РЕШЕНИЕ 2011/168/ОВППС НА СЪВЕТА
от 21 март 2011 година
относно Международния наказателен съд и за отмяна на Обща позиция 2003/444/ОВППС
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 29 от него,
като има предвид, че:
(1)
В дейността си в международната сцена Съюзът се стреми да насърчава налагането на принципите на демокрацията, правовата държава, универсалността и неделимостта на правата на човека и на основните свободи, зачитането на човешкото достойнство, принципите на равенство и солидарност и зачитането на принципите на Устава на Организацията на обединените нации и на международното право съгласно предвиденото в член 21 от Договора. Съюзът се стреми да развива отношения и да създава партньорства с, inter alia, международни организации, които споделят тези принципи.
(2)
Една от целите на Съюза е опазването на мира, предотвратяването на конфликти и укрепването на международната сигурност в съответствие с целите и принципите на Устава на Организацията на обединените нации.
(3)
Римският статут на Международния наказателен съд (наричан по-долу „Римският статут“) влезе в сила на 1 юли 2002 г.
(4)
Всички държави-членки ратифицираха Римския статут.
(5)
Принципите на Римския статут и принципите, които ръководят дейността на Международния наказателен съд (наричан по-долу „МНС“), съответстват напълно на принципите и целите на ЕС. Тежките престъпления от компетентността на МНС засягат международната общност като цяло, както и Съюза и неговите държави-членки.
(6)
Съюзът и неговите държави-членки са решени да сложат край на безнаказаността на извършителите на тези престъпления, като вземат мерки на национално равнище и като засилват международното сътрудничество, за да се гарантира ефективното им наказателно преследване.
(7)
На 10 април 2006 г. Съюзът и МНС подписаха Споразумение за сътрудничество и взаимопомощ, което влезе в сила на 1 май 2006 г. (1)
(8)
Принципите и правилата на международното наказателно право, отразени в Римския статут, следва да бъдат взети под внимание в други международни правни инструменти.
(9)
Съюзът е убеден, че всеобщото признаване на Римския статут е изключително важно за това МНС да бъде напълно ефективен, и за целта счита, че трябва да бъдат окуражени инициативите за насърчаване признаването на Римския статут, при условие че съответстват на буквата и духа на Римския статут.
(10)
Изключително важно е да се запазят целостта на Римския статут и независимостта на МНС.
(11)
В заключенията си от 30 септември 2002 г. относно Международния наказателен съд Съветът разработи ръководните принципи, приложени към тези заключения, които да насочват държавите-членки при обсъждане на необходимостта или приложното поле на евентуални споразумения или договорености в отговор на предложенията, свързани с условията за предаване на лица на МНС.
(12)
На 25 май 2010 г. Съветът прие заключения относно Конференцията за преглед на Римския статут на Международния наказателен съд (наричана по-долу „Конференцията за преглед“), проведена в Кампала, Уганда, от 31 май до 11 юни 2010 г.
(13)
Конференцията за преглед прие изменения на Римския статут, в съответствие с член 5, параграф 2 от него, за въвеждане на определение за престъплението агресия и установяване на условията, при които МНС може да има компетентност по отношение на това престъпление; тя прие изменения на Римския статут за разширяване на компетентността на МНС с цел включване на три допълнителни военни престъпления при извършването им при въоръжени конфликти, които нямат международен характер, и реши засега да запази член 124 от Римския статут. Тези изменения подлежат на ратификация или приемане и влизат в сила в съответствие с член 121, параграф 5 от Римския статут. МНС получава компетентност по отношение на престъплението агресия, при условие че след 1 януари 2017 г. бъде взето решение за това от същото мнозинство държави - страни по Римския статут, каквото се изисква за приемането на изменение на Римския статут.
(14)
На конференцията за преглед Съюзът се ангажира да преразгледа и актуализира своите инструменти в подкрепа на МНС и да продължи да утвърждава универсалността и запазването на целостта на Римския статут.
(15)
Прилагането на Римския статут изисква практически мерки, които Съюзът и неговите държави-членки следва да подкрепят безрезервно.
(16)
Приетият на 4 февруари 2004 г. план за действие, поискан наред с другото с резолюция относно влизането в сила на статута на Международния наказателен съд, одобрена от Европейския парламент на 28 февруари 2002 г., в който се предвиждат последващите действия по Обща позиция 2001/443/ОВППС на Съвета от 11 юни 2001 г. относно Международния наказателен съд (2), следва да се адаптира при необходимост.
(17)
Предвид изложеното по-горе Обща позиция 2003/444/ОВППС на Съвета от 16 юни 2003 г. относно Международния наказателен съд (3) следва да бъде отменена и заменена с настоящото решение,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. За целите на предотвратяването и наказването на тежките престъпления, попадащи в неговата компетентност, Международният наказателен съд (наричан по-долу „МНС“) е основно средство за насърчаване зачитането на международното хуманитарно право и правата на човека и следователно допринася за свободата, сигурността, правосъдието и правовата държава и помага за опазването на мира, предотвратяването на конфликти и укрепването на международната сигурност в съответствие с принципите на Устава на Организацията на обединените нации.
2. Целта на настоящото решение е да осигури всеобща подкрепа за Римския статут на Международния наказателен съд (наричан по-долу „Римският статут“), като насърчава възможно най-широко участие в него, да запази целостта на Римския статут, да подкрепи независимостта на МНС и неговото ефективно и ефикасно функциониране, да подкрепи сътрудничеството с МНС и прилагането на принципа за взаимно допълване.
Член 2
1. За постигане на възможно най-широко участие в Римския статут Съюзът и неговите държави-членки полагат всички усилия за напредъка на този процес, като на преговори, включително преговори за споразумения, или в политическия диалог с трети държави, групи от държави или компетентни регионални организации поставят, когато е уместно, въпроса за ратификацията, приемането и утвърждаването на Римския статут или за присъединяването към него от възможно най-голям брой държави, както и въпроса за прилагането на Римския статут.
2. Съюзът и неговите държави-членки съдействат за всеобщото участие в Римския статут и неговото прилагане и по други начини, като например предприемат инициативи за разпространение на ценностите, принципите и разпоредбите на Римския статут и свързаните с него инструменти. За постигане на целите на настоящото решение Съюзът сътрудничи при необходимост с други заинтересовани държави, международни институции, неправителствени организации и други представители на гражданското общество.
3. Държавите-членки споделят с всяка заинтересована държава собствения си опит по въпросите, свързани с прилагането на Римския статут, и при нужда предоставят други форми на подкрепа за тази цел. Държавите-членки съдействат, като предоставят при поискване техническа и, ако е необходимо, финансова помощ за законодателната дейност, свързана с участието и прилагането на Римския статут от трети държави. Съюзът също може да съдейства, като предоставя такава помощ, когато има искане за това. Държавите, които разглеждат възможността да станат страна по Римския статут или да сътрудничат с МНС, биват насърчавани да информират Съюза за трудностите, които срещат в тази връзка.
4. При прилагането на настоящия член Съюзът и неговите държави-членки съгласуват политическата и техническата подкрепа за МНС по отношение на отделните държави или групи от държави.
Член 3
За да гарантират независимостта на МНС, Съюзът и неговите държави-членки по-конкретно:
а)
насърчават държавите - страни по Римския статут, да превеждат без забавяне цялата си вноска съгласно решенията на Събранието на държавите - страни по Римския статут;
б)
работят усилено за възможно най-скорошно присъединяване или ратификация на Споразумението за привилегиите и имунитетите на Международния наказателен съд от държавите-членки и насърчават присъединяването или ратификацията от други държави; и
в)
подкрепят, когато е целесъобразно, подготвянето на курсове за обучение и предоставянето на помощ за съдии, прокурори, служители и съветници в извършването на дейности, свързани с МНС.
Член 4
1. Съюзът и неговите държави-членки следят отблизо развитието на сътрудничеството с МНС в съответствие с Римския статут.
2. Съюзът прави периодичен преглед на прилагането на споразумението за сътрудничество и взаимопомощ между Международния наказателен съд и Европейския съюз.
3. Съюзът и неговите държави-членки обмислят сключването по целесъобразност на ad hoc договорености и споразумения, които да дадат възможност за ефективно функциониране на МНС, и насърчават трети страни да направят същото.
4. Съюзът и държавите-членки продължават, когато е целесъобразно, да насочват вниманието на трети държави към заключенията на Съвета от 30 септември 2002 г. относно Международния наказателен съд и приложените към тях ръководни принципи на ЕС във връзка с предложенията за споразумения или договорености, свързани с условията за предаване на лица на МНС.
Член 5
Когато е уместно, Съюзът и неговите държави-членки подемат инициативи или предприемат мерки, които да гарантират прилагането на принципа за взаимно допълване на национално равнище.
Член 6
Съветът и върховният представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност координират, когато това е целесъобразно, предприетите от Съюза и неговите държави-членки мерки за прилагането на членове 2-5.
Член 7
Държавите-членки сътрудничат, за да се гарантира нормалната дейност на Събранието на държавите - страни по Римския статут, във всяко отношение.
Член 8
Съюзът гарантира последователност и съгласуваност между своите инструменти и политики във всички области на външната и вътрешната си дейност по отношение на най-тежките международни престъпления съгласно посоченото в Римския статут.
Член 9
Съветът преразглежда настоящото решение при необходимост.
Член 10
Обща позиция 2003/444/ОВППС се отменя и се заменя с настоящото решение. Позоваванията на отменената Обща позиция 2003/444/ОВППС се тълкуват като позовавания на настоящото решение.
Член 11
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Съставено в Брюксел на 21 март 2011 година.
NÕUKOGU OTSUS 2011/168/ÜVJP,
21. märts 2011,
Rahvusvahelise Kriminaalkohtu kohta, millega tunnistatakse kehtetuks ühine seisukoht 2003/444/ÜVJP
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu lepingut, eriti selle artiklit 29,
ning arvestades, et:
(1)
Aluslepingu artikli 21 kohaselt püüab liit oma rahvusvahelises tegevuses edendada selliseid põhimõtteid nagu demokraatia, õigusriik, inimõiguste ja põhivabaduste universaalsus ja jagamatus ning inimväärikuse, võrdsuse ja solidaarsuse, Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni põhikirja põhimõtete ja rahvusvahelise õiguse austamine. Liit püüab arendada suhteid ja partnerlust muu hulgas rahvusvaheliste organisatsioonidega, kes jagavad kõnealuseid põhimõtteid.
(2)
Liidu üheks eesmärgiks on säilitada rahu, ennetada konflikte ja tugevdada rahvusvahelist julgeolekut kooskõlas ÜRO põhikirja eesmärkide ja põhimõtetega.
(3)
Rahvusvahelise Kriminaalkohtu Rooma statuut (edaspidi „Rooma statuut”) jõustus 1. juulil 2002.
(4)
Kõik liikmesriigid on Rooma statuudi ratifitseerinud.
(5)
Rooma statuudi ja Rahvusvahelise Kriminaalkohtu (edaspidi „kohus”) toimimise põhimõtted on täielikult kooskõlas liidu põhimõtete ja eesmärkidega. Kohtu pädevusse kuuluvad rasked kuriteod teevad muret kogu rahvusvahelisele kogukonnale ning liidule ja selle liikmesriikidele.
(6)
Liit ja selle liikmesriigid on täis otsustavust lõpetada olukord, kus kõnealuste kuritegude toimepanijad jäävad karistamata, tagades siseriiklikul tasandil meetmete võtmise ja rahvusvahelise koostöö tugevdamise kaudu nende isikute tulemusliku vastutuselevõtmise.
(7)
Liit ja kohus allkirjastasid 10. aprillil 2006 koostöö ja abistamise lepingu, (1) mis jõustus 1. mail 2006.
(8)
Rooma statuudis sisalduvaid rahvusvahelise kriminaalõiguse põhimõtteid ja norme tuleks arvesse võtta muudes rahvusvahelise õiguse instrumentides.
(9)
Liit on veendunud, et kohtu igakülgse tõhusa toimimise tagamiseks on üldine ühinemine Rooma statuudiga väga oluline, ning seetõttu leiab liit, et tuleb toetada Rooma statuudi heakskiitmist soodustavaid algatusi, tingimusel et need on kooskõlas Rooma statuudi teksti ja mõttega.
(10)
On eriti tähtis, et säiliks Rooma statuudi terviklikkus ja kohtu sõltumatus.
(11)
Oma 30. septembri 2002. aasta järeldustele Rahvusvahelise Kriminaalkohtu kohta on nõukogu lisanud põhimõtted, mis on liikmesriikidele suunisteks võimalike kokkulepete vajalikkuse ja ulatuse kaalumisel vastusena ettepanekutele, mis käsitlevad isikute kohtule üleandmise tingimusi.
(12)
Nõukogu võttis 25. mail 2010 vastu järeldused Rahvusvahelise Kriminaalkohtu Rooma statuudi läbivaatamiskonverentsi kohta (edaspidi „läbivaatamiskonverents”), mis toimus Ugandas Kampalas 31. maist11. juunini 2010. aastal.
(13)
Läbivaatamiskonverentsil võeti vastu Rooma statuudi muudatused, millega statuudi artikli 5 lõike 2 kohaselt määratleti agressioon ning kehtestati tingimused, mille alusel kohus võib teostada oma pädevust kõnealuse kuriteo suhtes; võeti vastu Rooma statuudi muudatused, et laiendada kohtu pädevust veel kolme liiki sõjakuritegudele, mis pannakse toime rahvusvahelist mõõdet mitteomava relvastatud konflikti käigus, ning otsustati esialgu säilitada Rooma statuudi artikkel 124. Kõnealused muudatused tuleb ratifitseerida või heaks kiita ning nad jõustuvad Rooma statuudi artikli 121 lõike 5 kohaselt. Kohus on pädev menetlema agressiooni vastavalt otsusele, mis võetakse vastu pärast 1. jaanuari 2017, kasutades sama suurt osalisriikide enamust, mis on vajalik Rooma statuudi muudatuse vastuvõtmiseks.
(14)
Liit lubas läbivaatamiskonverentsil vaadata läbi ja ajakohastada oma vahendeid kohtu tegevuse toetuseks ning jätkata Rooma statuudi üldkehtivuse ja terviklikkuse edendamist.
(15)
Rooma statuudi rakendamiseks on vaja praktilisi meetmeid, mida liit ja selle liikmesriigid peaksid täielikult toetama.
(16)
Tegevuskava, mille vajalikkust tunnistati muu hulgas ka Euroopa Parlamendis 28. veebruaril 2002. aastal heakskiidetud resolutsioonis Rahvusvahelise Kriminaalkohtu statuudi jõustumise kohta, et võtta järelmeetmeid seoses nõukogu 11. juuni 2001. aasta ühise seisukohaga 2001/443/ÜVJP Rahvusvahelise Kriminaalkohtu kohta, (2) võeti vastu 4. veebruaril 2004 ja seda tuleks vajadusel kohandada.
(17)
Eespool esitatut silmas pidades tuleks 16. juuni 2003. aasta ühine seisukoht 2003/444/ÜVJP Rahvusvahelise Kriminaalkohtu kohta (3) kehtetuks tunnistada ja asendada käesoleva otsusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
1. Rahvusvaheline Kriminaalkohus (edaspidi „kohus”), mille eesmärk on takistada ja ohjeldada tema pädevusse kuuluvate raskete kuritegude toimepanemist, on oluline vahend rahvusvahelise humanitaarõiguse ja inimõiguste edendamiseks, toetades seeläbi vabadust, turvalisust, õiglust ja õigusriiki ning aidates säilitada rahu, ennetada konflikte ja tugevdada rahvusvahelist julgeolekut vastavalt ÜRO põhikirja eesmärkidele ja põhimõtetele.
2. Käesoleva otsuse eesmärk on suurendada ülemaailmset toetust Rahvusvahelise Kriminaalkohtu Rooma statuudile (edaspidi „Rooma statuut”), edendades võimalikult laialdast statuudis osalemist, säilitada Rooma statuudi terviklikkust, toetada kohtu sõltumatust ning selle tulemuslikku ja tõhusat toimimist, toetada kohtuga koostöö tegemist ja vastastikuse täiendavuse põhimõtte elluviimist.
Artikkel 2
1. Toetamaks võimalikult laialdast Rooma statuudis osalemist, teevad liit ja selle liikmesriigid kõik endast oleneva selle protsessi edendamiseks, tõstatades kolmandate riikidega, riikide rühmadega või asjaomaste piirkondlike organisatsioonidega peetavatel läbirääkimistel, sealhulgas lepingute sõlmimiseks peetavatel läbirääkimistel, või poliitilise dialoogi käigus alati, kui see on asjakohane, küsimuse Rooma statuudi võimalikult laialdasest ratifitseerimisest, heakskiitmisest või sellega ühinemisest ning Rooma statuudi rakendamisest.
2. Liit ja selle liikmesriigid aitavad ülemaailmsele Rooma statuudis osalemisele ja selle rakendamisele kaasa ka muul viisil, näiteks tehes algatusi Rooma statuudis ja sellega seotud instrumentides sisalduvate väärtuste, põhimõtete ja sätete levitamiseks. Liit teeb käesoleva otsuse eesmärkide saavutamiseks vajaduse korral koostööd muude asjast huvitatud riikide, rahvusvaheliste institutsioonide, valitsusväliste organisatsioonide ja muude kodanikuühiskonna esindajatega.
3. Liikmesriigid jagavad kõigi asjast huvitatud riikidega oma kogemusi Rooma statuudi rakendamisega seotud küsimustes ja osutavad vajaduse korral muul viisil abi selle eesmärgi saavutamiseks. Liikmesriigid annavad taotluse korral tehnilist ja vajaduse korral finantsabi õigusloomeks, mida on vaja Rooma statuudis osalemiseks ja selle rakendamiseks kolmandates riikides. Liit võib taotluse korral samuti anda sellist abi. Riike, kes kaaluvad Rooma statuudis osalemist või koostööd kohtuga, julgustatakse teatama liidule sellega seoses esilekerkinud raskustest.
4. Käesoleva artikli rakendamisel kooskõlastavad liit ja selle liikmesriigid eri riikide või riikide rühmadega seoses kohtule antava poliitilise ja tehnilise toetuse.
Artikkel 3
Kohtu sõltumatuse toetamiseks teevad liit ja selle liikmesriigid eelkõige järgmist:
a)
ergutavad osalisriike viivitamata ja täies ulatuses üle kandma oma osamaksud kooskõlas osalisriikide assamblee tehtud otsustega;
b)
teevad kõik endast oleneva selleks, et liikmesriigid ühineksid Rahvusvahelise Kriminaalkohtu privileege ja immuniteete käsitleva kokkuleppega ja ratifitseeriksid selle niipea kui võimalik, ja ergutavad muid riike sellega ühinema ja seda ratifitseerima, ning
c)
püüavad vajaduse korral toetada kohtunike, prokuröride, ametnike ja kaitsjate koolitamist ja abistamist kohtu tööga seotud küsimustes.
Artikkel 4
1. Liit ja selle liikmesriigid jälgivad tähelepanelikult, kuidas areneb Rooma statuudi kohane koostöö kohtuga.
2. Liit jälgib Rahvusvahelise Kriminaalkohtu ja Euroopa Liidu vahelise koostöö ja abistamise lepingu rakendamist.
3. Liit ja selle liikmesriigid kaaluvad vajadusel ajutiste kokkulepete sõlmimist, mille eesmärk on tagada kohtu tõhus toimimine, ning innustavad kolmandaid isikuid sama tegema.
4. Liit ja selle liikmesriigid jätkavad vastavalt vajadusele kolmandate riikide tähelepanu juhtimist nõukogu 30. septembri 2002. aasta järeldustele Rahvusvahelise Kriminaalkohtu kohta ja nendele lisatud ELi juhtpõhimõtetele, pidades silmas ettepanekuid sõlmida kokkuleppeid isikute kohtule üleandmise tingimuste kohta.
Artikkel 5
Vajadusel teevad liit ja selle liikmesriigid algatusi või võtavad meetmeid, et tagada vastastikuse täiendavuse põhimõtte elluviimine siseriiklikul tasandil.
Artikkel 6
Nõukogu ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja kooskõlastavad vajadusel liidu ja selle liikmesriikide meetmeid, mis on vajalikud artiklite 2-5 rakendamiseks.
Artikkel 7
Liikmesriigid teevad koostööd, et tagada osalisriikide assamblee igakülgne sujuv toimimine.
Artikkel 8
Liit tagab oma poliitikate ja vahendite ühtsuse ja kooskõla kõigis sise- ja välistegevuse valdkondades seoses kõige raskemate rahvusvaheliste kuritegudega, millele on osutatud Rooma statuudis.
Artikkel 9
Nõukogu vaatab käesoleva otsuse vajaduse korral läbi.
Artikkel 10
Ühine seisukoht 2003/444/ÜVJP tunnistatakse kehtetuks ja asendatakse käesoleva otsusega. Viiteid kehtetuks tunnistatud ühisele seisukohale 2003/444/ÜVJP käsitatakse viidetena käesolevale otsusele.
Artikkel 11
Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.
Brüssel, 21. märts 2011