РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 8 май 2012 година
относно Държавна помощ SA.22668 (C 8/08 (ex NN 4/08)
(нотифицирано под номер C(2012) 3025)
(само текстът на испански език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2013/126/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2 от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, първа алинея от него,
след като призова заинтересованите страни да предоставят коментарите си съгласно горепосочените разпоредби (1) и като взе предвид тези коментари,
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
На 22 февруари 2007 г. Комисията получи от жалбоподателя A (2) жалба във връзка с държавна помощ, за която се твърди, че е предоставена от регион Валенсия на филмови студия Ciudad de la Luz. На 15 март 2007 г. жалбоподателят А потвърди, че неговата жалба може да бъде препратена до испанските органи.
(2)
На 10 април 2007 г. Комисията препрати цялата жалба до испанските органи, с искане за информация относно помощта, за която се твърди, че е предоставена. Преди това Комисията никога не е била уведомявана за мерки за подпомагане на филмова дейност във Валенсия чрез одобряване на държавна помощ.
(3)
След като на 18 април 2007 г. поискаха удължаване на крайния срок (разрешение за което е дадено на 24 април), на 15 юни 2007 г. испанските органи отговориха на искането на Комисията за предоставяне на информация.
(4)
На 30 април 2007 г. жалбоподателят А предостави линкове към статии, публикувани във Variety, за които се твърди, че представят информация за производствени субсидии, предлагани за снимането на филми във Валенсия, и потвърждават, че Ciudad de la Luz привлича филмови продукции с висок бюджет (3).
(5)
На 13 юли 2007 г. Комисията поиска допълнителна информация от испанските органи. След като на 18 юли 2007 г. поискаха удължаване на крайния срок (разрешение за което е дадено на 19 юли), на 8 октомври 2007 г. испанските органи отговориха на искането на Комисията за предоставяне на информация.
(6)
На 15 юли 2007 г. Комисията получи жалба от жалбоподател Б (4). След като получи съгласието на жалбоподателя, на 2 август 2007 г. Комисията препрати жалбата на испанските органи.
(7)
С писмо от 13 февруари 2008 г. Комисията информира испанските органи, че е решила да открие във връзка с помощта процедурата, посочена в член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз. Испания отговори на това на 28 април 2008 г.
(8)
Решението на Комисията да открие процедура бе публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (5). Комисията покани заинтересованите страни да предоставят коментарите си за помощта.
(9)
Комисията получи коментари от заинтересованите страни и ги изпрати на Испания на 3 октомври 2008 г. Коментарите на испанските органи бяха получени на 21 ноември 2008 г. и на 29 декември 2008 г.
(10)
След проведена на 11 февруари 2009 г. среща между Комисията и испанските органи, на 30 март 2009 г. Испания предостави допълнителна информация.
(11)
На 26 август 2009 г. Комисията изпрати допълнително искане за информация, на което испанските органи отговориха на 20 октомври 2009 г., предоставяйки допълнителна информация на 1 февруари 2010 г.
(12)
На 24 май 2011 г. Комисията изпрати допълнително искане до Испания, като я информира за назначаването на независим икономически консултант, Ecorys. Испания отговори на 7 юни 2011 г. Комисията отговори на Испания на 22 юли 2011 г.
(13)
На 1 август 2011 г. Комисията изпрати до Испания последното си искане за информация, включително доклада на Ecorys. На 3 октомври 2011 г. Испания предостави своите коментари по доклада на Ecorys. На 11 април 2012 г. Испания предостави допълнителни данни за публичните инвестиции в Ciudad de la Luz SAU.
II. ПОДРОБНО ОПИСАНИЕ
(14)
Ciudad de la Luz е голям филмов студиен комплекс, разположен непосредствено до Аликанте (Валенсия). Първоначалното решение на регионалното правителство на Валенсия (Generalitat Valenciana) за инвестиране в проекта Ciudad de la Luz бе взето на 24 октомври 2000 г.
(15)
Дружеството Ciudad de la Luz SA е основано на 2 ноември 2000 г. Неговата цел е да провежда необходимите дейности за популяризиране, организиране и управление на обекта „Ciudad de la Luz“, включително строителството, управлението и експлоатацията на аудиовизуалните и кинематографски съоръжения, както и други свързани с тях развлекателни дейности и дейности по настаняване.
(16)
75 % от първоначалния акционерен капитал от 600 000 евро на Ciudad de la Luz SA бе собственост на Parque Temático de Alicante SAU, които по-късно се превърнаха в Sociedad Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU (SPTCV). SPTCV е публична организация, която извършва инвестиционна дейност от името на регионалното правителство на Валенсия. Останалите 25 % принадлежаха на Producciones Aguamarga SL, частна компания, отговаряща за оставащите строителни дейности, за популяризирането на компанията Ciudad de la Luz и за управлението на нейните студия.
(17)
През ноември 2001 г. акционерният капитал бе увеличен до 9 милиона евро, като SPTCV купи всички допълнителни акции, с което нейният дял достигна 98,4 %. SPTCV увеличи допълнително своя дял през февруари 2003 г. и май 2004 г. чрез подобно купуване на нов акционерен капитал. През юли 2004 г. Producciones Aguamarga продаде на SPTCV своя 0,2 % дял от Ciudad de la Luz SA (6) (за 139 059 евро). От този момент нататък регионалното правителство на Валенсия стана собственик на 100 % от акционерния капитал на Ciudad de la Luz SAU чрез SPTCV. Оттогава насам Ciudad de la Luz SAU е публично предприятие, което е изцяло собственост на SPTCV и е подчинено на публичното право по отношение на тръжните процедури и финансовия надзор. Въпреки това Producciones Aguamarga продължи да управлява Ciudad de la Luz.
(18)
Филмовият студиен комплекс бе открит за снимане на филми през август 2005 г. Строителството на този комплекс, предназначен да създаде условия за най-големи филмови продукции, започна през 2002 г. и бе разделено на три фази:
-
Фаза 1 (завършена): 6 климатизирани звукозаписни сцени с обща площ 11 000 м2, помощни производствени сгради, работилници/складове с площ 15 050 м2 и външни зони за снимане на филми (back lots) с обща площ 14 хектара.
-
Фаза 2 (завършвана след откриването на официалното разследване): заведения за хранене, административна сграда, лаборатория за следснимачна обработка и трета външна зона за снимане на филми (back lot) от 5 хектара с водоем за снимки.
-
Фаза 2Б (работата не е започнала): голям и дълбок водоем с естествен хоризонт.
-
Фаза 3 (работата не е започнала) звукозаписна сцена от 5 000 м2 (предвидена като най-голямата в света), още една външна зона за снимане на филми (back lot) и 4 телевизионни студия.
(19)
Студийният комплекс включва също така университет по аудиовизуално производство (кино, телевизия, радио, интернет), предлагащ магистърски степени, които обхващат всички аспекти на производството (артистични, технически маркетинг, комуникации). Първоначалните планове през 2000 г. включваха и други допълнителни инвестиции в разположени в непосредствена близост молове, хотели и спортен комплекс, които трябваше да генерират положителни парични потоци за проекта, но към днешна дата все още не са разработени. Въпреки че необходимите терени бяха предоставени от регионалното правителство (Generalitat) през 2004 г. и през 2005 г. бяха обявени тръжни покани за даване на тези дейности на концесия, предложенията на кандидатите не бяха достатъчно привлекателни и допълнителните инвестиции не са направени.
(20)
По отношение на капацитета за високобюджетни филми, определени аспекти на съоръженията на „най-съвременно ниво“ в Ciudad de la Luz поставят компанията в доста по-добра позиция от ограничения брой конкурентни големи филмови студия в Европа. Например, според първоначалните планове на Ciudad de la Luz, звукозаписната сцена от 5 000m2 е трябвало да бъде най-голямата в света (7). Комисията отбелязва, че големите звукозаписни сцени представляват интерес само за големите филмови продукции.
(21)
До неотдавна студиото бе управлявано от компанията Aguamarga Gestión de Estudios SL, която изпълняваше функциите на посредник на филмовото студио срещу възнаграждение на базата на многогодишен договор за управление, сключен с акционера.
(22)
През 1999-2000 г., преди започване на строителните работи, насоките за прединвестиционното проучване, обхвата и стратегията на проекта Ciudad de la Luz бяха анализирани от консултанти - трети страни в четири анализа, предоставени от Испания в хода на официалното разследване.
(23)
В тези проучвания са разгледани перспективите за нарастване на броя на филмовите продукции (8), направено е сравнение с други възможни места за изграждане на филмови студия (9) в регион Валенсия и е представен предварителен анализ (10) и бизнес план (11) за филмов студиен комплекс. Те не бяха предоставени от испанските органи преди решението на Комисията за откриване на официално разследване за държавна помощ във връзка с проекта. Данните в решението от 22 февруари 2008 г. за откриване на официално разследване са от проучване (от Consultia), проведено през 2002 г. според информацията, предоставена на Комисията от испанските органи. След вземането на решение за откриване на официално разследване, обаче, Испания впоследствие информира Комисията, че проучването е било проведено през 2004 г.
(24)
Заключенията на разработения от Arthur Andersen (12) бизнес план от 2000 г. бяха положителни, включително и перспективите за рентабилност в средносрочен до дългосрочен план. Положителните парични потоци на проекта за филмово студио бяха документирани за петгодишен период (2002-2006 г.) след завършване на строителството на сградите на студиото, на залата за конференции и на училището за филмови и телевизионни технологии.
(25)
Разходите за тези фази на строителство бяха оценени на 16,9 милиарда песети (101,7 милиона евро). Разходите за земя не бяха включени и бизнес планът показа, че очакваните разходи може да се варират с +/- 30 %. Не е направена оценка на разходите за следващите фази на изпълнение на проекта.
(26)
На базата на този бизнес план, между 2000 г. и 2004 г., SPTCV направи или се ангажира да направи инвестиции в Ciudad de la Luz в размер на 104 259 759 евро чрез увеличаване на акционерния капитал и на земята. Виж подробностите в съображение 53.
(27)
Тъй като строителството продължи две години повече от очакваното и графикът за инвестициите бе променен с цел значително увеличение, през 2004 г. Ciudad de la Luz/SPTCV възложиха на Consultia (13) да направи ново проучване и бизнес план. Проучването на Consultia също стигна до положителни заключения за рентабилността на проекта, като бизнес планът за периода 2004-2014 г. показва положителна възвращаемост на инвестиците на SPTCV до 2014 г. и в дългосрочен план.
(28)
Притежаваният от Producciones Aguamarga SL дял в Ciudad de la Luz SA бе изкупен от SPTCV през юли 2004 г. за 139 059 евро. За разлика от SPTCV, след първоначалната инвестиция от 150 000 евро през ноември 2000 г. Producciones Aguamarga SL не е правил допълнителни инвестиции в Ciudad de la Luz SA. Така, към момента на придобиването му от SPTCV, притежаваният от Producciones Aguamarga SL дял от Ciudad de la Luz SA е намалял до 0,2 %. След тази сделка компанията е станала изцяло публична и се е превърнала в Ciudad de la Luz SAU.
(29)
На базата на променения работен график и бизнес план, SPTCV, в качеството си на едноличен акционер, е отпуснал два съвместни заема - от 95 милиона евро през 2005 г. и 20 милиона евро през 2007 г. Предоставените от испанските органи през април 2012 г. счетоводни данни за Ciudad de la Luz SAU към 31 декември 2010 г. са показали, че между 2008 и 2010 г. SPTCV е инвестирал общо 45 829 840 евро в конвертируеми облигации. Тези счетоводни данни също така са показали, че за 2009 г. и 2010 г. за съвместните заеми от 2005 г. и 2009 г. на SPTCV са се дължали лихви в размер на 7 222 160 евро. Към 31 декември 2010 г. са се натрупали и неплатени лихви в размер на 1 814 187 евро по конвертируемите облигации. Следователно инвестираните от SPTCV публични средства в Ciudad de la Luz, включително дължимите лихви по предоставените заеми, са възлизали общо на 274 125 946 евро към края на 2010 г.
(30)
В бизнес плана от 2000 г. Ciudad de la Luz е имал за цел да се превърне в студиен комплекс с втори по големина капацитет в Европа (след Pinewood) и да привлече испански продукции (филмови, телевизионни и рекламни) плюс определените като цел шестнадесет чуждестранни (ЕС и САЩ) филмови продукции на година. Преработеният бизнес план от 2004 г. е предвиждал една от стратегическите цели на Ciudad de la Luz да бъде превръщането на големи филмови и телевизионни продукции в основни клиенти на компанията.
(31)
Бизнес планът за 2004 г. е считал за основни конкуренти на Ciudad de la Luz големите студия извън САЩ, особено тези с характеристики, които са подобни на тези на тези на Ciudad de la Luz, а именно Pinewood-Shepperton (Обединено кралство), Cinecitta (Италия), Barrandov (Чешка република), Babelsberg (Германия), Cinecite Montreal & Lions Gate (Канада) и Warner Roadshow & Fox (Австралия).
(32)
В първоначалния бизнес план от 2000 г. планираните тарифи за студийни услуги (например отдаване под наем на външни зони за снимане на филми (back lots), производствени помещения) са били предвидени на нива, прилагани от сравними студия в ЕС (напр. Shepperton и Elstree в Обединеното кралство, Babelsberg в Германия). Преработеният бизнес план от 2004 г. също така е представял един стратегически модел за ценообразуване, съобразен с тарифите, прилагани от студия с международна репутация, приблизително 15-20 % по-евтино от утвърдените лидери (САЩ и Pinewood в Обединеното кралство), но с 50 %-100 % по-скъпо от студията в ЕС (Barrandov в Чешката република и Babelsberg в Германия).
(33)
На практика националните и международни цели на бизнес стратегията на Ciudad de la Luz не са осъществени. От 33 филма, заснети в Ciudad de la Luz между 2005 г. и 2009 г., 28 са били испански продукции и само 5 са били съвместни продукции със страни от ЕС (Гърция, Франция). С изключение на отделни отличаващи се резултати, напр. големи европейски копродукции като Астерикс на олимпийските игри и реализираната неотдавна съвместна американско-испанска продукция, на практика филмите, заснети в Ciudad de la Luz след откриването му през август 2005 г., са предимно испански национални продукции.
(34)
Въпреки изложените в бизнес плана от 2004 г. перспективи, определящи 2010 г. като първата година на (умерено) положителни оперативни резултати, досега търговската дейност на Ciudad de la Luz е генерирала загуби. Към края на 2010 г. Ciudad de la Luz е натрупал загуби от общо 84 милиона евро, докато в бизнес плана от 2004 г. се е предвиждало да се натрупа печалба от 12 милиона евро към същата дата. В сравнение с горепосочените студия, досега Ciudad de la Luz не е успял на привлече планираното количество неиспански продукции, като резултатите са под очакваните дори и за испанския пазар. Оперативните загуби също са по-големи от очакваните.
(35)
Разследването на Комисията бе предизвикано през 2007 г. от жалба на жалбоподател А, както и от последваща жалба от жалбоподател Б, като и двамата жалбоподатели са важни участници във филмовата индустрия в различни държави членки. В жалбите се твърди за незаконна държавна помощ при публичното финансиране на Ciudad de la Luz и особено в съществуващата в Ciudad de la Luz система за стимулиране на производството на определени филми.
(36)
Както бе отбелязано по-горе, когато през февруари 2008 г. Комисията откри процедурата по официално разследване, предоставеното от испанските органи единствено основание за инвестиционно решение беше бизнес планът на Consultia, за който се предполага, че е изготвен през 2002 г. След предварителната оценка Комисията остана със сериозни съмнения, че пазарен инвеститор би инвестирал при същите условия и в същия мащаб като регионалното правителство на Валенсия.
(37)
По отношение на евентуалната съвместимост на помощта, Комисията не разполагаше с информация, която да ѝ позволи да провери дали са били спазени условията на насоките за регионални помощи, приложими за регион Валенсия по това време (2000-2004 г.). Комисията освен това се съмнява, че може да се приложи възможността за изключение с културна цел, предвидена в член 107, параграф 3, буква г) от Договора за функционирането на Европейския съюз, тъй като Ciudad de la Luz не популяризира културата или опазването на наследството, използва се за всякакви видове аудиовизуални дейности, включително реклами, и се конкурира с други оператори за привличане на търговски продукции.
(38)
Комисията също така забеляза евентуална държавна помощ и в системата за стимулиране при снимането на филми в Ciudad de la Luz и определи съответните филмопроизводители като бенефициенти. Стимулите за производството на определени филми са насочени към определени дейности на определено място на базата на неизвестни критерии и по тази причина изглежда, че те не отговарят на правилата, определени в „Съобщение относно филмовата индустрия“ на Комисията.
III. КОМЕНТАРИ ОТ ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ
(39)
Комисията получи коментари от общо десет заинтересовани страни. Четири от тях участват в използването на филмови студия в държави членки различни от Испания (жалбоподател А, жалбоподател Б, Barrandov Studio и Mediterranean Film Studios Limited); четири участват във филмопроизводството в Испания (Federación de Asociaciones de Productores Audiovisuales Españoles - FAPAE, Associacio de directors de cinema valencians, Empreses audiovisuals valencianes federades - EAVf, асоциация Productors audiovisuals valencians и Sociedad Proyectos Tematicos de la Comunidad Valenciana - SPTCV SAU); и една е национален орган за финансиране и политика в сектора на филмопроизводството (Film Council в Обединеното кралство).
(40)
В представените от него поверителни сведения от 25 юни 2008 г., жалбоподател Б изразява безпокойство във връзка с помощта, благодарение на която Ciudad de la Luz се е развивал и функционира в момента. Той твърди, че предприетите от Комисията мерки при откриването на процедурата са важни за неговата компанията и за сектора.
(41)
В представените от него поверителни сведения от 30 юни 2008 г., жалбоподател А ограничава коментарите си по задълбоченото разследване до четири въпроса: i) разходите за финансиране на студията; ii) подходът при финансирането на новосъздадена компания; iii) окончателната ликвидационна оценка и iv) другите стимули, предоставяни от Ciudad de la Luz. Според него, „за частния инвеститор дори и едно утвърдено и рентабилно филмово студио би представлявало обект на инвестиция с поне средно ниво на риск .... Това се дължи на факта, че въпреки наличието на активи в едно студио ..., с голяма вероятност неговият оперативен левъридж е голям, поради които е трудно да се прогнозира печалбата. Допълнителна несигурност внасят и фактори като цикличният характер на филмопроизводствената дейност.“
(42)
Според жалбоподател А, среднопретеглена цена на капитала (WACC) от около 15 % може да е подходяща за едно утвърдено филмово студио, въпреки че „възвръщаемостта, очаквана от частните капиталови инвеститори [на жалбоподател A] са били по-високи от посоченото ниво“. Едно стартиращо студио се разглежда от частния инвеститор като „предприятие, характеризиращо се със среден до висок риск и по тази причина се очаква значително по-висока възвращаемост на инвестицията (въпреки че се допуска определен период преди предприятието да стане рентабилно). При положение, че обикновено има ограничен (или никакъв) капацитет за стартиращите предприятия за привличане на капитал от конвенционалните източници, WACC за едно стартиращо предприятие обикновено се повишава вследствие на изискваната по-висока възвръщаемост на собствения капитал и липсата на заемен капитал с ниска цена.“
(43)
По отношение на окончателната ликвидационна стойност на Ciudad de la Luz, посочена в решението за откриване на процедура, жалбоподател А счита, че тази стойност е нереалистична. Той също така твърди, частният инвеститор счита за необичайно многократна и надвишаваща 12-15 % печалба преди лихви и данъци да е добра ориентировъчна база за извършване на оценката.
(44)
Най-накрая, по отношение на стимулите, давани с цел привличане на филмови продукции, жалбоподател А твърди, че те изглежда ефективно са субсидирали разходите на филмопроизводителите, свързани с използването на квалифициран технически и помощен персонал, какъвто се твърди, че липсва в регион Валенсия. Жалбоподател А счита, че стимулите имат сериозен неблагоприятен ефект върху конкуренцията, тъй като студията биха били затруднени да привлекат филмови продукции без такива стимули.
(45)
В първоначално представените сведения от 25 юни 2008 г. Barrandov Studio подчертава, че помощта, за която се твърди, че е предоставяна, нарушава съответния пазар и поставя в неизгодна позиция останалите конкуренти, и моли за още време за представяне на допълнителни коментари, вземайки предвид сложността на казуса. Тези коментари са получени от Комисията на 15 септември 2008 г. Barrandov Studio подкрепя изцяло жалбата на жалбоподател А и подчертава, че размерът и броят на звукозаписните сцени показва, че Ciudad de la Luz цели високобюджетните американски филми, а не испанските филми. Липсата на достатъчно филмови професионалисти и инфраструктура в Аликанте в сравнение с Мадрид или Барселона показва, че изборът на място не е логичен. По отношение на стратегията, един инвеститор във филмово студио би разделил клиентите си на две групи - местни клиенти, осигуряващи стабилни приходи и чуждестранни клиенти за предимно големи продукции. Ciudad de la Luz възприема обратната стратегия, на базата на студийни услуги при изключително ниски цени, които не са съобразени с разходите за създаване на студиото. Освен това, вземайки предвид несигурността вследствие на трудното прогнозиране на приходите в този сектор в период над 3-5 години, един частен инвеститор би изисквал по-бърза възвръщаемост. Според Barrandov това твърдение се потвърждава от поверителен бизнес план, илюстриращ последните му инвестиции в нови студия, който е изготвен на базата на предположение, че нетна печалба ще започне да се генерира още от втората година на експлоатация на студиото, а периодът на изплащане е под 8 години. Barrandov не вижда и никакво основателно обяснение за размера на печалбата (341 милиона евро), очаквана от испанските органи към 2014 г.
(46)
В представените сведения от 27 юни 2008 г., Mediterranean Film Studios Limited ограничава коментарите си до водоемите, за които Ciudad de la Luz е съобщил. Mediterranean Film Studios Limited твърди, че нейните водоеми са уникални за Европа и може да се сравняват само с тези на Fox в Долна Калифорния (Мексико). Вземайки предвид ниската заетост на водоемите на компанията, тя твърди, че според нея и според общото становище на участниците в сектора в средиземноморския регион и в Европа вече има достатъчен капацитет от водоеми за снимане на филми.
(47)
В своите коментари от 30 юни 2008 г. Federacion de asociaciones de productores audiovisuales espanoles (FAPAE) счита, че Ciudad de la Luz е внесъл по-голяма конкуренция на пазара на технически средства за големи продукции и че жалбоподателите просто желаят да задържат своите пазарни позиции и да не допуснат появата на конкуренти, които предлагат надеждно алтернативно обслужване, а по отношение на цената са алтернатива на техните студия, които доминират на европейския пазар. FAPAE също така твърди, че студия като Barrandov, Cinecittà, Babelsberg и Mafilms са изградили своята пазарна позиция и репутация чрез публично подпомагане в различни форми, включително публично участие в акционерния капитал. По-общо, FAPAE подчертава, че поддържането на културно разнообразие е основание за силна публична намеса в този сектор. По-специално се твърди, че Ciudad de la Luz осигурява за испанското филмопроизводство съвременни услуги на високо ниво в Испания, вместо в други чужди страни и при по-високи цени. Срещу твърдението, че Ciudad de la Luz цели привличането на суперпродукции, FAPAE излага твърдението, че Ciudad de la Luz помага значително на нискобюджетните испански продукции и се фокусира върху националната и местна култура, с което допринася за културните цели, изложени в бившия член 87, параграф 3, буква г) (сегашен член 107 параграф 3, буква г). Наблюденията на Preses audiovisuals valencianes federades (EAVf) от 21 май 2008 г. и на Productors audiovisuals valencians от 16 май 2008 г. в голяма степен отразяват, понякога дословно, коментарите на FAPAE.
(48)
В своите коментари от 5 юни 2008 г. Associaciò de directors de cinema valencians подчертава, че господството на американската филмова индустрия маргинализира европейските продукции чрез различни практики, за които твърди, че са злоупотреба. Според асоциацията са необходими коригиращи мерки, за да може културното творчество в Европа да се конкурира при равни условия. Асоциацията твърди, че публичната намеса в Ciudad de la Luz е напълно целесъобразна в това отношение, в полза на филмовото производство в Европа, Испания и Валенсия, и с оглед на запазването на тяхната културна идентичност.
(49)
Наблюденията на Sociedad Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU (100-процентовият собственик на Ciudad de la Luz SAU, самият той притежаван от Comunidad Valenciana) от 23 юни 2008 г. в общи линии повтарят същите аргументи за подпомагането и се осланят на приведените от Испания доказателства. Ето и някои от аспектите, на които е специално наблегнато в неговите наблюдения. На първо място, фактът, че частен инвеститор частично е финансирал проекта при стартирането му през 2000 г. на базата на наличните проучвания показва, че инвестицията на публичните органи е следвала логиката на частния инвеститор. И двете проучвания (от 2000 г. и 2004 г.) стигат безусловно до заключението, че проектът е рентабилен. На второ място, стимулите, предлагани на определени филми, са търговско обосновани за една нова компания и са давани като „договор за спонсорство“ срещу рекламни дейности, които генерират възвръщаемост в полза на репутацията на студията и същевременно предизвикват рекламни разходи за страните, получаващи такива стимули. Проведено във връзка с това проучване оценява икономическата възвръщаемост на договорите за спонсорство за Ciudad de la Luz на […] (14) милиона евро.
(50)
Film Council в Обединеното кралство твърди в своето писмо от 25 юни 2008 г., че има основание за решението за откриване на официална процедура по разследване.
IV. КОМЕНТАРИ ОТ ИСПАНИЯ
(51)
След откриване на официално разследване испанските органи разкриха, че първоначалното решение за инвестиране е базирано на бизнес план, изготвен през 2000 г., а не на този, който са представили преди това. Този бизнес план е проучване, проведено през 2004 г., а не през 2002 г., както испанските органи са информирали Комисията първоначално.
(52)
Към момента на проучването от 2004 г. в проекта вече са били инвестирани над 90 милиона евро. Следователно испанските органи твърдят, че са взети две решения за инвестиране: едно през 2000 г. за първата фаза на проекта, и едно през 2004 г. за планираното разширение.
(53)
Времевият график за инвестиране в Ciudad de la Luz, след последните промени, направени от испанските органи през април 2012 г., е следният:
Дата
Описание
Публична инвестиция
(в EUR)
24.10.2000 г.
Регион Валенсия решава да създаде Ciudad de la Luz
-
2.11.2000 г.
Създаден е Ciudad de la Luz SA (75 % собственост на Parque Temático de Alicante SAU, 25 % собственост на Producciones Aguamarga SL)
450 000
[75 % от 600 000]
21.11.2001 г.
Parque Temático de Alicante SAU инвестира едностранно за увеличаване с 9 милиона евро на капитала в Ciudad de la Luz SA (с което увеличава своя дял до 98,4 %)
9 000 000
6.2.2003 г.
Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU (15) инвестира едностранно за увеличаване с 30 милиона евро на капитала в Ciudad de la Luz SA (с което увеличава своя дял до 99,6 %)
30 000 000
4.5.2004 г.
Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU инвестира едностранно за увеличаване с 54 870 660 евро на капитала в Ciudad de la Luz SA (с което увеличава своя дял в Ciudad de la Luz SA до 99,8 %)
54 870 660
23.7.2004 г.
Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU придобива дела от 0,2 % от Ciudad de la Luz SA, притежаван от Producciones Aguamarga SL (с номинална стойност 150 000 евро) срещу 139 059 евро (с което увеличава своя дял в Ciudad de la Luz SA до 100 %)
139 059
9.3.2005 г.
Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU прехвърля на Ciudad de la Luz SA земята, върху който са построени студията, с което увеличава своя собствен капитал с 9 800 040 евро (въпреки че земята е оценена на 1 030 856 евро в счетоводните документи на Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU). Преди тази дата, проектът вече е получил разрешение от правителство на Валенсия за строеж на студията върху този терен.
9 800 040
лято на 2005 г.
Ciudad de la Luz SA започва да функционира като филмово студио
-
28.4.2005 г.
Съвместен заем от 95 милиона евро
95 000 000
26.12.2007 г.
Съвместен заем от 20 милиона евро
20 000 000
30.6.2008 г.
Издаване на конвертируеми облигации с опция за превръщане на заема в акции преди 31 декември 2008 г.
10 000 000
2.1.2009 г.
Издаване на конвертируеми облигации с опция за превръщане на заема в акции преди 30 юни 2009 г.
10 000 000
17.3.2009 г.
Разрешение за издаване на конвертируеми облигации до 30 милиона евро с опция за превръщане на заема в акции преди 30 декември 2009 г.
25 829 840
31.12.2010 г.
Неплатени лихви за 2009 г. и 2010 г. по съвместни заеми
7 222 160
31.12.2010 г.
Неплатени лихви за 2009 г. и 2010 г. по неконвертираните заеми
1 814 187
Общо
274 125 946
(54)
Със своите отговори испанските органи се опитваха преди всичко да покажат, че инвестицията не е държавна помощ, тъй като пазарен инвеститор би инвестирал в проекта при същите условия (прилагайки принципа за инвеститора в условията на пазарна икономика). В подкрепа на това те представиха доклади от икономическия консултант LECG.
(55)
Дори и ако Комисията бе счела поне част от инвестициите за държавна помощ, Испания твърди, че всички заснети в Ciudad de la Luz филми отговарят на културните критерии за насърчаване на филмопроизводството във Валенсия, одобрени от Комисията през април 2008 г., декември 2008 г. и юли 2009 г. (16) Според Испания, изключението с културна цел, посочено в член 107, параграф 3, буква г) от Договора за функционирането на Европейския съюз, може да се приложи по отношение на инвестиционни помощи във възходяща и низходяща посока при производството на филми.
(56)
Испания също така отбелязва, че всякакви помощи, съдържащи се в публичното финансиране на Ciudad de la Luz и в стимулите, предлагани за филмите, трябва да се разглеждат в перспективата на нарушаващото въздействие на националните схеми за подкрепа на филмопроизводството, които са одобрени от Комисията в други държави членки и привличат големите филмови продукции към конкурентите на Ciudad de la Luz (17).
(57)
Освен това Испания поддържа твърдението, че приложимите по това време (1998 г.) насоки за регионални помощи биха позволили интензитетът на помощта за инвестиционния проект да е 36 %. Биха били спазени и допълнителните условия, въведени по късно в мултисекторната рамка от 2002 г. за големи инвестиционни проекти с пазарен дял под 25 % и 5 % увеличаване на капацитета на пазара.
(58)
Испания представи втори доклад на LECG, критикуващ анализа на бизнес плана от 2004 г., извършен от службите на Комисията. LECG критикува анализа, извършен от службите на Комисията и представя други стойности на данните и рисковите фактори, както и ретроспективни оценки на земята, върху която е построен Ciudad de la Luz.
(59)
Втори икономически анализ, извършен от службите на Комисията, проучи бизнес плана от 2000 г. и представените от Испания ретроспективни оценки на земята. Освен това, по искане на Комисията независим консултант направи независима икономическа оценка на базата на принципа за инвеститора в условията на пазарна икономика. Независимият доклад бе изпратен на испанските органи на 30 септември 2011 г.
(60)
Испанските органи повториха своето мнение, представено в наблюденията към решението за откриване на процедура, че перспективите за рентабилност на Ciudad de la Luz трябва да се оценяват спрямо основните филмовите студия в ЕС, които са конкуренти на компанията (напр. Babelsberg, Pinewood), а не спрямо диверсифицираните аудиовизуални конгломерати в САЩ (Time Warner, Disney) (18), както е направил Ecorys (19). Испанските органи твърдят, че това сравнение трябва да е базирано на информация, която е била публично достояние (напр. Bloomberg) по времето, когато е взето инвестиционно решение (т.е. 2000 г. и 2004 г., а не 2008 г.). На последно място, те също така твърдят, че редица недоразумения и технически пропуски правят невалидни заключенията в проучването, направено от Ecorys (20). Испанските органи твърдят, че ако те бъдат коригирани и ако се направи подходящо сравнение спрямо конкурентите, перспективите за рентабилност на инвестиционното решение на базата на наличните по това време доказателства биха отговорили на изискванията на теста MEIP (принципа за инвеститор в условията на пазарна икономика).
V. ОЦЕНКА НА ПОМОЩТА
(61)
Съгласно член 107, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз, „всяка помощ, предоставена от държава членка или чрез ресурси на държава членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите членки, е несъвместима с вътрешния пазар“. Следва, че за да бъде мярката квалифицирана като държавна помощ, трябва да са изпълнени следните кумулативни условия: 1) мярката трябва да е от ресурси на държавата; 2) тя трябва да дава икономическо предимство на предприятията; 3) предимството трябва да е избирателно и да нарушава или заплашва да наруши конкуренцията; 4) мярката трябва да влияе на вътрешнообщностната търговия.
(62)
Както е посочено по-горе, испанските органи твърдят, че мярката не представлява държавна помощ, тъй като отговаря на принципа за инвеститор в условията на пазарна икономика (теста „MEIP“). Тестът определя дали един пазарен инвеститор би инвестирал в проекта при същите условия като публичния инвеститор по времето на вземане на решение за публична инвестиция. В това отношение има значение фактът, че първоначално е имало частен инвеститор в проекта (21) и че испанските органи са възложили няколко проучвания, които са стигнали до заключението, че проектът ще генерира положителен паричен поток (вж. съображение 22).
(63)
Както бе посочено в съображение 17, в случая с Ciudad de la Luz първоначално 25 % от проекта са били собственост на частен инвеститор (компанията - управител) (т.е. 150 000 евро от първоначалния акционерен капитал от 600 000 евро). Този частен инвеститор, обаче, се е оттеглил преди да направи допълнително финансиране (той е изкупен от SPTCV през 2004 г.). След това в проекта не са правени инвестиции от частни инвеститори.
(64)
Фактът, че единственият в случая частен инвеститор е вложил само незначителна сума и се е оттеглил в момента, когато е трябвало да се направи основният обем инвестиции, може да се счита за prima facie доказателство, че частен инвеститор не би се заел с такъв проект при съществуващите към този момент условия. Освен това ситуацията на този частен инвеститор е била много специфична (и следователно не отговаря на условията за пазарен инвеститор съгласно съдебната практика), тъй като той също така е отговарял за започването на проекта, за надзора на строителните работи и за управлението и популяризирането на студията срещу възнаграждение за управление. Това означава, че първоначалната инвестиция, разглеждана отделно, може да е била базирана на причини, различни от рентабилността.
(65)
При липсата на частни акционери регионалните органи базират своето инвестиционно решение на резултатите от консултантски проучвания. Самото съществуване на такива проучвания, обаче, не е достатъчно, за да се отговори на изискванията на теста MEIP. Преди да отдели средства в количествата, инвестирани в Ciudad de la Luz, от частния инвеститор се очаква да проучи основно бизнес плана и предположенията, на които са базирани анализите. Частният инвеститор ще трябва сам да прецени дали в конкретния случай са целесъобразни специфичните предположения, използвани за обосноваване на бизнес плана. Освен това може да се очаква, че частният инвеститор ще сравни очакваната възвръщаемост на проекта Ciudad de la Luz с очакваната възвръщаемост на алтернативни проекти. По това време такъв анализ не е правен. Освен това, дори не е било възможно да се извърши такова сравнение на базата на направената в тези проучвания оценка на положителните парични потоци.
(66)
В контекста на разследването за държавна помощ, според съдебната практика Комисията трябва да направи своя собствена оценка на фактите (22). По тази причина е необходимо да се прецени валидността на докладите, изготвени по време на сделката.
(67)
С оглед на докладите, предоставени от испанските органи след решението за откриване на процедура, изглежда, че е имало две различни инвестиционни решения по проекта. Първото е от 2000 г. и се основава на изготвения от Arthur Andersen бизнес план от 2000 г. (обхващащ инвестициите в периода 2002-2006 г.). През 2004 г., вероятно с цел да се провери дали е целесъобразно извършването на допълнителни инвестиции по проекта, е било възложено на Consultia да изготви доклад (обхващащ действителните инвестиции в периода 2002-2004 г. и прогнозираните инвестиции в периода 2004-2014 г.). Следователно би трябвало да се направи MEIP оценка и за двете инвестиционни решения.
(68)
Комисията е преценила дали хипотетичен частен инвеститор би инвестирал в проекта по създаване на компанията Ciudad de la Luz. Съгласно принципа за инвеститора в условията на пазарна икономика, направената инвестиция се счита за държавна помощ, ако очакваните от държавата приходи са по-малки от това, което би желал един частен инвеститор при условията на конкретния проект.
(69)
За да финансират един проект, инвеститорите трябва да инвестират определен капитал. Този капитал има цена - цена на капитала. Обикновено има две големи групи от източници на капитал: собствен капитал и (финансов) заемен капитал. Общата цена на капитала е среднопретеглената цена на капитала (WACC), определена на базата на относителния дял на собствения капитал и относителния дял на заемния капитал. Цената на заемния капитал и цената на собствения капитал са очаквани цени, а не исторически цени. В конкретния случай на Ciudad de la Luz, бизнес планът предвижда финансиране на проекта изцяло със собствен капитал. Следователно общата цена на капитала е цената на собствения капитал.
(70)
Един частен инвеститор в собствен капитал би желал да инвестира в Ciudad de la Luz, ако очакваната вътрешна норма на възвръщаемост (23) е по-висока или равна на алтернативната цена на капитала (24) (т.е., възвръщаемостта, която би могъл да получи от друг подобен проект).
(71)
Комисията е калибрирала модела за оценка на капиталовите активи, за да получи цената на собствения капитал. Цената на собствения капитал отразява алтернативната цена на инвестициите за акционери в компании или проекти със същия (или подобен) финансов риск, като разглеждания в конкретния случай. Съгласно модела за оценка на капиталовите активи (CAPM), цената на собствения капитал Ke трябва да се оцени по следната формула:
където: Rf е безрисковият лихвен процент, е пазарната рискова премия, а ß е „бета“ - мярка за систематичния (недиверсифицируемия) риск, свързан с акционерния дял в Ciudad de la Luz, отразяваща както бизнес риска, така и финансовия риск.
(72)
За безрисковия лихвен процент Rf , пазарната практика (25) предлага да се вземе лихвеният процент на дългосрочните (обикновено 10-годишни) държавни облигации в страната, където се извършва дейността (те се считат за най-нискорисковите инвестиции). Средната годишна възвръщаемост за 10-годишни държавни ценни книжа в Испания е била 4,1 % през 2004 г. (26). За пазарната рискова премия трябва да се вземе историческата пазарна рискова премия за един разумно дълъг период от време. Общоприета пазарна практика е да се взема разликата между историческата възвръщаемост на индекса на диверсифицирания собствен капитал в страната, където се извършва дейността, и безрисковия лихвен процент. Според Fernández (2004) (27), историческата пазарна рискова премия за държавни облигации в Испания (през периода 1991-2003 г.) е бил в интервала 6,8 %-9,3 %. Комисията приложи консервативен подход при оценка на пазарната рискова премия и взе долната граница на този интервал, а именно 6,8 %. Следващата и най-нова публикация на същия автор (28) потвърждава валидността на избраната стойност, тъй като за периода 2000-2004 г. дава данни за необходимата премия за собствения капитал в интервала 6-7 %.
(73)
За оценката на бета, Комисията е използвала публично достъпната информация за компаниите, определени от испанските органи като преки конкуренти на Ciudad de la Luz, а именно Carrere Group (29) и Babelsberg. Тези данни са докладвани от финансови анализатори, извършили задълбочен анализ на двете компании. Средната стойност на тези две „бети“, коригирана според финансовия рисков профил на Ciudad de la Luz, е около 1,5. Това е един консервативен подход, тъй като с голяма вероятност се очаква инвестицията в Ciudad de la Luz да е свързана с по-високо ниво на идиосинкратичен риск в сравнение с другите две утвърдени студия. Ciudad de la Luz е инвестиция на зелено в район, в който няма нито испански, нито международни филмопроизводители. С други думи, „бета“ на Ciudad de la Luz вероятно има по-висока стойност от тази на конкурентите на компанията.
(74)
Прилагайки горната формула (вж. съображение 71), Комисията е получила, че очакваната цена на собствения капитал трябва да е приблизително 14,9 %.
(75)
На базата на сравнение, както е разгледано в приложение I, Испания посочва, че моделът за оценка на капиталовите активи (CAPM) би показал, че частен инвеститор „би изисквал“ рискова премия, а не възвръщаемост, в размер на 3,75 % през 2000 г. и 2,07 % през 2004 г. Това изчисление се базира на ß = 0,395. Стойност 1 на бета съответства на портфейл от всички дялове, т.е. „средна стойност“ за акционерните дялове. Следователно стойност на бета доста под 1 би означавала, че инвестицията е с доста нисък риск. Испания не е привела аргументи в подкрепа на това допускане и не е посочила надеждни и подлежащи на проверка данни.
(76)
Както е посочено по-горе (вж. съображение 70), частен инвеститор би инвестирал в един проект само ако вътрешната норма на възвръщаемост е по-голяма от алтернативната цена на капитала. Комисията отбелязва, че бизнес планът от 2000 г. представя подробна оценка само за първоначалните фази на проекта. Анализът на Комисията (вж. приложение II) показва отрицателна нетна настояща стойност, на базата на бизнес плана от 2000 г. и вземайки предвид паричните потоци, представени в бизнес плана като номинални стойности. На тази база, един частен инвеститор не би инвестирал в проекта.
(77)
При определяне на вътрешната норма на възвръщаемост Комисията отново прилага консервативен подход, като не поставя под съмнение предположенията в бизнес плана, по-специално прогнозираната съвкупност от парични потоци за предложения проект. Трябва обаче да се отбележи, че паричните потоци, прогнозирани в бизнес плана от 2004 г., изглеждат неоснователно оптимистични, особено като се вземат предвид загубите, понесени от компанията в периода 2002-2004 г. (30). Следователно, на базата на информацията, с която е разполагала Комисията, може да се приеме, че очакваните парични потоци, представени в бизнес плана от 2004 г., представляват горната граница на вероятностния интервал (31). Съвкупността от парични потоци определя очакваната възвръщаемост. Освен това Комисията използва номиналната стойност на очакваната възвръщаемост за Ciudad de la Luz. Разходите за привличане на капитала обаче са калибрирани. Така би постъпил всеки разумен частен инвеститор.
(78)
На базата на предложения от Ciudad de la Luz бизнес план от 2004 г., вътрешната норма на възвръщаемост на проекта е 5,74 % (виж приложение I). Един частен инвеститор в Ciudad de la Luz, при алтернативна цена на капитала от поне 14 % (както е изчислено по-горе, вж. съображение (73), не би направил тази инвестиция в проекта, тъй като нейната вътрешна норма на възвръщаемост е по-малка от алтернативната цена на капитала.
(79)
Освен това Комисията изчисли нетната настояща стойност (NPV) на инвестицията в Ciudad de la Luz, за да установи количествено доколко проектът би имал стойност за частния инвеститор. Целта на всяко инвестиционно решение е да се намерят реални активи, чиято стойност е по-висока от тяхната цена, с други думи, инвестиции с очаквана възвръщаемост над алтернативната цена на капитала. Ако това условие не е изпълнено, както е в случая с Ciudad de la Luz, стойността на проекта е отрицателна и следователно един разумен частен инвеститор не би счел инвестицията за жизнеспособна. NPV на всеки проект представлява количествена оценка за това доколко си заслужава да се инвестира към момента на вземане на решение, и се изчислява чрез сконтиране на съвкупността от парични потоци, прогнозирани в бизнес плана, използвайки за дисконтов процент цената на капитала. Интуитивно се счита, че колкото по-висока е цената на капитала, толкова по-ниска е нетната настояща стойност (NPV).
(80)
За Ciudad de la Luz, използвайки алтернативна цена на капитала 14 % и паричните потоци, посочени в бизнес плана на Consultia от 2004 г. (взети като номинални стойности от Комисията, както е обяснено в съображение (76), се получава, че NPV на инвестицията е около 130 милиона евро (вж. приложението). Следователно, за един частен инвеститор, такава инвестиция не заслужава да бъде направена.
(81)
Комисията също така направи проверка на надеждността, която показа, че резултатът е много устойчив. Над един разумен праг, резултатът е почти нечувствителен към стойността на алтернативната цена на капитала, според оценката на Комисията. С други думи, значителни изменения на параметрите, които Комисията е калибрирала при изчисляването на цената на капитала, не променят резултата. Долната графика показва NPV при различни стойности на цената на капитала (WACC) в интервала от 5 % до 20 %. Графиката показва, че NPV става отричателна при WACC в интервала от 5 % до 6 %. Следователно ако цената на капитала надхвърли 6 %, частният инвеститор не би инвестирал в проекта. Освен това, при стойности на WACC над 10 %, NPV на практика остава непроменена. Комисията е установила, че WACC е около 14 %, т.е. в интервал, за който с голяма степен на достоверност може да се направи заключение, че проектът не е рентабилен.
(82)
В отговор на оценката на Комисията, базирайки се на консултантски доклад (32), испанските органи твърдят, че оценката на Комисията е погрешна. На първо място, въпреки че анализът на базата на модела за оценка на капиталовите активи (CAPM) е счетен за правилен подход, консултантският доклад поставя под съмнение стойностите на параметрите, използвани от Комисията. В частност, стойностите на премията за собствения капитал и „бетите“ трябва да са по-малки. На второ място, за да се определи подходящата база за сравнение, Комисията е трябвало да използва не само бизнес плана на Consultia IT, но и бизнес плана на Arthur Andersen от 2000 г. На трето място, Комисията не е използвала подходящите финансови съотношения за оценка на очакваната рентабилност на проекта Ciudad de la Luz. На последно място, Комисията не е взела предвид очакваните приходи вследствие на строителството на хотели и офисни сгради.
(83)
Тези аргументи бяха отхвърлени от Комисията. По отношение на премията за собствения капитал, в приложение II е обяснено донякъде подробно защо стойностите в предложените от Испания интервали не може да са валидни. Най-важно е това, че стойностите, предложени за премията, са оценъчни стойности за 2009 г., а не тези, които са доминирали през 2000 г. и 2004 г. Ясно е, че параметрите, използвани за оценка на CAPM, трябва да са били актуални към датата на вземане на бизнес решение. Фактически, за съответния период самият автор, който е цитиран от испанските органи, представя оценъчни данни, съответстващи на дадената от Комисията оценка. В приложение II освен това е обяснено защо е погрешно искането на испанските органи да се използват по-малки стойности на „бетите“. Комисията използва стойности от публични проучвания, в които са изчислени бетите на близки конкуренти на Ciudad de la Luz. Предложението на испанските органи да се използват исторически бети се отхвърля от финансовите експерти.
(84)
В отговор на испанските органи да се вземе предвид бизнес планът от 2000 г., в приложение II са представени такива изчисления. Както може да се види, поради по-високата рискова премия и по-високия безрисков лихвен процент, в този случай WACC може да е дори по-висок от този за 2004 г. Освен това, изчисленията дават отрицателна NPV. На последно място, по отношение на евентуалните приходи от хотели и офисни сгради, твърденията на испанските органи са базирани на нови доказателства, а именно шест оценъчни доклада за земята, които са изготвени по-късно. Това доказателство не е било част от информацията, с която би разполагал частен инвеститор по това време. Въпреки че в доклада на Andersen се споменава за възможността за изграждане на хотелски комплекс, в него не се съдържа информация за очакваната рентабилност и няма бизнес план, свързан със строителство върху терена. Въпреки това, в приложение II са разгледани подробно предложените ex post доклади за строителство върху терена. Те са доста погрешни. Например, референтните цени, предложени за офисните площи в комплекса Ciudad de la Luz, са като тези за най-престижните улици в Аликанте. Вземайки предвид факта, че комплексът Ciudad de la Luz е разположен извън град Аликанте и непосредствено до индустриален комплекс, тези референтни цени са силно завишени. По подобен начин референтните цени за хотелите са на базата на 4 и 5-звездни хотели. Не са дадени никакви индикации, че ще има достатъчно търсене за такива хотели извън Аликанте (разположени близо до магистрала и индустриален комплекс).
(85)
Независимо от собствената вътрешна оценка, Комисията също така възложи независимо проучване, за да се установи дали частен инвеститор би направил такава инвестиция в Ciudad de la Luz при същите условия (33). Докладът на Ecorys разглежда различни сценарии, чрез които е определена приблизителна цена на собствения капитал между 12,5 % и 21,4 % за инвестицията през 2000 г. и между 10,9 % и 15,9 % за допълнителната инвестиция през 2004 г. Така резултатът от проучването на Комисията попада в интервала, изчислен от Ecorys. За разлика от това, вътрешната норма на възвръщаемост, изчислена на базата на бизнес плана, е доста под цената на собствения капитал, определена от Ecorys.
(86)
Общото заключение на Ecorys е, че по тази причина не изглежда вероятно направените през 2000 г. и 2004 г. инвестиции да съответстват на поведението на един разумен частен инвеститор в условията на пазарна икономика. По отношение на инвестиционния план от 2000 г., Ecorys установява, че възстановката на бизнес казуса дава отрицателна NPV от 9,3 милиарда песети. За един благоразумен пазарен инвеститор щеше да е много по-рентабилно да инвестира на фондовия пазар. По отношение на инвестиционния план от 2004 г., Ecorys прави заключението, че „един разумен пазарен инвеститор най-вероятно не би решил да реализира целия проект CDL, а вероятно би избрал да експлоатира 6-те звукозаписни сцени, в които вече е инвестирано, или да закрие проекта и да понесе загубите“ (34). На последно място, Ecorys счита, че един частен кредитор не би предоставил съвместен или друг вид заем за проекта, тъй като паричният поток за проекта е недостатъчен за обслужване на заема.
(87)
Затова се прави заключение, че нито инвестициите, направени в Ciudad de la Luz между 2000 г. и 2004 г., нито тези, направени след това, отговарят на принципа за инвеститор в условията на пазарна икономика и следователно представляват предимство за предприятието Ciudad de la Luz SAU. Тъй като изискванията на MEIP тестовете не са изпълнени, един инвеститор в условията на пазарна икономика не би инвестирал през 2000 г. и не би продължил да инвестира в проекта на базата на бизнес плана от 2004 г.
(88)
Следователно Комисията счита, че икономическо предимство е цялата стойност на инвестицията. Заемите, дадени на Ciudad de la Luz от SPTCV, са подчинени заеми, което означава, че са разглеждани в балансовите отчети като нещо, подобно на собствен капитал. Както вече бе отбелязано от Комисията в решението за откриване на процедура, лихвата върху заемите е изчислена с един фиксиран компонент и един променлив компонент. Процентът на фиксирания компонент е много нисък и не би бил приемлив за един кредитор в условията на пазарна икономика. Необичайно ниският фиксиран компонент на заема би могъл по принцип да се компенсира с изгледи за адекватно възнаграждение по съвместния заем, благодарение на променливия компонент, който е свързан с рентабилността на проекта, но това не би могло да е в сила за разглеждания проект (вижте горните съображения във връзка с принципа за инвеститора в условията на пазарна икономика). Освен това, в прогнозираната печалба и в изложението, предоставено на Комисията от испанските органи за периода 2002-2014 г., не са включени никакви финансови разходи. На последно място, на теория заемите е следвало да се погасят през април 2015 г., т.е. след датата на приключване на проекта (и евентуалната му продажба), планирана за 2014 г., което един кредитор в условията на пазарна икономика не би приел. В своя отговор от 20 април 2009 г. на решението за откриване на процедура испанските органи обясняват, че заемите би трябвало, от икономическа гледна точка, да се считат за капиталови инжекции, тъй като кредиторът и акционерът са едно и също лице (т.е. SPTCV). Действително, тъй като нито един от заемите, отпуснати през 2005 г., 2007 г., 2008 г. и 2009 г., не е погасен (дори частично) и бенефициентът не е платил никаква лихва по тези заеми, те би трябвало да бъдат считани de facto за инвестиции в собствен капитал. Според информацията, предоставена от испанските органи през април 2012 г., общата сума към края на 2010 г. е била 265 089 599 евро (35).
(89)
Помощта е също така избирателна, тъй като произтичащите от подкрепата облаги дават предимство само на предприятията, функциониращи в този сектор, и фактически само на някои от тях.
(90)
Комисията отбелязва, че Generalitat Valenciana е финансирал инвестицията чрез изцяло притежавания от него инвестиционен субект SPTCV и че анализите, които са довели до публичните инвестиции в Ciudad de la Luz, са направени за Generalitat Valenciana. Следователно тези отпуснати средства може да се считат за държавни средства.
(91)
Когато държавната помощ засилва позициите на едно предприятие в сравнение с други конкурентни предприятия, последните трябва да се считат за засегнати от тази помощ. Помощта засилва позицията на Ciudad de la Luz в сравнение с други конкурентни предприятия, като му позволява да навлезе в пазара на филмови студия. Нарушава се конкуренцията между предприятия, които са облагодетелствани от мярката и тези, които не са облагодетелствани. Дори и ако се допусне, че се получават субсидии от филмови продукции в други държави членки, в които има други филмови студия, това не е относим аргумент за отричане на съществуването на нарушена конкуренция. Една мярка не може да избегне квалификацията „държавна помощ“ само защото други държави членки може също да са възприели свои собствени мерки, които нарушават пазара. Такава „компенсация“ не се прави при оценка на условия, свързани с нарушаване на конкуренцията.
(92)
На последно място, Комисията счита, че въпросната мярка засяга търговията между държави членки. Филмовите студия действат на международния пазар. Филмовите продуценти редовно договарят цени и условия с по няколко филмови студия в различни държави членки. Комисията е одобрила схеми за помощи за Испания и други държави членки, които подпомагат създаването на аудиовизуални творби и следователно косвено насърчават използването на национални технически средства, включително филмови студия. Четвъртият критерий на „Съобщение относно филмовата индустрия“ от 2001 г. обаче изключва добавките от помощи за конкретни производствени дейности, включително използването на филмови студия.
(93)
Предвид горното, Комисията счита, че проектът дава избирателно икономическо предимство на Ciudad de la Luz. Проектът е публично финансиран, нарушава конкуренцията и има ефект върху търговията между държави членки. Затова Комисията счита, че нотифицираната мярка представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз.
(94)
Комисията трябва най-напред да се увери, че помощта не противоречи на разпоредбите на ДФЕС в аспекти, различни от държавната помощ. В този случай оценката на Комисията не влияе на каквито и да е допълнителни констатации във връзка със спазването на законодателството на ЕС в областта на обществените поръчки. Помощта не съдържа никакви други елементи, които биха причинили проблеми във връзка с принципа на общата законност на помощта.
(95)
Както е отбелязано в решението за откриване на процедура, като допълнителен аргумент в случай че Комисията счете въпросната мярка за държавна помощ, испанските органи са изразили твърдението, че подобни мерки биха били в съгласие с член 107, параграф 3 като регионална помощ и като помощ с цел подкрепа на културата.
(96)
Регионалната помощ за изграждането на Ciudad de la Luz може да бъде оправдана на базата на това, че инвестицията е направена в подпомаган регион. Испанските органи изказват мнение, че помощ с интензитет 36 % би била разрешена от правилника за регионални помощи, приложим към момента на първоначалното решение за инвестиране през 2000-2006 г.
(97)
Тъй като това е ненотифицирана помощ, приложими са Насоките за регионална помощ за 2000-2006 г. (36). В точка 4.2 от насоките е посочено, че: „за да се гарантира жизнеспособността и стабилността на производствената инвестиция, бенефициентът трябва да участва във финансирането с минимум 25 %“. В бележка под линия 20 към насоките е разяснено, че минималният принос от 25 % не трябва да съдържа никаква помощ. Въпреки че е имало частен инвеститор за 25 % от първоначалния акционерен капитал от 600 000 евро, този частен инвеститор е бил дружество, което е управлявало проекта срещу заплащане и което не е направило никакви допълнителни инвестиции в проекта, съответстващи на голямата част от публичните инвестиции в проекта. Следователно първата инвестиция не може да се разглежда изолирано от публичната инвестиция, тъй като това не е самостоятелна инвестиция. Освен това частният инвеститор е бил закупен от SPTCV през юли 2004 г., когато акционерният дял на първия е бил намалял до 0,2 %.
(98)
Испанските органи привеждат доводи, че самата инвестиция на SPTCV от 25 % може да се счита за вноска от бенефициента. Комисията счита, че такъв подход, при който 25 % от инвестицията се предоставя от публична организация, която няма поведението на частен инвеститор (вж. по-горе, раздел V, подраздел „Икономическо предимство“), докато останалите 75 % от инвестицията също са държавни средства, не може да гарантира жизнеспособността и стабилността на производствената инвестиция.
(99)
Тъй като инвестицията в Ciudad de la Luz е финансирана от SPTCV изцяло с публични средства, това условие не е изпълнено.
(100)
В определени ситуации Комисията е давала разрешение за помощи за аудиовизуалния сектор по силата на член 107, параграф 3, буква в), вземайки предвид свързаните с културата цели на член 167 от ДФЕС. Изключението с културна цел може да се използва в комбинация с други основания за законосъобразност, например помощ за определени икономически дейности по член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС (37). Въпреки че това не е предложено от испанските органи, с оглед на коментарите от други страни, тези законови основания са разгледани по-долу.
(101)
Извършена е оценка по член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС чрез тест на тристъпково съпоставяне на предимствата и отрицателните ефекти на въпросната мярка.
(102)
При прилагането на теста на съпоставяне, Комисията дава оценка на следните въпроси:
а)
Насочена ли е мярката за помощ към добре дефинирана цел от общ интерес (т.е., дали предложената помощ засяга пазарна неефективност или друга цел)?
б)
Добре обмислена ли е мярката, за да постигне целта от общ интерес? По-специално:
i)
Подходящ инструмент ли е мярката за помощ, т.е., дали има други, по-подходящи за тази цел инструменти?
ii)
Има ли стимулиращ ефект, т.е., дали помощта променя поведението на фирми?
iii)
Пропорционална ли е мярката за помощ, т.е., дали същата промяна на поведението може да се постигне с по-малка помощ?
в)
Ограничени ли са нарушенията на конкуренцията и ефектът върху търговията, така че балансът като цяло да е положителен?
(103)
Счита се, че има „пазарна неефективност“ тогава, когато пазарният резултат не води до най-високото ниво на общо социално благополучие. Неефективен пазарен резултат може да възникне в случая на т. нар. публични стоки или стоки с особени достойнства (38). Такива стоки генерират положителни външни ефекти, при които социалните ползи надвишават личните. В резултат на това на пазара се предлагат количества под оптималното ниво - което от своя страна може да е основание за публична намеса (и евентуално за публични субсидии).
(104)
В ЕС съществува силно конкурентен търговски пазар с редица големи филмови студия. Освен това, по отношение на големите филмови продукции европейските филмови студия са изправени пред сериозната конкуренция на студия извън ЕС. Затова prima facie доказателствата не показват неефективност на пазара на базата на недостатъчно предлагане и високи начални разходи. В своя отговор на решението за откриване на процедура, испанските филмопроизводители твърдят, че преди изграждането на Ciudad de la Luz испанският пазар не е предлагал подобни висококачествени услуги. В частност, филмопроизводители от Валенсия отбелязват, че възможността за достъп до местно филмово студио ще им позволи да намалят своите производствени разходи (по-ниски транспортни разходи, близост до други услуги, необходими при производството на филми и др.).
(105)
Фактът обаче, че местните филмопроизводители ще имат полза от Ciudad de la Luz, не е достатъчен, за да се направи извод за „неефективност на пазара“ в дефинирания по-горе смисъл. На първо място допускането, че Ciudad de la Luz е в отговор на пазарна неефективност по отношение на местното филмопроизводство в Испания, би противоречало на целта, обявена от испанските органи. Докладът на Consultia от 2004 г. счита само местните студия за „непреки“ конкуренти, тъй като за разлика от тях Ciudad de la Luz ще е насочен към големите филмови продукции.
(106)
На второ място, за да се покаже, че има неефективност на пазара по отношение на испанските филмопроизводители, трябва да се прецени дали социалните ползи от студио като Ciudad de la Luz са по-големи от разходите. Наред с други неща, ще трябва да се отговори и на въпроса дали съществуващата база е недостатъчна, т.е., дали испанските филмопроизводители не биха могли да използват съществуващите филмови студия в Испания (напр. Video Planning, Cartuja Producciones и Loasur Audiovisual в Андалусия, Media Park в Каталония, Platós Valencia във Валенсия и Estudios Barajas, Estudios El Álamo, Estudios Los Ángeles и Flash Estudio в Мадрид) или в други държави членки. Испанските филмопроизводители посочват (без количествени данни) някои предимства на Ciudad de la Luz по отношение на техните разходи, но не привеждат доводи, че тези местни студия биха били задължително необходими за местното филмопроизводство.
(107)
Освен това, тъй като няма добре определена пазарна неефективност, на която да се отговори с тази мярка, тази помощ не може да се счита за подходяща и пропорционална като отговор за такава пазарна неефективност. Ако целта на филмовото студио е била да се подпомогне местното филмопроизводство, щеше да е необходимо, наред с други неща, да се направи сравнение между осъществената инвестиция и други мерки, чрез които е могло да се постигнат сравними ефективности от гледна точка на филмопроизводителите. Испанските органи не са представили такова сравнение.
(108)
Тестът на съпоставяне също така изисква оценка на отрицателните ефекти в смисъл на нарушаване на пазара и търговията. При положение, че производството е намаляло значително под първоначалните очаквания и че студията са привлекли предимно местни филмови продукции, може да се счита, че досега нарушаващият ефект на Ciudad de la Luz вероятно е бил ограничен. Броят на филмовите продукции в Ciudad de la Luz, обаче, не е добър показател за възможните нарушаващи ефекти на студията. Навлизането на Ciudad de la Luz на европейския пазар на филмови студия е увеличил общия капацитет на студията. Елементарната икономическа логика предполага, че такова нарастване на предлагането ще генерира общо намаляване на цените, независимо от количеството продукции, които студията Ciudad de la Luz биха моли да привлекат. Тъй като ефектът би бил върху общата пазарна цена, такова намаление на цените не би могло да се наблюдава чрез сравняване на определените от Ciudad de la Luz цени с тези на неговите конкуренти. Освен това изграждането на Ciudad de la Luz може да насърчи други държави членки да направят подобни инвестиции. На последно място, вземайки предвид съвременната техническа база на Ciudad de la Luz, в бъдеще пазарната позиция на тези студия може да се промени.
(109)
Въз основа на посоченото по-горе, мярката не може да се счита за съвместима по член 107, параграф 3, буква в), тъй като не е в отговор на неефективност на пазара в този сектор и на рискове, влияещи неблагоприятно на конкуренцията и търговията.
(110)
Испанските органи не са привели никакви доводи, с които да променят позицията на Комисията, изразена в решението за откриване на процедура, а именно, че тя „счита, че няма елемент, който да показва, че изключение [с културна цел] може да се приложи за държавна помощ, покриваща разходи за изграждане и експлоатация на нов голям комплекс от филмови студия.“ Решението за откриване на процедура игнорира възможността студията да бъдат разглеждани като „културна инфраструктура“, тъй като те са много специализирани и използването им се ограничава до аудиовизуалния сектор (за производство на филми, телевизионни продукции и реклами).
(111)
За да се приложи изключението с културна цел, предвидено в член 107, параграф 3, буква г) от ДФЕС за финансиране, което не попада в обхвата на „Съобщение относно филмовата индустрия“, освен да е необходима, пропорционална и адекватна (както е при посочената по-горе оценка по член 107, параграф 3, буква в), помощта трябва също така да е с културна цел. Тъй като е установено, че тези критерии не са по член 107, параграф 3, буква в), същото важи и по отношение на член 107, параграф 3, буква г).
(112)
През декември 2008 година Комисията одобри стимулите за филмопроизводство, предлагани от регион Валенсия на базата на „Съобщение относно филмовата индустрия“ (39). Стимулите, предоставяни от регионалното правителство на Валенсия във връзка със снимането на филми в Ciudad de la Luz преди това, не може да се считат за съвместими в случаите, когато снимането на филми в Ciudad de la Luz е било условие за предоставяне на помощта (това противоречи на четвъртия критерий от „Съобщение относно филмовата индустрия“, който изключва добавките от помощи за конкретни филмопроизводствени дейности).
(113)
На последно място, не е необходимо да се прави допълнително проучване в рамките на настоящото решение дали на филмопроизводителите е била предоставяна помощ.
VI. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(114)
Комисията установи, че Испания е предоставила държавна помощ на Ciudad de la Luz SA в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз. Инвестицията, извършена в Ciudad de la Luz от регион Валенсия, не би била направена от частен инвеститор при същите условия. В резултат на това Комисията счита цялата публична инвестиция в проекта за неправомерна помощ.
(115)
Следователно размерът на помощта до декември 2010 г. е сумата от 265 089 599 евро на директната публична инвестиция в Ciudad de la Luz SA и всякакви стимули, предоставени на филмопроизводители при условие че снимането на филмите се извършва в Ciudad de la Luz.
(116)
Съгласно Договора за функционирането на Европейския съюз и утвърдената съдебна практика на Съда на Европейския съюз, Комисията е компетентна да реши дали съответната държава трябва да отмени или измени тази помощ (40), ако Комисията е установила, че помощта е несъвместима с вътрешния пазар. Освен това, Съдът също така нееднократно е постановявал, че задължението на държавата за отмяна или изменение на помощта, считана от Комисията за несъвместима с вътрешния пазар, е определено с цел да се възстанови съществувалата преди това ситуация (41). В този контекст Съдът е постановил, че целта е постигната, когато получателят е изплатил сумите, предоставени чрез неправомерна помощ, като така се е отказал от преимуществото, което е имал над конкурентите си на пазара, и ситуацията от преди плащането на помощта е възстановена (42).
(117)
Съгласно съдебната практика, член 14 от Регламент (ЕО) № 659/1999 но Съвета (43) гласи, че „когато са взети отрицателни решения в случаи с неправомерна помощ, Комисията решава съответната държава членка да вземе всички необходими мерки за възстановяване на помощта от бенефициента.“,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Първоначалният акционерен капитал и внесеният по-късно акционерен капитал в размер на 94 459 719 евро, отредената на Ciudad de la Luz земя на стойност 9 800 040 евро, съвместните заеми в размер на 115 милиона евро, издадените след 2008 г. конвертируеми облигации с обща стойност 45 829 840 евро, предоставени неправомерно на Испания от Ciudad de la Luz SA преди 31 декември 2010 г., и всякакви стимули, предоставяни на филмопроизводители при условие че снимането на филмите се извършва в Ciudad de la Luz, в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз, представляват държавна помощ, която е несъвместима с вътрешния пазар.
Член 2
1. Испания възстановява от бенефициента несъвместимата помощ, предоставена по член 1.
2. Сумите за възстановяване се облагат с лихва от датата, на която са предоставени на разположение на бенефициентите, до тяхното реално възстановяване.
3. Лихвите се изчисляват с натрупване в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004 на Съвета (44).
4. Испания прекратява всички неизвършени плащания по посочената в член 1 помощ, считано от датата на приемане на настоящото решение.
Член 3
1. Възстановяването на посочената в член 1 помощ е незабавно и ефективно.
2. Испания осигурява изпълнението на това решение в срок от четири месеца от датата, на която е уведомена за него.
Член 4
1. До два месеца след уведомяване за това решение, Испания изпраща следната информация:
а)
общата сума (главница и лихви) за възстановяване от бенефициента;
б)
подробно описание на всички взети и планирани мерки за изпълнение на настоящото решение;
в)
документи, показващи, че на бенефициента е било наредено да върне помощта.
2. Испания информира редовно Комисията за хода на предприетите национални мерки за прилагане на настоящото решение до окончателното възстановяване на посочената в член 1 помощ. При поискване от страна на Комисията, Испания предоставя незабавно информация за вече предприетите и планираните мерки за изпълнение на настоящото решение. Освен това тя предоставя подробна информация относно сумите на помощта и лихвите, които вече са възстановени от бенефициента.
Член 5
Адресат на настоящото решение е Кралство Испания.
Съставено в Брюксел на 8 май 2012 година.
KOMISJONI OTSUS,
8. mai 2012,
Riigiabi nr SA.22668 (C 8/08 (ex NN 4/08)) kohta
(teatavaks tehtud numbri C(2012) 3025 all)
(Ainult hispaaniakeelne tekst on autentne)
(EMPs kohaldatav tekst)
(2013/126/EL)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 108 lõike 2 esimest lõiku,
võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, eriti selle artikli 62 lõike 1 punkti a,
olles kutsunud huvitatud isikuid üles esitama oma märkused vastavalt eespool viidatud sätetele (1) ja võttes nende märkusi arvesse
ning arvestades järgmist:
I. MENETLUS
(1)
22. veebruaril 2007 sai komisjon kaebuse esitajalt A (2) kaebuse riigiabi kohta, mis käsitles toetust, mille Valencia autonoomne piirkond oli väidetavalt andnud filmistuudiole Ciudad de la Luz. Kaebuse esitaja A kinnitas 15. märtsil 2007, et tema kaebuse võib saata edasi Hispaania ametiasutustele.
(2)
Komisjon saatis 10. aprillil 2007 kaebuse täies mahus edasi Hispaania ametiasutustele, paludes väidetava abi kohta teavet. Komisjoni ei oldud eelnevalt teavitatud ühestki filmide toetusmeetmest Valencias, millele oleks riigiabi heaks kiidetud.
(3)
Pärast seda, kui Hispaania ametiasutused olid 18. aprillil 2007 esitanud taotluse tähtaja pikendamiseks (mis rahuldati 24. aprillil), vastasid nad komisjoni teabenõudele 15. juunil 2007.
(4)
30. aprillil 2007 esitas kaebuse esitaja A lingid ajakirjas Variety avaldatud artiklitele, milles kirjeldatakse väidetavalt tootmistoetusi, mida pakutakse Valencias filmimiseks, ning kinnitatakse, et Ciudad de la Luz meelitab ligi suure eelarvega filmitootjaid (3).
(5)
Komisjon palus 13. juulil 2007 Hispaania ametiasutustelt täiendavat teavet. Pärast seda, kui Hispaania ametiasutused olid 18. juulil 2007 esitanud taotluse tähtaja pikendamiseks (mis rahuldati 19. juulil), vastasid nad komisjoni teabenõudele 8. oktoobril 2007.
(6)
15. juulil 2007 sai komisjon kaebuse kaebuse esitajalt B (4). Pärast kaebuse esitajalt nõusoleku saamist saatis komisjon tema kaebuse 2. augustil 2007 edasi Hispaania ametiasutustele.
(7)
13. veebruari 2008. aasta kirjaga teavitas komisjon Hispaania ametiasutusi, et ta on otsustanud algatada abi suhtes Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõikes 2 sätestatud menetluse. Hispaania vastas kirjale 28. aprillil 2008.
(8)
Komisjoni otsus menetluse algatamise kohta avaldati Euroopa Liidu Teatajas (5). Komisjon kutsus huvitatud isikuid üles esitama oma märkused abi kohta.
(9)
Komisjon sai huvitatud isikutelt märkusi ja edastas need Hispaaniale 3. oktoobril 2008. Hispaania ametiasutuste märkused sai komisjon 21. novembril 2008 ja 29. detsembril 2008.
(10)
Pärast komisjoni ja Hispaania ametiasutuste kohtumist 11. veebruaril 2009 esitas Hispaania 30. märtsil 2009 lisateavet.
(11)
Komisjon saatis täiendava teabenõude Hispaaniale 26. augustil 2009, millele Hispaania ametiasutused vastasid 20. oktoobril 2009 ja esitasid lisateabe 1. veebruaril 2010.
(12)
Komisjon saatis täiendava teabenõude Hispaaniale 24. mail 2011, teavitades Hispaaniat sõltumatu majanduskonsultandi Ecorysi määramisest. Hispaania vastas 7. juunil 2011. Komisjon vastas Hispaaniale 22. juulil 2011.
(13)
Komisjon saatis Hispaaniale lõpliku teabenõude koos Ecorysi aruandega 1. augustil 2011. Hispaania esitas oma märkused Ecorysi aruande kohta 3. oktoobril 2011. Hispaania esitas täiendavad andmed riikliku investeeringu kohta ettevõttesse Ciudad de la Luz SAU 11. aprillil 2012.
II. ÜKSIKASJALIK KIRJELDUS
(14)
Ciudad de la Luz on suur filmistuudio kompleks Alicante lähedal (Valencias). Valencia autonoomse piirkonna valitsus (Generalitat Valenciana) võttis esialgse otsuse investeerida Ciudad de la Luzi projekti vastu 24. oktoobril 2000.
(15)
Ciudad de la Luz SA asutati 2. novembril 2000. Selle eesmärk oli teha kõik vajalik Ciudad de la Luzi kompleksi arendamiseks, rajamiseks ja juhtimiseks, mis hõlmas audiovisuaalsete ja kinematograafiliste rajatiste ehitamist, juhtimist ja käitamist, aga ka muud seonduvat vabaaja- ja majutustegevust.
(16)
75 % algsest 600 000 euro suurusest Ciudad de la Luz SA aktsiakapitalist kuulus Parque Temático de Alicante SAU-le, kellest sai hiljem Sociedad Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU (SPTCV). SPTCV on avalik-õiguslik asutus, kes tegeleb investeerimistegevusega Valencia autonoomse piirkonna valitsuse nimel. Ülejäänud 25 % kuulus eraettevõtjale Producciones Aguamarga SL, kes vastutas muude ehitustööde, Ciudad de la Luzi arendamise ja stuudiote juhtimise eest.
(17)
2001. aasta novembris suurendati aktsiakapitali 9 miljoni euroni ning kõik lisaaktsiad ostis SPTCV, suurendades oma osalust 98,4 %ni. SPTCV suurendas oma osalust veelgi 2003. aasta veebruaris ja 2004. aasta mais uute aktsiate samalaadse ostmisega. Producciones Aguamarga müüs oma 0,2 % suuruse osaluse Ciudad de la Luz SAs (6) SPTCV-le 2004. aasta juulis (139 059 euro eest). Sellest ajast peale on kõik Ciudad de la Luz SAU aktsiad kuulunud SPTCV kaudu Valencia autonoomse piirkonna valitsusele. Sellest ajast saadik on Ciudad de la Luz SAU olnud avalik-õiguslik äriühing, mis kuulub täielikult SPTCV-le ning mille hangete ja finantsjärelevalve suhtes kohaldatakse avalikku õigust. Kuid Producciones Aguamarga jätkas Ciudad de la Luzi juhtimist.
(18)
Filmistuudio kompleks avati filmimiseks 2005. aasta augustis. Kompleks on mõeldud väga suurte filmide tootmiseks, selle ehitustööd algasid 2002. aastal ning on jagatud kolmeks etapiks:
-
1. etapp (valmis): kuus kliimaseadmega filmipaviljoni kogupinnaga 11 000 m2, tootmise abihooned, 15 050 m2 töökodasid ja laoruume ning kaks välisvõtete ala (taustadekoratsioonidega) kokku 14 hektaril;
-
2. etapp (lõpetati pärast ametliku uurimise alustamist): toitlustushooned, haldushoone, järeltöötluse labor ja kolmas välisvõtete ala (taustadekoratsioonidega) kokku 5 hektaril koos basseiniga, kus saab filmida;
-
2B. etapp (töödega ei ole alustatud): suur ja sügav loodusliku silmapiiriga veehoidla;
-
3. etapp (töödega ei ole alustatud): 5 000 m2 suurune filmipaviljon (kavandatud maailma suurimana), veel üks taustadekoratsioonidega välisvõtete ala ja neli telestuudiot.
(19)
Peale selle mahutab stuudiokompleks kolledžit, mis on spetsialiseerunud audiovisuaalsele tootmisele (kino, TV, raadio, internet) ja pakub magistrikraadi tootmise (kunstiline, tehniline turundus, kommunikatsioon) kõikides valdkondades. Esialgsed plaanid 2000. aastal hõlmasid muid lisainvesteeringuid kõrvalasuvatesse ostukeskustesse, hotellidesse ja spordikompleksi, mis pidid tagama projekti positiivse rahavoo, kuid mida pole praeguseks välja arendatud. Kuigi vajaliku maa andis piirkonna valitsus 2004. aastal ja hankekonkurss nende kontsessioonialuste rajatiste käitamiseks kuulutati välja 2005. aastal, ei olnud pakkumused piisavalt head ning lisainvesteeringuid ei ole tehtud.
(20)
Ciudad de la Luzi modernsete rajatiste teatud küljed andsid sellele Euroopa väheste konkureerivate suurte filmistuudiote ees suuri eeliseid seoses suure eelarvega filmide tootmise võimsusega. Näiteks oleks 5 000 m2 suurune filmipaviljon Ciudad de la Luzi algsetes plaanides olnud maailma suurim (7). Komisjon märgib siinkohal, et suurtest filmipaviljonidest oleks huvitatud vaid suured filmitootjad.
(21)
Veel hiljuti juhtis stuudiot Aguamarga Gestión de Estudios SL, kes tegutses filmistuudio esindajana tasu eest, mida ta sai aktsionäriga sõlmitud mitmeaastase juhtimislepingu alusel.
(22)
Enne ehitustööde algust analüüsisid 1999.-2000. aastal kolmandatest isikutest konsultandid neljas uuringus Ciudad de la Luzi arendamise majanduslikku otstarbekust, mahtu ja strateegilisi suuniseid. Hispaania esitas need uuringud ametliku uurimismenetluse ajal.
(23)
Nendes uuringutes käsitleti filmide tootmise kasvuväljavaateid, (8) võrreldi teisi asukohti Valencia autonoomses piirkonnas filmistuudiote ehitamiseks (9) ja esitati filmistuudio kompleksi esialgne analüüs (10) ning äriplaan (11). Hispaania ametiasutused ei olnud neid uuringuid esitanud enne komisjoni otsust algatada projektiga seoses ametlik uurimine riigiabi kasutamise kohta. Andmed 22. veebruari 2008. aasta algatamisotsuses pärinesid uuringust (mille tegi Consultia) ja mille kohta Hispaania ametiasutused olid komisjonile öelnud, et see tehti 2002. aastal. Ent pärast algatamisotsust teavitas Hispaania komisjoni, et uuring viidi läbi hoopis 2004. aastal.
(24)
Arthur Anderseni (12) 2000. aastal koostatud äriplaani järeldused olid positiivsed ning hõlmasid projekti kasumlikkuse prognoose keskpikas ja pikas perspektiivis. Filmistuudio projekti positiivsed rahavood olid dokumentaalselt tõestatud viieaastaseks perioodiks (2002-2006) pärast stuudiohoonete, konverentsikeskuse ning filmi- ja telemetoodika kolledži ehitustööde lõpetamist.
(25)
Nende ehitusetappide maksumuseks prognoositi 16,9 miljardit peseetat (101,7 miljonit eurot). Maa hinda arvesse ei võetud ning äriplaanist oli näha, et kuluarvutused võivad muutuda +/-30 %. Kuluarvutused projekti järgmiste etappide teostamise kohta puudusid.
(26)
Selle äriplaani alusel tegi SPTCV aastatel 2000-2004 Ciudad de la Luzi investeeringuid või võttis investeerimiskohustusi aktsiakapitali suurendamise ja maaga kokku 104 259 759 euro väärtuses. Vt üksikasju põhjenduses 53.
(27)
Kuna ehitustööd kestsid kavandatust kaks aastast kauem ja investeeringute kavas suurendati oluliselt investeeringuid, tellisid Ciudad de la Luz/SPTCV 2004. aastal Consultialt uue uuringu ja äriplaani (13). Ka Consultia uuringu järeldused projekti kasumlikkuse kohta olid positiivsed ja äriplaan aastateks 2004-2014 näitas SPTCV investeeringute positiivset tasuvust kuni aastani 2014 ja edasi.
(28)
2004. aasta juulis ostis SPTCV Producciones Aguamarga SLi osaluse Ciudad de la Luz SAs 139 059 euro eest. Erinevalt SPTCVst ei olnud Producciones Aguamarga SL teinud Ciudad de la Luz SAsse täiendavaid investeeringuid pärast algset 150 000 euro suurust investeeringut 2000. aasta novembris. Seega oli Producciones Aguamarga SL osalus Ciudad de la Luz SAs selleks ajaks, kui SPTCV osaluse omandas, vähenenud 0,2 %ni. Selle tehingu järel sai ettevõttest täielikult avalik-õiguslik ettevõte ja selle uueks nimeks sai seega Ciudad de la Luz SAU.
(29)
Muudetud tööde kava ja äriplaani alusel andis SPTCV ainuaktsionärina kaks osaluslaenu summas 95 miljonit eurot 2005. aastal ja 20 miljonit eurot 2007. aastal. Ciudad de la Luz SAU raamatupidamisaruanne seisuga 31. detsember 2010, mille Hispaania ametiasutused esitasid aprillis 2012, näitab, et SPTCV investeeris ajavahemikul 2008-2010 veel 45 829 840 eurot aktsiateks vahetatavate võlakirjadena. Raamatupidamisaruanne näitab ka seda, et SPTCV-le ei makstud intresse 2005. ja 2007. aastal antud osaluslaenudelt ja intressivõlg 2009. ja 2010. aasta eest oli kokku 7 222 160 eurot. Peale selle oli 31. detsembriks 2010 kogunenud intressivõlga aktsiateks vahetatavatelt võlakirjadelt 1 814 187 eurot. Seega oli SPTCV 2010. aasta lõpuks investeerinud riiklikke vahendeid Ciudad de la Luzi kogusummas 274 125 946 eurot, mis sisaldab ka antud laenudelt maksmata intresse.
(30)
2000. aasta äriplaanis seati Ciudad de la Luzi eesmärgiks kujuneda Euroopas võimsuselt teiseks stuudiokompleksiks (Pinewoodi järel) ja meelitada ligi Hispaania filmitootmist (film, televisioon ja reklaamid), millele lisandus aastas 16 välismaa (EL ja Ameerika Ühendriigid) filmitootja kaasamine. 2004. aasta läbivaadatud äriplaanis märgiti, et Ciudad de la Luzi üks strateegiline eesmärk peaks olema saada oma põhiklientideks suured filmi- ja telesaadete tootjad.
(31)
2004. aasta äriplaanis peeti Ciudad de la Luzi peamisteks rahvusvahelisteks konkurentideks suuri stuudioid väljaspool Ameerika Ühendriike, eriti neid, kes on Ciudad de la Luziga sarnased, nimelt Pinewood-Shepperton (Ühendkuningriik), Cinecitta (Itaalia), Barrandov (Tšehhi Vabariik), Babelsberg (Saksamaa), Cinecite Montreal & Lions Gate (Kanada) ja Warner Roadshow & Fox (Austraalia).
(32)
Esialgses, 2000. aasta äriplaanis olid stuudioteenuste (näiteks dekoratsioonide ala renditasu, töökojad) hinnakirjad kavandatud selliste hindade vahemikus, mida kohaldasid võrreldavad stuudiod ELis (st Shepperton ja Elstree Ühendkuningriigis, Babelsberg Saksamaal). 2004. aasta läbivaadatud äriplaanis esitatakse ka strateegiline hinnakujunduse mudel, milles viidatakse rahvusvaheliselt tuntud stuudiote hindadele, mis on umbes 15-20 % madalamad kui juhtivatel stuudiotel (Ameerika Ühendriigid ja Pinewood Ühendkuningriigis), ent 50-100 % kallimad kui ELi stuudiotel (Barrandov Tšehhi Vabariigis ja Babelsberg Saksamaal).
(33)
Tegelikkuses ei ole Ciudad de la Luzi äristrateegia siseriiklikud ega rahvusvahelised eemärgid teostunud. Kokku 33 Ciudad de la Luzis aastatel 2005-2009 filmitud filmist olid 28 Hispaania filmid ja vaid viis ELi ühistööd (Kreeka, Prantsusmaa). Peale mõne üksiku kõrghetke, mida on pakkunud suured Euroopa ühistööd, näiteks „Asterix olümpiamängudel” ja viimati üks Ameerika Ühendriikide ja Hispaania ühistöös valminud film, on Ciudad de la Luzis alates stuudio avamisest 2005. aasta augustis filmitud filmid peamiselt olnud Hispaania filmitootjate looming.
(34)
Vaatamata 2004. aasta äriplaanis esitatud väljavaadetele, mille kohaselt pidi 2010. aasta olema esimene aasta, kus tegevustulemused on (tagasihoidlikult) positiivsed, on Ciudad de la Luzi äritegevus senini tootnud kahjumit. Ciudad de la Luzi kogukahjum oli 2010. aasta lõpuks 84 miljonit eurot võrreldes kogukasumiga 12 miljonit eurot, mida prognoositi samaks ajaks 2004. aasta äriplaanis. Eespool nimetatud stuudiotega võrreldes ei ole Ciudad de la Luzil õnnestunud filmide tootmist väljastpoolt Hispaaniat kavandatud hulgal ligi meelitada ja tulemused jäävad alla ootuste isegi Hispaania nõudlust arvestades. Tegevuskahjum on samuti eeldatust suurem.
(35)
Komisjoni ajendas 2007. aastal uurimist algatama kaebuse esitaja A kaebus ja ka selle järgnenud kaebuse esitaja B kaebus, kes on mõlemad eri liikmesriikide filmisektoris tuntud ettevõtted. Kaebustes väideti, et Ciudad de la Luzi riiklikus rahastamises ja eriti Ciudad de la Luzi kehtestatud filmispetsiifiliste soodustuste süsteemis on kasutatud ebaseaduslikku riigiabi.
(36)
Nagu eespool on märgitud, oli 2008. aasta veebruaris, kui komisjon ametliku uurimise algatas, ainus alus, mille Hispaania ametiasutused olid esitanud investeerimisotsuse kohta, Consultia äriplaan, mis oli väidetavalt koostatud 2002. aastal. Pärast esialgset hindamist oli komisjonil tõsiseid kahtlusi, kas turuinvestor oleks investeerinud samade tingimuse alusel ja samas mahus kui Valencia autonoomse piirkonna valitsus.
(37)
Abi võimaliku kokkusobivuse kohta ei olnud komisjonil mingit teavet, mis oleks võimaldanud tal kontrollida, kas täideti regionaalabi suuniste tingimused, mida kohaldati sel ajal (2000-2004) Valencia autonoomse piirkonna suhtes. Komisjon kahtles ka selles, kas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktis d sätestatud kultuuri käsitlevat erandit saab kohaldada, kuna Ciudad de la Luz ei edenda kultuuri ega säilita kultuuripärandit, seda võib kasutada igat liiki audiovisuaalseteks teosteks, sealhulgas reklaamideks ning ta konkureerib teiste ettevõtjatega äriettevõtjate ligimeelitamiseks.
(38)
Komisjon võttis arvesse ka võimalikku riigiabi soodustuste süsteemis, millega ergutatakse Ciudad de la Luzis filmima ning määratles asjaomased filmitootjad abi saajatena. Filmispetsiifilised soodustused olid mõeldud konkreetseks tegevuseks konkreetses asukohas selgusetute kriteeriumide alusel ning tundusid seega mitte vastavat eeskirjadele, mis on sätestatud komisjoni nn kinoteatises.
III. HUVITATUD ISIKUTE MÄRKUSED
(39)
Komisjon sai märkusi kokku kümnelt huvitatud isikult. Neist neli tegutsevad filmistuudiote juhtimise valdkonnas teistes liikmesriikides peale Hispaania (kaebuse esitaja A, kaebuse esitaja B, Barrandov Studio ja Mediterranean Film Studios Limited), viis tegutsevad Hispaania filmitööstuses (Federación de Asociaciones de Productores Audiovisuales Españoles - FAPAE, Associacio de directors de cinema valencians, Empreses audiovisuals valencianes federades - EAVf, Association Productors audiovisuals valencians ja Sociedad Proyectos Tematicos de la Comunidad Valenciana - SPTCV SAU) ning üks oli riiklik filmide rahastamise ja filmipoliitika nõukogu (UK Film Council).
(40)
Oma 25. juuni 2008. aasta konfidentsiaalses avalduses väljendab kaebuse esitaja B oma muret seoses abiga, mille toel Ciudad de la Luzi arendati ja mille toel see praegu tegutseb. Ta väidab, et meetmed, mis komisjon menetluse algatamisel võttis, on olulised tema ettevõtte ja sektori jaoks.
(41)
Oma 30. juuni 2008. aasta konfidentsiaalses avalduses piirdub kaebuse esitaja A oma märkustes süvauurimise kohta nelja teemaga: i) stuudiote rahastamise kulud, ii) alustava ettevõtte rahastamise põhimõtted, iii) lõpliku võõrandamise väärtuse hindamine ja iv) muud soodustused, mis Ciudad de la Luz annab. Tema arvates „käsitleks erainvestor isegi väljakujunenud ja kasumit teenivat stuudioettevõtet vähemalt keskmise riskiga investeeringuna []. See põhineb asjaolul, et kuigi stuudio on vara, mis on tagatud [], on selle tegevusvõimendus ilmsel liiga suur, mis teeb kasumi prognoosimise keeruliseks. Lisaks suurendavad määramatust muud tegurid, näiteks filmitootmissektori tsükliline iseloom.”
(42)
Kaebuse esitaja A arvates võiks 15 % kapitali kaalutud keskmine hind olla kohane väljakujunenud stuudio puhul, kuigi „tasuvus, mida [kaebuse esitaja A] erakapitalifirmadest investorid ootasid, oli sellest suurem.” Alustavat stuudiot käsitleks erainvestor „keskmise või suure riskiga ettevõttena ning ootaks seega oma investeeringult oluliselt suuremat tasuvust (kuigi kasumisse jõudmiseks antaks teatud määral aega). Arvestades, et tavaliselt on alustavatel ettevõtetel piiratud võimalused (kui neid üldse on) võtta laenu tavapärastest allikatest, suurendavad alustava ettevõtte kapitali kaalutud keskmist hinda tavaliselt nii nõutav suurem omakapitali tootlus kui ka odavama hinnaga laenukapitali puudumine.”
(43)
Ciudad de la Luzi lõpliku võõrandamise väärtust, mis esitati algatamisotsuses, peab kaebuse esitaja A ebarealistlikuks. Samuti väidab ta, et erainvestori arvates oleks üsna ebaharilik võtta väärtuse määramisel asendajaks intressi- ja maksueelse kasumi suhe üle 12-15.
(44)
Ja lõpetuseks, tootjate ligimeelitamiseks antud soodustuste kohta väitis kaebuse esitaja A, et nende abil toetati tõhusalt filmitootmiskompaniide kulusid kvalifitseeritud tehnilise ja abipersonali sissetoomisel, keda Valencia piirkonnas väidetavalt ei jätku. Kaebuse esitaja A leiab, soodustused kahjustavad tõsiselt konkurentsi, sest selliste soodustusteta oleks stuudiotel olnud raskem filmitootjaid ligi meelitada.
(45)
Oma esialgses 25. juuni 2008. aasta avalduses rõhutas Barrandov Studio, et väidetav abi moonutab asjaomast turgu ja seab teised konkurendid ebasoodsamasse olukorda, ning taotles juhtumi keerulisust arvestades lisaaega täiendavate märkuste esitamiseks. Need märkused jõudsid komisjonini 15. septembril 2008. Barrandov Studio toetab kaebuse esitaja A väiteid kaebuse aluste kohta ning rõhutab, et filmipaviljonide suurus ja arv näitab, et Ciudad de la Luz keskendub pigem suure eelarvega Ameerika Ühendriikide filmidele kui Hispaania filmidele. Filmiala asjatundjate ja taristu vähesus Alicantes võrreldes Madridi või Barcelonaga ei kinnita koha valiku loogilisust. Strateegiliselt jagaks stuudioärisse investeerija klientuuri kohalikeks klientideks, kes tagavad stabiilse sissetuleku ja välisklientideks, kes tegelevad peamiselt välismaiste suurfilmide tootmisega. Ciudad de la Luz järgib vastupidist strateegiat, mis põhineb stuudioteenuste osutamisel väga madalate hindadega, mis ei arvesta asutamiskulusid. Lisaks oleks erainvestor tulude pikemaks ajaks kui kolmeks kuni viieks aastaks prognoosimise keerulisust arvestades nõudnud hoopis kiiremat tasuvust. Barrandovi arvates kinnitab seda väidet konfidentsiaalne äriplaan, mis kirjeldab tema hiljutist investeeringut uude stuudiosse, mis tehti eeldusel, et puhastulu saadakse alates teisest tegevusaastast ja tasuvusperiood on alla kaheksa aasta. Samuti ei näe Barrandov ühtegi mõistlikku selgitust kasumile (341 miljonit eurot), mida Hispaania ametiasutused lootsid 2014. aastaks saada.
(46)
Oma 27. juuni 2008. aasta avalduses piirdub Mediterranean Film Studios Limited oma märkustes veebasseinidega, mis Ciudad de la Luz välja kuulutas. Ta väidab, et nende enda veebasseinid on Euroopas ainulaadsed ja võrreldavad vaid Foxi basseinidega Baja Californias (Mehhiko). Oma basseinide aastase täituvuse madalat määra arvestades väidavad nad, et nii nende kui ka filmitööstuse ühise arvamuse kohaselt on Vahemere piirkonnas või Euroopas filmideks juba piisaval hulgal veebasseine.
(47)
Oma 30. juuni 2008. aasta märkustes leiab Federacion de asociaciones de productores audiovisuales espanoles (FAPAE), et Ciudad de la Luz on suurendanud turul konkurentsi suurte tootmisrajatiste vahel ja kaebuse esitajad tahavad lihtsalt säilitada oma turupositsiooni ning takistada konkurentide sisenemist, kes pakuks usaldusväärset alternatiivset teenust ja hinda kaebuse esitajate stuudiote kõrval, mis valitsevad Euroopa turgu. Samuti väidab FAPAE, et sellised stuudiod nagu Barrandov, Cinecittà, Babelsberg või Mafilms on oma turupositsiooni ja maine üles ehitanud riikliku toetuse eri vormide najal, sh riigi osalemisega aktsiakapitalis. Üldjoontes rõhutab FAPAE, et kultuurilise mitmekesisuse säilitamine õigustab tugevat riiklikku sekkumist filmitööstusesse. Täpsemalt pakub Ciudad de la Luz väidetavalt Hispaania filmitootjatele keerulisi ja kõrgetasemelisi teenuseid Hispaanias, mida tuleks vastasel juhul hankida kõrgema hinna eest välismaalt. Väite suhtes, nagu oleks Ciudad de la Luz suunatud superfilmide tootmisele, väidab FAPAE, et väikese eelarvega Hispaania filmitootjad saavad Ciudad de la Luzist suurt kasu ning see keskendub riiklikule ja kohalikule kultuurile, aidates nii kaasa kultuurialastele eemärkidele, mis on sätestatud endises EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punktis d (nüüd ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktis d). Empreses audiovisuals valencianes federadesi (EAVf) 21. mai 2008. aasta märkused ja Association of Productors audiovisuals valenciansi 16. mai 2008. aasta märkused kordavad üldjoontes ja mõnikord sõna-sõnalt FAPAE märkusi.
(48)
Oma 5. juuni 2008. aasta märkustes rõhutab Associaciò de directors de cinema valencians, et Ameerika Ühendriikide filmitööstuse ülekaal marginaliseerib Euroopa filmitootmist mitme väidetavalt kuritahtliku tava kasutamise abil. Nende arvates on vaja parandusmeetmeid, et Euroopa kultuurilooming saaks konkureerida võrdsete tingimuste alusel. Ühendus väidab, et riiklik sekkumine Ciudad de la Luzi aitab sellele igati kaasa, see on kasulik Euroopa, Hispaania ja Valencia filmitootmisele ning eesmärk on nende kultuurilise identiteedi kaitsmine.
(49)
Sociedad Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU (Ciudad de la Luz SAU ainuomanik, kelle enda omanik on Comunidad Valenciana) 23. juuni 2008. aasta tähelepanekud kordavad põhimõtteliselt samu sisulisi argumente ja toetuvad Hispaania esitatud tõendusmaterjalile. Nende märkustes osutatakse erilist rõhku järgmistele aspektidele. Esiteks näitab asjaolu, et erainvestor rahastas projekti osaliselt selle algusjärgus 2000. aastal olemasolevatele uuringutele toetudes, seda, et riigiasutuste investeering järgis erainvestori arutluskäiku. Nii 2000. aasta kui ka 2004. aasta uuringus järeldati igasuguse kahtluseta, et projekt on kasumlik. Teiseks, teatud filmidele antud soodustused on uue ettevõtte puhul äriliselt põhjendatud ning neid anti sponsorlepingu vormis vastutasuks reklaamitegevuse eest, mis toovad kasu stuudiote mainele, sel ajal kui saajate reklaamikulutused suurenevad. Selle kohta läbi viidud uuringu kohaselt sai Ciudad de la Luz sponsorlepingutest majanduslikku tulu hinnanguliselt [-] (14) miljonit eurot.
(50)
Oma 25. juuni 2008. aasta kirjas kinnitab UK Film Council, et ametliku uurimismenetluse algatamise otsuses on vajalikud tõendid olemas.
IV. HISPAANIA MÄRKUSED
(51)
Pärast ametliku uurimise algatamist avalikustasid Hispaania ametiasutused, et esialgne investeerimisotsus tugines 2000. aastal koostatud äriplaanile, mitte sellele, mille nad olid esitanud varem. Seda äriplaani käsitleti uuringus, mis tehti 2004. aastal, mitte 2002. aastal, nagu Hispaania ametivõimud olid komisjoni varem teavitanud.
(52)
2004. aasta uuringu ajaks oli projekti investeeritud juba üle 90 miljoni euro. Niisiis väidavad Hispaania ametiasutused, et vastu võeti kaks investeerimisotsust: üks 2000. aastal projekti esimese etapi kohta ja üks 2004. aastal kavandatud juurdeehituse kohta.
(53)
Investeeringute ajakava Ciudad de la Luzi, mida Hispaania ametivõimud ajakohastasid viimati 2012. aasta aprillis, oli järgmine:
Kuupäev
Kirjeldus
Riiklik investeering
(eurodes)
24.10.2000
Valencia autonoomne piirkond otsustab Ciudad de la Luzi välja arendada
-
2.11.2000
Asutatakse Ciudad de la Luz SA (75 % kuulub Parque Temático de Alicante SAU-le, 25 % Producciones Aguamarga SLile)
450 000
[75 % 600 000 eurost]
21.11.2001
Parque Temático de Alicante SAU investeerib Ciudad de la Luz SAsse kapitali suurendamiseks ühepoolselt 9 miljonit eurot (suurendades oma osalust 98,4 %ni)
9 000 000
6.2.2003
Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU (15) investeerib Ciudad de la Luz SA kapitali suurendamiseks ühepoolselt 30 miljonit eurot (suurendades oma osalust 99,6 %ni)
30 000 000
4.5.2004
Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU investeerib Ciudad de la Luz SA kapitali suurendamiseks ühepoolselt 54 870 660 eurot (suurendades oma osalust 99,8 %ni)
54 870 660
23.7.2004
Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU omandab 0,2 % osaluse Ciudad de la Luz SAs, mille omanik on Producciones Aguamarga SL (nimiväärtus 150 000 eurot) 139 059 euro eest (suurendades oma osalust Ciudad de la Luz SA-s 100 %ni)
139 059
9.3.2005
Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU loovutas Ciudad de la Luz SA-le maa, millele ehitati stuudiod, suurendades sellega oma osalust 9 800 040 euro võrra (kuigi Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU raamatupidamises oli maa väärtuseks hinnatud 1 030 856 eurot). Enne seda kuupäeva oli projekt juba saanud Valencia valitsuselt loa krundile stuudiote ehitamiseks.
9 800 040
Suvi 2005
Ciudad de la Luz SA alustab tegevust filmistuudiona
-
28.4.2005
95 miljoni euro suurune osaluslaen
95 000 000
26.12.2007
20 miljoni euro suurune osaluslaen
20 000 000
30.6.2008
Aktsiateks vahetatavad võlakirjad, mis emiteeriti võimalusega vahetada laen aktsiateks enne 31. detsembrit 2008.
10 000 000
2.1.2009
Aktsiateks vahetatavad võlakirjad, mis emiteeriti võimalusega vahetada laen aktsiateks enne 30. juunit 2009.
10 000 000
17.3.2009
Aktsiateks vahetatavad võlakirjad kuni 30 miljoni euro väärtuses võimalusega vahetada laen aktsiateks enne 30. detsembrit 2009.
25 829 840
31.12.2010
Tasumata intressid osaluslaenudelt 2009. ja 2010. aastal
7 222 160
31.12.2010
Tasumata intressid aktsiateks vahetamata laenudelt 2009. ja 2010. aastal
1 814 187
Kokku
274 125 946
(54)
Hispaania ametiasutused keskendusid oma vastustes püüdele näidata, et investeering ei ole riigiabi, sest turuinvestor oleks investeerinud projekti samadel tingimustel (turumajanduse tingimustes tegutseva investori põhimõtet kohaldades). Nad on oma väite kinnitamiseks esitanud majanduskonsultatsiooniettevõtte LECG aruanded.
(55)
Isegi siis, kui komisjon leidis, et vähemalt osa investeeringust oli riigiabi, väitis Hispaania, et kõik filmid, mis Ciudad de la Luzis filmiti, vastasid Valencia filmimisega seotud soodustuste kultuurialastele kriteeriumidele, mis komisjon kiitis heaks aprillis 2008, detsembris 2008 ja juulis 2009 (16). Hispaania väitel võib ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktis d sätestatud kultuuri käsitlevat erandit kohaldada investeerimisabi suhtes filmitootmise eel või järel.
(56)
Peale selle märgib Hispaania, et igasugust abi, mida sisaldasid Ciudad de la Luzi riiklik rahastamine ja filmidele pakutud soodustused, tuleks käsitleda riiklike filmitoetuskavade moonutava mõju seisukohalt, mis komisjon on kiitnud heaks teistes liikmesriikides ja mis meelitavad suuri filmitootjaid Ciudad de la Luzi konkurentide juurde (17).
(57)
Samuti väidab Hispaania, et sellel ajal (1998) kehtinud riigiabi suunised oleks lubanud investeerimisprojektile 36 % suurust abi osatähtsust. Samuti oleks täidetud lisatingimusi, mis kehtestati 2002. aastal mitut valdkonda hõlmavas raamprogrammis piirkondliku abi andmiseks ulatuslikele investeerimisprojektidele, mille turuosa on väiksem kui 25 % ja mis suurendavad turuvõimsust 5 %.
(58)
Hispaania esitas veel ühe LECG aruande, milles kritiseeriti komisjoni talituste tehtud 2004. aasta äriplaani analüüsi. LECG kritiseeris komisjoni talituste analüüsi ja esitas alternatiivsed väärtused andmete ja riskitegurite kohta ning samuti maa väärtuse tagasiulatuvad hindamised, millele Ciudad de la Luz ehitati.
(59)
Teises komisjoni talituste tehtud majandusanalüüsis uuriti 2000. aasta äriplaani ja Hispaania esitatud maa väärtuse tagasiulatuvaid hindamisi. Peale selle tegi sõltumatu konsultant komisjoni palvel turumajanduse tingimustes tegutseva investori põhimõtte sõltumatu majandusliku hindamise. Sõltumatu aruanne saadeti Hispaania ametiasutustele 30. septembril 2011.
(60)
Hispaania ametiasutused kordasid oma algatamisotsuse kohta tehtud märkustes avaldatud seisukohta, et Ciudad de la Luzi tasuvusväljavaateid tuleks võrrelda tema peamiste ELi konkurentidega filmistuudiote sektoris (näiteks Babelsberg, Pinewood), mitte Ameerika Ühendriikide audiovisuaalvaldkonna konglomeraatettevõtetega (Time Warner, Disney), (18) nagu teeb Ecorys (19). Hispaania ametiasutused väidavad, et selline võrdlus peaks tuginema avalikult kättesaadavatele andmetele (näiteks Bloomberg), mis käsitlevad aega, millal nad oma investeerimisotsuse tegid (st 2000. ja 2004. aastat, mitte 2008. aastat). Lõpetuseks väidavad nad ka seda, et Ecorysi uuringu (20) järeldused muudavad kehtetuks paljud vääritimõistmised ja tehnilised vead. Hispaania ametiasutused väitsid, et kui need ära parandataks ja tehtaks asjakohane võrdlus konkurentidega, vastaks investeerimisotsuse tasuvusväljavaated tol ajal kasutada olnud tõendusmaterjali alusel turumajanduse tingimustes tegutseva investori põhimõtte nõuetele.
V. ABI HINDAMINE
(61)
Kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikega 1 on „igasugune liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, siseturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust”. Järelikult peab abi, mis kvalifitseerub riigiabina, vastama kõikidele järgmistele tingimustele: 1) meede tuleb anda riigi ressurssidest, 2) see peab andma ettevõtjatele majandusliku eelise, 3) eelis peab olema valikuline ja kahjustama või ähvardama kahjustada konkurentsi, 4) meede peab kahjustama ühendusesisest kaubandust.
(62)
Nagu eespool on osutatud, on Hispaania ametiasutused väitnud, et meede ei kvalifitseeru riigiabina, sest see vastab turumajanduse tingimustes tegutseva investori põhimõtte („erainvestori põhimõtte”) testi kriteeriumile. Selle testiga vaagitakse, kas turuinvestor oleks riikliku investeeringu tegemise otsuse vastuvõtmise ajal investeerinud projekti samadel tingimustel kui riiklik investor. Selle juures on oluline arvestada, et esialgu oli projektil olemas erainvestor (21) ja et Hispaania ametiasutused olid tellinud mitu uuringut, millest järeldus, et projekt tekitaks positiivse rahavoo (vt põhjendus 22).
(63)
Nagu on rõhutatud punktis 17, kuulus Ciudad de la Luzi puhul erainvestorile (haldusettevõttele) esialgu 25 % projektist (st 150 000 eurot esialgsest 600 000 euro suurusest aktsiakapitalist). Ent erainvestor loobus enne, kui ta paigutas ise täiendavaid rahalisi vahendeid (erainvestori ostis 2004. aastal välja SPTCV). Pärast seda ei investeerinud projekti ükski erainvestor.
(64)
Asjaolu, et ainus olemasolev erainvestor oli paigutanud projekti üksnes tühise summa, loobudes hetkel, kui tuli teha valdav osa investeeringust, võib käsitleda kui esmapilgul usutavat tõendit selle kohta, et erainvestor ei oleks sellist projekti teostanud sel ajal kehtinud tingimustel. Peale selle oli kõnealuse erainvestori olukord väga eriline (ja ei vastanud seepärast turuinvestori määratlusele pretsedendiõiguse alusel), sest ta vastutas ka projekti algatamise, ehitustööde järelevalve ning stuudiote juhtimise ja edasiarendamise eest, saades selle eest juhtimistasu. See tähendab, et eraldi võetuna võis tema esialgne investeering olla mõistlik muudel põhjustel kui lihtsalt selle kasumlikkus.
(65)
Erainvestorite puudumisel tegi piirkonna ametiasutus oma investeerimisotsuse konsultantide uuringute tulemuste põhjal. Kuid selliste uuringute olemasolust üksi ei piisa turutingimustes tegutseva erainvestori põhimõtte kriteeriumide täitmiseks. Võib arvata, et enne rahaliste vahendite paigutamisest sellisel hulgal nagu investeeriti Ciudad de la Luzi, vaataks erainvestor tähelepanelikult läbi äriplaani ja uuringute aluseks olevad eeldused. Erainvestor peaks jõudma ise otsusele, kas konkreetsed eeldused, mida kasutati äriplaani põhjendamiseks, on selle konkreetse juhtumi korral asjakohased. Peale selle võib eeldada, et erainvestor võrdleks Ciudad de la Luzi projekti eeldatavat tulu alternatiivsete projektide eeldatava tuluga. Sellist analüüsi tol korral ei tehtud. Lisaks ei olnud sellise võrdluse tegemine uuringutes esitatud hinnanguliste positiivsete rahavoogude põhjal isegi võimalik.
(66)
Riigiabi uurimise kontekstis nõutakse kohtupraktikaga, et komisjon viiks ise läbi asjaolude hindamise (22). Seepärast on vaja hinnata tehingu ajal koostatud aruannete usaldusväärsust.
(67)
Aruannete põhjal, mis Hispaania ametiasutused on esitanud alates algatamisotsusest, tundub, et projektiga seoses on olemas kaks investeerimisotsust. Neist esimene tehti 2000. aastal Artur Anderseni 2000. aasta äriplaani alusel (hõlmas investeeringuid ajavahemikul 2002-2006). Ilmselt selleks, et hinnata kas lisainvesteering projekti on õigustatud, telliti 2004. aastal aruanne Consultialt (hõlmas tegelike investeeringuid ajavahemikul 2002-2004 ja prognoositavaid investeeringuid ajavahemikul 2004-2014). Järelikult tuleks turutingimustes tegutseva erainvestori põhimõtet hinnata mõlema investeerimisotsuse puhul.
(68)
Komisjon on hinnanud, kas hüpoteetiline erainvestor oleks investeerinud projekti, millega loodi ettevõte Ciudad de la Luz. Turutingimustes tegutseva erainvestori põhimõtte kohaselt käsitletakse tehtud investeeringut riigiabina, kui riigi oodatav hüvitis on väiksem sellest, mida erainvestor oleks selle konkreetse projekti tingimuste alusel nõudnud.
(69)
Projekti rahastamiseks peavad investorid investeerima kapitali. Sellisel kapitalil on hind - kapitali hind. Tavaliselt on kapitalil kaks üldisemat laadi allikat: omakapital ja (finants-) laenukapital. Kapitali kogumaksumus on kapitali kaalutud keskmine hind, arvestades omakapitali ja laenukapitali suhet. Laenukapitali hind ja omakapitali hind on eeldatavad kulud ega mitte soetuskulud. Kõnealuses Ciudad de la Luzi juhtumis oli äriplaanis ette nähtud, et projekti rahastatakse täies ulatuses omakapitaliga. Seega on omakapital kapitali koguhind.
(70)
Erakapitaliinvestor oleks olnud valmis investeerima Ciudad de la Luzi, kui eeldatav sisemine tasuvuslävi (23) oleks olnud kõrgem või võrdne omakapitali alternatiivkuluga (24) (st tuluga, mida ta oleks saanud samaväärsest projektist).
(71)
Komisjon on omakapitali hinna leidmiseks kalibreerinud finantsvara hindamise mudelit. Omakapitali hind näitab investeeringu alternatiivkulu aktsionäridele ettevõtetes või projektides, mille tegevusvaldkond on sama (või sarnane), ja finantsriski, mis sarnaneb kõnealuse juhtumiga. Finantsvara hindamise mudeli (CAMP) alusel tuleks omakapitali hinda Ke hinnata järgmise valemi põhjal:
kus Rf on riskivaba määr, on turu riskipreemia ja ß on „beeta”, süstemaatilise (mittehajutatava) riski määr, mis kaasneb Ciudad de la Luzi aktsiatega, mis kajastab nii äri- kui ka finantsriski.
(72)
Riskivabaks määraks Rf soovitatakse turupraktikas (25) võtta pikaajaliste (tavaliselt 10aastaste) valitsusvõlakirjade intressimäära tegevusriigis (neid peetakse kõige vähem riskantseteks investeeringuteks). Hispaanias oli 2004. aastal keskmine aastatulu 10aastastelt riigivõlakirjadelt 4,1 % (26). Turu riskipreemiaks tuleks võtta ajalooline turu riskipreemia mõistlikult pikal ajavahemikul. Üldlevinud turutava on võtta aluseks erinevus tegevusriigi hajutatud riskitasemega aktsiaindeksi ajaloolise tootluse ja riskivaba määra vahel. Fernándezi andmetel (2004) (27) oli riigivõlakirjade turu riskipreemia (ajavahemikul 1991-2003) Hispaanias vahemikus 6,8-9,3 %. Turu riskipreemia hindamisel lähtus komisjon konservatiivsest käsitlusest ja võttis arvesse selle vahemiku madalamat piiri, täpsemalt 6,8 %. Järgnenud ja märksa hilisem artikkel samalt autorilt (28) kinnitab veelgi selle väärtuse usaldusväärsust, näidates, et ajavahemikul 2000-2004 jäi nõutav aktsia riskipreemia vahemikku 6-7 %.
(73)
Beeta väärtuse hindamiseks kasutas komisjon avalikult kättesaadavat teavet ettevõtjate kohta, kelle Hispaania ametiasutused on määratletud Ciudad de la Luzi otseste konkurentidena, nimelt Carrere Group (29) ja Babelsberg. Need näitajad esitasid finantsanalüütikud, kes kaht ettevõtet sügavuti analüüsisid. Kahe beeta keskmine, mida korrigeeriti selliselt, et need vastaks Ciudad de la Luzi finantsriskide iseloomule, andis väärtuseks ligikaudu 1,5. See on konservatiivne käsitlus, sest investeeringuga Ciudad de la Luzi kaasneb tõenäoliselt suurem iseloomuliku riski tase kui teise kahte juba toimivasse stuudiosse. Ciudad de la Luzi puhul on tegemist investeeringuga uue ettevõtte loomiseks piirkonda, kus ei ole Hispaania või rahvusvahelisi filmitootjaid. Teisisõnu, Ciudad de la Luzi beeta on ilmselt suurem kui tema konkurentide oma.
(74)
Kasutades eespool esitatud valemit (vt põhjendus 71), leidis komisjon, et omakapitali eeldatav hind peaks olema ligikaudu 14,9 %.
(75)
Võrdluseks, nagu on osundatud I lisas, väitis Hispaania, et finantsvara hindamise mudeli rakendamine näitaks, et erainvestor „nõuaks riskipreemiat, mitte tulu, 2000. aastal 3,75 % ja 2004. aastal 2,07 %”. See arvutus põhineb beeta väärtusel ß = 0,395. Beeta 1 oleks kõikide aktsiate portfell, ehk „keskmine” aktsia. Seega näitaks beeta, mis on oluliselt väiksem kui 1, eriti väikse riskiga investeeringut. Hispaania ei põhjendanud seda oletust ega esitanud kinnitatud ja kontrollitavaid andmeid selle toetuseks.
(76)
Nagu eespool on väidetud (vt põhjendus 70), investeeriks erainvestor ainult sellisesse projekti, mille sisemine tasuvuslävi on suurem kui kapitali alternatiivkulu. Komisjon märgib, et 2000. aasta äriplaanis hinnati üksikasjalikult üksnes projekti esimesi etappe. 2000. aasta äriplaani ja selles esitatud rahavoogude nimiväärtust aluseks võttes sai komisjon oma analüüsis (vt lisa 2) tulemuseks negatiivse nüüdispuhasväärtuse. Seda arvestades ei oleks erainvestor projekti investeerinud.
(77)
Sisemise tasuvusläve määramisel lähtus komisjon taas konservatiivsest käsitlusest ega seadnud kahtluse alla äriplaanis esitatud eeldusi, eriti kavandatud projekti prognoositud rahavoogude jada. Ent paraku tuleb märkida, et 2004. aasta äriplaanis prognoositud rahavood tunduvad olevat õigustamatult optimistlikud, eriti kui arvestada kahjumeid, mida ettevõte kandis ajavahemikul 2002-2004 (30). Komisjoni käsutuses olevale teabele tuginedes võib seega väita, et 2004. aasta äriplaanis esitatud kavandatud rahavoogude näol oli tegemist ülempiiriga (31). Rahavoogude jada määrab ära selle eeldatava tulu. Komisjon arvestas ka Ciudad de la Luzi eeldatavat tulu selle nimiväärtuses. Kuid ta kalibreeris kapitali suurendamise kulu. Seda oleks pidanud tegema iga mõistlik erainvestor.
(78)
Ciudad de la Luzi kavandatud 2004. aasta äriplaani põhjal on projekti sisemine tasuvuslävi 5,74 % (vt I lisa). Ciudad de la Luzi investeeriv erainvestor ei oleks tingimusel, et kapitali alternatiivkulu on vähemalt 14 % (nagu näitavad arvutused põhjenduses 73) seda investeeringut teinud, sest selle sisemine tasuvuslävi on madalam kui kapitali alternatiivkulu.
(79)
Peale selle arvutas komisjon välja Ciudad de la Luzi investeeringu nüüdispuhasväärtuse, et näidata, kui palju oleks projekt erainvestorile väärt. Iga investeerimisotsuse ülesanne on leida reaalvarad, mis on väärt rohkem kui nad maksavad ehk teisisõnu investeeringud, mille eeldatav tulu on suurem kui kapitali alternatiivkulu. Kui see nii ei ole, nagu Ciudad de la Luzi puhul, siis on projekti väärtus negatiivne ja järelikult ei ole investeering ühegi mõistliku erainvestori jaoks elujõuline. Mis tahes projekti nüüdispuhasväärtus määrab, kui palju on investeering otsuse tegemise ajal väärt ning see arvutatakse, diskonteerides äriplaanis prognoositud rahavoogude jada diskontoteguriga, milleks on kapitali hind. Sisetunde alusel võib öelda, et nüüdispuhasväärtus on seda väiksem, mida suurem on kapitali hind.
(80)
Kui võtta Ciudad de la Luzi puhul aluseks kapitali alternatiivkulu 14 % ja Consultia 2004. aasta äriplaanis esitatud rahavood (mida komisjon arvestas nimiväärtuses, nagu on selgitatud põhjenduses 76), on investeeringu nüüdispuhasväärtus ligikaudu miinus 130 miljonit eurot (vt lisa). Järelikult ei ole see investeerimisvõimalus erainvestori jaoks tasuv.
(81)
Komisjon viis läbi ka stabiilsuskontrolli, mis kinnitas, et tulemus on väga usaldusväärne. Mõistlikust lävest ülevalpool ei mõjuta komisjoni arvutatud kapitali alternatiivkulu väärtus tulemust peaaegu üldse. Teisisõnu, olulised muutused näitajates, mida komisjon kalibreeris kapitali hinna arvutamisel, tulemust ei muuda. Allpool esitatud graafikus on näidatud nüüdispuhasväärtuse ligilähedased väärtused võrrelduna kapitali hinna (kapitali kaalutud keskmise hinna) eri väärtustega vahemikus 5-20 %. Graafikust on näha, et nüüdispuhasväärtus muutub negatiivseks, kui kapitali kaalutud keskmise hind on vahemikus 5-6 %. Järelikult ei võtaks erainvestor projekti ette, kui kapitali hind on üle 6 %. Veelgi enam, kui kapitali kaalutud keskmise hinna näitaja oleks üle 10 %, ei muudaks see nüüdispuhasväärtuse näitajat peaaegu üldse. Komisjon on prognoosinud kapitali kaalutud keskmiseks hinnaks ligikaudu 14 %, seega tasemel, mille puhul võib suure kindlustundega järeldada, et projekti ei ole kasumlik.
(82)
Vastuses komisjoni hinnangule väitsid Hispaania ametiasutused konsultandi aruandele toetudes, (32) et komisjoni hinnangus on vead. Esiteks, kuigi finantsvara hindamise mudeli põhjal tehtud analüüsi peeti iseenesest õigeks lähenemisviisiks, seati konsultandi aruandes kahtluse alla komisjoni kasutatud näitajate väärtused. Täpsemalt öeldes oleks aktsia riskipreemia ja beetad pidanud olema väiksemad. Teiseks, komisjon ei oleks pidanud asjakohase võrdlusalusena kasutama üksnes Consultia IT äriplaani, vaid ka Arthur Anderseni 2000. aasta äriplaani. Kolmandaks ei kasutanud komisjon Ciudad de la Luzi projekti eeldatava kasumlikkuse hindamisel õigeid finantssuhtarve. Peale selle ei võtnud komisjon arvesse eeldatavat tulu, mis oleks tekkinud hotellide ja büroopindade väljaarendamisest.
(83)
Komisjon lükkas need väited ümber. Aktsia riskipreemia kohta selgitatakse II lisas üsna põhjalikult, miks Hispaania pakutud väärtuste vahemik ei saa olla õige. Mis veelgi olulisem, riskipreemiate kohta pakutud väärtused olid hinnangulised väärtused 2009. aastaks ja mitte need, mis kehtisid 2000. ja 2004. aastal. On selge, et finantsvara hindamise mudelis kasutatavad näitajad peavad pärinema samast ajast kui äriotsus. Tegelikult pakub autor, keda Hispaania ametiasutused tsiteerivad, kõnealuse periood kohta hinnanguid, mis vastavad komisjoni hinnangule. II lisas selgitatakse ka seda, miks Hispaania ametiasutuste nõue beetasid vähendada on vale. Komisjon kasutas väärtusi avalikest uuringutest, kus olid välja arvutatud Ciudad de la Luzi lähimate konkurentide beetad. Hispaania ametiasutuste ettepaneku kasutada ajaloolisi beetasid lükkavad rahanduseksperdid ümber.
(84)
Vastuseks Hispaania ametiasutuste palvele võtta arvesse 2000. aasta äriplaani, on II lisas esitatud sellekohane arvutus. Nagu on näha, oleks kapitali kaalutud keskmine hind sel juhul suurema riskipreemia ja kõrgema riskivaba määra tõttu isegi suurem kui 2004. aastal. Ka see arvutus annab tulemuseks negatiivse nüüdispuhasväärtuse. Ja lõpetuseks, Hispaania ametiasutuste esitatud väited hotellide ja büroopindade eest saadavate võimalike tulude kohta põhinesid uuel tõendusmaterjalil, nimelt kuuel maa hindamise aruandel, mis olid koostatud tagantjärele. See tõendusmaterjal ei kuulunud teabe hulka, ms oleks olnud tol ajal võimalikule investorile kättesaadav. Kuigi Anderseni aruandes nimetatakse hotellikompleksi arendamise võimalust, ei sisalda see andmeid eeldatava kasumlikkuse kohta ning puudub äriplaan maa arendamise kohta. II lisas käsitletakse sellele vaatamata põhjalikult hiljem koostatud esitatud aruandeid maa arendamise kohta. Neis on tõsiseid vigu. Näiteks on ligikaudsed hinnad, mis on kavandatud büroopindadele Ciudad de la Luzi kompleksis, Alicante kõige mainekamatel äritänavatel asuvate büroopindade hinnad. Arvestades, et Ciudad de la Luzi kompleks jääb Alicante linnast välja ning asub tööstuskompleksi kõrval, on niisugused ligikaudsed hinnad väga liialdatud. Hotellide ligikaudsete hindade aluseks on samamoodi hinnad nelja- või viietärnihotellides. Pole ühtegi viidet sellele, et väljaspool Alicantet oleks piisav nõudlus selliste hotellide järele (mis asuvad pealegi maantee ja tööstuskompleksi läheduses).
(85)
Lisaks ise tehtud hindamisele tellis komisjon ka sõltumatu uuringu selle kohta, kas erainvestor oleks teinud investeeringu Ciudad de la Luzi samadel tingimustel (33). Ecorysi aruandes kaalutakse eri stsenaariumeid, milles hinnatakse 2000. aasta investeeringu omakapitali hinnaks 12,5-21,4 % ja täiendava 2004. aasta investeeringu omakapitali hinnaks 10,9-15,9 %. Seega on komisjoni uuringu tulemus Ecorysi arvutatud vahemikus. Samas on Ecorysi hinnangul äriplaani alusel arvutatud sisemine tasuvuslävi väga palju madalam omakapitali miinimumhinnast.
(86)
Ecorysi üldine järeldus on seega, et ei ole tõenäoline, et 2000. ja 2004. aastal tehtud investeeringud vastaksid heaperemeheliku erainvestori käitumisele turumajanduse tingimustes. 2000. aasta investeerimiskava kohta leiab Ecorys, et rekonstrueeritud juhtum näitab 9,3 miljardi peseeta suurust negatiivset nüüdispuhasväärtust. Majanduslikult mõtlevale turuinvestorile oleks aktsiaturule investeerimine olnud hoopis huvitavam investeering. Seoses 2004. aasta investeeringuga leiab Ecorys, et „heaperemehelik turuinvestor oleks ilmselt otsustanud tervet CDLi projekti mitte lõpule viia, vaid oleks ehk valinud tegutsemise kuues filmipaviljonis, millesse oli juba investeeritud, või projekti lõpetanud ja kahjumiga leppinud” (34). Lõpetuseks leiab Ecorys, et eralaenuandja ei oleks projektile osaluslaenu või muid laene andnud, sest projekti rahavoost ei piisanud laenu teenindamise makseteks.
(87)
Seega jõutakse järeldusele, et ajavahemikul 2000-2004 ja pärast seda tehtud investeeringud Ciudad de la Luzi ei vasta turumajanduse tingimustes tegutseva investori põhimõttele ning seega on nende näol tegemist ettevõtjale Ciudad de la Luz SAU antud eelisega. Kuna turumajanduse tingimustes tegutseva investori põhimõtte kriteeriumid ei ole täidetud, ei oleks turumajanduse tingimustes tegutsev investor investeerinud 2000. aastal ega oleks 2004. aasta äriplaani alusel jätkanud projekti investeerimist.
(88)
Selle põhjal järeldab komisjon, et majanduslik eelis on kogu investeeringu väärtus. Laenud, mis SPTCV andis Ciudad de la Luzile, olid allutatud laenud ja see tähendab, et neid kajastati bilansis millegi sellisena, mis sarnaneb omakapitalile. Nagu komisjon märkis algatamisotsuses, arvestati laenudelt intressi ühelt püsiosalt ja ühelt muutuvosalt. Püsiosa intressimäär oli väga madal ja turumajanduse tingimustes tegutsev laenuandja sellega ei nõustuks. Tavatult väikse laenu püsiosa oleks põhimõtteliselt saanud korvata piisava tulu teenimise võimalusega osaluslaenult tänu muutuvosale, mis oli seotud projekti kasumlikkusega, kuid kõnealuse projekti puhul ei saanud see nii olla (vt eespool esitatud arutluskäiku turumajanduse tingimustes tegutseva investori põhimõtte kohta). Peale selle ei sisaldanud kasumiaruande prognoos, mis Hispaania ametiasutused esitasid komisjonile 2002.-2014. aasta kohta, finantskulusid. Ja lõpetuseks, teoreetiliselt oleks laenud tulnud tagasi maksta 2015. aasta aprillis, mis jõuab kätte pärast projekti lõpetamise (ja võimalik, et selle võõrandamise) kuupäeva, mis oli kavandatud 2014. aastasse ja millega turumajanduse tingimustes tegutsev laenuandja poleks nõustunud. Oma 20. aprilli 2009. aasta vastuses algatamisotsusele selgitasid Hispaania ametiasutused, et laene tuleks majanduslikust seisukohast käsitleda kapitalisüstidena, sest laenuandja ja aktsionär on üks ja sama isik (st SPTCV).Ent kuna ühtegi laenu, mis maksti välja 2005., 2007., 2008. ja 2009. aastal ei ole (isegi osaliselt) tagasi makstud ja saaja ei ole nende laenude eest mingit intressi maksnud, tuleks neid faktiliselt käsitleda investeeringuna omakapitali. Vastavalt Hispaania ametiasutuste 2012. aasta aprillis esitatud andmetele oli see summa 2010. aasta lõpu seisuga 265 089 599 eurot (35).
(89)
Abi on ka valikuline, sest toetusest saadav kasu annab eelise vaid sektoris tegutsevatele ettevõtjatele ning tegelikult vaid mõnele neist.
(90)
Komisjon märgib, et Generalitat Valenciana on rahastanud investeeringut tema enda täisomanduses oleva investeerimisüksuse SPTCV kaudu ja et uuringud, millel põhines riiklik investeering Ciudad de la Luzi, tehti Generalitat Valencianale. Seega võib neid eraldisi käsitleda riigi ressurssidena.
(91)
Kui riigiabi tugevdab ettevõtjate positsiooni võrreldes teiste konkureerivate ettevõtjatega, peab viimastesse suhtuma kui ettevõtjatesse, keda riigiabi kahjustab. Abi tugevdab Ciudad de la Luzi positsiooni võrreldes teiste konkureerivate ettevõtjatega, võimaldades tal siseneda filmistuudiote turule. Konkurents meetmest kasu saavate ja kasu mitte saavate ettevõtjate vahel on moonutatud. Isegi kui eeldada, et filmitootjad teistes liikmesriikides, kus on filmistuudiod, saavad toetusi, ei ole see asjakohane põhjendus konkurentsi moonutamise fakti eitamiseks. Meede ei pääse riigiabina kvalifitseerumisest lihtsalt selle tõttu, et teised liikmesriigid võisid samuti võtta oma turgu moonutavaid meetmeid. Konkurentsi moonutamisega seotud tingimuse hindamisel sellist n.ö kaalumist ei toimu.
(92)
Lõpetuseks leiab komisjon, et kõnealune meede kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust. Filmistuudiod otsivad oma rajatistele turgu rahvusvaheliselt. Filmitootjad peavad mitmes eri liikmesriigis asuvate filmistuudiotega pidevalt läbirääkimisi hindade ja tingimuste üle. Komisjon on kiitnud heaks abikavasid Hispaanias ja teistes liikmesriikides, millega toetatakse audiovisuaalsete teoste tootmist ning seega julgustatakse kaudselt kasutama oma riigi tehnilisi rajatisi, sealhulgas filmistuudioid. Ent 2001. aasta kinoteatise neljanda kriteeriumiga välistatakse abi andmine teatud tootmistegevuseks, sh filmistuudiote kasutamiseks.
(93)
Eelnevale toetudes leiab komisjon, et projekt annab Ciudad de la Luzile valikulise majandusliku eelise. Projekti rahastatakse riiklikult, see moonutab konkurentsi ja mõjutab liikmesriikidevahelist kaubandust. Seega peab komisjon kõnealust meedet riigiabiks Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.
(94)
Kõigepealt peab komisjon tagama, et abi ei ole vastuolus ELi toimimise lepingu sätetega muudes valdkondades peale riigiabi. Selle juhtumi puhul ei mõjuta komisjoni hinnang muid järeldusi, mis on seotud kokkusobivusega ELi riigihankeid käsitlevate õigusaktidega. Abi ei sisalda muid elemente, mis võiksid tekitada probleeme seoses abi üldise seaduslikkuse põhimõttega.
(95)
Nagu on viidatud algatamisotsuses, on Hispaania ametiasutused täiendava argumendina väitnud, et juhul kui komisjon leiab, et kõnealuste meetmete näol on tegemist riigiabiga, oleksid sellised meetmed regionaalabina ja kultuuri edendamisele suunatud abina kokkusobivad artikli 107 lõikega 3.
(96)
Regionaalabi Ciudad de la Luzi ehitamiseks võib olla põhjendatud sel põhjusel, et investeering tehakse abi saavasse piirkonda. Hispaania ametiasutused on väitnud, et esialgse investeerimisotsuse ajal ajavahemikul 2000-2006 kehtinud regionaalabi eeskirjade alusel oli abi lubatud osatähtsus 36 %.
(97)
Kuna tegemist on teatamata jäetud abiga, siis kehtivad regionaalabi suunised aastateks 2000-2006 (36). Suuniste punktis 4.2 on sätestatud: „Abi saanud tootliku investeeringu elujõulisuse ja kindluse tagamiseks peab abisaaja osa finantseerimises olema vähemalt 25 %”. Suuniste allmärkuses 20 täpsustakse, et see minimaalne 25 % osafinantseerimine ei tohi sisaldada abi. Kuigi 25 % jaoks esialgses 600 000 euro suuruses aktsiakapitalis oli olemas erainvestor, oli see erainvestor saadava tasu eest projekti juhtiv ettevõte ja ta ei teinud projekti ühtegi täiendavat investeeringut, mis oleks võrreldavad riiklike investeeringutega projekti. Seega ei saa seda esimest investeeringut käsitleda eraldi riiklikust investeeringut, sest tegemist ei ole eraldiseisva investeeringuga. Veelgi enam, erainvestori ostis 2004. aasta juulis välja SPTCV, selleks ajaks oli vähenenud tema osalus 0,2 %ni.
(98)
Hispaania ametiasutused on väitnud, et SPTCV tehtud 25 % investeeringut ennast saaks käsitleda saaja osalusena. Komisjon on seisukohal, et sellise lähenemisviisiga, kus 25 % investeeringust katab avaliku sektori asutus, kes ei käitu nagu erainvestor (vt V jao alamjagu „Majanduslik eelis”), ja ka ülejäänud 75 % investeeringust tehakse riigi ressurssidest, ei saa tagada, et abi saav tootlik investeering on elujõuline ja tasuv.
(99)
Kuna investeeringut Ciudad de la Luzi on täielikult rahastatud SPTCV riiklikest vahenditest, ei ole see tingimus täidetud.
(100)
Teatud olukordades on komisjon kiitnud heaks abi audiovisuaalsektorile artikli 107 lõike 3 punkti c alusel, võttes arvesse ELi toimimise lepingu artikli 167 kultuurialaseid eesmärke. Kultuuri käsitlevat erandit saab kasutada koos teiste kokkusobivuse õiguslike alustega, nagu abi teatud majandustegevusele vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktile c (37). Kuigi Hispaania ametiasutused ei ole selleks ettepanekut teinud, käsitletakse järgnevalt seda õiguslikku alust teiste poolte märkuste valguses.
(101)
Vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktile c viiakse kolmeastmelise kaalumise nõude alusel läbi hindamine, et võrrelda kõnealuse meetme kasu ja negatiivset mõju.
(102)
Kaalumist kohaldades hindab komisjon järgmisi küsimusi.
a)
Kas abimeetme eesmärk on täpselt määratletud ühist huvi pakkuv eesmärk (kas kavandatud abi võimaldab turutõrgete kõrvaldamist või muu eesmärgi saavutamist)?
b)
Kas abi on kavandatud nii, et sellega on võimalik saavutada ühishuvist kantud eesmärki? Eriti:
i)
kas abimeede on sobiv vahend, ehk kas on olemas teisi, asjakohasemaid vahendeid?
ii)
kas abil on ergutav mõju, st kas abi muudab ettevõtjate käitumist?
iii)
kas abimeede on proportsionaalne, st kas sama muutus käitumises oleks saavutatav väiksema abi korral?
c)
Kas konkurentsimoonutused ja mõju kaubandusele on piiratud, st kas kogumõju on positiivne?
(103)
Turutõrge esineb siis, kui turu tulem ei anna suurimat võimalikku sotsiaalset heaolu. Ebatõhus turu tulem võib tekkida nn avalike hüvede või ühiskondlikult soovitavate hüviste korral (38). Sellised hüved tekitavad positiivset välismõju, mille korral sotsiaalne kasu ületab eraettevõtja kasu. Selle tulemusel on pakutud kogus optimaalsest väiksem, mis võib omakorda õigustada riigi sekkumist (ja võib-olla ka riiklikke toetusi).
(104)
ELis on olemas väga konkurentsitihe kaubandusturg, kus tegutseb rida suuri filmistuudioid. Peale selle pakuvad suurfilmide tootmisel Euroopa filmistuudiotele olulist konkurentsi stuudiod väljaspool ELi. Seega ei kinnita esmapilgul usutavad tõendid turutõrget ebapiisava pakkumise ja suurte sisenemiskulude alusel. Oma vastuses algatamisotsusele väidavad Hispaania filmitegijad, et Hispaania turul ei olnud enne Ciudad de la Luzi ehitamist samalaadseid kvaliteetseid teenuseid. Valencia filmitegijad on eriti rõhutanud, et kohaliku filmistuudio kasutamise võimalus aitaks neil vähendada tootmiskulusid (väiksemad transpordikulud, muude filmi toomiseks vajalike teenuste lähedus jne).
(105)
Paraku ei piisa tõsiasjast, et kodumaistele filmitootjatele oleks Ciudad de la Luz kasulik, selleks, et tegemist oleks turutõrkega eespool esitatud määratluse järgi. Esiteks oleks põhjendus, et Ciudad de la Luz võimaldab Hispaania kohaliku filmitootmisega seotud turutõrke kõrvaldamist, vastuolus Hispaania ametiasutuste väljendatud eesmärgiga. Consultia 2004. aasta aruandes käsitletakse kaudsete konkurentidena üksnes kohalikke stuudiod, kuna Ciudad de la Luz oleks suunatud hoopis suurtele filmitootjatele.
(106)
Teiseks, et tõestada turutõrget seoses Hispaania filmitootjatega, tuleks hinnata, kas sellisest stuudiost nagu Ciudad de la Luz saadav sotsiaalne kasu on suurem kui selle hind. Muude elementide seas tuleks selleks kaaluda, kas olemasolevatest rajatistest ei piisa, st kas Hispaania filmitegijad ei saaks kasutada olemasolevaid filmistuudiod Hispaanias (nagu Video Planning, Cartuja Producciones ja Loasur Audiovisual Andaluusias, Media Park Kataloonias, Platós Valencia Valencias ning Estudios Barajas, Estudios El Álamo, Estudios Los Ángeles ja Flash Estudio Madridis) või teistes liikmesriikides. Kuigi Hispaania filmitootjad tõid välja teatud Ciudad de la Luzist saadavad (kvantifitseerimata) kulueelised, ei põhjendanud nad seda, et sellised kohalikud stuudiod oleks kodumaisele filmitootmisele olulised.
(107)
Peale selle, kuna puudub täpselt määratletud turutõrge, mida meetmega kõrvaldatakse, ei saa abi pidada kohaseks ja proportsionaalseks turutõrke kõrvaldamiseks. Kui filmistuudio eesmärk oli toetada kohalikku filmitootmist, oleks tehtud investeeringut pidanud muu hulgas võrdlema teiste meetmetega, millega oleks saavutatud filmitootjate seisukohalt võrreldavad kasutegurid. Hispaania ametiasutused ei ole sellist võrdlust esitanud.
(108)
Kaalumise nõue näeb lisaks ette negatiivse mõju hindamist konkurentsi ja kaubanduse moonutamise mõistes. Arvestades seda, et tootmine on vähenenud märgatavalt allapoole esialgseid ootusi ning Ciudad de la Luz on meelitanud ligi valdavalt kohalikke filmitootjaid, võiks arvata, et selle stuudiote moonutav mõju on seni olnud piiratud. Paraku ei ole Ciudad de la Luzis tehtud filmide arv hea näitaja tema võimaliku moonutava mõju kohta. Ciudad de la Luzi sisenemine Euroopa filmistuudiote turule on suurendanud stuudiote koguvõimsust. Lihtne majanduslik arutluskäik näitab, et selline pakkumise suurenemine tekitab üldise hindade alandamise hoolimata filmide hulgast, mida Ciudad de la Luz suudab ligi meelitada. Kuna see mõjutaks üldist turuhinda, ei saa sellist hindade alandamist jälgida, võrreldes Ciudad de la Luzi hinnakujundust tema konkurentide omaga. Peale selle võib Ciudad de la Luzi ehitamine julgustada teisi liikmesriike tegema samasuguseid investeeringuid. Ja lõpetuseks, Ciudad de la Luzi nüüdisaegseid rajatisi arvestades võib tema positsioon turul tulevikus muutuda.
(109)
Eespool esitatule tuginedes ei saa meedet pidada kokkusobivaks artikli 107 lõike 3 punkti c alusel, sest see ei võimalda kõrvaldada sektori turutõrget ning konkurentsi ja kaubandust kahjustavaid riske.
(110)
Hispaania ametiasutused ei ole esitanud ühtegi põhjendust komisjoni algatamisotsuses esitatud arvamuse muutmiseks, kus öeldi, et komisjon „leiab, et ei ole ühtegi elementi, mis näitaks et [kultuuri käsitlevat] erandit saaks kohaldada riigiabile, millest rahastatakse uue suure filmistuudio kompleksi ehitus- ja tegevuskulusid.” Algatamisotsuses jäeti kõrvale võimalus käsitleda stuudioid kultuuritaristuna, sest stuudiod on väga spetsiifilised ja neid kasutab ainult audiovisuaalsektor (filmide, telesaadete ja reklaamide tegemiseks).
(111)
Selleks et ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktis d sätestatud kultuuri käsitlevat erandit saaks kohaldada rahastamisele, mida ei käsitleta kinoteatises, oleks abi pidanud olema mitte ainult vajalik, proportsionaalne ja piisav (nagu on viidatud eespool artikli 107 lõike 3 punkti c kohta antud hinnangus), vaid suunatud ka kultuuriga seotud eesmärgi täitmisele. Kuna on jõutud järeldusele, et need kriteeriumid ei vasta artikli 107 lõike 3 punktile c, kehtib sama ka seoses artikli 107 lõike 3 punktiga d.
(112)
Komisjon kiitis 2008. aasta detsembris heaks filmidega seotud soodustused, mida Valencia autonoomne piirkond pakkus kinoteatise alusel (39). Enne seda ei saa ühtegi soodustust, mis Valencia autonoomse piirkonna valitsus andis seoses filmimisega Ciudad de la Luzis, pidada kokkusobivaks juhul, kui Ciudad de la Luzis filmimine oli abi saamise tingimus (see on vastuolus kinoteatise neljanda kriteeriumiga, mis välistab abi andmise mingiks konkreetseks filmi tootmisega seotud tegevuseks).
(113)
Ja lõpetuseks, käesoleva otsuse raames ei ole vaja täpsemalt uurida, kas abi anti filmitootjatele.
VI. KOKKUVÕTE
(114)
Komisjon leiab, et Hispaania on andnud Ciudad de la Luz SA-le riigiabi, rikkudes Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõiget 3. Valencia autonoomse piirkonna tehtud investeeringut Ciudad de la Luzi ei oleks erainvestor samadel tingimustel teinud. Selle tulemusel peab komisjon kogu riiklikku investeeringut projekti ebaseaduslikuks abiks.
(115)
Seega on abi summa kuni 2010. aasta detsembrini kokku 265 089 599 eurot, mis sisaldab otsest riiklikku investeeringut Ciudad de la Luz SA-sse ja mis tahes soodustusi, mida anti filmitootjatele tingimusel, et filmimine toimub Ciudad de la Luzis.
(116)
Kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu ja Euroopa Kohtu väljakujunenud kohtupraktikaga on komisjon pädev otsustama, et asjaomane riik peab abi andmise lõpetama või seda abi muutma, (40) kui ta on leidnud, et abi on siseturuga kokkusobimatu. Samuti on kohus järjepidevalt otsustanud, et riigi kohustuse lõpetada sellise abi andmine või seda abi muuta, mida komisjon ei pea siseturuga kokkusobivaks, eesmärk on taastada eelnenud olukord (41). Selles kontekstis on kohus kehtestanud, et see eesmärk saavutatakse, kui saaja on maksnud tagasi ebaseadusliku abina antud summad, minetades nii eelise, mille ta oli saanud oma konkurentide üle turul ja abi väljamaksmisele eelnenud olukord on taastatud (42).
(117)
Kooskõlas selle kohtupraktikaga sätestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 659/1999 (43) artiklis 14, et „kui ebaseadusliku abi korral tehakse negatiivne otsus, nõuab komisjon, et kõnealune liikmesriik peab võtma kõik vajalikud meetmed, et abisaajalt abi tagasi saada”,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
1. Algne aktsiakapital ja järgnevad aktsiakapitali suurendamised summas 94 459 719 eurot, Ciudad de la Luzile eraldatud maa väärtuses 9 800 040 eurot, osaluslaenud summas 115 miljonit eurot, alates 2008. aastast emiteeritud aktsiateks vahetatavad võlakirjad kogusummas 45 829 840 eurot, mis Ciudad de la Luz SA andis Hispaaniale ebaseaduslikult enne 31. detsembrit 2010, ning igasugused soodustused, mis tehti filmitootjatele tingimusel, et filmimine toimub Ciudad de la Luzis, rikkudes aluslepingu artikli 108 lõiget 3, on siseturuga kokkusobimatu riigiabi.
Artikkel 2
1. Hispaania nõuab artikli 1 alusel antud kokkusobimatu riigiabi abi saajalt tagasi.
2. Tagasinõutavatele summadele kohaldatakse intressi alates kuupäevast, mil need anti abi saaja käsutusse, kuni nende tegeliku tagastamiseni.
3. Intress arvutatakse liitintressina kooskõlas määruse (EÜ) nr 794/2004 (44) V peatükiga.
4. Hispaania tühistab kõik tasumata abi maksed, millele viidatakse artiklis 1, alates käesoleva otsuse vastuvõtmise kuupäevast.
Artikkel 3
1. Artiklis 1 viidatud abi tagastamine toimub kohe ja tõhusalt.
2. Hispaania tagab käesoleva otsuse täitmise nelja kuu jooksul alates sellest teavitamise kuupäevast.
Artikkel 4
1. Kahe kuu jooksul pärast käesolevast otsusest teavitamist esitab Hispaania järgmise teabe:
a)
kogusumma (põhiosa ja intress), mis nõutakse abi saajalt tagasi;
b)
käesoleva otsuse täitmiseks juba võetud ja kavandatud meetmete üksikasjalik kirjeldus;
c)
dokumendid, mis kinnitavad, et abi saajale on antud korraldus abi tagasi maksta.
2. Hispaania teavitab komisjoni käesoleva otsuse täitmiseks võetud riiklike meetmete käigust seni, kuni artiklis 1 viidatud abi on tagastatud. Komisjoni nõudmisel esitab ta viivitamata teabe käesoleva otsuse täitmiseks juba võetud ja kavandatud meetmete kohta. Samuti esitab Hispaania üksikasjalikud andmed abi saaja poolt juba tagastatud abi summade ja intresside kohta.
Artikkel 5
Käesolev otsus on adresseeritud Hispaania Kuningriigile.
Brüssel, 8. mai 2012