РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1312/2011 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 19 декември 2011 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета относно някои разпоредби, свързани с финансовото управление, за определени държави-членки, които изпитват сериозни затруднения във връзка с финансовата си стабилност или са застрашени от такива затруднения
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално членове 42 и 43 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Безпрецедентната световна финансова криза и безпрецедентният икономически спад сериозно засегнаха икономическия растеж и финансовата стабилност и доведоха до значително влошаване на финансовите и икономическите условия в няколко държави-членки. По-специално някои държави-членки изпитват или са застрашени от сериозни затруднения, особено тези, отнасящи се до проблеми, свързани с техния икономически растеж и финансова стабилност, както и с влошаването на техните позиции по отношение на дефицита и дълга, което се дължи на международната икономическа и финансова обстановка.
(2)
Въпреки че вече бяха предприети важни действия за противодействие на отрицателните въздействия на кризата, включително изменения в законодателната рамка, въздействието на финансовата криза върху реалната икономика, пазара на труда и гражданите се проявява в широк мащаб. Натискът върху националните финансови ресурси се увеличава и следва да бъдат предприети допълнителни стъпки сега, за да се облекчи този натиск чрез максимално и оптимално използване на финансирането от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР).
(3)
Въз основа на член 122, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз, който предвижда възможност за предоставяне на финансова помощ от Съюза на държава-членка, която изпитва затруднения или е сериозно застрашена от тежки затруднения, причинени от извънредни обстоятелства извън нейния контрол, с Регламент (ЕС) № 407/2010 на Съвета от 11 май 2010 г. за създаване на европейски механизъм за финансово стабилизиране (3) беше създаден такъв механизъм с цел запазване на финансовата стабилност на Съюза.
(4)
С решения за изпълнение 2011/77/ЕС (4) и 2011/344/ЕС (5) на Съвета на Ирландия и Португалия съответно беше предоставена такава финансова помощ от страна на Съюза. Гърция изпитваше сериозни трудности по отношение на своята финансова стабилност преди влизането в сила на Регламент (ЕС) № 407/2010 и получи финансова помощ, inter alia, от други държави-членки от еврозоната.
(5)
С Регламент (ЕО) № 332/2002 на Съвета от 18 февруари 2002 г. за установяване на механизъм, осигуряващ средносрочна финансова подкрепа за платежния баланс на държавите-членки (6) беше създаден инструмент, който предвижда, че Съветът трябва да предостави средносрочна финансова помощ в случаите, когато държава-членка, която не е приела еврото, е в затруднение или е сериозно застрашена от трудности, свързани с платежния баланс.
(6)
С решения 2009/102/ЕО (7), 2009/290/ЕО (8) и 2009/459/ЕО (9) на Съвета такава финансова помощ бе предоставена съответно на Унгария, Латвия и Румъния.
(7)
Периодът, през който се предоставя финансова помощ на Ирландия, Унгария, Латвия, Португалия и Румъния, е посочен в съответните решения на Съвета. Срокът за помощта за Унгария изтече на 4 ноември 2010 г.
(8)
Що се отнася до Гърция, Споразумението между кредиторите, сключено заедно с Кредитното споразумение, влезе в сила на 11 май 2010 г. В Споразумението между кредиторите е предвидено, че периодът на валидност ще изтече три години след датата на посоченото споразумение.
(9)
На 11 юли 2011 г. финансовите министри на 17-те държави-членки от еврозоната подписаха Договора за създаване на европейски механизъм за стабилност (ЕМС). Този договор следва Решение 2011/199/ЕС на Европейския съвет от 25 март 2011 г. за изменение на член 136 от Договора за функционирането на Европейския съюз по отношение на механизъм за стабилност за държавите-членки, чиято парична единица е еврото (10) В решението се предвижда до 2013 г. ЕМС да поеме задачите, които понастоящем се изпълняват от Европейския инструмент за финансова стабилност (EFSF) и Европейския механизъм за финансово стабилизиране (ЕМФС).
(10)
В своите заключения от 23 и 24 юни 2011 г. Европейският съвет приветства намерението на Комисията да засили синергиите между програмата за отпускане на заеми на Гърция и фондовете на Съюза, и подкрепи усилията за повишаване на възможностите на Гърция за усвояване на средства от Съюза с цел стимулиране на растежа и заетостта, чрез преместване на акцента върху повишаването на конкурентоспособността и създаването на работни места. Освен това Европейският съвет приветства и подкрепи изготвянето от Комисията, заедно с държавите-членки, на обща програма за техническа помощ за Гърция. Настоящото изменение на Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета от 20 септември 2005 г. относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (11) е принос към усилията за засилване на синергиите.
(11)
С цел да се улесни управлението на финансирането от Съюза, да се подпомогне нарастването на инвестициите във въпросните държави-членки и райони и да се увеличи въздействието на финансирането върху икономиката, е необходимо да се разреши увеличаване на процентното участие от ЕЗФРСР до 95 % от допустимите публични разходи в районите по цел „Сближаване“ и увеличаване до 85 % от допустимите публични разходи в други райони, които са изправени пред сериозни затруднения, свързани с тяхната финансова стабилност.
(12)
В съответствие с общите принципи, които са приложими съгласно Регламент (ЕО) № 1698/2005, увеличеният размер на съфинансирането може да се прилага само за плащания, извършвани след одобряване от страна на Комисията на съответните програми за развитие на селските райони, включително новите финансови планове. Следователно е необходимо също така да се определи процедурата, по която държавите-членки могат да използват тази възможност, както и механизмът, чрез който тя ще бъде осигурена.
(13)
Временното увеличение на размера на съфинансирането следва също така да се разглежда в контекста на бюджетните ограничения, пред които са изправени всички държави-членки, като тези бюджетни ограничения следва да бъдат отразени по подходящ начин в общия бюджет на Европейския съюз. Освен това, тъй като основната цел на механизма е да се справя със специфични текущи затруднения, прилагането му следва да се ограничи във времето до разходите на разплащателните агенции, извършени до 31 декември 2013 г.
(14)
Поради това Регламент (ЕО) № 1698/2005 следва да бъде съответно изменен.
(15)
Поради спешната необходимост от мерки във връзка с икономическата криза, настоящият регламент следва да влезе в сила незабавно след публикуването му,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
В член 70 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 след параграф 4б се вмъква следният параграф:
„4в. Чрез дерогация от определените в параграфи 3, 4 и 5 тавани приносът на ЕЗФРСР може да бъде увеличен максимум до 95 % от допустимите публични разходи в районите, допустими по цел „Сближаване“, и в най-отдалечените райони и по-малките острови в Егейско море, и до 85 % от допустимите публични разходи в други райони. Тези проценти се прилагат за новодекларираните допустими разходи във всяка заверена декларация за разходи, направени през периода, в който дадена държава-членка отговаря на едно от следните условия:
а)
предоставена ѝ е финансова помощ съгласно Регламент (ЕС) № 407/2010 на Съвета от 11 май 2010 г. за създаване на европейски механизъм за финансово стабилизиране (12) или ѝ е предоставена финансова помощ от други държави-членки от еврозоната преди влизането в сила на посочения регламент;
б)
предоставена ѝ е средносрочна финансова помощ в съответствие с Регламент (ЕО) № 332/2002 на Съвета от 18 февруари 2002 г. за установяване на механизъм, осигуряващ средносрочна финансова подкрепа за платежния баланс на държавите-членки (13);
в)
предоставена ѝ е финансова помощ в съответствие с Договора за създаване на европейски механизъм за стабилност.
Всяка държава-членка, която желае да се възползва от дерогацията, предвидена в първа алинея, представя на Комисията искане за съответното изменение на своята програма за развитие на селските райони. Дерогацията се прилага, считано от одобрението от Комисията на изменението на програмата, като прилагането ѝ се преустановява, когато държавата-членка повече не отговаря на нито едно от условията, предвидени в първа алинея, буква а), б) или в). При всички случаи дерогацията се прилага единствено за разходите на разплащателните агенции, извършени до 31 декември 2013 г.
Когато предвидената в първата алинея дерогация престане да се прилага, държавата-членка изпраща на Комисията предложение за изменение на програмата, включително нов план за финансиране, който отговаря на изискванията за максималните проценти, които са били приложими преди дерогацията.
Ако дадена държава-членка не представи на Комисията предложение за изменение на своята програма за развитие на селските райони, включително нов план за финансиране, на датата, на която дерогацията престане да се прилага в съответствие с втора алинея, или ако представеният план за финансиране не отговаря на максималните проценти, определени в параграфи 3, 4 и 5, тези проценти се прилагат автоматично, считано от тази дата.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 19 декември 2011 година.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 1312/2011,
19. detsember 2011,
millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 1698/2005 seoses teatavate sätetega, mis käsitlevad finantsstabiilsuse säilitamisega tõsistes raskustes või sellises ohus olevate teatavate liikmesriikide finantsjuhtimist
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikleid 42 ja 43,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)
ning arvestades järgmist:
(1)
Enneolematu ulatusega ülemaailmne finantskriis ja majanduslangus on oluliselt pärssinud mitme liikmesriigi majanduskasvu ja kahjustanud finantsstabiilsust ning seega järsult halvendanud nende finants- ja majandusseisundit. Teatavad liikmesriigid on rahvusvahelise majandus- ja rahanduskeskkonna tõttu sattunud tõsistesse raskustesse või neid ähvardavad tõsised raskused, nagu probleemid majanduskasvu ja finantsstabiilsusega ning suurenev eelarvepuudujääk ja võlakoormus.
(2)
Kuigi peamised meetmed kriisi negatiivse mõju tasakaalustamiseks on juba võetud, sealhulgas õigusraamistiku muudatused, on finantskriisi mõju reaalmajandusele, tööturule ja kodanikele laialdaselt tuntav. Surve liikmesriikide finantsvahenditele on kasvamas ja surve leevendamiseks tuleks praegu võtta täiendavaid meetmeid Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi (EAFRD) vahendite maksimaalse ja optimaalse kasutamise kaudu.
(3)
Lähtudes Euroopa Liidu toimise lepingu artikli 122 lõikest 2, millega nähakse ette võimalus anda liidu finantsabi liikmesriigile, kes on raskustes või kellel on tõsine oht sattuda suurtesse raskustesse, mida põhjustavad temast olenematud erandlikud juhtumid, kehtestati nõukogu 11. mai 2010. aasta määrusega (EL) nr 407/2010 (millega luuakse Euroopa finantsstabiilsusmehhanism) (3) selline mehhanism liidu finantsstabiilsuse säilitamiseks.
(4)
Iirimaale anti sellist liidu finantsabi nõukogu rakendusotsusega 2011/77/EL (4) ja Portugalile nõukogu rakendusotsusega 2011/344/EL (5). Kreeka oli tõsistes finantsstabiilsusega seotud raskustes enne määruse (EL) nr 407/2010 jõustumist ja ta sai finantsabi muu hulgas teistelt euroala liikmesriikidelt.
(5)
Nõukogu 18. veebruari 2002. aasta määrusega (EÜ) nr 332/2002 (millega liikmesriikide maksebilansi toetamiseks luuakse keskmise tähtajaga rahalise abi süsteem) (6) loodi vahend, mille kaudu nõukogu annab keskmise tähtajaga finantsabi, kui liikmesriik, kes ei ole eurot kasutusele võtnud, on suurtes maksebilansiraskustes või teda ähvardab tõsine oht sellistesse raskustesse sattuda.
(6)
Ungarile anti sellist finantsabi nõukogu otsusega 2009/102/EÜ, (7) Lätile nõukogu otsusega 2009/290/EÜ (8) ja Rumeeniale nõukogu 6. mai 2009. aasta otsusega 2009/459/EÜ (9).
(7)
Ajavahemik, mil Iirimaale, Ungarile, Lätile, Portugalile ja Rumeeniale finantsabi antakse, on sätestatud igat riiki käsitlevas nõukogu otsuses. Ungarile lõpetati finantsabi andmine 4. novembril 2010.
(8)
Kreeka jaoks jõustus krediidikorralduse lepinguga ühel ajal sõlmitud krediidiandjate vaheline leping 11. mail 2010. Krediidiandjate vahelise lepingu kohaselt lõpeb abiperiood kolm aastat pärast kõnealuse lepingu kuupäeva.
(9)
17 euroala liikmesriigi rahandusministrid kirjutasid 11. juulil 2011 alla Euroopa stabiilsusmehhanismi asutamislepingule. Kõnealune leping sõlmiti Euroopa Ülemkogu 25. märtsi 2011. aasta otsuse 2011/199/EL (millega muudetakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklit 136 seoses stabiilsusmehhanismiga liikmesriikide jaoks, mille rahaühik on euro) (10) alusel. Eeldatavasti hakkab Euroopa stabiilsusmehhanism 2013. aastaks täitma praeguseid Euroopa Finantsstabiilsuse Fondi ja Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi ülesandeid.
(10)
Euroopa Ülemkogu väljendas 23. ja 24. juuni 2011. aasta järeldustes heameelt komisjoni kavatsuse üle tõhustada Kreeka laenuprogrammi ja liidu fondide koostoimet ja toetas kõiki jõupingutusi, et suurendada Kreeka suutlikkust liidu vahendeid majanduskasvu ja tööhõivet edendamise eesmärgil ära kasutada, suunates neid vahendeid konkurentsivõime parandamisse ja töökohtade loomisse. Peale selle väljendas Euroopa Ülemkogu oma järeldustes heameelt selle üle, et komisjon koostab koos liikmesriikidega terviklikku programmi Kreekale antava tehnilise abi kohta, ning toetas seda algatust. Käesoleva 20. septembri 2005. aasta määruse (EÜ) nr 1698/2005 (Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta) (11) muudatusega toetatakse neid koostoime saavutamiseks tehtavaid jõupingutusi.
(11)
Selleks et lihtsustada liidu rahastamise juhtimist, kiirendada investeeringute tegemist liikmesriikides ja piirkondades ning suurendada rahastamise mõju majandusele, on vaja lubada suurendada EAFRD panuse määra kuni 95 protsendini abikõlblikest avaliku sektori kuludest lähenemiseesmärgi alusel abikõlblikes piirkondades ning kuni 85 protsendini abikõlblikest avaliku sektori kuludest muudes piirkondades, keda ähvardab oht sattuda tõsistesse finantsstabiilsusega seotud raskustesse.
(12)
Määruse (EÜ) nr 1698/2005 üldpõhimõtete kohaselt kohaldatakse suuremat kaasrahastamismäära üksnes selliste maksete suhtes, mis tehakse pärast seda, kui komisjon on vastavad maaelu arengu programmid, sh uued finantskavad, heaks kiitnud. Seepärast on vaja kindlaks määrata kord, mille alusel võivad liikmesriigid seda võimalust kasutada, samuti mehhanism, mille kaudu see kord tagatakse.
(13)
Kaasrahastamise määra ajutist suurendamist tuleks kaaluda kõiki liikmesriike puudutavate eelarvepiirangute kontekstis ning kõnealused eelarvepiirangud peaksid leidma asjakohast kajastamist Euroopa Liidu üldeelarves. Kuna mehhanismi põhiülesanne on leida lahendus konkreetsetele olemasolevatele raskustele, tuleks selle kohaldamist ajaliselt piirata, rakendades seda makseasutuste poolt 31. detsembrini 2013 tehtud kulutustele.
(14)
Määrust (EÜ) nr 1698/2005 tuleks seepärast vastavalt muuta.
(15)
Arvestades tungivat vajadust leevendada majanduskriisi, peaks käesolev määrus jõustuma kohe pärast selle avaldamist,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikli 70 lõike 4b järele lisatakse järgmine lõige:
„4c. Erandina lõigetes 3, 4 ja 5 sätestatud ülemmääradest võib EAFRD toetusmäära suurendada kuni 95 protsendini abikõlblikest avaliku sektori kuludest lähenemiseesmärgi alusel abikõlblikes piirkondades, äärealadel ja väiksematel Egeuse mere saartel ning kuni 85 protsendini abikõlblikest avaliku sektori kuludest muudes piirkondades. Neid toetusmäärasid kohaldatakse selliste uute abikõlblike kulude suhtes, mille liikmesriigid on deklareerinud igas tõendatud kuluaruandes, mis hõlmab neid kulutusi, mis on tehtud ajavahemikul, mil liikmesriik vastab ühele järgmistest tingimustest:
a)
liikmesriik saab finantsabi vastavalt nõukogu 11. mai 2010. aasta määrusele (EL) nr 407/2010 (millega luuakse Euroopa finantsstabiilsusmehhanism) (12) või talle on finantsabi andnud teised euroala liikmesriigid enne kõnealuse määruse jõustumist;
b)
liikmesriik saab keskmise tähtajaga finantsabi vastavalt nõukogu 18. veebruari 2002. aasta määrusele (EÜ) nr 332/2002 (millega liikmesriikide maksebilansi toetamiseks luuakse keskmise tähtajaga rahalise abi süsteem) (13);
c)
liikmesriik saab finantsabi vastavalt Euroopa stabiilsusmehhanismi asutamislepingule.
Esimeses lõigus sätestatud erandit kasutada sooviv liikmesriik esitab komisjonile taotluse oma maaelu arengu programmi vastavalt muuta. Erandit kohaldatakse alates programmi muutmise heakskiitmisest komisjoni poolt, ja kohaldamine lõpetatakse, kui liikmesriik ei vasta enam esimese lõigu punktis a, b või c sätestatud tingimusele. Esimeses lõigus sätestatud erandit kohaldatakse igal juhul üksnes makseasutuste poolt 31. detsembrini 2013 tehtud kulutustele.
Kui esimeses lõigus sätestatud erandi kohaldamine lõpetatakse, saadab liikmesriik komisjonile programmi muutmise ettepaneku, sealhulgas uue rahastamiskava, mis vastab enne erandi kohaldamist kehtinud maksimummääradele.
Kui liikmesriik ei esita komisjonile oma maaelu arengu programmi muutmise ettepanekut, sealhulgas uut rahastamiskava kuupäevaks, mil erandit vastavalt teisele lõigule enam ei kohaldata, või kui esitatud rahastamiskava ei vasta lõigetes 3, 4 ja 5 sätestatud maksimummääradele, kohaldatakse maksimummäärasid automaatselt alates kõnealusest kuupäevast.
Artikkel 2
Käesolev määrus jõustub selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.
Määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 19. detsember 2011