i avaliku teenuse osutamise ülesandeid ja konkreetsemalt 30. septembri 1986. aasta kommunikatsioonivabadust käsitlevat seadust nr 86-1067. Avaliku teenuse osutamise ülesanded on täpsustatud France Télévisions’i kohustuste kirjelduses ning eesmärke ja vahendeid käsitlevas kokkuleppes, mis on kinnitatud kommunikatsioonivabadust käsitleva seaduse rakendusaktidega. 5. märtsi 2009. aasta seadus nr 2009-258 sisaldab ka rahandusalaseid sätteid, millega muudetakse ühelt poolt maksuseadustikku ja teiselt poolt sätestatakse eelarveseaduse alusel France Télévisions’ile eelarvetoetuse eraldamise põhimõtted.
II.2. Abisaaja France Télévisions tegevus ja rahastamine
(9)
France Télévisions on aktsiaselts, mis on asutatud 30. septembri 1986. aasta kommunikatsioonivabadust käsitleva seaduse nr 86-1067 artikli 44-I alusel. Nimetatud seaduse muudetud redaktsiooniga asutatakse ühtne ettevõte France Télévisions, millega koondatakse varem erinevaid telekanaleid omanud eraldiseisvad juriidilised isikud. Loodud ettevõttes teostab majandus- ja finantskontrolli Prantsuse riik. Ettevõtte aktsiakapital koosneb nominaalaktsiatest, mis võivad kuuluda üksnes riigile. Ettevõtte nõukogusse kuulub peale esimehe neliteist liiget, kelle ametiaeg on viis aastat ning kellest kaks liiget nimetavad rahvusassamblee ja senati kultuurikomisjonid, viis liiget on riigi esindajad, viis liiget nimetab audiovisuaalvaldkonna ülemnõukogu (Conseil Supérieur de l’Audiovisuel) ja kaks liiget on töötajate esindajad.
(10)
France Télévisions on juhtiv kontsern Prantsusmaa audiovisuaalsektoris. Ettevõttes töötab umbes 11 000 inimest ja talle kuuluvad telekanalid France 2, France 3, France 4, France 5 ja France Ô, mis levivad Prantsuse emamaa territooriumil, ning RFO, mis koondab riiklikke telekanaleid ja raadiojaamu, mis teevad ülekandeid ülemeredepartemangudes ja -territooriumidel. Kontserni kuulub ka reklaamimüügiosakond, kuigi kaalutakse selle kaotamist, ning mitmekesistamisega tegelevad ettevõtted. Teatavaid France Télévisions’i kanaleid levitatakse ka mitmes teises liikmesriigis, näiteks Belgias ja Luksemburgis.
(11)
France Télévisions’i käive oli 2007. majandusaastal enne riikliku audiovisuaalsektori reformi väljakuulutamist 2 927 miljonit eurot, millest 64,2 % saadi litsentsitasudest, 28,1 % reklaamimüügist (reklaam ja sponsorlus) ning 7,7 % muudest tuludest. Aastatel 2003-2007 on käibe jaotus olnud suhteliselt stabiilne: reklaami- ja sponsorlustulude osakaal on jäänud 28 % ja 30 % vahele. Kogu kontsern on ajavahemikus 2003-2007 igal aastal jõudnud väikse puhaskasumini, mille kumulatiivne summa nimetatud ajavahemikus moodustas 99 miljonit eurot.
(12)
Selline trend muutus pärast riikliku audiovisuaalsektori reformi väljakuulutamist 2008. aasta jaanuaris, mil kaotati lõplikult reklaamimüügist saadavad tulud. France Télévisions’i kontserni majandustulemus oli 2008. aastal negatiivne ning ettevõtte puhaskahjum oli [50-100] (7) miljonit eurot (millest [50-100] miljonit eurot tekkis avaliku teenuse osutamisest), mis oli tingitud eelkõige märkimisväärsest reklaamitulude langusest, mida ei oleks saanud täielikult ära hoida ka komisjoni 16. juuli 2008. aasta otsusega lubatud erakorraline finantsabi summas 150 miljonit eurot. Pärast riikliku audiovisuaalsektori reformi jõustumist 2009. aastal aitas lõpuks komisjoni 1. septembri 2009. aasta otsusega lubatud ja eraldatud eelarvetoetus summas 415 miljonit eurot peaaegu hüvitada reklaamimüügist saadava tulu langust ning France Télévisions’i kontsern saavutas kergelt positiivse majandustulemuse ([10-20] miljonit eurot). Siiski jäi avaliku teenuse osutamine väiksesse kahjumisse summas [0-5] miljonit eurot, kusjuures positiivse tulemuse andsid kontserni äriettevõtted.
(13)
France Télévisions’i tegevus ja juhtimine aastatel 2004-2008 ja ettevõtte olukord riikliku audiovisuaalsektori reformi arvestades ajendasid Prantsuse kontrollikoda koostama suhteliselt kriitilist aruannet „France Télévisions ja uus riigitelevisioon”. Aruanne, millele viitavad oma märkustes teatavad kolmandad huvitatud isikud, võeti vastu ja avaldati 14. oktoobril 2009 pärast menetluse algatamise otsuse tegemist. Aruandes tuvastati tõsiseid puudujääke France Télévisions’i senises juhtimises ja tulemustes ning anti soovitusi, kuidas reformijärgses uues olukorras tulevikus edu saavutada.
II.3. France Télévisions’i avaliku teenuse osutamise ülesanded
II.3.1. Avalike teenuste osutamise määratlus seaduses
(14)
30. septembri 1986. aasta seaduse nr 86-1067 muudetud redaktsiooni artiklis 43-11 on sätestatud France Télévisions’i avaliku teenuse osutamise ülesanded, mille kohaselt täidavad riiklikud telekanalid „üldistes huvides avaliku teenuse osutamisega seotud ülesandeid. Nad pakuvad avalikkusele tervikuna programme ja teenuseid, millele on iseloomulik mitmekesisus ja paljusus, kõrge kvaliteet ja uuenduslikkus ning üksikisikute õiguste ja põhiseadusest tulenevate demokraatia põhimõtete austamine. Telekanalid edastavad erinevaid programme analoog- ja digitaalteleringhäälinguvõrgu teel teabe, kultuuri, teaduse, meelelahutuse ja spordi vallas. Kanalid edendavad demokraatlikku debatti, mõttevahetusi erinevate elanikerühmade vahel ning sotsiaalset kaasatust ja kodanikuaktiivsust. Nad viivad ellu algatusi sotsiaalse ühtekuuluvuse, kultuurilise mitmekesisuse ning diskrimineerimisvastase võitluse soodustamiseks ning koostavad oma programmid nii, et nendes kajastuks Prantsuse ühiskonna mitmekesisus. Nad tagavad prantsuse keele ja vajadusel piirkondlike keelte propageerimise ning väärtustavad Prantsusmaa kultuuri- ja keelepärandi mitmekesisust. Nad aitavad kaasa intellektuaalse ja kunstilise loomingu ning ühiskonna-, majandus-, sotsiaal-, teadus- ja tehnikaalaste teadmiste arendamisele ja levitamisele ning audiovisuaalvaldkonna ja meediaalase hariduse edendamisele. Nad soodustavad võõrkeelte õppimist. Nad osalevad keskkonna ja säästva arengu alase hariduse andmises. Nad tagavad vastavate seadmete abil enda levitatavate programmide kättesaadavuse kurtidele ja vaegkuuljatele. Nad kindlustavad teabe terviklikkuse, sõltumatuse ja paljususe ning mõtete ja arvamuste väljendamise vabaduse, järgides võrdse kohtlemise põhimõtet ja audiovisuaalvaldkonna ülemnõukogu soovitusi. Avaliku sektori audiovisuaalse kommunikatsiooniga tegelevad asutused aitavad oma ülesannete täitmisel kaasa audiovisuaalloomingu levitamisele väljapoole, prantsuse keelt kõnelevate rahvaste valgustamisele ning prantsuse kultuuri ja keele levitamisele maailmas. Nad arendavad uusi teenuseid, mis rikastavad või täiendavad nende programmide pakkumist ning võtavad kasutusele uusi audiovisuaalse kommunikatsiooni programmide ja teenuste tootmise ja levitamise tehnoloogiaid. Igal aastal esitatakse parlamendile aruanne, mille eesmärk on anda ülevaade käesoleva artikli rakendamise seisust”.
II.3.2. France Télévisions’i tegevusvaldkonda kuuluva avaliku teenuse osutamise kohustuste olemus
(15)
France Télévisions’i ülesannete kohta on 30. septembri 1986. aasta seaduse nr 86-1067 artikli 44 lõikes I konkreetselt täpsustatud, et France Télévisions’i kohuseks on luua ja toota telesaateid ja pakkuda audiovisuaalse kommunikatsiooni teenuseid vastavalt avaliku teenuse osutamise ülesannetele, mis on määratletud artiklis 43-11 ning nimetatud seaduse artiklis 48 ettenähtud kohustuste kirjelduses.
(16)
23. juuni 2009. aasta dekreediga nr 2009-796 on kinnitatud seni ainulaadne France Télévisions’i kohustuste kirjeldus. Selles on määratletud France Télévisions’i kanalite tegevusraamistik ning programmide levitamisega seotud kohustused, mis hõlmavad sageli tipptunnil edastatavaid igapäevaseid kultuurisaateid, muusika ja eelkõige klassikalise muusika saateid erinevate üle-euroopaliste või kohalike orkestrite esituses, teatrietendusi või populaarteaduslikke saateid (kohustuste kirjelduse artiklid 4-7). France Télévisions peab oma programmidesse kaasama ka Euroopa mõõtme, eelkõige läbi teiste liikmesriikide kommete ja kultuuritavade kohta reportaažide levitamise, ning edastama Prantsusmaal levinud peamistele usutavadele pühendatud religioosse sisuga saateid (kohustuste kirjelduse artiklid 14 ja 15). Selles on sätestatud ka kohustus pakkuda saateid kogu ühiskonda hõlmavale suurele ja tasakaalustatud vaatajaskonnale (artikkel 18).
(17)
Lisaks sellele sõlmivad riik ja France Télévisions kolmeks kuni viieks aastaks eesmärke ja vahendeid käsitlevad mitmeaastased kokkulepped vastavalt kommunikatsioonivabadust käsitleva seaduse nr 86-1067 artiklile 53. Eesmärke ja vahendeid käsitlevates kokkulepetes on France Télévisions’i avaliku teenuse osutamise ülesandeid arvestades määratletud:
-
ettevõtte peamised arengusuunad;
-
kohustused tagada programmide mitmekesisus ja uuenduslikkus;
-
minimaalsed investeeringud, mis France Télévisions teeb Euroopa filmikunsti ja audiovisuaalsete teoste tootmisse ning Prantsuse originaalsaadete valmistamisse, väljendatuna nii protsendina ettevõtte tuludest kui ka absoluutväärtusena;
-
kohustused, mis võimaldavad tagada puuetega inimeste osaluse ja kodanikuaktiivsuse ning kõigi teleprogrammide kohandamise vastavalt kurtide või vaegkuuljate vajadustele;
-
kohustused, mis võimaldavad tagada selliste teleprogrammide levitamise, mis vastavate tehniliste vahendite abil on kättesaadavad pimedatele või nägemispuudega inimestele;
-
tegevuskulude eelarve iga aasta kohta ning kavandatavad kvantitatiivsed ja kvalitatiivsed tulemusmõõdikud;
-
eeldatav riigieelarvest eraldatav summa, mis on eelkõige suunatud programmide arendamise rahastamiseks;
-
prognoositav summa, mis saadakse omatuludest, tuues eraldi välja reklaamimüügist ja sponsorlusest saadava tulu;
-
tasulistelt teenustelt saadav prognoositav tulu;
-
vajaduse korral finantstasakaalu taastamise väljavaated.
(18)
France Télévisions’i praegu kehtivad avaliku teenuse osutamise kohustused on sätestatud 24. aprillil 2007. aastal sõlmitud eesmärke ja vahendeid käsitlevas kokkuleppes aastateks 2007-2010 „France Télévisions - esimene tasuta kanalite pakett digiajastul”, millele on alla kirjutanud vastutavad ministrid ja France Télévisions’i esimees. Eesmärgi I.2 „Edendada avalikule teenusele omaseid väärtusi” all nähakse kokkuleppes ette kvalitatiivsete või kvantitatiivsete tulemusmõõdikute saavutamiseks vajalike konkreetse tegevuse eesmärgid järgmistes valdkondades:
-
teha kultuuri demokratiseerimise eesmärgil kultuuriprogrammid kättesaadavaks laiemale vaatajaskonnale, näidates tipptunnil vähemalt ühte kultuuriprogrammi;
-
väljendada teabe edastamisel ja kodanike debattides pluralistlikke vaateid;
-
pakkuda suurt valikut spordialasid, pannes rõhku erakanalites vähem näidatavatele spordialadele;
-
kajastada Prantsuse ühiskonna erinevate gruppide mitmekesisust ja suurendada nende nähtavust;
-
tugevdada Prantsuse ja Euroopa kultuurilise identiteedi kaitset, Euroopa Liidu toimimise ja selle panuse mõistmist ning võõrkeelte õppimist.
(19)
Kokkuleppes nähakse ette ka mitmeaastane rahastamine, mis sisaldab ka korrigeerimise sätet, mille kohaselt nõustuvad riik ja kontsern reklaamimüügist saadava tulu suurenedes kooskõlastama riigieelarveliste vahendite vajaduse, leppides kokku, et summad, mida riigieelarveliste vahendite vähendamise käigus ei vähendata, suunatakse eelkõige audiovisuaalse loomingu rahastamiseks.
(20)
Pärast reformi lisati kehtivasse eesmärke ja vahendeid käsitlevasse kokkuleppesse täiendav klausel aastate 2009-2012 kohta. Nimetatud klausel, mille finantsaspekti on põhjalikumalt kirjeldatud allpool, rõhutab veelgi France Télévisions’i osutatava avaliku teenuse väärtusi ning selles on kinnitatud uued kvantitatiivsed tulemusmõõdikud, mis tuleb saavutada igal aastal põhjenduses 18 osutatud teatavates valdkondades.
II.3.3. Uute, innovatiivsete audiovisuaalsete teenuste kasutuselevõtmine
(21)
France Télévisions’i uues kohustuste kirjelduses on ette nähtud mitmete uuenduslike teenuste kasutuselevõtmine, mille eesmärk on mitmekesistada sisu pakkumist, näiteks pakkuda veebipõhiselt kommunikatsiooniteenuseid, audiovisuaalmeedia nõudeteenuseid või täiendavaid materjale, mis rikastavad programme. Eesmärke ja vahendeid käsitleva kokkuleppe lisaklauslis nähakse ka ette selliste uuenduslike teenuste kasutuselevõtmine nagu tasuta või tasuline nõudevideo, personaalne mobiilne televisioon, saadete levitamine internetis, mobiilirakendused, piirkondlikud või temaatilised veebitelevisioonid.
II.3.4. Avaliku teenuse kohustuste täitmise, sealhulgas uute teenuste käivitamise üle teostatav väline kontroll
(22)
Kooskõlas 30. septembri 1986. aasta seaduse nr 86-1067 artikliga 53 peab France Télévisions’i nõukogu kiitma heaks ettevõtte eesmärke ja vahendeid käsitleva kokkuleppe projekti ja arutama selle iga-aastase täitmise võimalusi, kusjuures arutelu tulemused avalikustatakse. Enne kokkuleppe allakirjutamist saadetakse eesmärke ja vahendeid käsitlev kokkulepe ja selle lisaklauslid rahvusassamblee ja senati kultuuri- ja rahanduskomisjonidele ning audiovisuaalvaldkonna ülemnõukogule. Komisjonidel on kuus nädalat aega oma arvamuse esitamiseks.
(23)
Lisaks sellele esitleb France Télévisions’i nõukogu esimees igal aastal rahvusassamblee ja senati kultuuri- ja rahanduskomisjonidele aruannet eesmärke ja vahendeid käsitleva kokkuleppe täitmise kohta. Rahvusassamblee ja senati pädevatele komisjonidele ettevõtte eesmärke ja vahendeid käsitleva kokkuleppe täitmise kohta aruande esitlemisel annab France Télévisions’i nõukogu esimees aru ka tegevustest ja töödest, mida on teostanud ettevõttes loodud televaatajatest koosnev programmide nõukoda, mille ülesandeks on avaldada arvamust ja anda soovitusi programmide kohta.
(24)
Dekreediga kinnitatud France Télévisions’i kohustuste kirjelduse projekt nägi ette ka avaliku arutelu läbiviimise ajavahemikul 10.-24. novembrini 2008, mille käigus esitasid oma seisukohad ligi viisteist asutust, kelle arvamuse põhjal tehti esialgsesse teksti muudatused. Avaliku arutelu järel esitas oma arvamuse audiovisuaalvaldkonna ülemnõukogu. 30. septembri 1986. aasta seaduse artiklis 48 on ette nähtud, et audiovisuaalvaldkonna ülemnõukogu on kohustatud esitama rahvusassamblee ja senati kultuurikomisjonidele igal aastal aruande kokkuleppe täitmise üle teostatud välise kontrolli kohta. Aruanne saadetakse ka kultuuri- ja kommunikatsiooniministeeriumisse.
(25)
Parlamentaarsetel komisjonidel ja audiovisuaalvaldkonna ülemnõukogul on õigus kuulata ära kolmandate poolte arvamused. Tegelikult tehakse seda nendes kogudes regulaarselt ja huvitatud isikud saavad väljendada oma seisukohti riiklikku audiovisuaalvaldkonda puudutavates küsimustes.
II.4. Rahaline hüvitis reklaami järk-järgulise vähendamise ja seejärel lõpliku kaotamise eest
(26)
Et muuta avalik-õigusliku ringhäälingu programmide tootmine vabamaks ja vähem sõltuvaks ärilistest piirangutest, nähakse kommunikatsioonivabadust käsitleva 30. septembri 1986. aasta seaduse nr 86-1067 muudetud redaktsiooni artikli 53 lõikes VI ette reklaami järk-järguline vähendamine ja seejärel selle lõplik kaotamine: „Artikli 44 lõikes I nimetatud riigitelevisiooni programmid, mida edastatakse õhtul kella kaheksa ja hommikul kella kuue vahel, välja arvatud nende televisioonide piirkondlikud ja kohalikud programmid, ei või edastada reklaami, välja arvatud reklaam kaupade ja teenuste kohta nende üldnimetuse all. See säte kehtib ka programmide kohta, mida riigitelevisioon edastab hommikul kella kuue ja õhtul kella kaheksa vahel, alates samas lõikes I mainitud televisiooniteenuste maapealse analooglevi kaudu edastamise kaotamisest kogu emamaa territooriumil. Sätet ei kohaldata avalikkuse huvides tehtavate kampaaniate suhtes”.
(27)
Maapealse analooglevi kaudu televisiooniteenuste edastamise kaotamine on kavandatud alles 30. novembriks 2011. Lisaks kaubamärgita kaupade või teenuste reklaami puudutavale erandile on ette nähtud erandid ka reklaami edastamiseks ülemeredepartemangude ja -territooriumidel ning Uus-Kaledoonias, kui seal puudub maapealse analooglevi kaudu kodeerimata kujul edastatav eratelevisioon.
(28)
Vastavalt kommunikatsioonivabadust käsitleva 30. septembri 1986. aasta seaduse nr 86-1067 muudetud redaktsiooni artiklile 53 makstakse seaduse rakendamise tulemusel reklaami järk-järgulise vähendamise ja seejärel lõpliku kaotamise eest France Télévisions’ile riigipoolset rahalist hüvitist tingimustel, mis on määratletud igas eelarveseaduses. Selleks on Prantsuse riik loonud uue programmi nimetuse all „Riikliku audiovisuaalvaldkonna rahastamine”, mis kuulub riigi üldeelarves meedia kategooriasse. Lihtsalt teadmiseks tuleb lisada, et Prantsuse ametivõimude hinnangul peaks TV-litsentsi tasule lisanduv riigipoolne toetus olema 2010. aastal 460 miljonit eurot, 2011. aastal 500 miljonit eurot ja 2012. aastal 650 miljonit eurot.
(29)
Prantsuse Vabariik teatab, et igal aastal määratakse riigieelarvest makstava toetuse suurus vastavalt France Télévisions’i avaliku teenuse osutamise ülesande täitmiseks vajalikele kuludele ja sellele lisandub TV-litsentsi tasu, millest on maha arvestatud saadud äritulud. Sellega seoses edastasid Prantsuse ametivõimud 2009.-2012. aasta äriplaani põhjal France Télévisions’i avaliku teenuse osutamisega seotud kulude ja tulude prognoosi, mille kokkuvõte on esitatud allpool.
Tabel 1
France Télévisions’i avaliku teenuse osutamisega seotud kulude ja tulude prognoos aastateks 2010-2012
(miljonit eurot)
2010
2011
2012
Eelarve
Esialgne eelarve
Esialgne eelarve
A/Riigieelarvelised vahendid
[2 500-3 000]
[2 500-3 000]
[2 500-3 000]
B/Muud tulud (reklaam, sponsorlus jne)
[300-600]
[300-600]
[300-600]
C/Avaliku teenuse osutamisega seotud brutokulud
[3 500-3 000]
[3 500-3 000]
[3 500-3 000]
D/Avaliku teenuse osutamisega seotud netokulud (C + B)
[3 000-2 500]
[3 000-2 500]
[3 000-2 500]
Avaliku teenuse osutamisega seotud netokulud - riigieelarvelised vahendid (D + A)
[(-50)-50]
[(-50)-50]
[(-50)-50]
Allikas: Prantsusmaa märkused, 15. jaanuar 2010
(30)
Esitatud tabel näitab eeldatavat puudujääki, mis tuleneb France Télévisions’i avaliku teenuse osutamisega seotud katmata netokuludest aastatel 2010 ja 2011. See puudujääk peaks osaliselt kaduma aastaks 2012, mil saavutatakse väike ülejääk eeldatavas summas [30-50] miljonit eurot, mis moodustab [0-5] % avaliku teenuse osutamisega seotud netokuludest. Aastaks 2012 prognoositav ülejääk, kui see reaalselt teostub, mis aga eeldab, et tulud ja kulud muutuvad täpselt vastavalt prognoositule, jääb väiksemaks kui aastateks 2010 ja 2011 prognoositav kogupuudujääk. Vastavalt kehtivale eesmärke ja vahendeid käsitlevale kokkuleppele tuleb ülejääk, mida ei vähendata riigieelarveliste vahendite vähendamise käigus, suunata eelkõige audiovisuaalse loomingu rahastamiseks. Sellise loomingu all mõeldakse eelkõige programmide tootmist ning seega ei saa võimalikku ülejääki kasutada äritegevuse rahastamiseks.
(31)
Tuleb märkida, et kehtiva eesmärke ja vahendeid käsitleva kokkuleppe lisaklausli V peatükis esitatud 2009.-2012. aasta äriplaan muudab 2007. aasta aprillis sõlmitud kokkuleppe finantsaspekti, võttes arvesse reformi tulemusel tekkinud uut olukorda ja selle rahanduslikke tagajärgi. Äriplaanis on ette nähtud avaliku teenuse osutamisega seotud kogukulude vähenemine aastatel 2010-2012, mis hõlmab tegevuskulude vähenemist algse kokkuleppega võrreldes, levikulude alanemist ja ühisettevõtte loomisest saadavat sünergiat, kusjuures kulud vähenevad vaatamata reformiga kaasnevate uute kululiikide tekkimisele.
(32)
Tulu poolel ei suuda prognoositavad riigieelarvelised vahendid, mis küll kasvavad, täielikult katta aastate 2010-2012 kulusid ja nagu on näidatud tabelis 1, on need väiksemad kui avaliku teenuse osutamisega seotud brutokulud. Seega sõltub esitatud prognoosides finantstasakaalu saavutamine igal aastal teenitavast äritulust. Äriplaanis on märgitud ka, et nii ettevõtte kui ka riigi huvides on saavutada tasakaal prognoositust kiiremini, ning on täpsustatud vajadust teostada täpselt ja regulaarselt järelevalvet positiivseid või negatiivseid muutusi silmas pidades.
II.5. Riigieelarveliste vahendite ülemmäär
(33)
Kommunikatsioonivabadust käsitleva seaduse nr 86-1067 muudetud redaktsiooni artiklis 44 on täpsustatud ka, et „Riikliku audiovisuaalsektori asutustele eraldatud riigieelarvelised vahendid, mis on ette nähtud neile asutustele pandud avaliku teenuse osutamise kohustuste täitmiseks, ei tohi ületada nende kohustuste täitmisega seotud kulude summat”. See säte tuleneb Prantsuse riigi võetud kohustustest viia seadusesse selgelt sisse põhimõte, mille kohaselt ei tohi avaliku teenuse osutamise eest maksta ülemäärast hüvitist. See põhimõte tuleneb menetlusest, mille tulemuseks oli komisjoni 20. aprilli 2005. aasta otsus litsentsitasu vahendite kasutamisega seotud abi kokkusobivuse kohta (8).
(34)
Eespool nimetatud kohustuse täitmisega seoses on 15. mai 2007. aasta dekreedi nr 2007-958 (mis käsitleb finantssuhteid riigi ja audiovisuaalse kommunikatsiooni valdkonna avaliku sektori asutuste vahel) artiklis 2 sätestatud samas sõnastuses nagu 30. septembri 1989. aasta seaduse artiklis 53, et tuleb arvesse võtta „avaliku teenuse ülesandega seotud otseseid või kaudseid tulusid” ning on täpsustatud, et avaliku teenuse kohustuse täitmisega seotud kulud määratakse eraldi arvestuse põhjal. Dekreedi artiklis 3 on sätestatud, et France Télévisions ja selle tütarettevõtjad on kohustatud teostama oma äritegevust tavapäraseid turutingimusi arvestades ning laskma ettevõttevälisel asutusel koostada igal aastal selle kohustuse täitmise kohta aruande, mis saadetakse vastutavale ministrile, rahvusassambleele ja senatile.
(35)
Komisjonile esitati aruanded dekreedi artiklite 2 ja 3 täitmise kohta 2007. ja 2008. aastal (dekreedi artikli 3 alusel koostatud aruanded on auditeerinud 2007. aasta osas audiitorfirmad PriceWaterhouseCoopers ja KPMG ning 2008. aasta osas Cabinet Rise) ning artiklis 2 ettenähtud aruande projekt 2009. aasta kohta. Komisjon on need ka läbi vaadanud.
II.6. Riikliku audiovisuaalsektori reformiga ettenähtud uued maksud
(36)
5. märtsi 2009. aasta seadusega nr 2009-258 muudeti ka maksuseadustikku ning kehtestati uued maksud reklaamile ja elektroonilisele sidele.
II.6.1. Reklaamimaks
(37)
Üldise maksuseadustiku esimese raamatu esimese osa II jaotisse lisati VIIf peatükk, millega kehtestati maks kõigile Prantsusmaal asutatud televisiooniteenuse osutajatele. Maks arvutatakse kõigilt summadelt, välja arvatud käibemaks, mis reklaamikliendid on tasunud oma reklaami edastamise eest asjaomastele maksukohustuslastele või reklaami valmistajatele, kusjuures nendelt summadelt on maha arvatud summad, mille tasumisel on kohaldatud üldise maksuseadustiku artikliga 302a KC ette nähtud maksu, mida peavad maksma televisioonisaadete edastajad ja levitajad, kes levitavad riiklikult kinematograafiakeskuselt (Centre National de la Cinématographie) toetust saavaid audiovisuaalseid teoseid. Nende summade puhul kohaldatakse 4 % vähendust. Maksu arvutamisel kohaldatakse aastas tasutud käibemaksuta summade suhtes 3 % maksumäära ning see kehtib kõigi üle 11 miljoni euro maksvate televisiooniteenuste suhtes.
(38)
Televisiooniteenuste, välja arvatud maapealse analooglevi kaudu edastatavate televisiooniteenuste puhul on nimetatud maksu määraks kehtestatud 2009. aastal 1,5 %, 2010. aastal 2 % ja 2011. aastal 2,5 %. Üleminekuajal kuni aastani, mil emamaal lõpeb televisiooniteenuste maapealse analooglevi kaudu edastamine, on kõigi maksukohustuslaste suhtes kehtestatud maksu ülemmääraks 50 %, mis arvutatakse maksukohustuslase poolt kalendriaasta kohta deklareeritud maksubaasi kasvult 2008. aasta maksubaasiga võrreldes. Igal juhul ei tohi maks olla alla 1,5 % maksubaasist. Televisiooniteenuse osutajate puhul, kelle igapäevane vaatajaskond väljaspool Prantsuse emamaad moodustab üle 90 % nende kogu vaatajaskonnast, arvatakse aga maksubaasiks võetavast summast maha Euroopa või maailma turu jaoks mõeldud reklaami edastamise eest tasutud summad, mis korrutatakse väljaspool Prantsuse emamaad asuva vaatajaskonna osaga kogu aasta vaatajaskonna arvus.
II.6.2. Elektroonilisele sidele kehtestatud maks
(39)
Üldise maksuseadustiku esimese raamatu esimese osa II jaotisse lisati VIIg peatükk, millega kehtestati maks kõigile Prantsusmaal teenust osutavatele elektroonilise side operaatoritele, kes on esitanud eelnevalt deklaratsiooni elektroonilise side reguleerimise ametile. Maks arvutatakse kõigilt käibemaksuta abonent- ja muudelt summadelt, mida kasutajad on tasunud elektroonilise side operaatorite pakutava elektroonilise side eest, millest on maha arvatud maksu määramise aruandeaastal tehtud kulumieraldised seaduse jõustumisest alates operaatorite poolt soetatud materjalidelt ja seadmetelt, mida kasutatakse riigi territooriumil rajatud elektroonilise side infrastruktuuride ja võrkude tarbeks ning mille amortisatsiooniperiood on vähemalt kümme aastat. Maksu arvutamisel kohaldatakse 0,9 % maksumäära 5 miljonit eurot ületava maksubaasi suhtes.
III. MENETLUSE ALGATAMISE PÕHJUSED
(40)
Komisjon leidis oma ametliku uurimismenetluse algatamise otsuses, et 2010. aastast alates kavandatav hüvitis võib kujutada endast riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses ning et tuleks uurida selle kokkusobivust siseturuga ELi toimimise lepingu artikli 106 lõike 2 alusel, arvestades avalik-õigusliku ringhäälingu suhtes kehtestatud põhimõtteid ja rakenduseeskirju.
(41)
Uurides avaliku teenuse olemasolu, mille ülesanded on selgelt määratletud ametlikus dokumendis ning esitatud asjaomastele kontrollorganitele kahtluste vältimiseks, leidis komisjon, nagu ka oma 2003. aasta detsembri, 2005. aasta aprilli, 2008. aasta juuli ja 2009. aasta septembri otsustes, et France Télévisions’i avaliku teenuse ülesanded on selgelt määratletud Prantsuse riigi poolt väljastatud või alla kirjutatud ametlikes dokumentides vastavalt korrale, mis näeb ette France Télévisions’i üle sõltumatu kontrolli teostamist.
(42)
Seevastu uurides rahalise hüvitise proportsionaalsust võrreldes avaliku teenuse osutamisega seotud netokulude suurusega, arvestades seejuures ka abi mõju, tekkis komisjonil kahtlus seoses kahe küsimusega, nimelt:
-
ühelt poolt on oht, et avaliku teenuse osutamisega seotud netokulude eest võidakse maksta ülemäärast hüvitist 2012. aastal ning tõenäoliselt ka 2010. ja 2011. aastal, arvestades, et nende aastate kohta puudub komisjonil sama põhjalik teave, mis Prantsuse ametivõimud esitasid 2009. aasta kohta, ja
-
teiselt poolt puudub selgus võimaliku püsiva seose olemasolu kohta reklaami- ja elektroonilise side maksudest saadava tulu ning France Télévisions’ile makstava abi vahel ja kui selline seos on olemas, siis millised on selle negatiivsed mõjud ning kokkusobivus aluslepinguga, arvestades eelkõige France Télévisions’i rahastamise reformiga tekkinud konkurentsiolukorda.
(43)
Lisaks sellele juhtis komisjon Prantsuse ametivõimude tähelepanu 2. juulil 2009 vastu võetud komisjoni teatisele riigiabi eeskirjade kohaldamise kohta avalik-õigusliku ringhäälingu suhtes (9) (edaspidi „ringhäälinguteatis”), mida kohaldatakse pärast teatise avaldamist teatatud abi suhtes, ning kutsus Prantsuse ametivõimusid võtma oma märkustes arvesse selle teatise läbivaadatud versiooni.
IV. HUVITATUD ISIKUTE MÄRKUSED
(44)
Draamaautorite ja -heliloojate ühendus (Société des auteurs et compositeurs dramatiques - SACD) juhib oma 2. novembri 2009. aasta märkustes komisjoni tähelepanu sellele, kui olulised on kohustused, mis France Télévisions on võtnud audiovisuaalse kultuuripärandi loomisel. Seda tähtsust tugevdas 2008. aasta lõpus sõlmitud majandusharusisene kokkulepe, mis peaks edaspidi olema lisatud eesmärkide kokkuleppesse. Seega peab France Télévisions suunama 2010. aastal 19 % ettevõtte 2009. aasta maksustatavast käibest audiovisuaalse kultuuripärandi loomisse, mida tuleks suurendada 20 %-ni ehk 420 miljoni euroni 2012. aastaks. TF1 vastav osa on seevastu kuni 12,5 % ning M6 ja maapealse digitaallevi kanalitel on see alla 11 %. Kinoga seoses võetud kohustused kasvavad samuti üle 1,2 % aasta keskmisest määrast kuni 2012. aastani. Reklaami kaotamisega võib kaasneda mitteimporditud omasaadete valmistamise kulude kasv, mis räägib selgelt uuendusliku ja kvaliteetse avaliku teenuse kasuks.
(45)
Prantsusmaa Telekommunikatsiooni ja Elektroonilise Side Föderatsioon (Fédération Française des Télécommunications et des Communications Électroniques - FFTCE) leiab oma 30. oktoobri 2009. aasta märkustes, millega on ühinenud ka Iliad, kes ei ole FFTCE liige, et reklaami kaotamine ei mõjuta iseenesest France Télévisions’i avaliku teenuse ülesande täitmist. Niipea kui reklaam lakkab olemast selle ülesande täitmise lahutamatu osa, on igasugune toetus, mille eesmärk on üksnes saamata jäänud tulu hüvitamine, arvestamata ülesande täitmisega seotud reaalsust, oma olemuselt riigiabi, mis on vastuolus ELi toimimise lepingu artikli 106 lõikega 2 ja artikliga 107. Selline hüvitis peab katma avaliku teenusega seotud kulud, mille üle peab eraldi arvestust pidama. Seega on toetuse summa järgnevateks aastateks määratud tõenäoliselt saamata jäänud äritulude alusel, mis moonutab rikutud turutingimustes tõsiselt konkurentsi eraringhäälinguorganisatsioonidega. Kuigi France Télévisions’i reklaamimüügist saadav kogutulu ei oleks halvenenud turuolukorras mingil juhul ulatunud 500 miljoni euroni, kohustusid Prantsuse ametivõimud maksma 2009. aastal 450 miljonit eurot üksnes selleks, et hüvitada reklaami kaotamine pärast kella 20.00. Tulevikus ületaks toetusest saadav tulu selgelt reklaamimüügist saadavat tulu, mis oleks teenitud juhul, kui reformi poleks toimunud.
(46)
Seoses üldist majandushuvi pakkuva teenuse ülesannetega märgib FFTCE, et kohustused, mis France Télévisions võttis Euroopa Ringhäälingute Liidu liikmena selle staatusest tulenevalt, on juba olemas ja kehtiksid ka ilma Prantsuse seaduses sätestatud kohustusteta. Seadusega kehtestatud üsna ebamäärased piirangud ei erine oluliselt Euroopa Ringhäälingute Liidu liikmestaatusest tulenevatest piirangutest, mis kehtivad ka TF1 ja Canal + kui liikmete suhtes, nii et seaduse alusel makstav toetus tuleb kvalifitseerida riigiabiks.
(47)
FTTCE leiab lõpuks, et uut riikliku audiovisuaalsektori reformiga kehtestatud maksu, mida arvestatakse elektroonilise side operaatorite käibelt, kasutatakse France Télévisions’i rahastamiseks. Kuigi ametivõimud on kinnitanud sellise seose olemasolu, ei ole toetuse summa stabiilne maksubaasis ja maksumäärades esinevate erinevuste tõttu. Seega sellise maksu kehtestamisega rikutakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/20/EÜ (elektrooniliste sidevõrkude ja -teenustega seotud lubade andmise kohta) (10) artiklit 12, kuna liikmesriigid ei või maksustada operaatorite käivet muude maksudega kui selles sätestatud.
(48)
Eravõrkude ühendus (Association des chaînes privées) leiab oma 2. novembri 2009. aasta märkustes, et France Télévisions’i nõrk juhtimine, mille kohta esitas mitmeid näiteid kontrollikoda, raskendab inflatsioonilist mõju, mida on täheldatud teleprogrammide tootmise ja teleülekandeõiguste soetamise turul. Analüütilise arvestussüsteemi puudumise tõttu tekitab suutmatus kulusid kontrollida ebakindlust seoses avaliku teenuse ülesannete täitmisega seotud kulude rahastamisvajaduste määramisega, millega kaasneb tõsine ülemäärase hüvitamise oht. Kui mitmed näitajad viitavad, et uut audiovisuaalsektori maksu kasutatakse France Télévisions’i rahastamiseks, siis ei ole maksu suunamisel riigieelarvesse mingit muud eesmärki kui vältida selle sattumist komisjoni kontrolli alla. See sunnib France Télévisions’i konkurente abi rahastama, moonutades konkurentsi nii, et erinevate kanalite programmide eristamine muutub veelgi raskemaks.
(49)
Euroopa Ringhäälingute Liit (Union Européenne de Radiotélévision - UER) rõhutab oma 2. novembri 2009. aasta märkustes, et Prantsusmaa esitatud avalik-õigusliku ringhäälingu mitme aasta kulude ja tulude näol on tahes-tahtmata tegemist prognoosidega. Nendega tuleb tagada, et ettevõttel oleks olemas pikaajaline finantsvisioon, mis on vajalik sõltumatu teenuse järjepidevaks osutamiseks. Järelmeetmed peavad tagama prognooside ja tegelike tulemuste erinevuste korrigeerimise. Komisjon peab oma otsuses lähtuma eelarvestuse parameetritest ning nende järelmeetmete mehhanismidest, määramata tegeliku hüvitise summat vaid prognoositud kulude ja tulude põhjal. Vastasel juhul määraks ja kontrolliks komisjon abikava raames igal aastal makstavaid summasid abikava enda kontrollimise asemel. UER väljendab ka oma muret seoses sellega, et komisjon püüab teada saada sünergia ja tõhususe kasvu tulemusel saavutatud prognoositavat summat järgnevateks aastateks, kuna üldist majandushuvi pakkuva teenuse osutamise tõhususe kontrollimine ei kuulu Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 106 lõike 2 alusel komisjoni kontrolli alla.
(50)
Euroopa Kommertstelevisiooni Ühendus (Association des Télévisions Commerciales européennes - ACT) teatab oma 2. novembri 2009. aasta märkustes, et ta pooldab Prantsuse Vabariigi otsust vähendada oluliselt reklaami oma avalik-õiguslikus ringhäälingus. ACT märgib, et Altmarki kohtuotsuses (11) esitatud kaks tingimust ei ole käesoleval juhul täidetud, nii et kavandatav eelarvetoetus kujutab endast riigiabi. ACT leiab siiski, et kui konkurentide reklaamituludelt võetava maksu arvelt abi rahastamise süsteemi peetakse liidu õigusega kokkusobivaks, siis muutub turult lahkumisega seotud kasu väga väikseks ja selline süsteem võib teatavatel juhtudel tekitada rohkem konkurentsimoonutusi kui traditsioonilised paralleelselt nii riigi kui erasektori rahastamisel tuginevad süsteemid.
(51)
ACT leiab, et France Télévisions’i avaliku teenuse osutamise kohustused ei ole alates 1994. aastast oluliselt muutunud ja on jäänud sarnasteks eraringhäälinguorganisatsioonide kohustustega. Lisaks sellele on hinnang reklaamitulude kaotuse eest makstava hüvitise vajaduse kohta aastani 2012 ebamäärane ja selles ei võeta arvesse sellest tulenevat investeerimiskulude vähenemist ega võimalikku kulude alanemist seoses reklaamiklientide nõudmiste vähenemisega programmide koostamisel ega ka sünergiast saadavat loodetud kasu. Riigieelarveliste ja äritulude ning eesmärke ja vahendeid käsitlevas kokkuleppes ettenähtud kulude korrigeerimise mehhanismi tuleks kontrollida, võttes eelkõige arvesse äritulude muutlikkust, ilma milleta puudub komisjonil usaldusväärne teave, mille alusel määrata osutatud teenusega seotud tegelikke kulusid ning ülemäärase hüvitise olemasolu. Sellist kontrolli tuleks teha, kuigi ettevõttel puudub analüütiline arvestus, nagu kontrollikoda on märkinud.
(52)
Lõpuks leiab ACT, et abi rahastatakse tegelikult reformiga kehtestatud uutest maksudest ja mis puutub audiovisuaalse reklaami maksu, siis sellega võetakse Prantsusmaal kasutusele avaliku teenuse konkurentide poolt rahastamise mudel, millest on mujal loobutud. Seega säilitatakse abikavaga France Télévisions’i vahendid, samas kui on üha selgem, et reklaamiklientide kogunõudlus ei siirdu konkureerivatesse kanalitesse. Lisaks sellele suurendab selline mehhanism tõkkeid Prantsuse turule sisenemiseks.
(53)
France Télévisions leiab oma 2. novembri 2009. aasta märkustes, et teatatud mehhanism ei anna talle mingit majanduslikku eelist oma konkurentide ees, kuna kui ettevõttele hüvitatakse äritulude kaotus, siis on selle põhjuseks talle pandud riigipoolne piirang, mida ükski eraettevõte ei pea täitma, nimelt reklaami käsitlev otsus. Kui reklaami käsitlev otsus jõustub, kaob igasugune konkurentsi moonutamine turul, samal ajal kui otsuse surve konkurentidele sponsorlusega seoses on selle piiratust arvestades olematu. Mis puutub teleülekandeõiguste ehk nn preemiate ostmisse, ei olnud France Télévisions’il olukorras, kus TF1 näitas 96 saadet sajast vaadatuimast saatest ja 18 saadet 20 vaadatuimast saatest 2008. aastal, ühtegi ainuõiguslikku lepingut Ameerika Ühendriikide suurtootjatega. Lisaks sellele peab ettevõte investeerima audiovisuaalsesse loomingusse, millele kehtestatud kvaliteedinõuded on võrreldamatud erakanalite vaadatavuse eesmärkidega. Programmide müügi osas on ettevõtte hinnangul tal turul vaid väheoluline osa.
(54)
France Télévisions leiab lisaks, et kuna talle eraldatav summa sõltub igal aastal eelkõige, täpselt ja objektiivselt tema ülesannete täitmisega seotud kuludest, mida korrigeeritakse tagantjärele erinevuste korral tegelike kuludega võrreldes, siis vastab teatatud mehhanism Altmarki kohtuotsuses esitatud teisele tingimusele. Nimetatud kohtuotsuses nõutud neljas tingimus on samuti täidetud, kuna seoses õiguslike ja põhikirjaliste ümberkorraldustega tekkis sünergia, mida varem ei olnud võimalik kasutada, kusjuures see tingimus ei nõua, et teenust peaks osutama võimalikult madalate kuludega, vaid kulud peavad vastama keskmise hästi juhitud ettevõtte kulude tasemele.
(55)
Teatatud mitmeaastase mehhanismi kokkusobivuse kohta siseturuga leiab France Télévisions, et avaliku teenuse osutamisega seotud netokulusid ei ole võimalik piisavalt kindlalt prognoosida, et komisjon saaks teostada eelnevat kontrolli ülemäärase hüvitamise puudumise kohta. Kui aastate 2010-2012 kohta esitatud esialgsed hinnangud ei välista võimalust saada mõistlikku kasu või moodustada reserv kuni 10 % ulatuses avaliku teenuse osutamisega seotud aastastest kuludest, siis võimaldavad järelkontrolli käsitlevad õigusnormid tagada igal juhul rahastamise proportsionaalsuse. Seevastu France Télévisions’i saadete valmistamise kulude muutumine olenevalt nende valitud edastusviisile on ettevõtte hinnangul piiratud üksnes tema kohustusega täita seadusega kehtestatud avaliku teenuse osutamise kohustusi, arvestades Prantsuse Vabariigi vabadust määrata selle sisu. Lisaks sellele tulenevad need kohustused ka vaatajaskonna nõudmistest, mida reklaami käsitlev otsus ei vähenda. Vastupidi, sisse tuleb osta veelgi rohkem saateid.
(56)
Métropole Télévisions (M6) leiab oma 2. novembri 2009. aasta märkustes, et kavandatav rahastamismeede kujutab endast riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 tähenduses, eelkõige kuna Altmarki kohtuotsuses esitatud teine ja neljas tingimus ei ole täidetud. Nimelt ei saa väita, et hüvitis, mille aluseks on kaotatavate äritulude eeldatav, kuid tegelikkuses muutuv summa, põhineb objektiivsetel ja läbipaistvatel avaliku teenuse osutamisega seotud kulude arvutuspõhimõtetel. Lisaks sellele ei ole arvutuste aluseks võetud sektori keskmise hästi juhitud ettevõtte kulud, vaid France Télévisions’i kulud, mille kohta viitavad mitmed märgid, et ettevõtet ei juhita tõhusalt, mis aga suurendab ühiskonna poolt toetatava avaliku teenuse osutamisega seotud kulusid.
(57)
Meetme kokkusobivuse kohta siseturuga leiab M6, et kavandatav rahastamismeede on ebaseaduslik, kuna ta tekitab struktuurselt avaliku teenuse osutamisega seotud kulude ülemäärase hüvitamise. Komisjoni 16. novembri 2006. aasta direktiiv 2006/111/EÜ liikmesriikide ja riigi osalusega äriühingute vaheliste finantssuhete läbipaistvuse ning teatavate ettevõtjate finantsläbipaistvuse kohta (12) kohustab Prantsusmaad arvutama üldist huvi pakkuva teenuse kulusid ja tulusid analüütilise arvestussüsteemi ühtsete põhimõtete alusel. Kuid nagu rõhutab kontrollikoda, puuduvad France Télévisions’il sellised arvestusmeetodid. Seega ei saa ühtki objektiivset näitajat kasutada hüvitise summa arvutamiseks. Ülemäärane hüvitamine on vältimatu, kuna toetust arvutatakse äritulude põhjal, mis ei ole seotud avaliku teenuse osutamise ülesandega ning mida ei saa arvestada nende kulude hulka. Saamata jäänud tulude ebamäärane prognoos ja kulude analüüsi puudumine tekitab paratamatult ülemäärase hüvitamise.
(58)
Finantsmehhanismi uute maksude lisamine suurendab abi negatiivset mõju teleülekandeõiguste turule, kuna France Télévisions’i nõrk juhtimine, mida hüvitatakse riigiabiga, suurendab konkurentide kulusid. Samuti on mõju negatiivne reklaamitegevusele, kus France Télévisions kaldub pigem sponsorluse poole, ilma et M6, arvestades viimase erinevat vaatajaskonda, saaks kasu France Télévisions’ist vabanevast turust. Sellises olukorras võiks vaid tagantjärele rahastamine olla põhjendatud. Mehhanism on seega struktuurselt ebaseaduslik, kui ei rakendata sõltumatu järelkontrolli mehhanisme, mis aitaks tõhusalt vältida ülemäärast hüvitamist tegelike näitajate alusel ning mida M6 arvates Prantsusmaal tõhusalt ei rakendata.
(59)
Télévision Française 1 (TF 1) vaatleb oma 2. novembri 2009. aasta märkustes France Télévisions’i rahastamise reformi struktuursete muudatuste taustal, mis mõjutavad reklaamiturgu, kus interneti osakaal kasvab jõudsalt. Televisioon moodustab vaid umbes 11 % 33 miljardi euro suurustest reklaamiklientide kommunikatsioonikuludest 2008. aastal. Ajavahemikus jaanuarist kuni septembrini kasvas 2009. aastal maapealse digitaallevi kanalite reklaamimüügi käive 60 % võrreldes kolme analooglevi erakanali 8 % langusega. Aastal 2008 moodustasid TF1 tasutud maksud 60 % ettevõtte tuludest. Seega vähendavad mitmeaastaste õiguste omandamise kokkulepped, hindade tõus ja kulude, sealhulgas programmide valmistamise kulude jäikus, mida mõjutab kohustus, mille kohaselt 30 % toodetavatest ja levitatavatest saadetest peavad olema Prantsuse ja Euroopa teosed, TF1 arvates tema manööverdamisruumi. Samas suurendab uus, ettevõtte suhtes kohaldatav audiovisuaalvaldkonna maks konkurentsi moonutamist turul.
(60)
Reklaamiklientide nõudluse võimalik kaldumine TF1 poole on audiovisuaalse reklaami maksustamise väljakuulutatud eesmärk. Lisaks sellele, et 350 miljoni euro suuruse käibe eeldatavat üleminekut kolmele analoogkanalile 2009. aastal ei toimunud, teatavad need kanalid 450 miljoni euro suurusest langusest prognoosidega võrreldes. Lisaks sellele on selline käibe liikumine nagunii piiratud Euroopa Liidu õiguse ülevõtmisest tulenevate sätetega, millega on reklaamiaeg piiratud kuni kaheteistkümne minutiga ühe eetritunni kohta, tingimusel et igapäevane keskmine ei ületa kuut minutit tunnis.
(61)
TF1 leiab, et maks kujutab endast riigiabi kahel põhjusel. Esiteks ei pea France Télévisions enam pärast 30. novembrit 2011 (sellel kuupäeval peab ta lõpetama reklaami näitamise, mille eest makstavad summad moodustavad maksubaasi) makse maksma ja teiseks lähevad maksude arvelt kogutud vahendid France Télévisions’ile, kuna mitmetest seaduseelnõu arutamise ajal valitsuse ja parlamendi esitatud avaldustest ilmneb, et makse kasutatakse France Télévisions’i rahastamiseks. Kuigi see on õiguspärane, peab abi rahastamiseks kasutatavat maksustamiskorda abi hindamisel arvesse võtma.
(62)
TF1 leiab, et temale laienevad sarnased kohustused, nagu on pandud France Télévisions’ile, kelle programmid ei erine eriti tema omadest. Isegi kui pärast riikliku audiovisuaalsektori reformi muudetakse TF1-le soodsalt eesmärke ja vahendeid käsitlevat kokkulepet ja kohustuste kirjeldust, leiab ettevõte kontrollikoja arvamusele tuginedes, et avalik-õigusliku ringhäälingu teenuse pakkumine ei ole piisavalt individualiseeritud. Sellega seoses tuleb rõhutada, et vanades kohustuste kirjelduses moodustasid kvantitatiivsed leviga seotud kohustused 10 % kogu programmi mahust.
(63)
Ebapiisav on ka France Télévisions’i suutlikkus kulusid kontrollida ja ettevõtte juhtimine, mis tähendab, et avalikku teenust ei osutata ühiskonna jaoks võimalikult väikeste kuludega, millega kaasneb ülemäärase hüvitamise oht. Komisjon peaks sellega seoses kontrollima ka äritegevusest saadava tulu kasvu, sünergiat, mis peaks tekkima pärast 2009. aastal loodud ühtset ettevõtet France Télévisions ja väiksemat survet saadete valmistamise kuludele tänu reklaamiklientidest sõltumise vähenemisele.
V. PRANTSUSE VABARIIGI MÄRKUSED
(64)
7. oktoobril 2009. aastal saadetud märkustes ja sellele järgnenud täpsustustes ELi toimimise lepingu artikli 106 lõike 2 kohaldamise kohta viitab Prantsuse Vabariik komisjoni esitatud kahtlustele ühelt poolt seoses riigipoolse rahastamise proportsionaalsusega ja ülemäärase hüvitamise ohuga ning teiselt poolt seoses riikliku audiovisuaalsektori reformiga kehtestatud maksude arvestamisega teatatud meetme siseturuga kokkusobivuse hindamisel.
V.1. Rahastamise proportsionaalsus ja võimaliku ülemäärase hüvitamise järelkontroll
(65)
Prantsuse Vabariik täpsustab, et teatatud meetme puhul ei ole tegemist France Télévisions’i kontserni saamata jäänud reklaamitulude hüvitamisega, kuigi teavitamise eesmärgil esitatud prognoositud summade puhul on seda arvesse võetud, vaid rahastamisega, mille eesmärk on katta avaliku teenuse osutamise ülesande täitmisega seotud kulusid. Rahastamise vajadused peavad tegelikult muutuma vastavalt saadete valmistamisega seotud kulude muutumisele, äritulude kõikumisele või levivõimaluste arengule.
(66)
Prantsuse Vabariik rõhutab, et ülemäärase hüvitamise ohu puudumises tuleb veenduda kohtupraktika ja komisjoni tavade alusel eelnevalt kontrollides, et õiguslikud järelevalvemehhanismid on olemas, mitte selle alusel, milliseid toetuse summasid ja kulusid tulevikuks prognoositakse. Eeldatavad summad esitatakse näitlikustamiseks vastavalt äriplaanile, mis on kooskõlastatud järelevalveasutuste ja France Télévisions’iga. Toetuse arvutuse meetodi aluseks ei ole France Télévisions’i reklaamitulude prognoositav langus. Arvutuse aluseks on üldine valem, mille kohaselt peab iga-aastane summa, mis moodustub TV-litsentsi tasust ja eelarvetoetusest, arvestades Prantsuse Vabariigi kohustusi ja õigusaktidega kehtestatud järelkontrolli mehhanisme, olema proportsionaalne France Télévisions’i avaliku teenuse osutamise ülesande täitmisega seotud kuludega, millest on maha arvatud äritulud.
(67)
Lisaks sellele rõhutab Prantsuse Vabariik seoses ringhäälinguteatises nimetatud uute uuenduslike audiovisuaalteenustega, et mõned teenused on juba ette nähtud France Télévisions’i uues kohustuste kirjelduses ning muudetud eesmärke ja vahendeid käsitlevas kokkuleppes, mille suhtes on teostatud ja teostatakse ka edaspidi eespool kirjeldatud regulaarseid eelnevaid kontrolle ja konsultatsioone. Prantsusmaa leiab, et tulevikus tuleb iga uue olulise teenuse käivitamist käsitleda eesmärke ja vahendeid käsitlevas kokkuleppes, mille suhtes kohaldatakse samu kontrollinõudeid.
(68)
Võttes arvesse ringhäälinguteatise jõustumist pärast käesoleva menetluse algatamist, kohustub Prantsuse Vabariik täiendama oma rahastamise järelkontrolli käsitlevat õigusakti, et see vastaks nimetatud teatises hiljuti täpsustatud eeskirjadele finantsjärelevalve mehhanismide kohta. Seega on kavas muuta 15. mai 2007. aasta dekreedi nr 2007-958 artiklit 2. Selle muudatuse eesmärk on:
-
tagada, et aruannet eraldi arvestuse kohta - nõue, mis võimaldab tagada ülemäärase hüvitise puudumise üle kontrolli teostamise - kontrolliks sarnaselt artiklis 3 ettenähtud aruandega välisasutus, mille valiku peab heaks kiitma teatise eest vastutav minister, ning et see aruanne edastataks nimetatud ministrile ning rahvusassambleele ja senatile ning et see toimuks France Télévisions’ kulul;
-
täiustada mehhanisme, mille abil tagada selliste võimalike ülemääraste hüvitiste või risttoetuste tõhus tagasimaksmine, mis ilmnevad eraldi arvestusest ning ei ole kooskõlas 30. septembri 1986. aasta kommunikatsioonivabadust käsitleva dekreedi nr 86-1067 artikliga 53 ega komisjoni ringhäälinguteatisega.
(69)
Lisaks sellele, et täiustada komisjonile 5. märtsi 2009. aasta seadusega nr 2009-258 kehtestatud reformi esimestel aastatel esitatavat teavet, kohustuvad Prantsuse ametivõimud esitama komisjonile aastate 2010-2013 kohta:
-
aruanded, mis on koostatud eespool nimetatud dekreedi muudetud redaktsiooni artiklite 2 ja 3 alusel, kuni kuue kuu jooksul alates sellest, kui üldkoosolekud on heaks kiitnud aruande, mis sisaldab ka alates 2007. aastast reklaamiturul toimunud muutusi kajastavaid andmeid;
-
France Télévisions’i avaliku teenuse osutamise ülesannete täitmise kontrollaruande avalikud osad, milleks on telekanalite bilansid, mille koostab igal aastal audiovisuaalvaldkonna ülemnõukogu (vastavalt 30. septembri 1986. aasta seaduse nr 86-1067 artiklile 18) ning France Télévisions’i nõukogu esimehe ettekanne parlamendi komisjonidele (rahvusassamblee ja senati kultuuri- ja rahanduskomisjonidele) eesmärke ja vahendeid käsitleva kokkuleppe täitmise kohta (nagu on ette nähtud eespool nimetatud seaduse artiklis 53).
V.2. Riikliku audiovisuaalsektori reformiga kehtestatud uute maksudega arvestamine
(70)
Prantsuse Vabariik leiab, et oma teatises ei ole ta arvestanud uute reklaami- ja elektroonilise side maksudega. Kuigi need on kehtestatud sama õigusaktiga, millega reform, ei kuulu need maksud teatatud meetme kohaldamisalasse.
(71)
Prantsuse Vabariik täpsustab, et nimetatud seaduse vastuvõtmisele eelnenud avaldused, millele viidatakse menetluse algatamise otsuses ja mis on hiljem nimetatud seadusega ümber lükatud, ei ole piisavad selleks, et kinnitada püsiva seose olemasolu maksude ja abi rahastamise vahel liidu õiguses. Prantsuse õiguses kogutakse need maksud riigi üldisesse eelarvesse, need aitavad rahastada avaliku sektori kulusid ning vastavad eelarve universaalsuse ja ühtsuse põhimõtetele, mis sisalduvad riigieelarve põhiseaduslikkuse osas. 1. augusti 2001. aasta eelarveseadusi käsitleva alusseaduse artikli 36 alusel võib juriidilist isikut rahastada täielikult või osaliselt riiklike vahendite arvelt üksnes eelarveseaduse vastava sätte alusel, mida käesoleval juhul ei eksisteeri.
(72)
Lisaks rõhutab Prantsuse Vabariik, et ei ole olemas kava, mille eesmärk on luua püsiv seos nimetatud maksude ja France Télévisions’i rahastamise vahel. Ta täpsustab, et kui on ette näha muudatusi süsteemi struktuuris, siis saadavad Prantsuse ametivõimud komisjonile uue teatise vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõikele 3.
VI. ABI HINDAMINE
VI.1. Abi olemasolu ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike tähenduses
(73)
ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikes 1 on sätestatud, et „kui EÜ asutamislepingus ei ole sätestatud teisiti, on igasugune liikmesriigi poolt või riigi vahenditest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatavaid ettevõtjaid või teatavate kaupade tootmist, ühisturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust”. Selle sätte kohaldamistingimusi vaadeldakse allpool.
VI.1.1. Riigi vahendid
(74)
Kõnealuses teatises käsitletud eelarvetoetused on sätestatud igal aastal eelarveseaduses, mille alusel koostatakse Prantsuse riigi eelarve. Järelikult on tegemist riigi vahenditest rahastatava meetmega.
VI.1.2. Valikuline majanduslik eelis
(75)
Eelarvetoetuse mehhanism, millega täiendatakse France Télévisions’i käsutusse antud riiklikke vahendeid, on valikuline, kuna France Télévisions on ainus sellest kasusaaja. Iga-aastane tegevuskuludeks eraldatav eelarvetoetus, mille eesmärk on võimaldada ettevõttel tegutseda, hüvitab ettevõttele reklaamitulude kaotuse, mis osaliselt katsid ettevõtte senised kulud ja investeeringud. France Télévisions jõuab seeläbi vaatajaskonnani, kellega ta ilma eelarvetoetuseta poleks saanud arvestada. Järelikult on tal tänu toetusele majanduslik eelis, mis tal puuduks, kui ta tegutseks erasektori konkurentidega võrreldes samadel turutingimustel.
(76)
Lisaks sellele märgib komisjon, et Prantsuse Vabariik ei ole oma märkustes seadnud kahtluse alla komisjoni poolt menetluse algatamise otsuses esitatud hinnangut, mille kohaselt ei vasta kavandatavad toetused kõikidele Altmarki kohtuotsuses esitatud kriteeriumidele ning annavad seega majandusliku eelise, mis kujutab endast riigiabi (13). Komisjon märgib ka, et soovimata mõjutada France Télévisions’i juhtimise ja tulemuste paranemist järgnevatel aastatel, kinnitab praegune Prantsusmaa kontrollikoja aruanne (mille 2009. aasta oktoobriks kavandatud avaldamine lükkus menetluse algatamise otsuse tõttu edasi) komisjoni seisukohta, mille kohaselt ei ole neljas tingimus täidetud.
(77)
Kokkuvõttes järeldub eespool kirjeldatust, et üksnes France Télévisions’i kontsernile Prantsuse riigi vahenditest eraldatavad eelarvetoetused annavad ettevõttele valikulise eelise.
VI.1.3. Konkurentsi moonutamine ja liikmesriikidevahelise kaubanduse kahjustamine
(78)
France Télévisions tegutseb programmide tootmise ja levitamise vallas ärilistel alustel, nimelt edastades oma saatekavas reklaamiklientide tasulist reklaami ja spondeeritavaid saateid, müües edasi oma teleülekandeõigusi või ostes neid õigusi. Sellises äritegevuses konkureerib France Télévisions teiste telekanalitega, nagu TF1, M6, Canal + eelkõige Prantsusmaal, kus France Télévisions on juhtiv kontsern audiovisuaalsektoris, nagu rõhutavad Prantsuse ametivõimud. France Télévisions’i turuosa peaks 2010. aastal olema umbes 10 %, mille järgi on ettevõte suuruselt kolmas teenuseosutaja Prantsuse turul.
(79)
Kuni reklaami kaotamise tähtajani 2011. aasta lõpus jätkab France Télévisions tegutsemist Prantsuse telereklaami turul, konkureerides teiste ringhäälinguorganisatsioonidega, kuigi tema suhtes kehtivad reklaamiaja piirangud. France Télévisions võib ka pärast 2011. aastat reklaamiklientidele teenust osutada, reklaamides kaupu nende üldnimetuse all või sponsorsaadete kaudu, konkureerides selles valdkonnas teiste Prantsusmaal tegutsevate ringhäälinguorganisatsioonidega. Isegi kui France Télévisions’i konkurendid kasutavad ära France Télévisions’i peaaegu täieliku lahkumise reklaamiturult reformi tulemusel, jääb France Télévisions siiski tegelikult turule alles. Arvestades mahtusid ja turuosa, mis on 2007. aastaga võrreldes konkurentide jaoks püsivad, jääb France Télévisions’ile vastavalt Prantsuse ametivõimude edastatud ettevõtte reklaamitulude ja sponsorluse prognoosidele tegelikult 2012. aastal 3,3 % suurune turuosa võrreldes TF1 üle 50 % ja M6 umbes 20 % suuruse turuosaga.
(80)
France Télévisions võib saada endale vaatajaskonna, kellega ta ei saaks arvestada kõnealuse eelarvetoetuse puudumisel, millel on mõju teiste ringhäälinguorganisatsioonide vaatajaskonnale ning seega ka nende äritegevusele. Sellega kahjustatakse konkurentsitingimusi. Igal juhul jätkab France Télévisions tegutsemist teleülekandeõiguste ostu ja müügi turul, säilitades tänu kõnealusele toetusele oma läbirääkimispositsiooni. Tänu eelarvetoetustele võimalikud investeeringud programmide tootmisse mõjutavad seda, mil määral saab France Télévisions turul osta või müüa.
(81)
Eespool kirjeldatust järeldub, et üksnes France Télévisions’i kontsernile Prantsuse riigi vahenditest makstavad eelarvetoetused moonutavad või vähemalt ähvardavad moonutada konkurentsi Prantsuse ringhäälinguturul ja teataval määral ka teiste liikmesriikide turul, kus edastatakse France Télévisions’i saateid.
(82)
Audiovisuaalprogrammide ja teleülekandeõiguste ostu ja müügi turud, kus France Télévisions tegutseb, on rahvusvahelised, isegi kui ostutehing toimub tavaliselt ühe liikmesriigi territooriumiga piiratud turul. Lisaks sellele on France Télévisions’i programmid, mille levitamist on võimalik säilitada tänu riigitoetusele, nähtavad ka teistes liikmesriikides, näiteks Belgias ja Luksemburgis. Pealegi levitab France Télévisions oma programme ka interneti vahendusel, mis on kättesaadav väljaspool Prantsusmaad.
(83)
Sellistel tingimustel võivad kavandatavad eelarvetoetused moonutada konkurentsitingimusi ja kahjustada liikmesriikidevahelist kaubandust.
VI.1.4. Järeldused riigiabi olemasolu kohta
(84)
Võttes arvesse eespool esitatud teavet, kujutavad eelarvetoetused, mida Prantsuse Vabariik kavandab maksta France Télévisions’ile, endast ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses riigiabi, mille kokkusobivust siseturuga tuleb uurida.
VI.2. Kokkusobivus ELi toimimise lepingu artikli 106 lõikega 2
(85)
ELi toimimise lepingu artikli 106 lõikes 2 on sätestatud, et „ettevõtjad, kellele on antud üldist majandushuvi esindavate teenuste osutamine või kes on fiskaalmonopolid, alluvad käesoleva lepingu eeskirjadele, eriti konkurentsieeskirjadele niivõrd, kuivõrd nimetatud eeskirjade kohaldamine juriidiliselt ega faktiliselt ei takista nendele määratud eriülesannete täitmist. Kaubanduse arengut ei tohi mõjutada määral, mis oleks vastuolus liidu huvidega”.
(86)
Ringhäälinguteatises esitab komisjon põhimõtted, millest ta lähtub ELi toimimise lepingu artikli 107 ja artikli 106 lõike 2 kohaldamisel riigieelarvest avalik-õiguslike ringhäälinguorganisatsioonide rahastamise puhul. Oma hinnangus käsitleb komisjon kahte järgmist aspekti:
-
avaliku teenuse osutamise ülesande, sealhulgas uute oluliste teenuste täpse ja selge määratluse olemasolu neid valdkondi reguleerivas ametlikus dokumendis ning tõhusate järelevalvemehhanismide teostamine nende suhtes ringhäälinguorganisatsioonist sõltumatu üksuse poolt;
-
kõnealuse ülesande täitmiseks vajalike hüvitiste riigieelarvest maksmise proportsionaalsus ja läbipaistvus, ilma et hüvitised ületaksid avaliku teenuse osutamisega seotud kulude netosummat, mille suhtes teostatakse samuti tõhusat järelevalvet.
VI.2.1. Avaliku teenuse osutamise ülesande täpse ja selge määratluse olemasolu ametlikus dokumendis ja selle suhtes tõhusa järelevalve teostamine
(87)
Nagu eespool täpsustatud, ei ole komisjon väljendanud menetluse algatamise otsuses kahtlust seal esitatud põhjustel ametlikes dokumentides France Télévisions’ile antud avaliku teenuse osutamise ülesande määratluse ega volituste sobivuse suhtes ega ka välise järelevalve sobivuse suhtes, mida teostatakse France Télévisions’ile pandud eespool kirjeldatud kohustuste täitmise üle. Komisjon leiab ka, et 30. septembri 1986. aasta seaduse nr 86-1067 muudetud redaktsioon (artiklid 43-11, 44, 48 ja 53) ja dekreetide või rakendusaktide sätted, milles käsitletakse kohustuste kirjeldust (23. juuni 2009. aasta määrus nr 2009-796), ning eesmärke ja vahendeid käsitlev kokkulepe on kooskõlas ringhäälinguteatises esitatud ELi toimimise lepingu artikli 106 lõike 2 kohaldamise eeskirjadega avalik-õigusliku ringhäälingu teenuste osutamiseks antava abi hindamise kohta.
(88)
See järeldus on analoogne komisjoni varem kõnealusel teemal esitatud ja sel ajal kehtivat teatist kohaldades tehtud järeldustega, mis on esitatud 2003. ja 2005. aasta otsustes France 2 ja France 3 kohta ning 2008. ja 2009. aasta otsustes France Télévisions’i kohta.
(89)
Seega tuleks uurida täiendavalt teatavate huvitatud isikute üldisi märkusi, milles kinnitatakse avalik-õiguslikelt ekraanidelt näidatava ja konkurentide edastatavate programmide näilist sarnasust, mis on vastuolus teiste huvitatud isikute esitatud faktidega, mis sisuliselt aga ei muudaks käesolevat hinnangut.
(90)
Kommunikatsioonivabadust käsitleva seaduse nr 86-1067 muudetud redaktsioonis on määratletud üldiselt, kvalitatiivselt, kuid täpselt France Télévisions’i avaliku teenuse osutamise kohustused. See teenus peab olema suunatud laiemale vaatajaskonnale ja pakkuma mitmekesist programmi vastavalt eesmärgile tagada ühiskonna mitmetahulisust arvestades ühiskonna demokraatlike, sotsiaalsete, kodanikega seotud ja kultuuriliste vajaduste rahuldamine. Asjaolu, et mõned konkurendid peavad oma UERi kuuluvuse tõttu arvestama liikmestaatusega, nagu rõhutab FFTCE, ei ole takistuseks konkreetsete avaliku teenuse osutamise kohustuste olemasoluks, mis on täpsustatud Prantsuse Vabariigi ametlikes dokumentides, mis vastupidiselt UERi kuuluvusest tulenevatele kohustustele, kehtivad üksnes France Télévisions’i suhtes.
(91)
Täiendavalt on France Télévisions’i kohustused täpsustatud ka kohustuste kirjelduses ning eesmärke ja vahendeid käsitlevas kokkuleppes, kus kasutatakse täpseid kvantitatiivseid näitajaid, mis France Télévisions peab oma programmides saavutama, mis ei kehti konkureerivate ringhäälinguorganisatsioonide suhtes. France Télévisions’ile eraldatud riiklikud vahendid on mõeldud selleks, et saavutada need eesmärgid ja täita avaliku teenuse osutamise kohustused, mis on avalikes huvides määratletud õigusnormides, samas kui konkureerivatele ringhäälinguorganisatsioonidele eraldab erasektor vahendeid üksnes tulu teenimise eesmärgil. Samuti ei tähenda õiguslike või ettevõtjate poolt oma levitegevuses vabatahtlikult omaksvõetud piirangute olemasolu, et avalik-õiguslike ja eraringhäälinguorganisatsioonide pakutav teenus oleks tegelikkuses ühesugune. Nende avaliku teenuse osutamise kohustuste täitmise üle, mis tulenevad seadusest erinevalt UERi liikmestaatusest tulenevatest kohustustest, teostatakse lisaks ka regulaarset välist parlamentaarset järelevalvet.
(92)
Lisaks sellele tõstab SACD esile France Télévisions’i suuremat panust Prantsuse audiovisuaalvaldkonna ja filmikunsti originaalloomingusse võrreldes konkurentidega, kellel on ka väiksemad kohustused. Muidugi ei too SACDi märkused välja põhjuseid, miks teistest liikmesriikidest imporditud mitte-Prantsuse teosed peaksid olema vähem kvaliteetsed kui need, mida rahastab France Télévisions. Siiski suurendab originaalloomingu edastamise kohustus üldiselt konkurentsi ja on otseselt seotud Prantsuse ühiskonna sotsiaalsete ja kultuuriliste vajadustega, mida France Télévisions’i programmid peavad rahuldama tulenevalt üldhuvi pakkuva teenusega seotud kohustusest.
(93)
Arvestades Prantsuse Vabariigi esitatud teavet, peab France Télévisions’i avaliku teenuse osutamise ülesande määratlusele ja järelevalvele antud positiivne hinnang laienema ka uute oluliste audiovisuaalteenuste käivitamise suhtes kohaldatavatele mehhanismidele ringhäälinguteatise mõistes, mida hakati kohaldama pärast käesoleva menetluse algatamise otsust. Need teenused, mille suhtes laienevad teised ringhäälinguprogrammidele antavad toetused või kavad, sisalduvad France Télévisions’i kohustuste kirjelduses ja eesmärke ja vahendeid käsitlevas kokkuleppes, milles muu hulgas täpsustatakse ja tõlgendatakse seadusega ettenähtud üldist majandushuvi pakkuva teenuse osutamise ülesandeid. Nimetatud dokumendid võetakse vastu eespool viidatud dekreediga, nii et juba praegu kavandatavate ja tulevaste uute teenuste suhtes kehtivad samad eelneva konsulteerimise ja iga-aastase järelkontrolli erimenetlused nagu ka eespool nimetatud ülesannete suhtes.
(94)
Kokkuvõttes ilmneb, et France Télévisions’ile antud avaliku teenuse osutamise ülesanded ja nende suhtes määratud järelevalvemehhanismid on kooskõlas ringhäälinguteatises kehtestatud eeskirjade ja põhimõtetega, mis ise on inspireeritud liidu kohtute praktikast.
VI.2.2. Riigieelarvest rahastamise proportsionaalsus ja läbipaistvus
(95)
Prantsuse Vabariigi teatatud finantsmehhanism, mille osaks on iga-aastane eelarvetoetus, millega hüvitatakse reklaami vähenemine ja hilisem kadumine, on mitmeaastane ja jätkub praktikas seega ka pärast seadusega ettenähtud reklaami näitamise lõpetamise kuupäeva 2011. aasta novembris.
(96)
Iga-aastane riigieelarvest rahastamine hõlmab TV-litsentsi tasu, mida varem nimetati litsentsitasuks, ja 5. märtsi 2009. aasta seadusega nr 2009-258 ettenähtud iga-aastase toetuse eraldamist. Olemasolevale abile, millele andis komisjon loa oma 20. aprilli 2005. aasta otsuses ja mida ei muudeta kavandatava mehhanismiga, lisandub seega eelarvetoetus, mille täpne summa kinnitatakse igal aastal jooksva aasta eelarveseaduses. Prantsuse Vabariik täpsustab oma märkustes, et iga-aastase toetuse summa määratakse eelnevalt prognoositavate avaliku teenuse osutamisega seotud netokulude põhjal.
(97)
Esitatud teave tuleneb hinnangutest, mis Prantsuse ametivõimud esitasid vastuseks komisjoni poolt menetluse algatamise otsuses väljendatud kahtlustele. Komisjon märgib, et Prantsuse ametivõimud peavad äriplaani prognoose indikatiivseteks ja nõustub, et ettevõttele, kellele on antud avaliku teenuse osutamise ülesanne ning kes peab selleks tegema mitmeaastaseid kulutusi, on kasulik omada äriplaanis prognoositud finantsraamistikku, mis sisaldub eesmärke ja vahendeid käsitleva kokkuleppe lisaklauslis. Seega on seal sisalduvad indikatiivsed riigieelarveliste vahendite kogusummad seotud aastateks 2010-2012 prognoositavate teenuse osutamisega seotud kulude brutosummaga, jäädes sellest siiski veidi väiksemaks.
(98)
Võttes arvesse brutokulude suhtelist prognoositavust, sest need kõiguvad netotulude aluseks olevatest ärituludest vähem, kinnitavad äriplaani indikatiivseid näitajad eelkõige Prantsuse Vabariigi väidet, et avaliku teenusega seotud netokuludel on kindlad kriteeriumid, mille alusel määrata järgneva aasta toetuse summa. Seega on 5. märtsi 2009. aasta seadusega nr 2009-258 kehtestatud riigipoolse rahalise hüvitise maksmise kohustus teatatud eelarvetoetuse tekkimise alus, seadmata selle summa suuruse tingimuseks reklaami kaotusest tingitud hinnangulist saamata jäänud reklaamitulu.
(99)
Selline käsitus on objektiivselt põhjendatud. Kuna toetus on mitmeaastane, siis muutuks järjest meelevaldsemaks toetuse summa määramine summa alusel, mis oleks reklaamist saadud, kui selle edastamist poleks seadusega kaotatud, näiteks kinnitades toetuseks summa, mis vastaks reklaamituludele enne reformi elluviimist, mida oleks korrigeeritud hiljem vastavalt telereklaamituru suundumustele. Kui toetuse summa oleks arvutatud selliselt eeldatavate tulude alusel, võiks avaliku teenuse osutamisega seotud brutokulude eeldatust ulatuslikum vähendamine, näiteks tulenevalt sünergiast, mis tekib France Télévisions’i ühtse ettevõtte loomisega, tuua kaasa riiklike vahendite arvelt ülemäärase hüvitise maksmise ohu.
(100)
Aastase toetuse arvutamine avaliku teenuse osutamise ülesandega seotud kulude põhjal, millest on maha arvatud allesjäävad neto äritulud, on lisaks kooskõlas Prantsuse Vabariigi kohustusega, mis tuleneb kommunikatsioonivabadust käsitleva seaduse nr 86-1067 muudetud redaktsiooni artiklist 44 ning Prantsuse riigi ja riikliku audiovisuaalsektori asutuste finantssuhteid reguleeriva dekreedi artiklist 2, mille kohaselt ei tohi France Télévisions’ile eraldatavad riiklikud vahendid ületada ettevõttele pandud avaliku teenuse osutamise kohustuse täitmisega seotud netokulusid. Nagu meenutavad Prantsuse ametivõimud, on see kohustus ja eespool vaadeldud sätted täielikult kohaldatavad teatatud eelarvetoetuse ning iga-aastase finantsmehhanismi suhtes, mille lahutamatuks osaks toetus edaspidi on.
(101)
Järelikult on aastase toetuse arvutamine avaliku teenuse osutamise ülesandega seotud netokulude põhjal, millest on maha arvatud allesjäävad neto äritulud, proportsionaalne komisjoni ringhäälinguteatise mõistes.
(102)
Sellega seoses ei saa teatavate kolmandate huvitatud isikute vastupidised märkused ümber lükata järgmist järeldust:
-
FFTCE märkuseid, milles väidetakse, et hüvitise maksmine saamata jäänud reklaamitulude eest, mis ei ole avaliku teenuse osutamise ülesande osa, ei ole seotud selle ülesande rahastamisega, ei saa arvesse võtta nagu ka M6 märkuseid saamata jäänud äritulude kõikumise ja seega vastavate hinnangute ebatäpsuse kohta. Iga-aastase toetuse summa tuleb määrata eelnevalt France Télévisions’i avaliku teenuse osutamisega seotud netokulude põhjal ning seega on Prantsuse Vabariigi esitatud hinnangulised summad aastateks 2010, 2011 ja 2012 puhtalt indikatiivsed.
-
M6 märkused, milles püütakse väita, et analüütilise arvestussüsteemi väidetav puudumine France Télévisions’is, millele viitab Prantsuse kontrollikoda, tekitab struktuursel viisil ülemäärase hüvitise maksmist, kuna toetuse suurus sõltub mitteobjektiivsetest kuludest, nagu ka TF1 märkused ülemäärase hüvitamise kohta kuludega mittetoimetuleku ja halva juhtimise tõttu, ei ole põhjendatud. Esiteks viitas kontrollikoda 2009. aasta oktoobris sellise juhtimissüsteemi puudumisele France Télévisions’i kontserni tasandil, mis ühendaks tütarettevõtete analüütilised arvestussüsteemid, mitte aga igasuguse analüütilise arvestussüsteemi puudumisele. Igal France Télévisions’i ettevõttel on oma analüütiline arvestussüsteem.
-
Teiseks ei käsitleta uuringus hüvitise siseturuga kokkusobivuse kohta, vastupidiselt uuringule, milles käsitletakse majandusliku eelise olemasolu France Télévisions’i jaoks, kulusid, mis võiksid ühel keskmisel hästi juhitud sektori ettevõttel tekkida üldhuvi pakkuva teenuse osutamiseks. Uuringus käsitletakse hoopis kulusid, mida France Télévisions peab tegelikult tegema, arvestades seejuures kulude vähenemist tulevikus. Nagu ka eespool näidatud, on seega France Télévisions’ile riiklikest vahenditest makstav kogusumma väiksem kulutustest, mis tal tekivad seoses avaliku teenuse osutamisega, ning see summa on kindlaks määratud selliselt, et vältida ülemäärase hüvitise maksmist, arvestades, et neto äritulud on juba maha arvatud.
(103)
Nendes märkustes, mille väited aastase toetussumma ette kindlaksmääramise kohta on põhjendamatud, ei ole lisaks arvesse võetud järelkontrolli mehhanismide olemasolu. Nagu näidatud allpool, järgneb aastase toetussumma eelarveseaduses ette kindlaksmääramisele tegelikult järelkontrolli mehhanismide rakendamine ja vajaduse korral toetuse tagasinõudmine.
(104)
Ringhäälinguteatises on ette nähtud, et liikmesriigid peavad rakendama sobivaid mehhanisme igasuguse ülemäärase hüvitise maksmise vältimiseks, teostades regulaarset kontrolli riigi eraldatud vahendite kasutamise üle. Teatises on täpsustatud, et kontrolli tõhususe eelduseks on selle teostamine regulaarselt kindlate ajavahemike järel sõltumatu üksuse poolt, millega kaasnevad mehhanismid ühelt poolt võimalike ülemääraste hüvitiste tagasinõudmiseks või järgmiseks aastaks nõuetekohaseks reservide määramiseks, mis ei ületa 10 % avaliku teenuse osutamisega seotud aastastest kuludest, või teiselt poolt võimalike risttoetuste tagasinõudmiseks.
(105)
30. septembri 1986. aasta seaduse nr 86-1067 artiklis 44 on täpsustatud, et „Riikliku audiovisuaalsektori asutustele eraldatud riigi vahendid, mis on ette nähtud neile asutustele pandud avaliku teenuse osutamise kohustuste täitmiseks, ei tohi ületada nende kohustuste täitmisega seotud kulude summat”. See säte tuleneb Prantsuse riigi võetud kohustustest viia seadusesse selgelt sisse põhimõte, mille kohaselt ei tohi avaliku teenuse osutamise eest maksta ülemäärast hüvitist. See põhimõte tuleneb menetlusest, mille tulemuseks oli komisjoni 20. aprilli 2005. aasta otsus abi kokkusobivuse kohta litsentsitasu vahendite kasutamise puhul (14).
(106)
15. mai 2007. aasta dekreedi nr 2007-958 (mis käsitleb finantssuhteid riigi ja audiovisuaalse kommunikatsiooni valdkonna avaliku sektori asutuste vahel) artiklis 2 on sätestatud samas sõnastuses nagu 30. septembri 1989. aasta seaduse artiklis 53, et tuleb arvesse võtta „avaliku teenuse ülesandega seotud otseseid või kaudseid tulusid” ning on täpsustatud, et avaliku teenuse kohustuse täitmisega seotud kulud määratakse eraldi arvestuse põhjal. Dekreedi artiklis 3 on sätestatud, et France Télévisions ja selle tütarettevõtjad on kohustatud teostama oma äritegevust turutingimusi arvestades ning laskma ettevõttevälisel asutusel koostada igal aastal selle kohustuse täitmise kohta aruande, mis saadetakse vastutavale ministrile, rahvusassambleele ja senatile. Viimane säte sisaldus ka Prantsuse Vabariigi kohustustes, mis on esitatud põhjenduses 7 viidatud komisjoni 20. aprilli 2005. aasta otsuses.
(107)
Euroopa Liidu Üldkohus tuvastas, et nii ülemäärase hüvitise mittemaksmise põhimõtet kui ka France Télévisions’i poolt oma äritegevuse suhtes kohaldatavat kontrolli käsitlevad õigusnormid vastavad täpselt komisjoni muredele, mida ta väljendas 20. aprilli 2005. aasta otsuseni viinud menetluses (15). Kohus kinnitas muu hulgas nende kohustuste täitmise suhtes teostatava järelkontrolli sobivust (16).
(108)
Komisjonile esitati aruanded dekreedi artiklite 2 ja 3 täitmise kohta 2007. ja 2008. aastal (dekreedi artikli 3 alusel koostatud aruanded on auditeerinud 2007. aasta osas audiitorfirmad PriceWaterhouseCoopers ja KPMG ning 2008. aasta osas Cabinet Rise) ning artiklis 2 ettenähtud aruande projekt 2009. aasta kohta, mille ta ka läbi vaatas. Esitatud aruannetest järeldub, et France Télévisions’ile eraldatud riiklikud vahendid ei ületanud talle pandud avaliku teenuse osutamise kohustuste täitmisega seotud netokulusid ning France Télévisions arvestas oma äritegevuse teostamisel tavapäraseid turutingimusi. Seda arvestades on seega välistatud äritegevuse ja avaliku teenuse osutamisega seotud tegevuste vahelised risttoetused. Kõnealuste aruannete koostamine näitab lisaks, et France Télévisions’i erinevate kanalite kulude ja vahendite kohta aruannete koostamine on võimalik olemasolevate arvepidamissüsteemide alusel, mis lükkab ümber M6 väited.
(109)
Teatatud eelarvetoetuse suhtes kohaldatakse dekreedis nr 2007-958 ettenähtud riiklike vahendite üle teostatava järelkontrolli meetodeid. Alates kontrolli rakendamisest ei ole France Télévisions’ile eraldatud riiklikud vahendid olnud piisavad selleks, et katta avaliku teenuse osutamise kohustuste täitmisega seotud netokulusid, seega ei saa tekkida küsimust ülemäärase hüvitise võimaliku maksmise kohta. Eespool tabelis 1 esitatud äriplaanist tulenevates keskmiste kulude ja tulude prognoosides on aastaks 2012 ette nähtud väike ülejääk, mida juhul, kui see kinnitatakse ja kui seda ei tule kasutada aastateks 2010 ja 2011 prognoositud puudujäägi katmiseks, peaks esmajärjekorras kasutama audiovisuaalse loomingu kulude katteks.
(110)
Igal juhul selleks, et viia olemasolev meede kooskõlla ringhäälinguteatisega 2009. aastal kehtestatud täpsustavate nõuetega, kohustub Prantsuse Vabariik muutma 15. mai 2007. aasta dekreedi nr 2007-958 artiklit 2 järgmiselt:
-
tagab, et eraldi arvestussüsteemide aastaaruannet oleks artiklis 3 esitatud aruande eeskujul kontrollinud välisasutus, kelle valiku peavad heaks kiitma kommunikatsiooni valdkonna eest vastutav minister ning rahvusassamblee ja senat, kusjuures kontrolli kulud katab France Télévisions;
-
täiustab mehhanismi, millega tagatakse võimalike ülemääraste hüvitiste või risttoetuste tõhus tagasinõudmine, kui see selgub eraldi peetavatest aruannetest ja kui need hüvitised või toetused ei ole kooskõlas 30. septembri 1986. aasta kommunikatsioonivabadust käsitlevat seaduse nr 86-1067 artikliga 53.
(111)
Nendel asjaoludel näib, et Prantsuse Vabariigil on olemas sobivad mehhanismid riiklike vahendite kasutamise üle tõhusa regulaarse kontrolli teostamiseks, et vältida igasuguste ülemääraste hüvitiste või risttoetuste maksmist, nagu on ette nähtud ringhäälinguteatises.
(112)
Eelnevat arvestades on selge, et võimalikud konkurentsipiirangud, mis on tingitud France Télévisions’i tegutsemisest turul, kus ta tegutseb veel ka pärast reformi täielikku elluviimist, on kokkuvõttes piiratud. France Télévisions’i turul osalemine tõenäoliselt väheneb oluliselt ning reformi tulemusena nähakse ette vähemalt osalist telereklaami nõudluse liikumist France Télévisions’i konkurentide poole.
(113)
Nagu on märgitud ühes kirjas, mille avaldasid seitse eratelekanalit ja eraraadiojaama, annab reformi lõpuleviimine, millega kaotatakse reklaam France Télévisions’i programmidest: „erameediakanalitele paindlikkuse, mida neil just vaja on”, samas kui reklaami säilitamisel: „on saatuslikud tagajärjed kogu Prantsuse meediale ning see muudab oluliselt turuosaliste majandusarengu väljavaateid…” (17).
(114)
Teisisõnu vähendab France Télévisions’i osaline turult lahkumine ja tulude - äritulude või riigitoetuste - struktuurne suunamine selliste programmide levitamisele, mis vastavad France Télévisions’i üldhuvi pakkuva teenuse osutamise ülesandele ja seda ilma otsese rahalise hüvitiseta vaatajaskonna saamiseks, võimalikke konkurentsipiiranguid turgudel, kus France Télévisions tegutseb. France Télévisions’i lahkumine jätab turule vaba ruumi, mida võivad kasutada uued turule sisenejad või praegused väiksema turuosaga turuosalised, mis lõppkokkuvõttes elavdab konkurentsi.
(115)
Seega arvestades Prantsuse Vabariigi poolt alla kirjutatud kokkulepetes esitatud teavet, on riikliku rahastamise eesmärk võimaldada France Télévisions’il katta oma netokulusid, mis on seotud talle pandud kohustuste täitmisega, ning see rahastamine peaks piirduma nende kuludega ja rahastamise suhtes peab säilima järelkontroll, mis vastab kehtiva ringhäälinguteatise tingimustele. Võttes lisaks arvesse, et France Télévisions vähendab ka oma konkurentsiturul osalemist, ei ähvarda kavandatav abi kahjustada kaubavahetuse arengut vastuoluliselt liidu huvidega, täites seeläbi ELi toimimise lepingu artikli 106 lõike 2 kohaldamiseks vajalikud tingimused.
(116)
Lisaks sellele kohustub Prantsuse Vabariik esitama komisjonile aastaaruanded kuni 2013. aastani, mil riikliku audiovisuaalsektori reform on ellu viidud ning on võimalik hakata tegelema reformi rakendamise nende külgedega, mis on rohkem seotud riigiabi eeskirjadega, näiteks igal aastal makstavad hüvitised ja järelkontrolli mehhanismid, France Télévisions’i äritegevuses rakendatavad tingimused, France Télévisions’i turupositsiooni muutus ning eesmärke ja vahendeid käsitleva kokkuleppe täitmine igal aastal.
(117)
Arvestades reformi ulatuslikkust, reformiga kasutusele võetavaid uuendusi France Télévisions’i avaliku teenuse osutamise ülesande rahastamisel, selle tagajärgi France Télévisions’i kulude ja tulude muutustele ning France Télévisions’i ja tema konkurentide äritulusid mõjutava majanduskeskkonna ebakindlust, võimaldab nimetatud kohustus komisjonil kontrollida ja jälgida lähemalt reformi elluviimist, nagu ka Prantsuse Vabariigi poolt käesoleva menetluse raames võetud kohustuste täitmist.
(118)
Komisjon väljendas oma menetluse algatamise otsuses kahtlust püsiva seose olemasolu suhtes reklaamile ja elektroonilisele sidele kehtestatud uutest maksudest saadavate tulude ja France Télévisions’ile alates 2010. aastast makstava iga-aastase toetuse vahel. Kui selline seos olekski olemas, siis tuleks neid makse käsitleda abi lahutamatu osana ning tuleks uurida sellise abi kokkusobivust siseturuga. Kui sellise seose olemasolu saaks välistada 2009. aasta puhul, arvestades 5. märtsi 2009. aasta riiklikku audiovisuaalsektorit käsitleva seaduse nr 2009-258 jõustumist ja rakendamist, jääb alles kahtlus tuleviku suhtes, võttes arvesse Prantsuse kõige kõrgemate ametivõimude esitatud avaldusi.
(119)
Euroopa Kohtu praktikast ilmneb, mida kinnitab ka 22. detsembri 2008. aasta eelotsus asjas Régie Networks (C-333/07) (punkt 99), et „selleks et maksu saaks käsitleda abimeetme lahutamatu osana, peab asjaomase siseriikliku õiguse alusel olema maksu ja antava abi vahel kindlasti selline püsiv seos, kus maksutulud on tingimata ette nähtud antava abi rahastamiseks ja mõjutavad otseselt antava abi suurust ning järelikult ka hinnangut selle abi kokkusobivuse kohta ühisturuga” (18). Allpool vaadeldakse Euroopa Kohtu kehtestatud kahte kohaldamise tingimust, nimelt asjaomaseid siseriiklikke õigusnorme ning otsest mõju abi suurusele.
(120)
Prantsuse õiguses võib 1. augusti 2001. aasta eelarveseadusi käsitleva alusseaduse artikli 36 alusel juriidilist isikut rahastada Prantsuse riigi vahendite arvelt üksnes eelarveseaduse vastava sätte alusel. Eelarveseaduses peab seega olema selgelt ette nähtud, et 5. märtsi 2009. aasta seadusega nr 2009-258 kehtestatud reklaami- ja elektroonilise side maksudest saadavad tulud on ette nähtud France Télévisions’i rahastamiseks. Tänaseni ei ole sellist sätet vastu võetud. Tulevikus kohustub Prantsuse Vabariik saatma komisjonile iga süsteemi struktuuris kavandatava muudatuse kohta uue teatise vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 108 lõikele 3. Esitatud asjaoludel ei saa siseriikliku õiguse alusel tuvastada püsivat seost teatatud abi ja uute maksude vahel Euroopa Kohtu väljakujunenud praktika tähenduses.
(121)
Lisaks näib, et peamine kriteerium, mille alusel määratakse aastase eelarvetoetuse summa, millele lisandub TV-litsentsi tasu arvelt laekunud vahenditest eraldatav summa, on France Télévisions’ile pandud avaliku teenuse osutamise kohustuse täitmisega seotud netokulude summa, mitte aga uutest maksudest saadav tulu. Kuna avaliku teenuse osutamisega seotud eeldatavate kulude suhtes teostatakse praegu ja ka edaspidi eelhinnang vastavalt eesmärke ja vahendeid käsitlevale kokkuleppele, kohaldades kommunikatsioonivabadust käsitleva 30. septembri 1986. aasta seaduse nr 86-1067 muudetud redaktsiooni artiklit 53, siis määratakse eelarveseaduse eelnõus ettenähtud aastase toetuse suurus eeldatavate netokulude alusel, kusjuures tuleb tõendada prognooside ja tulemuste vastavust ning vajadusel neid hiljem korrigeerida vastavalt 15. mai 2007. aasta dekreedi nr 2007-958 (mis käsitleb finantssuhteid riigi ja audiovisuaalse kommunikatsiooni valdkonna avaliku sektori asutuste vahel) artiklis 2 ettenähtud aruande raames. Kuna kulud ei ole seotud maksude arvelt kogutud vahenditega, ei saa maksudest saadud tulu otseselt abisumma suurust mõjutada. Lisaks ilmneb, et Prantsusmaa valitsuse poolt algselt kavandatud maksumäärasid vähendati seaduse lõplikus parlamendi poolt heakskiidetud versioonis, kuid see ei tähendanud France Télévisions’ile makstava toetuse samaaegset ja proportsionaalset vähendamist.
(122)
Eespool esitatut arvestades ei moodusta 5. märtsi 2009. aasta seadusega nr 2009-258 kehtestatud reklaami- ja elektroonilise side maksud abi lahutamatut osa ning järelikult tuleb need abi siseturuga kokkusobivuse uuringust välja jätta vastupidiselt teatavate kolmandate huvitatud isikute, nimelt ACT, FFTCE, eravõrkude ühenduse, M6 ja TF1 väidetele.
(123)
Esitatud järeldus ei piira nimetatud maksude ja nende erisätete kokkusobivust liidu õigusega eraldiseisvate meetmetena, eelkõige elektroonilise side maksu osas, võttes arvesse küsimusi, mida uuritakse rikkumismenetluse nr 2009/5061 raames seoses direktiiviga 2002/20/EÜ või Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiiviga 2002/21/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste ühise reguleeriva raamistiku kohta (19).
(124)
Komisjoni võtab arvesse ka Prantsusmaa avaldust, milles välistatakse nimetatud maksud käesoleva otsuse aluseks oleva teatise kohaldamisalast.
VII. JÄRELDUSED
(125)
Arvestades eespool esitatut, järeldab komisjon, et France Télévisions’ile antavat iga-aastast eespool kirjeldatud eelarvetoetust võib pidada siseturuga kokkusobivaks ELi toimimise lepingu artikli 106 lõike 2 alusel ja vastavalt avalik-õigusliku ringhäälingu teenuse osutamise põhimõtetele ja eeskirjadele,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Riigiabi, mida Prantsuse Vabariik kavatseb anda ettevõtjale France Télévisions iga-aastase eelarvetoetusena kooskõlas 30. septembri 1986. aasta kommunikatsioonivabadust käsitleva seaduse nr 86-1067 muudetud redaktsiooni artikli 53 lõikega VI, on siseturuga kokkusobiv vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 106 lõikele 2.
Seega on abi andmine lubatud.
Artikkel 2
Käesolev otsus on adresseeritud Prantsusmaale.
Brüssel, 20. juuli 2010