РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 9 юни 2010 година
относно държавна помощ C 1/09 (ex NN 69/08), предоставена от Унгария на MOL Nyrt.
(нотифицирано под номер C(2010) 3553)
(само текстът на унгарски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2011/88/ЕС)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като взе предвид решението на Комисията за откриване на процедурата, определена в член 108, параграф 2 от Договора (1) по отношение на помощ № C 1/09 (ex NN 69/08) (2),
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените разпоредби и като взе предвид техните мнения,
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
На 13 януари 2009 г., след жалба, получена на 14 ноември 2007 г., Комисията откри официална процедура по разследване на мерките, въведени от Унгария, за които се твърди, че представляват държавна помощ в полза на дружество с наименование Hungarian Oil & Gas Plc (Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt.; наричано по-долу „MOL“).
(2)
Унгария изпрати своите писмени коментари относно решението на Комисията за откриване на процедура на 8 април 2009 г.
(3)
Решението за откриване на процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз на 28 март 2009 г. (3) Коментари бяха получени от две заинтересовани страни: MOL и Унгарската асоциация по минно дело (Magyar Bányászati Szövetség), и двата на 27 април 2009 г.
(4)
Комисията предаде мненията на Унгария с писмо от 2 юни 2009 г. С писмо от 3 юли 2009 г. Унгария докладва, че няма коментар относно забележките на заинтересованите страни.
(5)
Комисията изиска допълнителна информация от унгарските органи на 21 септември 2009 г. и 12 януари 2010 г. и Унгария отговори с писма от 19 октомври 2009 г. и 9 февруари 2010 г.
II. ПОЛУЧАТЕЛЯТ
(6)
MOL представлява интегрирано дружество за нефт и газ, установено в Будапеща, Унгария. Основните дейности на MOL на унгарския пазар включват: изследване и добив на суров нефт и природен газ; производство на газови продукти; рафиниране, транспортиране, съхранение и дистрибуция на продукти от суров нефт на дребно и на едро; пренос на природен газ и производство и продажба на олефини и полиолефини. В допълнение, MOL Group (към която принадлежи MOL) включва също няколко други унгарски и чуждестранни дъщерни дружества (4).
(7)
В Унгария и Словакия MOL Group е пазарен лидер във всяка от своите основни дейности. През 2008 г. (5) нетните продажби на MOL и MOL Group са били респективно приблизително 6,8 милиарда евро и 13 милиарда евро. През същата година съответните им оперативни печалби са били приблизително 400 милиона евро и 732 милиона евро.
III. ОПИСАНИЕ НА МЯРКАТА
(8)
Общите правила, управляващи минните дейности в Унгария, са определени в Закона за минното дело от 1993 г. (наричан по-долу „Закона за минното дело“) (6), който управлява също минните дейности (проучване, изследване и добив), включващи въглеводороди (т.е. суров петрол и природен газ).
(9)
Законът за минното дело разграничава минни дейности, упражнявани на базата на два различни правни инструмента: i) концесия (7) и ii) разрешение (8).
-
В случаите на концесия министърът, отговорен за минното дело (наричан по-долу „компетентният министър“), сключва договор (9) със спечелилия участник след провеждане на открит търг (10) за експлоатация на „закрит район“.
-
Това е различно от „открити райони“ (11), където органът по минното дело не може да откаже издаване на разрешение, ако кандидатът отговаря на условията, определени в закона (12).
(10)
Съгласно определението в Закона за минното дело (13), закритите райони са запазени за минни дейности на базата на концесия. Следователно, всеки район, който не е закрит район, се счита за открит район. Съгласно обяснението, предоставено от Унгария, първоначалното намерение е било всички находища да бъдат класифицирани като закрити райони, предназначени за концесия. Откритите райони, които се предполага, че са по-бедни на минерални ресурси, са щели да представляват изключение. В такива случаи находищата са се считали за по-малко ценни и не се е очаквало да бъдат получени оферти при провеждане на открит търг.
(11)
Законът за минното дело постановява също, че за добив на минерални ресурси се плаща държавна такса за минна дейност, чийто размер е процент от стойността на добитите минерални ресурси (14). Таксата за минна дейност се различава в зависимост от приложимия режим:
-
В случай на концесия размерът на таксата за минната дейност е определена в концесионния договор (15).
-
При минералните ресурси, добивани на базата на разрешителен режим, таксата се определя от Закона за минното дело (16). До януари 2008 г. таксата за минна дейност, свързана с добиването на въглеводороди на базата на разрешителен режим, е възлизала на 12 % за находища, чиято експлоатация е започнала от 1 януари 1998 г., и J % за находища, чиято експлоатация е започнала преди 1 януари 1998 г. (17) Коефициентът „J“ се е изчислявал съгласно формула, определена въз основа на историческите цени на газа, добитото количество и стойността му; минималната му стойност е определена на 12 %.
(12)
Раздел 26/A, параграф 5 от Закона за минното дело постановява, че когато миннодобивно дружество, което действа в разрешителен режим, не започне добив в срок от пет години от датата на издаване на разрешение от органа по минно дело, правото за минна дейност се прекратява (18).
(13)
Този раздел предвижда също възможност за удължаване на този срок чрез споразумение между компетентния министър и миннодобивното дружество (19). Разделът предвижда плащане на три различни такси, когато се удължава срокът на правото за минна дейност:
а)
първо, трябва да се плати такса за удължаване на срока за неизползваните находища докато започне действителната им експлоатация; максималният размер на тази такса е 1,2 пъти размера на първоначалната такса за минна дейност, изчислена на базата на хипотетично определеното количество на минералните ресурси, тъй като тази такса трябва да се плати тогава, когато все още няма действителен добив от находището;
б)
второ, ако заявлението за удължаване на срока засяга повече от две находища, равнището на таксата за удължаване (увеличената такса за минна дейност) трябва да се приложи към всички находища на дружеството;
в)
трето, ако удължаването засяга повече от пет находища, може да се изиска допълнително еднократно плащане (20).
(14)
На 19 септември 2005 г. MOL подава заявление за удължаване на правото за минна дейност за дванадесет от своите въглеводородни находища, което е получила преди това на базата на разрешителен режим и по което не е започнала добив в рамките на срока. На 22 декември 2005 г. MOL и министърът сключват споразумение за удължаване въз основа на раздел 26/A, параграф 5 от Закона за минното дело при следните условия:
а) Такса за удължаване на срока: дванадесетте разрешения за минна дейност, предмет на искането, са удължени за срок от 5 години (т.е. MOL ще разполага с още пет години, за да започне добив от тези находища). Таксата за удължаване е постановена за всяка от петте години на срока на удължаване, като се прилага таксата за минна дейност в размер на 12 %, която е била в сила към момента, и множител („c“) със стойност между 1,020 и 1,050, в резултат на което се получават таксите за удължаване, изброени в таблица 1 (21). Таксата за удължаване е постановена за петте години на срока на удължаване. Там, където експлоатацията на находищата е започнала в действителност, постановената такса е трябвало да се прилага за остатъка от петнадесетгодишния период като такса за минна дейност за находищата, обхванати от удължаването (22).
б) Разширяване на обхвата на увеличената такса върху всички миннодобивни находища: Тъй като удължаването на срока на правото за минна дейност е изискано за повече от две находища, увеличената такса (която е равна на таксата за удължаване, както е показано в таблица 1) е трябвало да се приложи за следващите петнадесет години, т.е. до 2020 г., за всички находища на MOL, предмет на разрешителен режим, чиято експлоатация е започнала след 1 януари 1998 г. По отношение на находищата, чиято експлоатация е започнала преди 1 януари 1998 г., е приложим коефициентът „J“, умножен по „c“ (23).
в) Фиксирана такса за минна дейност: Страните се договориха изрично също, че постановената такса за минна дейност ще остане приложима за целия срок на договора (т.е. до 2020 г.), независимо от измененията в Закона за минното дело (24).
г) Еднократно плащане: Тъй като удължаването на срока на правото за минна дейност е изискано за повече от пет находища, в споразумението е определено еднократно плащане в размер на 20 милиарда HUF (25) (26).
д) Клауза за прекратяване: Споразумението постановява, че не може да бъде изменяно едностранно (а само със съгласието на двете страни). Споразумението може да бъде прекратено от една от страните единствено в случай на промяна в собствеността на MOL (най-малко 25 % от дяловете).
(15)
С решение от 23 декември 2005 г. органът по минно дело удължава срока на правата за минна дейност на MOL за исканите дванадесет находища и постановява, че увеличената такса ще се прилага за всички находища на фирмата.
(16)
Изменението (27) в Закона за минното дело, което влиза в сила от 8 януари 2008 г. (28) (наричано по-нататък „изменението от 2008 г.“), повишава значително таксата за минна дейност за определени категории въглеводороди. Таксата за минна дейност за други видове минерални ресурси не е засегната от това изменение. Раздел 5 от изменящия Закон предвижда диференцирана такса в зависимост от: i) датата, на която е започнала експлоатацията на находището; ii) добиваното количество въглеводороди и iii) цената на суровия нефт към момента.
-
За находища, чиято експлоатация е започнала между 1 януари 1998 г. и 1 януари 2008 г., е постановена такса за минна дейност в размер на 30 %.
-
За находища, чиято експлоатация е започнала след 1 януари 2008 г., се прилагат диференцирани ставки (12 %, 20 % или 30 %) в зависимост от добиваното количество въглеводороди.
-
За мини, чиято експлоатация е започнала преди 1 януари 1998 г., се използва коефициент „J“, като минималната му стойност е 30 %.
Освен това върху всички тези ставки се начислява добавка в зависимост от цената на суровия нефт: + 3 %, ако цената на суровия петрол е над 80 USD/bbl или + 6 %, ако е над 90 USD/bbl (наричана по-долу „Брент клауза“). Има специални ставки, приложими например при трудни условия за добив (12 %) и голямо количество инертен газ (8 %).
(17)
Тези такси за минна дейност са били в сила между 8 януари 2008 г. и 23 януари 2009 г. и са прилагани за всички миннодобивни дружества, експлоатиращи находища в разрешителен режим, включително онези, които са получили разрешение преди януари 2008 г., от влизането в сила на измененията на Закона за минното дело. На 23 януари 2009 г. влиза в сила ново изменение на Закона за минното дело (след решение на Комисията да открие официална процедура по разследване), което намалява таксата за минна дейност за находища, чиято експлоатация е започнала между 1 януари 1998 г. и 1 януари 2008 г., обратно на 12 % (като се запазва „Брент клаузата“) (29). Таксата за минна дейност, приложима за други видове находища, остава същата, каквато е била в Закона за минното дело, приложим през 2008 г.
(18)
Таблица 2 обобщава приложимите такси за минна дейност в разрешителен режим съгласно различните варианти на Закона за минното дело.
Таблица 2
Обобщение на приложимите такси за минна дейност в разрешителен режим съгласно Закона за минното дело
Такса, приложима до 2008 г.
Такса, приложима през 2008 г.
Такса, приложима от 23 януари 2009 г.
Производство, започнало преди 1 януари 1998 г.
J %
(най-малко 12 %)
J %
(най-малко 30 %, + 3 % или 6 % Брент клауза)
J %
(най-малко 30 %, + 3 % или 6 % Брент клауза)
Производство, започнало между 1 януари 1998 г. и 1 януари 2008 г.
12 %
30 %
(+ 3 % или 6 % Брент клауза)
12 %
(+ 3 % или 6 % Брент клауза)
Производство започнало след 1 януари 2008 г.
Газови находища с годишно производство по-малко от 300 m m3
Нефтени находища с годишно производство по-малко от 50 kt
НП
12 %
(+ 3 % или 6 % Брент клауза)
12 %
(+ 3 % или 6 % Брент клауза)
Газови находища с годишно производство между 300 m m3 и 500m m3
Нефтени находища с годишно производство между 50 kt и 200 kt
20 %
(+ 3 % или 6 % Брент клауза)
20 %
(+ 3 % или 6 % Брент клауза)
Газови находища с годишно производство над 500m m3
Нефтени находища с годишно производство над 200 kt
30 %
(+ 3 % или 6 % Брент клауза)
30 %
(+ 3 % или 6 % Брент клауза)
Въглеводороди със специални условия на добив
12 %
12 %
Голямо количество инертен газ
8 %
8 %
„J“ се изчислява по формула, която се базира на историческите цени на газа, добитото количество и стойността, вж. съображение 11.
IV. ОСНОВАНИЯ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРА
(19)
Разглежданата предполагаема мярка за държавна помощ се състои в споразумение на удължаване на срока от 22 декември 2005 г. между MOL и унгарската държава, което е позволило на дружеството определена степен на освобождаване от увеличената такса за минна дейност за добив на въглеводороди, постановена в последващо изменение на унгарския Закон за минното дело. С оглед на формулировката на споразумението и последващото изменение, Комисията ги разглежда като част от една и съща мярка („мярката“) и в решението за откриване на процедура се оценява техният съвместен ефект.
(20)
В решението си за откриване на процедура Комисията достигна до предварително заключение, че в резултат на споразумението за удължаване на срока MOL е било защитено от бъдещи промени в таксата за минна дейност и, по-специално, от промените, определени в последващото изменение на Закона за минното дело от 2008 г. По този начин дружеството е получило по-благоприятно третиране от своите конкуренти, които упражняват дейност при сегашния разрешителен режим и които, тъй като не са сключили подобно споразумение за удължаване на срока предварително, е трябвало да платят новите увеличени такси за минна дейност. В своята предварителна оценка Комисията е взела предвид, че мярката представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, и не е намерила основание, въз основа на което тя да се счита за съвместима с вътрешния пазар, тъй като изглежда няма дерогация, която е приложима.
(21)
Повече подробности могат да бъдат намерени в решението за откриване на процедура, което се счита за неразделна част от настоящото решение.
V. МНЕНИЕ НА УНГАРИЯ
(22)
Основните аргументи на Унгария по отношение на кумулативните критерии, определящи държавната помощ, включват: i) отсъствие на селективност и ii) отсъствие на преимущество за предполагаемия получател.
(23)
По отношение на селективността унгарските власти твърдят, че мярката не е селективна, основно защото чрез сключването на споразумението за удължаване MOL е станала обект на друг режим, различен от разрешителния режим.
(24)
На първо място, Унгария потвърждава, че съществува разлика между концесионния режим и разрешителния режим, като подчертава, че при концесиите миннодобивните дружества могат да предлагат в своите концесионни оферти по-висока такса от посочената в обявлението за търг, докато при разрешителния режим таксата е постановена от Закона за минното дело. Унгария твърди също, че редом с тези два режима е съществувала необходимост от ново „квази-концесионно“ решение, определящо таксата за минната дейност в отделен договор извън концесионната система. Според Унгария споразумението за удължаване съгласно раздел 26/A, параграф 5 от Закона за минното дело може да се разглежда като подходящо правно основание за такова „квази-концесионно“ решение, което ефективно изключва правото за минна дейност от разрешителния режим и го поставя на договорна основа.
(25)
Унгария добавя, че споразумението за удължаване произчита пряко от логиката на Закона за минното дело. Според Унгария фиксирането на таксата за минната дейност за периода на споразумението за удължаване е естествен елемент от споразумението, посочен в раздел 26/A, параграф 5 от от Закона за минното дело, и не е съществувала възможност за договоряне на удължаване при други условия. Освен това, всички останали миннодобивни дружества биха могли да очакват същото, така че не е имало преференциално третиране за MOL.
(26)
По-специално, раздел 20, параграф 11 от Закона за минното дело постановява, че таксата за минната дейност представлява таксата, определена в: i) концесионното споразумение, ii) Закона за минното дело или iii) споразумението за удължаване. Следователно унгарските власти твърдят, че Законът за минното дело изрично разрешава таксата в споразумение за удължаване да остане непроменена, дори в случай на промени в законодателството. Според унгарските власти това ясно е посочено в Закона за минното дело, т.е. в раздел 26/A, параграф 5, който постановява, че увеличената такса е максимум 1,2 пъти по-голяма от първоначалната такса за минна дейност (30). Ето защо Унгария твърди, че унгарският закон изключва прилагане на по-висока такса.
(27)
По отношение на предполагаемата липса на преимущество, Унгария обяснява, че минералните ресурси са собственост на държавата и преминават в частна собственост чрез добива, осъществяван от дружества, притежаващи право на минна дейност, придобито срещу заплащане. Унгария цитира решението Ryanair като аналогично решение и твърди, че конкретната дейност на държавата е сравнима с тази на пазарен оператор, дори ако държавата действа в ролята на публичен орган (31).
(28)
Унгария отрича, че таксата за минна дейност е вид данък, определяйки я като цената, платена за добива на минерални ресурси, или като дял на държавата. Унгария подчертава, че фактът, че таксата е определена чрез закон, не е решаващо основание, за да се заключи, че това е вид данък.
(29)
Освен това Унгария обяснява също, че трите различни задължения за плащане по споразумението за удължаване (т.е. таксата за удължаване, увеличената такса за минна дейност, обхващаща всички находища, и еднократното плащане), които произтичат от съответните разпоредби на Закона за минното дело, не следва да се разглеждат като компенсация за държавата за отказа ѝ от приход, на който тя има право във всеки случай. Според Унгария, от гледна точка на държавата, тези плащания могат да се считат за допълнителен приход, в замяна на който държавата се отказва от своето право да обяви находищата на търг в рамките на концесионен режим, като се имат предвид свързаните с това рискове и потенциалният приход.
(30)
Унгария подчертава, че след оспорваното изменение на от Закона за минното дело на практика никой друг пазарен участник не е бил длъжен да плати по-висока такса за минна дейност от MOL, тъй като през съответния период не е имало конкуренти, попадащи в категориите за по-високи такси за минна дейност.
Таблица 3
Годишни плащания на MOL за такса за минна дейност (действителни и хипотетични)
(В милиони HUF)
Позиция за плащане
Действителна: съгласно споразумението за удължаване
Хипотетична: съгласно действащия Закона за минното дело
Разлика
Настояща нетна стойност на разликата през 2009 г.
2005
Еднократно плащане (32)
[…] (35)
[…]
20 000,0
28 064,5
2006
Такса за удължаване (33)
[…]
[…]
835,8
1 092,1
Такса за минна дейност (34)
[…]
[…]
5 755,7
7 520,0
Общо
[…]
[…]
6 591,6
8 612,1
2007
Такса за удължаване
[…]
[…]
769,7
926,5
Такса за минна дейност
[…]
[…]
3 428,0
4 126,4
Общо
[…]
[…]
4 197,7
5 052,9
2008
Такса за удължаване
[…]
[…]
345,8
382,9
Такса за минна дейност
[…]
[…]
-28 444,7
-31 498,5
Общо
[…]
[…]
-28 099,0
-31 115,6
2009
Такса за удължаване
[…]
[…]
211,2
211,2
Такса за минна дейност
[…]
[…]
-1 942,1
-1 942,1
О бщо
[…]
[…]
-1 730,9
-1 730,9
ОБЩ СБОР
[…]
[…]
959,5
8 883,0
Стойностите се базират на данни, предоставени от унгарските власти.
(31)
Освен това Унгария твърди, че в резултат на споразумението за удължаване, с течение на годините и като се вземат предвид всички компоненти на споразумението, включително таксата за удължаване и еднократното плащане, MOL в действителност е платила на държавата повече като абсолютна стойност, отколкото щеше да плати без споразумението за удължаване, т.е. съгласно Закона за минното дело. Действителните плащания, направени от MOL, сравнени с хипотетичните, са показани в таблица 3 по-горе. Стойностите са предоставени от унгарските власти.
(32)
Според Унгария минодобивните дружества имат оправдано правно очакване по отношение на предвидимостта на таксата за минната дейност, която следователно трябва да бъде стабилна във времето. Това са идеите, заложени в изменението на Закона за минното дело, тъй като, въпреки че таксата за минната дейност е променена, всъщност не е имало миннодобивно дружество, чиято такса за минна дейност да е променена в резултат на изменението. Според Унгария измененията на Закона за минното дело подсказват, че държавата би могла да промени таксата за минна дейност по отношение на находищата, които вече се експлоатират. Изменението от 2008 г. обаче е резултат от компромис в хода на преговорите, предшестващи приемането на Закона за минното дело. По този начин, имплицитно е прието, че са съществували оправдани правни очаквания. Вследствие на това минодобивните дружества могат оправдано да очакват, че държавата няма да увеличава някоя от тези такси едностранно. Унгария прави заключението, че като следствие от системата на Закона за минното дело и специфичните му разпоредби таксите за минна дейност остават непроменени за целия период на договора.
(33)
Накрая унгарските власти обясняват, че „клаузата за прекратяване“ се базира на причини, свързани с националната сигурност.
VI. МНЕНИЯ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ
(34)
Комисията получи мнения от следните заинтересовани страни: MOL (получател на предполагаемата мярка за държавна помощ) и Унгарската асоциация по минно дело, на която MOL е член. И двете заинтересовани страни направиха коментари в същите насоки, както Унгария, и техните наблюдения се припокриха до голяма степен с тези на Унгария.
(35)
В противовес на становището на Комисията в решението за откриване на процедура, MOL, предполагаемият получател на въпросната мярка, заявява, че не е получило преференциално третиране на унгарския пазар за добив на въглеводороди. Основният дял от таксите за минна дейност, които MOL е платило на унгарската държава, се формира от находищата, за които се прилага J % (т.е., чиято експлоатация е започнала преди 1 януари 1998 г.), което на практика означава, че MOL плаща 64-75 %, докато неговите конкуренти (които са започнали производство на по-късен етап и експлоатират малки находища) дължат такса в размер само на 12 %.
(36)
Освен това сключването на споразумението за удължаване означава, че MOL е платила повече на държавата (като се вземат предвид всички компоненти на споразумението за удължаване), отколкото щеше да плати без споразумението, единствено на базата на първоначалния Закон за минното дело.
(37)
По отношение на аргумента на Комисията, че споразумението за удължаване не може да се счита за аналогично на концесия, тъй като е подлежало на разрешителен режим, MOL отбелязва, че удължаването на правото за минна дейност не е право, подлежащо на разрешаване на базата на едностранно решение от страна на държавата, а се предоставя само след сключване на споразумение с миннодобивното дружество. Ако целта на законодателството е този въпрос да бъде поставен в компетенциите на държавата, съответната разпоредба е щяла да има друга формулировка. Формулировката в закона подсказва, че законодателното намерение е било споразумението за удължаване да се третира по начин, аналогичен на концесиите.
(38)
В решението за откриване на процедура Комисията твърди, че съществува противоречие между твърдението на унгарските власти, че изменението на закона е било необходимо, за да се съберат повече приходи, и факта, че MOL е била на практика освободена от увеличените такси.
(39)
Според MOL това твърдение не съдържа противоречие. От една страна, дружеството е платило повече на държавата съгласно споразумението за удължаване, отколкото е щяло да плати съгласно закона. MOL плаща също много високи такси за минна дейност за находищата, за които се прилага J. В допълнение, изменението на закона би могло да има ефект върху находищата, чиято експлоатация ще започне в бъдеще.
(40)
Според MOL компонентите на плащането за удължаване не представляват в никакъв случай глоба, както предполага Комисията. Законът за минното дело определя също санкции/глоби, когато минната дейност се извършва в нарушение на закона. Таксите съгласно споразумението за удължаване са получени в резултат на процес на преговори между миннодобивното дружество и държавата. Сключването на договора не е било задължително: миннодобивното дружество е можело да избере да не сключва договор, да загуби правото си за минна дейност и след това да подаде оферта в открита тръжна процедура, при която е можело да получи в крайна сметка правото за минна дейност по-евтино.
(41)
Подвеждащо е да се сравнява MOL, което е сключило такова споразумение за удължаване, с конкурентите, действащи в разрешителен режим. Освен това, MOL подчертава, че е изпълнило всички свои задължения и разпоредбите на законодателството.
(42)
MOL също оспорва становището на Комисията, че мултипликационният коефициент „с“ е твърде нисък (тъй като е по-малък от законово определения таван 1,2-кратно увеличаване). Трябва да се вземе предвид също, че прилагането на увеличената такса за минна дейност засяга почти 150 находища, така че увеличената такса е довела до значително увеличение на приходите на държавата от минен добив.
(43)
Накрая, по отношение на аргумента на Комисията, че MOL е получила преференциално третиране, тъй като не подлежи на Брент клаузата, дружеството отбелязва, че J е също е чувствителен към промените в цените.
(44)
Унгарската асоциация по минно дело (наричана по-нататък „асоциацията по минно дело“) представлява дружества, извършващи минни дейности или дейности, свързани с минния добив. Основната ѝ цел е да подобри цялостната оперативна рамка за извършване на минни дейности в Унгария, да следи законодателните процедури и да действа в интерес на своите членове. Понастоящем тя има 66 членове, сред които и MOL. Председателят на съвета на асоциацията по минно дело е висш ръководител в MOL (36).
(45)
Според асоциацията по минно дело минодобивните дружества имат оправдано правно очакване, че таксата за минната дейност ще остане непроменена за находища, които вече се експлоатират. Ето защо държавата не може едностранно да вдига таксите „с обратно действие“ (т.е. за находища, които вече се експлоатират). Асоциацията по минно дело изрази това становище във връзка с проектозакона, предшестващ изменението на Закона за минното дело, и, според асоциацията по минно дело, този принцип е взет предвид при изменението на Закона за минното дело. Окончателната формулировка не е срещнала противопоставяне, тъй като от гледна точка на ефекта тя не повишава таксата за минна дейност при експлоатация, която вече е започнала.
(46)
По отношение на общата характеристика и икономическите условия на пазара на минни дейности асоциацията по минно дело обяснява, че периодът на изпълнение на миннодобивните проекти е относително дълъг. Могат да изминат 10-15 години между началото на проучванията и действителния добив. През тази фаза миннодобивното дружество има единствено разходи; приход не се реализира, докато не започне добивът. В допълнение, съществува присъщ геологически риск, тъй като не е сигурно, че проучванията ще бъдат успешни. Следователно проектите трябва да се планират изключително внимателно. Доходността от определен проект зависи от многобройни фактори. Предвид многобройните рискове, промишлеността очаква, че поне онези, върху които държава може да въздейства, ще останат стабилни по време на жизнения цикъл на проекта, т.е. законодателната рамка или таксата за минната дейност. Предвид специфичните характеристики на промишлеността, финансовите структури играят важна роля в проектите. Кредиторите непрекъснато следят внимателно проектите и могат дори да оттеглят финансирането си, ако условията значително се променят.
(47)
Следователно, в държавите, в които има голям политически риск, миннодобивното дружество и държавата сключват договор въз основа на частното право. В стабилните райони, като Западна Европа, такива споразумения не са необходими, защото може да се допусне, че правната рамка няма да се променя междувременно от държавата. Както миннодобивното дружество, така и кредиторите очакват стабилност от страна на държавата. Без такава стабилност се увеличава рискът за проекта; държава със стабилна икономическа политика не може да си позволява чести политически промени, защото това ще отблъсне миннодобивните предприятия.
(48)
Асоциацията по минно дело отбелязва също, че принципите на правната сигурност и придобити права са установени в практиката на европейските съдилища и унгарската конституция. Ето защо унгарският законодател няма право да повишава таксите за минна дейност за находища, които вече се експлоатират, тъй като законодателството трябва да е предвидимо. Освен това асоциацията по минно дело счита също, че „стабилността“ на таксата за минната дейност е придобито право.
(49)
Допълнителен аргумент, приведен от асоциацията по минно дело, е забраната за дискриминация. По-специално, не трябва да има дискриминация между пазарните играчи, действащи на концесионна база, и пазарните играчи при разрешителната система. Съответно унгарският законодател няма право да повишава таксите за минна дейност „с обратно действие“ за находища, които вече се експлоатират. Съдът на Европейския съюз е пояснил в многобройни решения, че правната сигурност е фундаментален елемент на европейското право. Законодателството трябва да бъде недвусмислено, точно и предвидимо, особено ако има отрицателен ефект върху физически лица или дружества (вж. цитираната съдебна практика). Асоциацията по минно дело продължава, като твърди, че принципът за правна сигурност и придобити права са установени също и в унгарската конституция и прави заключението, че съгласно европейското право и конституционните принципи законодателството трябва да бъде предвидимо.
(50)
Асоциацията по минно дело добавя накрая, че принципът за закрила на придобитите права произтича от принципа за правната сигурност. Този принцип за закрилата на придобитите права се спазва в националните и международните законодателни процедури, управляващи правото за минна дейност. Други държави-членки на ЕС също имат стабилно законодателство за минното дело, което не се променя често.
VII. НАЛИЧИЕ НА ПОМОЩ ПО СМИСЪЛА НА ЧЛЕН 107, ПАРАГРАФ 1 ОТ ДФЕС
(51)
За да установи дали дадена мярка представлява държавна помощ, Комисията трябва да оцени дали оспорваната мярка изпълнява условията на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Този член гласи, че: „Освен когато е предвидено друго в Договорите, всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с общия пазар“. По-долу Комисията взема предвид тази разпоредба, когато оценява дали оспорваната мярка представлява държавна помощ.
(52)
Като начало трябва да се припомни, че дадена мярка може да представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, независимо от нейната правна форма. Дори ако споразумението за удължаване е сключено съгласно съответните разпоредби на Закона за минното дело и дори ако Унгария има право да определя таксата за минната дейност чрез закон, това не означава само по себе си, че тези действия или техният ефект са съвместими с правилата за държавната помощ на ЕС. Фактът, че дадена мярка е съвместима с националното право, няма отношение към нейната съвместимост с правилата за държавната помощ на ДФЕС.
(53)
Освен това, както вече е посочено в решението за откриване на процедура, Комисията не счита, че взет отделно, някой от елементите в този случай, т.е. съответните разпоредби на Закона за минното дело, споразумението за удължаване и изменението на Закона за минното дело, противоречи на правилата за държавна помощ. Вместо това в настоящия случай Комисията разглежда действията на държавата съвкупно като „мярката“ и оценява ефекта от споразумението за удължаване в комбинация с последващите изменения на Закона за минното дело.
(54)
По отношение на аргументите на Унгария, че таксата за минната дейност не представлява данък, а дял на държавата, Комисията отбелязва, че този аргумент няма отношение от гледна точка на оценката на държавната помощ. Правилата за държавната помощ са приложими към всякакви видове разходи, които трябва да се направят от предприятията и от които те са освободени чрез държавна мярка. Във всеки случай трябва да се отбележи, че административното разрешаване на експлоатацията на минерални и въглеводородни ресурси изглежда е характерна роля на публичните органи; плащанията за такова разрешение са сравними с данък или административна такса.
(55)
Накрая, по отношение на клаузата за прекратяване, Комисията счита, че това не е въпрос, свързан с държавна помощ. Фактът, че в споразумението се посочва, че договорът се прекратява, ако трета страна придобие повече от 25 % от MOL, е мярка, която не включва държавни ресурси.
(56)
За да се счита за държавна помощ, дадена мярка трябва да бъде конкретна или селективна в смисъл, че облагодетелства някои предприятия или производството на някои стоки.
(57)
Съгласно практиката на Съда (37) по отношение на оценката на условието за селективност, което е един от елементите, формиращи понятието държавна помощ, член 107, параграф 1 от ДФЕС изисква оценка дали, при конкретна законова схема, дадена държавна мярка е такава, която „поставя в по-благоприятно положение определени предприятия или производството на някои стоки“ в сравнение с други предприятия, които са в правно или фактическо положение, което е сравнимо предвид преследваната от въпросната мярка цел.
(58)
Съдът нееднократно постановява, че член 107, параграф 1 от ДФЕС не прави разлика между причините или целите на държавната помощ, а ги дефинира по отношение на техния ефект (38).
(59)
Концепцията за държавна помощ не се отнася обаче за държавни мерки, които правят разлика между предприятия, при които диференциацията произтича от естеството или цялостната структура на системата, от която са част.
(60)
Комисията не е съгласна с аргументацията на унгарските власти и на заинтересованите страни относно отсъствието на селективност.
(61)
За да се определи дали дадена мярка е селективна, трябва да се определи приложимата референтна система (39).
(62)
В разглеждания случай Комисията счита, че приложимата референтна система за оценката е разрешителният режим. MOL не е била длъжна да участва в търг за правото да получи концесия в закрит район. Вместо това то е получило правото за минна дейност за своите находища при разрешителен режим и се конкурира с пазарните участници при този режим. Споразумението за удължаване представлява част от разрешителния режим. Самият факт, че MOL не е могло да започне добив в рамките на постановения срок и е трябвало да изиска споразумение за удължаване не може да доведе до промяна в референтната система. Приемането на такъв аргумент би довело до положение, при което дадено дружество получава индивидуално третиране, както е случаят при концесионния режим, но без публичен търг.
(63)
Всъщност решението на унгарските власти при определянето дали находището е предмет на концесия или разрешителен режим е по преценка. По този начин, ако унгарските власти искат да предоставят права за минна дейност на договорна основа, те могат да изберат прозрачна концесионна процедура, която включва провеждане на открит търг. Комисията не може да приеме, че непрозрачната, т.н. „квази-концесия“, която понастоящем се отнася само за едно дружество (MOL), може да се счита за отделна референтна система.
(64)
Освен това Унгария е разполагала с голям избор за удължаване на разрешението, както и за последващо изменение на съответните разпоредби на Закона за минното дело (въпреки че са ѝ били известни преимуществата, които това ще има за MOL, тъй като това дружество е единственият пазарен играч за въглеводороди, сключило споразумение за удължаване). Унгария е била свободна да определи таксата за минната дейност по всяко време, т.е. тя е можела да реши да не изменя закона изобщо. От гледна точка на нейния ефект, поредицата от действия недвусмислено е облагодетелствала едно конкретно предприятие.
(65)
С оглед на горното Комисията прави заключението, че референтната система е разрешителният режим.
(66)
Съгласно рамката на разрешителния режим споразумението за удължаване има ясно селективно действие. Наистина, както самите унгарски власти потвърждават, когато договарят условията на това споразумение, страните разполагат с определена възможност за маневриране и определяне на различни компоненти на плащанията и, което по-важно, могат дори да решат изобщо да не сключват споразумение. По този начин унгарските власти са имали право на преценка дали да сключат такова споразумение с MOL (или с друг пазарен участник) (40).
(67)
Такова третиране не може да се обясни чрез логиката или естеството на системата. От една страна се налагат такси за минна дейност, за да се гарантира приход за държавата от добитата стойност. От друга страна, компонентите на плащанията съгласно споразумението за удължаване се плащат в замяна на удължаването като допълнителна такса. В настоящия случай обаче сключването на споразумението за удължаване и последващото увеличаване на таксите за MOL е довело до парадоксално положение, при което MOL, след като не е успяло за започне своевременно производство, се възползва от по-ниски такси за минна дейност до 2020 г. на практика за всички свои находища в разрешителен режим, докато неговите конкуренти, които подлежат в същата степен на разрешителния режим и които са започнали производство своевременно и следователно не са сключили споразумение за удължаване, трябва да плащат по-високи установени от закона такси.
(68)
Това е единственото споразумение за удължаване, сключено във връзка с въглеводороди. MOL отбелязва, че съществуват и други действащи споразумения за удължаване за твърди минерални ресурси. Комисията отбелязва обаче, че това засяга други видове минерални ресурси, които са предмет на такса за минна дейност съгласно Закона за минната дейност, различна от такста за въглеводородите. Трябва да се отбележи също, че при твърдите минерални ресурси няма промяна в таксата за минна дейност, въведена чрез изменението на Закона за минното дело, (т.е. пазарните играчи, сключили такова споразумение, не са засегнати от същата „поредица от мерки“ и следователно не са получили преимущество).
(69)
Въз основа на горното, въпреки аргументите, изложени от Унгария, Комисията счита, че поредицата от действия, т.е. формулировката на раздел 26/A, параграф 5 от Закона за минното дело, споразумението за удължаване, сключено въз основа на същия, и последващото изменение на Закона за минното дело, са били селективни в полза на MOL.
(70)
Комбинираният ефект от поредицата от действия е такъв, че от притежателите на разрешителни за минна дейност, предоставени съгласно раздел 5 от Закона за минното дело, единствено MOL получава специален режим, който го защитава срещу увеличение на таксата за минна дейност, дължима при нормални обстоятелства за добив на въглеводороди.
(71)
В заключение, поради наличието на широко право на преценка при сключването на споразумение за удължаване и предвид факта, че на практика освобождаването е насочено към едно отделно дружество, критерият за селективност е спазен.
(72)
Противно на аргументите на унгарските власти, Комисията е на мнение, че държавата не упражнява икономическа дейност като издава разрешения за минни дейности. По-скоро, предоставянето на административни концесии или разрешения за минна дейност е свързано с упражняването на правомощия, които са характерни за публичните органи, тъй като тази дейност поначало не може да се упражнява от частен участник (41). В Унгария - както в други държави-членки на ЕС - никой частен участник не е първоначалният собственик на минералните ресурси. Правните системи на държавите-членки възлагат контрол като цяло върху минералните ресурси на публичните органи (42). Следователно, решението да се позволи на дадено дружество да експлоатира минералните ресурси под формата, избрана от държавата-членка, и срещу заплащане на определени такси, е, по своето естество и правила, въпрос, решаван от публичните власти, и може да се категоризира като упражняване на правомощията на публичните власти. Интервенцията на Унгария, която цели да подчини минната дейност на административен надзор, служи на общия интерес, а не на търговските интереси. Това поведение следва да се счита за форма на държавна намеса от страна на публичен орган, която не е сходна с поведението на частен инвеститор в условията на пазарна икономика (43).
(73)
Дори ако в настоящия случай разрешаването на минна дейност се счита за икономическа дейност, чрез която държавата преследва търговски цели (каквато то не е), Комисията отбелязва, че не съществува ясна и пряка връзка в парично отношение между равнището на таксите за минна дейност, определени от Унгария за MOL, и стойността на разрешението за минна дейност. Обосновката на Унгария, а именно, че е действала като пазарен оператор, когато е сключила споразумението за удължаване, не се потвърждава. По-специално, няма признаци, че провеждането на тръжна процедура за концесията на 12 находища (която е нямало да бъде удължена) е нямало да доведе до по-висока оферта от конкурент. Унгария не е успяла да покаже също, че при сключването на споразумението за удължаване е взела предвид всички съответни фактори и рискове от търговска гледна точка, т.е. всички компоненти на плащанията съгласно споразумението за удължаване, възможните по-високи такси, определени от Закона за минното дело до 2020 г., продължителността на споразумението и възможните конкуренти.
(74)
Друг аргумент на Унгария е, че след оспорваното изменение на Закона за минното дело, никой друг пазарен участник не е бил в действителност длъжен да плати по-висока такса за минна дейност от MOL, тъй като не е имало конкуренти, попадащи в категориите за по-висока такси за минна дейност през съответния период.
Таблица 4
Обобщение на приложимите такси за минна дейност преди и след измененията на Закона за минното дело
Такса, приложима до 2008 г.
Такса, приложима през 2008 г.
Такса, приложима от 23 януари 2009 г.
Такса за находищата по договора на MOL
Приложима до 2020 г.
Производство, започнало преди 1 януари 1998 г.
J % (46)
(най-малко 12 %)
J %
(най-малко 30 %, + 3 % или 6 % Брент клауза)
J %
(най-малко 30 %, + 3 % или 6 % Брент клауза)
J % × c (47)
(най-малко 12 %)
Производство, започнало между 1 януари 1998 г. и 1 януари 2008 г.
12 %
30 %
(+ 3 % или 6 % Брент клауза)
12 %
(+ 3 % или 6 % Брент клауза)
12 % × c
(~ 12.24 % (45)
Производство започнало след 1 януари 2008 г. (44)
Газови находища с годишно производство по-малко от 300 млн. m3
Нефтени находища с годишно производство по-малко от 50 kt
NA
12 %
(+ 3 % или 6 % Брент клауза)
12 %
(+ 3 % или 6 % Брент клауза)
12 % × c
(~ 12.24 % (45)
Газови находища с годишно производство между 300 млн. m3 и 500m m3
Нефтени находища с годишно производство между 50 kt и 200 kt
20 %
(+ 3 % или 6 % Брент клауза)
20 %
(+ 3 % или 6 % Брент клауза)
Газови находища с годишно производство над 500 млн. m3
Нефтени находища с годишно производство над 200 kt
30 %
(+ 3 % или 6 % Брент клауза)
30 %
(+ 3 % или 6 % Брент клауза)
Въглеводороди със специални условия на добив
12 %
12 %
Голямо количество инертен газ
8 %
8 %
(75)
Този аргумент следва да бъде отхвърлен.
(76)
Таблица 4 по-горе обобщава степента, в която споразумението за удължаване и последващото изменение на Закона за минното дело са довели до по-ниски такси за MOL от постановените от Закона за минното дело.
(77)
Първо, данните, предоставени от унгарските власти, показват, че всъщност е имало пазарни играчи, експлоатиращи находища по силата на разрешителния режим, които са подлежали на по-висока такса за минна дейност от тази, платена от MOL, между 8 януари 2008 г. и 23 януари 2009 г. в резултат на първото изменение на Закона за минното дело и също от 23 януари 2009 г., до днешна дата в резултат на второто изменение на Закона за минното дело. Данните, предоставени от унгарските власти, показват, че през 2008 г. е имало находища, експлоатирани при разрешителен режим от дружества, различни от MOL, които са платили повече от 12 % (между 14,24 % и 18 %) в резултат на прилагането на Брент клаузата (48).
(78)
Второ, въпреки че унгарските власти твърдят, че има само конкуренти, които експлоатират или се очаква да започнат да експлоатират по-малки находища (т.е. произвеждат по-малко от 500 m3 или 200 kt), Комисията отбелязва, че дори ако такива по-малки полета попадат в категорията за 12 %, те ще трябва да платят въпреки това надбавката по клаузата Брент, когато това е приложимо. Това може да доведе до такса за минна дейност с размер до 18 %. Комисията припомня отново, че ефектът от мерките е, че MOL не подлежи на Брент клаузата, определена в Закона за минното дело за всички останали оператори.
(79)
Трето, що се отнася до настоящата обща пазарна среда в Унгария, там съществуват няколко минодобивни дружества, извършващи дейности по добив на въглеводороди. В допълнение има няколко дружества, извършващи проучвания, които могат да започнат експлоатация на находища и да станат конкуренти на MOL. Всички нови оператори по разрешителния режим ще подлежат на законна такса за минна дейност и ще бъдат конкуренти на MOL, единственото дружество, чиито находища са освободени от таксата, приложима съгласно общия разрешителен режим и които подлежат на по-ниски такси.
(80)
Четвърто, Комисията отбелязва, че в действителност MOL подлежи на такса в размер приблизително на 12,24 % не само за удължаването, предоставено за 12 находища, но за всички негови находища, чиято експлоатация е започнала след 1 януари 1998 г. при разрешителен режим към момента на споразумението от 2005 г., и такса в размер на J % за всички находища, чиято експлоатация е започнала преди 1 януари 1998 г. Освен това таксата на MOL се определя от споразумението за удължаване на 12,24 % до 2020 г. По този начин MOL има преимущество за повечето от своите находища, експлоатирани при разрешителен режим, за значителен период от време.
(81)
Пето, ако, хипотетично, асоциацията по минно дело не се беше съгласила с удължаването за 12-те находища, всички останали находища на MOL в разрешителен режим също биха подлежали на значително по-висока такса за минна дейност, което би могло да означава по-високи приходи за държавата (49). Освен това, както е споменато в съображение 73, държавата е можела да проведе тръжна процедура за концесия на 12 находища, за които не е дадено удължаване, чрез която да получи потенциално по-висока оферта от конкурент.
(82)
Относно аргумента на Унгария, че MOL е платило по-висока такса за минна дейност, а именно 12,24 %, през 2006 г. и 2007 г., Комисията отбелязва, че това няма отношение.
(83)
Преди всичко, това се дължи на факта, че MOL е трябвало да плати постановеното увеличение на таксата за минна дейност (от 12 % на 12,24 %), както всяко друго дружество, което желае да удължи своето разрешение за минна дейност, би трябвало да направи. В това отношение MOL е получило стандартно третиране и не е било поставено в неблагоприятно положение. По-благоприятното положение на MOL също не се е било проявило все още: това се е случило в крайна сметка към момента на първото изменение на Закона за минното дело, т.е. считано от 8 януари 2008 г.
(84)
Освен това, през 2008 г. MOL е платило 28,4 милиарда HUF, а през 2009 г. 1,9 милиарда HUF по-малко такси за минна дейност за находищата, експлоатирани от него, отколкото е щяло да плати, ако е подлежало на действащия тогава Закон за минното дело.
(85)
По отношение на останалите компоненти на плащанията съгласно раздел 26/A, параграф 5 от Закона за минното дело (т.е. таксата за удължаване и еднократното плащане), те са платени в замяна на удължаване, а не за правото на по-ниски такси от онези, приложими за неговите конкуренти. Тези компоненти на плащанията не могат да се считат също за „авансово плащане“ на такси за минна дейност, дължими за по-късни периоди. Формулировката на раздел 26/A, параграф 5 от Закона за минното дело е ясна в това отношение. По-специално, тя гласи, че „дружеството плаща такса, ако му бъде предоставено удължаване“. Останалите два елемента са свързани с броя на находищата, за които е предоставено удължаване. По този начин раздел 26/A, параграф 5 от Закона за минното дело установява ясна връзка между удължаването и задължението за плащане.
(86)
Съгласно съдебната практика помощ, предоставена на дружество, не може да се компенсира чрез такса, наложена на същото дружество, която представлява специална отделна такса без връзка с мярката, представляваща помощ (50). Във въпросния случай, както е описано в съображение 85, останалите компоненти на плащанията съгласно раздел 26/A, параграф 5 от Закона за минното дело представляват такса за удължаване, която може да се счита за специална отделна такса без връзка с последващото изменение на определените от закона такси при разрешителния режим.
(87)
Накрая Комисията отбелязва, че сключването на споразумението за удължаване и последващото увеличение на таксите за MOL са довели до парадоксално положение, при което MOL, след като не е успяло за започне своевременно производство, ще плаща по-ниски такси за минна дейност до 2020 г. за почти всички свои находища в разрешителен режим, докато неговите конкуренти, които не са сключили споразумение за удължаване, тъй като са започнали производство своевременно и подлежат в същата степен на разрешителния режим, трябва да плащат по-високи определени от закона такси.
(88)
Въз основа на горното Комисията прави заключението, че мярката дава на MOL преимущество. Тя защитава MOL от плащане на разходи, които дружеството би платило в противен случай. Комбинираният ефект от споразумението за удължаване и последвалото изменение на Закона за минното дело води до предоставяне на преимущество на това дружество.
(89)
Мярката включва пропуснати приходи, които държавата е можела да получи и които следователно са предоставени от държавните ресурси.
(90)
MOL е интегрирано дружество за нефт и газ и отговаря на критериите за предприятие. То се конкурира с други предприятия, които не са облагодетелствани от същото преимущество. Следователно мярката нарушава конкуренцията. Освен това MOL действа в сектор, в който съществува търговия между държавите-членки; критерият за засягане на търговията в рамките на Съюза също е изпълнен.
(91)
Въз основа на горните аргументи Комисията счита, че мярката отговаря на критериите, определени в член 107, параграф 1 от ДФЕС. При тези обстоятелства мярката следва да се счита за държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
VIII. СЪВМЕСТИМОСТ НА ПОМОЩТА С ВЪТРЕШНИЯ ПАЗАР
(92)
Член 107, параграф 2 и член 107, параграф 3 от ДФЕС предвиждат освобождаване от общото правило, че държавната помощ е несъвместима с вътрешния пазар, както е посочено в член 107, параграф 1.
(93)
По-долу Комисията оценява съвместимостта на мярката с тези изключения. Следва да се отбележи, че Унгария не излага никакви аргументи по отношение на съвместимостта с вътрешния пазар.
(94)
Освен това следва да се отбележи също, че мярката води до намаляване на разходите, които MOL би платило при нормални обстоятелства и следователно трябва да се счита за оперативна помощ.
(95)
Освобождаването, предвидено в член 107, параграф 2 от ДФЕС, не се отнася за настоящия случай, тъй като тази мярка няма социален характер, не е предоставена на отделни потребители, не е предназначена за отстраняване на щети, причинени от природни бедствия или други извънредни събития и не е предоставена на икономиката в отделни региони на Федерална република Германия, които са засегнати от разделението на Германия.
(96)
Други случаи на освобождаване са определени в член 107, параграф 3 от ДФЕС.
(97)
Член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС гласи, че „помощите за насърчаване на икономическото развитие на региони, където жизненото равнище е необичайно ниско или където има високо равнище на непълна заетост“ могат да се обявят за съвместими с вътрешния пазар. Цялата територия на Унгария се е считала за такъв регион към момента на присъединяването и повечето от нейните региони все още имат право на такава помощ (51).
(98)
Съвместимостта на държавната помощ за подпомаганите региони се урежда от Насоките на Комисията за национална регионална помощ за 2007-2013 г. (52) (наричани по-нататък „Насоките за регионалната помощ“). Съгласно Насоките за регионалната помощ държавната помощ може по принцип да бъде разрешена единствено за инвестиционни разходи (53). Както вече е споменато по-горе, въпросната помощ не може да се счита за инвестиционна помощ. Що се отнася до оперативната помощ, мярката не улеснява развитието на дейности или икономически региони и не е ограничена по време, не е дегресивна или пропорционална на това, което е необходимо, за да се поправят определени икономически затруднения (54).
(99)
С оглед на горното Комисията прави заключението, че помощта не подлежи на дерогацията, предвидена в член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС.
(100)
Член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС гласи, че „помощите за насърчаване изпълнението на важен проект от общоевропейски интерес или за преодоляването на сериозни затруднения в икономиката на държава-членка“ могат да се обявят за съвместими с вътрешния пазар.
(101)
Комисията отбелязва, че въпросната помощ не е предназначена за насърчаване изпълнението на важен проект от общоевропейски интерес, нито че е открила данни, че е предназначена за преодоляването на сериозни затруднения в икономиката на Унгария.
(102)
С оглед на горното Комисията прави заключението, че помощта не отговаря на критериите за дерогация, определени в член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС.
(103)
член 107, параграф 3, буква г) от ДФЕС гласи, че помощите за насърчаване на културата и опазване на наследството могат да се обявят за съвместими с ДФЕС, доколкото тези помощи не засягат условията на търговия и конкуренция в рамките на Съюза в степен, противоречаща на общия интерес. Това очевидно не се отнася до настоящия случай.
(104)
Член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС предвижда разрешаване на държавни помощи, които имат за цел да улеснят развитието на някои икономически дейности или на някои икономически региони, доколкото тези помощи не засягат по неблагоприятен начин условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес. Комисията е изготвила редица насоки и съобщения, които обясняват как тя ще прилага дерогацията, съдържаща се в член 107, параграф 3 от ДФЕС.
(105)
Независимо от това Комисията счита, че поради естеството и характеристиката на помощта изключенията съгласно тези насоки и съобщения не са приложими към настоящия случай. Освен това Унгария не твърди, че помощта би могла да бъде съвместима съгласно тези правила.
(106)
Ето защо оценяваната помощ представлява несъвместима държавна помощ.
IX. ОПРАВДАНИ ПРАВНИ ОЧАКВАНИЯ, ПРИДОБИТИ ПРАВА И ДИСКРИМИНАЦИЯ
(107)
Въпреки че Комисията не оспорва аргумента, че предвидимостта като цяло е стимул за инвестициите, трябва да се отбележи, че предвид задължителния характер на надзора върху държавната помощ от страна на Комисията съгласно член 108 от ДФЕС, предприятия, които са получили такава помощ, по принцип нямат право на оправдано правно очакване, че помощта е законна, освен ако не е била предоставена в съответствие с процедурата за държавна помощ (55). В това отношение никой получател не може да се позове на добросъвестност, за да защити придобити права и да избегне възстановяване (56).
(108)
Вярно е, че Съдът нееднократно постановява, че правото на позоваване на принципа на защита на оправданите правни очаквания се предоставя на всяко лице в положение, при което орган на Европейския съюз е породил у него/нея основание за обосновани очаквания. Въпреки това никой не може да се позове на нарушение на този принцип, когато липсват конкретни уверения, предоставени му от администрацията (57). В настоящия случай MOL не е получило уверение от орган на ЕС, което може да обоснове оправданите правни очаквания.
(109)
Вярно е също, че получател на неправомерно предоставена помощ има право да се позове на извънредни обстоятелства въз основа на които оправдано е допуснало, че помощта е законна, като отказва по този начин да върне помощта. В настоящия случай обаче не са налични извънредни обстоятелства. Обратното, изменението от 2008 г. на Закона за минното дело показва, че минодобивните дружества не могат по принцип да разчитат на отсъствието на каквито и да е промени в закона.
(110)
Комисията отбелязва, че таксата за минна дейност за находища, които вече се експлоатират, е била изменена неотдавна два пъти, а именно от 8 януари 2008 г. и от 23 януари 2009 г. Първо, трябва да се подчертае, че изменението от 2008 г. на Закона за минното дело е предназначено за съществуващите разрешения за минна дейност. Това става ясно от факта, че фомулировката на Закона за минното дело от 2008 г. засяга също условията на разрешенията, предоставени преди 2008 г. Таксите за тези разрешения са променени с влизането в сила на новия Закон за минното дело. Това доказва, че притежателите на разрешения нямат оправдани правни очаквания или придобито право, въз основа на което нивото на таксите да остане непроменено през целия срок на тяхното разрешение.
(111)
Обратно на заявеното от Унгария и останалите заинтересовани страни, съдебната практика на ЕС потвърждава, че физическите лица не могат да разчитат на отсъствието на промени в закона (58). По същия начин промените в закона също не се възпират от принципа за правната сигурност.
(112)
По отношение на аргумента за дискриминация, той също трябва да бъде отхвърлен. Повишаването на таксата не е дискриминационно действие, ако се прилага за всички, особено след като няма диференциация в режима, т.е. няма разграничение между предприятията, действащи в разрешителен режим.
X. ВЪЗСТАНОВЯВАНЕ
(113)
Съгласно ДФЕС и практиката на Съда на Европейските общности, когато за дадена помощ се установи, че не е съвместима с вътрешния пазар, Комисията е компетентна да реши, че съответната държава трябва да я забрани или измени (59). Съдът последователно постановява, че задължението на дадена държава да забрани помощ, която се счита от Комисията за съвместима с вътрешния пазар, е предназначено да възстанови съществуващото преди това положение (60). В този контекст Съдът е установил,че тази цел се постига, когато получателят изплати сумите, предоставени му като незаконна помощ, като по този начин се отказва от преимущество, което е имал пред своите конкуренти на пазара, и положението преди плащането на помощта се възстанови (61).
(114)
Съгласно тази практика член 14 от Регламент (ЕО) № 659/99 (62) определя, че „когато са взети отрицателни решения в случаи с неправомерна помощ, Комисията решава съответната държава-членка да вземе всички необходими мерки за възстановяване на помощта от получателя“.
(115)
По този начин, предвид факта, че въпросната мярка следва да се счита за неправомерна и несъвместима помощ, тя трябва да се възстанови, за да се върне положението, което е съществувало на пазара, преди да бъде отпусната. Следователно сумата, която подлежи на възстановяване, трябва да се изчисли от датата, от която преимуществото е започнало да се натрупва за получателя, т.е. когато помощта е била отпусната на получателя, и върху тази сума следва да се начисли лихва за възстановяване до момента на действителното възстановяване.
(116)
В настоящия случай мярката следва да се счита за поредица от действия на държавата. Чрез споразумението за удължаване MOL е била защитена от бъдещи увеличения на установената по закон такса за минна дейност. Преимуществото за MOL се е осъществило, когато първото изменение на Закона за минното дело е влязло в сила, което е било на 8 януари 2008 г. Това е датата, от която MOL е било de facto освободено от тежестта на по-високите такси и следователно е било облагодетелствано в сравнение със своите конкуренти.
(117)
Както е обяснено в съображения 61-65, приложимата референтна система е тази на другите пазарни участници, действащи при разрешителния режим. Следователно преимуществото се състои в разликата между действителната такса за минна дейност, която MOL е платило след изменението на Закона за минното дело за своите находища, действащи в разрешителен режим, и таксите, постановени в Закона за минното дело.
(118)
Както вече е описано в съображение 85 по-горе, Комисията счита, че останалите компоненти на плащането в споразумението (таксата за удължаване и еднократното плащане) са платени в замяна на удължаване, а не за правото на по-ниски такси от онези, приложими за неговите конкуренти. Това означава, че те няма да се вземат предвид при изчисляването на преимуществото.
Таблица 5
Сума на действителното и хипотетичното задължение на MOL за плащане на такса за минна дейност за съответния период
Такса за минна дейност
Действителна (63)
(съгласно споразумението за удължаване) милиони HUF
Хипотетична
(съгласно действащият Закон за минното дело) милиони HUF
Разлика милиони HUF
2008 г.
106 226,3
134 671,0
-28 444,7
2009 г.
67 099,7
69 041,8
-1 942,1
(119)
Разликата, както е показано в таблица 5, следователно е 28,4 милиарда HUF през 2008 г. и 1,9 милиарда HUF през 2009 г., т.е. общо 30,3 милиарда HUF. Това е сумата, която Унгария ще трябва да получи обратно от MOL, заедно с лихвен процент за възстановяване. Възстановяването ще се отнася също за сумите за 2010 г., за които все още няма налични данни.
(120)
Разликата в размер на пропуснатата такса за минна дейност между 2008 г. и 2009 г. се дължи на факта, че второто изменение на Закона за минното дело, което е влязло в сила на на 23 януари 2009 г. (след решението на Комисията за откриване на официална процедура по разследване), правното положение преди изменението от 2008 г. е възстановено, най-малкото частично, за определени находища, т.е. за находища, чиято експлоатация е започнала между 1998 г. и 2008 г.
XI. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(121)
Въз основа на горното Комисията прави заключението, че мярката, която облагодетелства MOL, т.е. комбинацията от споразумението за удължаване и изменението от 2008 г. на Закона за минното дело, представлява държавна помощ, която е несъвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(122)
Предвид факта, че мярката следва да се счита за незаконосъобразна и несъвместима помощ, помощта трябва да се възстанови от MOL, за да се възстанови положението, което е съществувало на пазара преди тя да бъде предоставена.
(123)
Сумата, която трябва да се възстанови, е 28 444,7 милиона HUF за 2008 г. и 1 942,1 милиона HUF за 2009 г. Сумата, която трябва да се възстанови за 2010 г. по отношение на направените вече плащания на такса за минна дейност, трябва да бъде изчислена от Унгария по същия начин, както за 2008 г. и 2009 г., до момента на отмяната на мярката,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Комбинацията от фиксирана такса за минна дейност, дефинирана в споразумението за удължаване, сключено между унгарската държава и MOL Nyrt. на 22 декември 2005 г., и последващите изменения на Закон XLVIII от 1993 г. за минната дейност, представлява държавна помощ за MOL Nyrt. по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
2. Държавната помощ, посочена в член 1, параграф 1, предоставена по незаконосъобразен начин от Унгария на MOL Nyrt. в нарушение на член 108, параграф 3 от ДФЕС, е несъвместима с вътрешния пазар.
3. Унгария прекратява предоставянето на държавната помощ, посочена в параграф 1, в срок от два месеца след датата на нотифициране на настоящото решение.
Член 2
1. Унгария възстановява от получателя помощта, посочена в член 1.
2. Общият размер на държавната помощ възлиза на 28 444,7 милиона HUF за 2008 г. и 1 942,1 милиона HUF за 2009 г. По отношение на 2010 г. сумата на помощта следва да се изчисли от Унгария до момента на отмяната на мярката.
3. Върху сумите, които подлежат на възстановяване, се начислява лихва от датата, на която са предоставени на получателя, до датата, на която са възстановени в действителност.
4. Лихвите се изчисляват с натрупване в съответствие с разпоредбите на глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004, последно изменен от Регламент (ЕО) № 271/2008.
Член 3
1. Възстановяването на помощта, посочена в член 1, се извършва незабавно и ефективно.
2. Унгария прави необходимото за изпълнението на настоящото решение в срок от четири месеца след датата на уведомяването за него.
Член 4
1. В срок от два месеца от датата на уведомяването за настоящото решение Унгария предоставя на Комисията следната информация:
а)
общата сума (главница и лихва за възстановяване), която следва да се възстанови от получателя, включително изчислената сума на помощта за 2010 г.;
б)
подробно описание на вече взетите или планираните мерки в съответствие с настоящото решение;
в)
документи, показващи, че на получателя е било наредено да възстанови помощта.
2. Унгария осведомява Комисията за напредъка по предприетите национални мерки за изпълнение на настоящото решение до пълното възстановяване на помощта, посочена в член 1. Тя предава незабавно информация, при обикновено искане от Комисията, относно вече взетите и планираните мерки в съответствие с настоящото решение. Тя предоставя също и подробна информация относно размера на помощта и на лихвата по възстановяване, които вече са възстановени от получателя.
Член 5
Адресат на настоящото решение е Република Унгария.
Съставено в Брюксел на 9 юни 2010 година.
KOMISJONI OTSUS,
9. juuni 2010,
riigiabi C 1/09 (ex NN 69/08) kohta, mida Ungari andis äriühingule MOL Nyrt.
(teatavaks tehtud numbri K(2010) 3553 all)
(Ainult ungarikeelne tekst on autentne)
(EMPs kohaldatav tekst)
(2011/88/EL)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 108 lõike 2 esimest lõiku,
võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, eriti selle artikli 62 lõike 1 punkti a,
võttes arvesse komisjoni otsust, millega algatati ELi toimimise lepingu artikli 108 lõikes 2 (1) sätestatud menetlus riigiabi nr C 1/09 (ex NN 69/08) suhtes (2),
olles vastavalt nimetatud sätetele kutsunud huvitatud isikuid üles esitama oma märkusi vastavalt nendele sätetele ja võttes nende märkusi arvesse
ning arvestades järgmist:
I. MENETLUS
(1)
Olles saanud 14. novembril 2007 kaebuse, algatas komisjon 13. jaanuaril 2009 ametliku uurimismenetluse riigiabimeetmete suhtes, millega Ungari väidetavalt soosis Ungari nafta- ja maagaasikompaniid MOLi (MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt., edaspidi „MOL”).
(2)
Ungari esitas oma märkused komisjoni menetluse algatamise otsuse kohta 8. aprillil 2009. aastal.
(3)
Menetluse algatamise otsus avaldati Euroopa Liidu Teatajas28. märtsil 2009 (3). Oma märkused esitasid kaks huvitatud isikut: MOL ja Ungari Mäetööstuse Liit (Magyar Bányászati Szövetség), mõlemad 27. aprillil 2009.
(4)
Komisjon edastas märkused Ungarile 2. juuni 2009. aasta kirjaga. 3. juuni 2009. aasta kirjaga teatas Ungari, et tal ei ole huvitatud isikute tähelepanekute kohta märkusi.
(5)
Komisjon nõudis Ungari ametiasutustelt täiendavat teavet 21. septembril 2009 ja 12. jaanuaril 2010 ja Ungari vastas 19. oktoobri 2009. aasta ja 9. veebruari 2010. aasta kirjaga.
II. ABISAAJA
(6)
MOL on Ungaris Budapestis asuv integreeritud nafta- ja maagaasikompanii. Ungari turul on MOLi põhitegevusteks toornafta ja maagaasi leiukohtade uurimine ning toornafta ja maagaasi tootmine, maagaasitoodete tootmine, toornaftatoodete rafineerimine, transportimine, hoiustamine ning jae- ja hulgimüük, maagaasi edastamine ning olefiinide ja polüolefiinide tootmine ja müük. Lisaks kuulub MOLi kontserni (kuhu kuulub MOL) veel mitu Ungari ja välismaist tütarettevõtjat (4).
(7)
Ungaris ja Slovakkias on MOLi kontsern kõikidel oma põhitegevusaladel turuliider. 2008. aastal (5) oli MOLi ja MOLi kontserni netokäive vastavalt umbes 6,8 miljardit eurot ja 13 miljardit eurot. MOLi ja MOLi kontserni sama aasta tegevuskasum oli vastavalt umbes 400 miljonit eurot ja 732 miljonit eurot.
III. MEETME KIRJELDUS
(8)
Ungaris on kaevandamist reguleerivad üldeeskirjad sätestatud 1993. aasta kaevandamisseaduses (6) (edaspidi „kaevandamisseadus”), mis reguleerib ka süsivesinikega (st toornafta ja maagaasiga) seotud kaevandamistegevust (geoloogilisi otsinguid, uuringuid ja tootmist).
(9)
Seaduses eristatakse kaevandamistegevusi, mida tehakse kahe eri juriidilise dokumendi alusel: i) kontsessioon (7) ja ii) kaevandamisluba (8).
-
Kontsessiooni puhul sõlmib kaevandamise eest vastutav minister (edaspidi „pädev minister”) avaliku hankemenetluse (9) võitnud pakkujaga „suletud ala” kasutamise lepingu (10).
-
See erineb „avatud aladest”; (11) mille puhul kaevandusamet ei saa keelduda kaevandamisloa andmisest, kui taotleja vastab seaduses sätestatud tingimustele (12).
(10)
Kaevandamisseaduses sätestatud määratluse kohaselt (13) on suletud alad kontsessiooni alusel tehtavateks kaevandamistegevuseks ettenähtud alad. Järelikult on kõik muud alad, mis ei ole suletud alad, avatud alad. Ungari selgituste kohaselt kavatseti algul kõik maardlad liigitada suletud aladeks, kus kaevandamine toimub kontsessiooni alusel. Avatud alad, kus eeldatavasti leidub vähem maavarasid, pidid olema erandiks. Neid maardlaid peeti vähemväärtuslikuks ja eeldati, et avatud hankemenetluse raames pakkumisi ei esitata.
(11)
Kaevandamisseaduses on ka sätestatud, (14) et maavarade kaevandamise eest tuleb riigile maksta kaevandamistasu, mille suuruseks on teatud protsent kaevandatavate maavarade väärtusest. Kaevandamistasu on olenevalt kohaldatavast korrast erinev:
-
kontsessiooni puhul on kaevandamistasu suurus sätestatud kontsessioonilepingus (15).
-
Kaevandamisloa alusel kaevandatavate maavarade puhul reguleerib tasu suurust kaevandamisseadus (16). Kuni 2008. aasta jaanuarini oli süsivesinike kaevandamise tasu määraks (17) pärast 1. jaanuari 1998 kasutusele võetud kaevandusväljade puhul 12 % ja enne 1. jaanuari 1998 kasutusele võetud kaevandusväljade puhul J %. Tegur „J” arvutati valemi abil, mis põhineb ajaloolistel maagaasihindadel, toodetud kogustel ja väärtusel; selle miinimummääraks kehtestati 12 %.
(12)
Kaevandamisseaduse paragrahvi 26/A lõikes 5 (18) on sätestatud, et kui kaevandusettevõtja, kelle suhtes kohaldatakse kaevandamislubade süsteemi, ei alusta kaevandamist 5 aasta jooksul pärast kaevandusametilt kaevandamisloa saamist, siis tühistatakse tema kaevandamisõigus.
(13)
Kõnealuses paragrahvis on sätestatud ka võimalus pikendada seda tähtaega pädeva ministri ja kaevandusettevõtja vahelisel kokkuleppel (19). Paragrahvis on sätestatud kolme eri liiki tasu, mis tuleb maksta kaevandamisõiguse kehtivusaja pikendamise korral:
a)
esiteks tuleb kasutusele võtmata kaevandusväljade eest maksta kuni tegevuse tegeliku alustamiseni tähtaja pikendamise tasu; selle tasu maksimaalne summa võrdub 1,2-kordse esialgse kaevandamistasuga, mis arvutatakse maavarade ettenähtud hüpoteetilise koguse alusel, sest kõnealust tasu tuleb maksta ajal, mil tegelikku tootmist ei ole kaevandusväljal veel alustatud;
b)
teiseks, kui tähtaja pikendamise taotlus hõlmab rohkem kui kahte kaevandusvälja, tuleb tähtaja pikendamise tasu (suurendatud kaevandamistasu) kohaldada äriühingu kõikide kaevandusväljade suhtes;
c)
kolmandaks, kui pikendamine hõlmab rohkem kui viit kaevandusvälja, võidakse lisaks nõuda ühekordse tasu (20) maksmist.
(14)
2005. 19. septembril 2005 taotles MOL kaevandamisloa alusel omandatud kaevandamisõiguse kehtivusaja pikendamist 12 süsivesinikuvälja jaoks, kus ta ei olnud tähtaja jooksul kaevandamist alustanud. 2005. 22. detsembril 2005 sõlmisid MOL ja pädev minister kaevandamisseaduse paragrahvi 26/A lõike 5 kohaselt tähtaja pikendamise lepingu (edaspidi „pikendamise leping”) järgmistel tingimustel:
a) tähtaja pikendamise tasu: 12 kaevandamisluba, mida taotlus hõlmas, pikendati viie aasta võrra (st MOLile anti veel viis aastat kõnealustel kaevandusväljadel kaevandamise alustamiseks). Tähtaja pikendamise tasu määrati viie aasta pikkuse lisaaja iga aasta kohta sel ajal kehtinud 12 % suuruse kaevandamistasu määra alusel, mida korrutati vahemikku 1,020-1,050 jääva kordajaga („c”) ja tulemuseks saadi tabelis 1 loetletud tähtaja pikendamise tasu määrad (21). Tähtaja pikendamise tasu kehtestati lisaaja viie aasta kohta. Kui mõni kaevandusväli võeti tegelikult kasutusele, siis tuli määratud tasu kohaldada ülejäänud 15-aastase perioodi jooksul pikendamisega hõlmatud kaevandusväljade eest võetava kaevandamistasuna (22).
b) Suurendatud tasu laiendamine kõikidele kaevandusväljadele: kuna kaevandamisõiguse kehtivusaja pikendamist taotleti rohkem kui kahe kaevandusvälja jaoks, tuleb suurendatud tasu (mis vastavalt tabelile 1 võrdub tähtaja pikendamise tasuga) kohaldada järgmise 15 aasta jooksul, st kuni 2020. aastani, kõikide MOLi kaevandusväljade suhtes, mille jaoks on väljastatud kaevandamisluba ja mis võeti kasutusele pärast 1. jaanuari 1998. Enne 1. jaanuari 1998 kasutusele võetud kaevandusväljade puhul kohaldatakse tegurit „J”, mida korrutatakse „c”-ga (23).
c) Kindlaksmääratud kaevandamistasu: pooled leppisid sõnaselgelt kokku, et kindlaksmääratud kaevandamistasu kohaldatakse kogu lepingu kehtivusaja jooksul (st kuni 2020. aastani), olenemata kaevandamisseadusesse tehtud muudatustest (24).
d) Ühekordne makse: Kuna kaevandamisõiguse kehtivusaja pikendamist taotleti rohkem kui viie kaevandusvälja suhtes, on lepingus ette nähtud ka 20 miljardi Ungari forinti (25) suurune ühekordne makse (26).
e) Lõpetamisklausel: lepingus on sätestatud, et seda ei saa muuta ühepoolselt (vaid ainult pooltevahelisel kokkuleppel). Üks pooltest saab lepingu lõpetada ainult juhul, kui MOLi omanik vahetub (vähemalt 25 % aktsiatest saab uue omaniku).
(15)
Kaevandusamet pikendas 23. detsembri 2005. aasta otsusega MOLi kaevandamisõiguste kehtivusaega taotletud 12 kaevandusvälja jaoks ja laiendas suurendatud tasu äriühingu kõikidele kaevandusväljadele.
(16)
Kaevandamisseaduse muudatusega, (27) mis jõustus 8. jaanuaril 2008 (28) (edaspidi „2008. aasta muudatus”), suurendati oluliselt teatud liiki süsivesinike eest makstavat kaevandamistasu. Kõnealune muudatus ei hõlmanud muude maavarade eest makstavat kaevandamistasu. Kaevandamisseaduse muutmise seaduse paragrahvis 5 on sätestatud eri kaevandamistasud olenevalt: i) kaevandusvälja kasutuselevõtmise kuupäevast; ii) kaevandatavate süsivesinike kogusest ja iii) kehtivast toornafta hinnast.
-
30 % suurune kaevandamistasu määr kehtestati kaevandusväljadele, mida kasutati ajavahemikus 1. jaanuarist 1998 kuni 1. jaanuarini 2008.
-
Pärast 1. jaanuari 2008 kasutusele võetud kaevandusväljade suhtes kohaldatakse eri määrasid (12 %, 20 % või 30 %) olenevalt kaevandatavate süsivesinike kogusest.
-
Enne 1. jaanuari 1998 kasutusele võetud kaevandusväljade puhul kasutatakse tegurit „J”, mille miinimumväärtus on 30 %.
Kõnealustele määradele lisandub täiendav tasu, mille suurus oleneb toornafta hinnast: (+ 3 %, kui toornafta hind on kõrgem kui 80 USA dollarit barreli eest või + 6 %, kui hind on kõrgem kui 90 USA dollarit barreli eest (edaspidi „Brenti täiendav tasu”)). Kehtestatud on ka erimäärad, mida kohaldatakse näiteks raskete kaevandamistingimuste (12 %) või väärisgaaside (8 %) puhul.
(17)
Kõnealused kaevandamistasu määrad kehtisid ajavahemikul 8. jaanuarist 2008 kuni 23. jaanuarini 2009 ja neid kohaldati alates kaevandamisseaduse muudatuste jõustumisest kõikide kaevandusettevõtjate suhtes, kes kasutasid kaevandusvälju kaevandamisloa alusel, sh nende suhtes, kes said kaevandamisloa enne 2008. aasta jaanuari. 2009. Kaevandamisseaduse muudatus (29) jõustus 23. jaanuaril 2009 (pärast komisjoni otsust algatada ametlik uurimismenetlus) ja sellega vähendati 1. jaanuarist 1998 kuni 1. jaanuarini 2008 kasutusele võetud kaevandusväljade eest võetava kaevandamistasu määr taas 12 %-ni (tagades samal ajal Brenti täiendava tasu kohaldamise). Teist liiki kaevandusväljade eest makstav kaevandamistasu jäi samaks, nagu oli kehtestatud 2008. aastal kehtinud kaevandamisseaduses.
(18)
Tabelis 2 on esitatud kokkuvõtlik ülevaade kaevandamislubade süsteemi alusel makstavatest kaevandamistasudest vastavalt kaevandamisseaduse eri versioonidele.
Tabel 2
Ülevaade vastavalt kaevandamisseadusele kaevandamislubade süsteemi alusel kohaldatavatest kaevandamistasu määradest
Kuni 2008. aastani kohaldatud tasumäär
2008. aastal kohaldatud tasumäär
Alates 23. jaanuarist 2009 kohaldatav tasumäär
Tootmist alustati enne 1. jaanuari 1998
J %
(vähemalt 12 %)
J %
(vähemalt 30 %, + 3 % või 6 % Brenti täiendav tasu)
J %
(vähemalt 30 %, + 3 % või 6 % Brenti täiendav tasu)
Tootmist alustati ajavahemikul 1. jaanuarist 1998 kuni 1. jaanuarini 2008
12 %
30 %
(+ 3 % või 6 % Brenti täiendav tasu)
12 %
(+ 3 % või 6 % Brenti täiendav tasu)
Tootmist alustati pärast 1. jaanuari 2008
Maagaasiväljad, kus toodetakse alla 300 miljoni m3 maagaasi aastas
Naftaväljad, kus toodetakse alla 50 kilotonni naftat aastas
-
12 %
(+ 3 % või 6 % Brenti täiendav tasu)
12 %
(+ 3 % või 6 % Brenti täiendav tasu)
Maagaasiväljad, kus toodetakse 300-500 miljonit m3 maagaasi aastas
Naftaväljad, kus toodetakse 50-200 kilotonni naftat aastas
20 %
(+ 3 % või 6 % Brenti täiendav tasu)
20 %
(+ 3 % või 6 % Brenti täiendav tasu)
Maagaasiväljad, kus toodetakse üle 500 miljoni m3 maagaasi aastas
Naftaväljad, kus toodetakse üle 200 kilotonni naftat aastas
30 %
(+ 3 % või 6 % Brenti täiendav tasu)
30 %
(+ 3 % või 6 % Brenti täiendav tasu)
Eritingimustes kaevandatavad süsivesinikud
12 %
12 %
Väärisgaasid
8 %
8 %
„J” arvutatakse valemi järgi, mis põhineb ajaloolistel maagaasihindadel, toodetud kogustel ja väärtusel; vt põhjendus 11.
IV. MENETLUSE ALGATAMISE PÕHJUSED
(19)
Väidetav riigiabimeede, mida uuritakse, on 22. detsembril 2005. aastal MOLi ja Ungari riigi vahel sõlmitud pikendamise leping, millega äriühing vabastati teatud ulatuses suurendatud kaevandamistasu maksmisest, mida tuli Ungari kaevandamisseaduse hilisema muudatuse kohaselt tasuda süsivesinike kaevandamise eest. Võttes arvesse lepingu ja seaduse hilisema muudatuse ülesehitust, leidis komisjon, et tegemist on sama meetme eri osadega (edaspidi „meede”) ja hindas menetluse algatamise otsuses nende koosmõju.
(20)
Komisjon jõudis menetluse algatamise otsuses esialgsele järeldusele, et pikendamise leping kaitses MOLi kaevandamistasu tulevaste muudatuste eest ja eelkõige kaevandamisseaduse 2008. aasta muutmise seaduses sätestatud muudatuste eest. Seega koheldi kõnealust äriühingut soodsamalt kui tema konkurente, kes tegutsevad kehtiva kaevandamislubade süsteemi alusel ja peavad tasuma uut suurendatud kaevandamistasu, sest nad ei ole eelnevalt sõlminud sarnast pikendamise lepingut. Komisjon asus oma esialgses hinnangus seisukohale, et meede kujutab endast riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses, ja seda ei saa pidada siseturuga kooskõlas olevaks, sest ükski erand ei tundunud olevat kohaldatav.
(21)
Täiendavad üksikasjad on esitatud menetluse algatamise otsuses, mida tuleb käsitada käesoleva otsuse lahutamatu osana.
V. UNGARI MÄRKUSED
(22)
Ungari peamised väited riigiabi määratlemisel kasutatavate kumulatiivsete kriteeriumide kohta on järgmised: i) valikulisuse puudumine ja (ii) väidetava abisaaja eeliste puudumine.
(23)
Seoses valikulisusega väidavad Ungari ametiasutused põhimõtteliselt, et meede ei ole valikuline, sest pikendamise lepingu sõlmimisel hakkas MOLi suhtes kehtima kaevandamislubade süsteemist erinev süsteem.
(24)
Esiteks kinnitavad Ungari ametiasutused, et kontsessioonide ja kaevandamislubade süsteem on erinevad, rõhutades, et kontsessiooni puhul võib kaevandusettevõtja pakkuda oma kontsessioonipakkumises suuremat tasu kui hanketeates märgitud, samal ajal kui kaevandamislubade süsteemi puhul on tasu sätestatud kaevandamisseaduses. Lisaks väidavad Ungari ametiasutused, et peale nimetatud kahe süsteemi oli vaja uut, n-ö kontsessioonilaadsest lahendust, et sätestada kaevandamistasu eraldi lepingus väljaspool kontsessioonide süsteemi. Ungari ametiasutuste arvates tuleb kaevandamisseaduse paragrahvi 26/A lõike 5 alusel sõlmitavat pikendamise lepingut käsitada sellise n-ö kontsessioonilaadse lahenduse nõuetekohase õigusliku alusena, mille tulemusel ei kohaldata kaevandamisõiguse suhtes enam kaevandamislubade süsteemi, vaid see muutub lepingupõhiseks.
(25)
Ungari ametiasutused lisavad, et pikendamise leping tuleneb otseselt kaevandamisseaduse loogikast. Ungari ametiasutuste sõnul on kaevandamistasu suuruse kindlaksmääramine tähtaja pikendamise kogu lepingu kehtivuse ajaks kaevandamisseaduse paragrahvi 26/A lõikes 5 viidatud kokkuleppe loomulik osa ja tähtaega ei oleks teistsugustel tingimustel pikendatud. Lisaks võisid kõik teised kaevandusettevõtjad eeldada sama, seega ei koheldud MOLi soodsamalt kui teisi ettevõtjaid.
(26)
Kaevandamisseaduse paragrahvi 20 lõikes 11 on konkreetselt sätestatud, et kaevandamistasu on tasu, mis on sätestatud: i) kontsessioonilepingus; ii) kaevandamisseaduses või iii) pikendamise lepingus. Ungari ametiasutused väidavad, et järelikult lubab seadus sõnaselgelt jätta pikendamise lepingus sätestatud tasu muutmata, isegi kui õigusakti muudetakse. Ungari ametiasutuste arvates on see selgelt sätestatud kaevandamisseaduses, st paragrahvi 26/A lõikes 5, kus on selgelt sätestatud, et suurendatud tasu on esialgsest kaevandamistasust maksimaalselt 1,2 korda suurem (30). Ungari väidab, et seetõttu välistab Ungari õigus suurema tasu kohaldamise.
(27)
Seoses eeliste väidetava puudumisega selgitab Ungari, et maavarad on riigi omandis ja need antakse eraomandisse kaevandusettevõtjate tegevuse kaudu, kes saavad tasu eest kaevandamisõiguse. Ungari viitab analoogia korras Ryanair’i kohtuotsusele (31) ja väidab, et selline konkreetne riigi tegevus on võrreldav ettevõtja tegevusega isegi juhul, kui riik tegutseb avaliku sektori asutusena.
(28)
Ungari ei ole nõus väitega, et kaevandamistasu on teatud liiki maks, määratledes selle maavarade kaevandamise eest makstava tasuna või riigi osalusena. Ungari rõhutab, et asjaolu, et tasu on sätestatud seaduses, ei anna alust järeldada, nagu oleks tegemist teatud maksuga.
(29)
Lisaks selgitab Ungari, et pikendamise lepingus ette nähtud kolme eri maksekohustust (st tähtaja pikendamise tasu, suurendatud kaevandamistasu, mida kohaldatakse kõikide kaevandusväljade suhtes, ja ühekordne makse), mis tulenevad vastavatest kaevandamisseaduse sätetest, ei saa käsitada hüvitisena riigi saamatajäänud tulu eest, millele tal on igal juhul õigus. Ungari sõnul võib asjaomaseid riske ja võimalikku tulu arvesse võttes käsitada neid makseid riigi lisatuluna, mis saadakse selle eest, et riik loobub õigusest panna kaevandusväljad kontsessioonide süsteemi alusel avalikule pakkumisele.
(30)
Ungari rõhutab, et pärast vaidlustatud seadusemuudatuse vastuvõtmist ei ole ükski teine turuosaline tegelikult pidanud maksma suuremat kaevandamistasu kui MOL, sest asjaomasel ajavahemikul puudusid konkurendid, kes oleksid kuulunud kategooriasse, kelle suhtes kohaldatakse suuremaid kaevandamistasusid.
Tabel 3
MOLi kaevandamistasu aastamaksed (tegelikud ja hüpoteetilised)
(miljonites Ungari forintites)
Makse nimetus
Tegelik: vastavalt pikendamise lepingule
Hüpoteetiline: vastavalt kehtivale kaevandamis-seadusele
Vahe
Vahe ajaldatud netoväärtus 2009. aastal
2005
Ühekordne makse (32)
20 000,0
-
20 000,0
28 064,5
2006
Pikendamistasu (33)
835,8
-
835,8
1 092,1
Kaevandamistasu (34)
121 070,6
115 314,8
5 755,7
7 520,0
Kokku
121 906,4
115 314,8
6 591,6
8 612,1
2007
Pikendamistasu
769,7
-
769,7
926,5
Kaevandamistasu
94 146,5
90 718,5
3 428,0
4 126,4
Kokku
94 916,2
90 718,5
4 197,7
5 052,9
2008
Pikendamistasu
345,8
-
345,8
382,9
Kaevandamistasu
106 226,3
134 671,0
-28 444,7
-31 498,5
Kokku
106 572,1
134 671,0
-28 099,0
-31 115,6
2009
Pikendamistasu
211,2
-
211,2
211,2
Kaevandamistasu
67 099,7
69 041,8
-1 942,1
-1 942,1
Kokku
67 310,9
69 041,8
-1 730,9
-1 730,9
KOKKU
410 705,6
409 746,1
959,5
8 883,0
Arvandmed põhinevad Ungari ametiasutuste esitatud andmetel.
(31)
Lisaks väidab Ungari, et pikendamise lepingu tulemusel maksis MOL aastate jooksul (võttes arvesse kõiki lepingu komponente, sh tähtaja pikendamise tasu ja ühekordset makset) riigile tegelikult üldkokkuvõttes rohkem, kui ta oleks maksnud pikendamise lepingut sõlmimata, st kaevandamisseaduse alusel. MOLi tegelikud maksed võrreldes hüpoteetiliste maksetega on esitatud eespool tabelis 3. Andmed pärinevad Ungari ametiasutustelt.
(32)
Ungari arvates on kaevandusettevõtjatel õiguspärased ootused kaevandamistasu prognoositavuse suhtes, mis peaks seetõttu jääma aja jooksul stabiilseks. Kaevandamisseadusesse tehti muudatused just seda silmas pidades, sest kuigi kaevandamistasu muudeti, ei olnud tegelikult ühtegi kaevandusettevõtjat, kelle kaevandamistasu oleks muudatuse jõustumise tõttu muutunud. Ungari sõnul võib kaevandamisseadusesse tehtud muudatuste tõttu tunduda, et riik võib muuta juba kasutuses olevate kaevandusväljade eest nõutavat kaevandamistasu. 2008. aasta muudatus oli aga kompromissi tulemus, millele jõuti seaduse vastuvõtmisele eelnenud läbirääkimiste käigus. Seega tunnistati kaudselt õiguspäraste ootuste olemasolu. Järelikult võib kaevandusettevõtja õiguspäraselt eeldada, et riik ei suurenda ühepoolselt ühtegi neist tasudest. Ungari leiab, et kaevandamisseadusest ja selle konkreetsetest sätetest tulenevalt kaevandamistasud ei muutu lepingu kehtivuse ajal.
(33)
Lõpetuseks selgitavad Ungari ametiasutused, et „lõpetamisklausel” lisati riikliku julgeoleku kaalutlustel.
VI. HUVITATUD ISIKUTE MÄRKUSED
(34)
Komisjonile saatsid oma märkused järgmised huvitatud isikud: meetme raames väidetavalt abi saanud äriühing MOL ja Ungari Mäetööstuse Liit, mille liige MOL on. Mõlema huvitatud isiku märkused sarnanevad Ungari ametiasutuste märkustega ja nende tähelepanekud kattuvad suures osas Ungari ametiasutuste omadega.
(35)
Asjaomase meetme raames väidetavalt abi saanud äriühing MOL kinnitab, et vastupidi komisjoni seisukohale menetluse alustamise otsuses ei saanud talle Ungari süsivesinike kaevandamise turul osaks sooduskohtlemist. Suurem osa kaevandamistasudest, mis MOL Ungari riigile maksab, tasutakse kaevandusväljade eest, mille suhtes kohaldatakse määra J % (st kaevandusväljade eest, mis võeti kasutusele enne 1. jaanuari 1998), mis praktikas tähendab, et MOLi suhtes kohaldatakse 64-75 % suurust tasumäära, samal ajal kui tema konkurentide suhtes (kes alustasid tootmist hiljem ja kelle kasutatavad kaevandusväljad on väiksemad) kohaldatakse ainult 12 % suurust tasumäära.
(36)
Lisaks tähendas pikendamise lepingu sõlmimine, et MOL maksis (kõiki pikendamise lepingu komponente arvesse võttes) riigile rohkem kui ta oleks maksnud lepingut sõlmimata, ainult kaevandamisseaduse algse versiooni alusel.
(37)
Seoses komisjoni väitega, et pikendamise lepingut ei saa käsitada kontsessiooni analoogina, sest selle suhtes kohaldati kaevandamislubade süsteemi, märgib MOL, et kaevandamisõiguse kehtivusaja pikendamiseks ei anna riik luba ühepoolse otsuse alusel, vaid alles pärast kaevandamisettevõtjaga kokkuleppe sõlmimist. Kui õigusakti eesmärk oleks olnud anda see küsimus riigi ainupädevusse, oleks asjaomane säte sõnastatud teisiti. Seaduse sõnastus näitab, et seadusandja eesmärgiks oli käsitleda pikendamise lepingut analoogselt kontsessiooniga.
(38)
Menetluse algatamise otsuses väidab komisjon, et Ungari ametiasutuste väide, et seadusemuudatus oli vajalik tulude suurendamiseks, on vastuolus asjaoluga, et MOL tegelikult vabastati suurendatud tasu maksmisest.
(39)
MOLi arvates ei ole kõnealune väide vastuoluline. Ühelt poolt maksis äriühing pikendamise lepingu alusel riigile rohkem, kui ta oleks maksnud kaevandamisseaduse alusel. MOL maksab ka väga suurt kaevandamistasu kaevandusväljade eest, mille suhtes kohaldatakse tegurit J. Pealegi võib seadusemuudatus mõjutada tulevikus kasutusele võetavaid kaevandusvälju.
(40)
MOL jääb seisukohale, et tähtaja pikendamise tasu komponendid ei kujuta endast mingil juhul trahvi, nagu väidab komisjon. Kaevandamisseaduses on sätestatud ka karistused/trahvid juhuks, kui kaevandamisel rikutakse seadust. Pikendamise lepingus sätestatud tasud on kaevandusettevõtja ja riigi vaheliste läbirääkimiste tulemus. Lepingu sõlmimine ei olnud kohustuslik: kaevandusettevõtja võis otsustada ka lepingut mitte sõlmida, kaotada kaevandamisõigused ja esitada oma pakkumine avatud hankemenetluses, mille tulemusel ta oleks omandanud kaevandamisõiguse odavamalt.
(41)
Pikendamise lepingu sõlminud MOLi võrdlemine kaevandamislubade süsteemi alusel tegutsevate konkurentidega on eksitav. Lisaks rõhutab MOL, et ta täitis kõik oma kohustused ja järgis seadust.
(42)
MOL esitab vastuväite ka sellele, et komisjoni arvates on kordaja „c” madal (sest see on väiksem kui 1,2-kordne seadusjärgne ülemmäär). Arvesse tuleb võtta ka asjaolu, et suurendatud kaevandamistasu kohaldati peaaegu 150 kaevandusvälja suhtes ja seega tõstis suurendatud tasu oluliselt riigi poolt kaevandamiselt saadavat tulu.
(43)
Seoses komisjoni väitega, et MOLi koheldi konkurentidest soodsamalt, sest tema suhtes ei kehti Brenti täiendav tasu, märgib äriühing, et ka tegur J on hinnatundlik.
(44)
Ungari Mäetööstuse Liit (edaspidi: Mäetööstuse Liit) esindab äriühinguid, mis tegelevad kaevandamisega või kaevandamisega seotud tegevusega. Liidu peamine eesmärk on täiustada kaevandamise üldist tegevusraamistikku Ungaris, jälgida seadusandlikke menetlusi ja tegutseda oma liikmete huvides. Praegu kuulub liitu 66 liiget, sh MOL. Mäetööstuse Liidu juhatuse esimees kuulub MOLi juhtkonda (35).
(45)
Mäetööstuse Liidu sõnul on kaevandamisettevõtjatel õigus eeldada, et juba kasutuses olevate kaevandusväljade eest võetavad kaevandamistasud ei muutu. Seega ei saa riik tasusid ühepoolselt ja n-ö tagasiulatuvalt (st juba kasutuses olevate kaevandusväljade eest) muuta. Mäetööstuse Liit esitas sellise seisukoha seoses kaevandamisseaduse muutmise seaduse eelnõuga ja Mäetööstuse Liidu sõnul võeti seda põhimõtet kaevandamisseaduse muutmisel arvesse. Lõplikku sõnastust ei vaidlustatud, sest juba teostatud tegevuse eest kaevandamistasu tegelikult ei suurene.
(46)
Seoses kaevandusturu üldiste omaduste ja majandustingimustega selgitab Mäetööstuse Liit, et kaevandamisprojektid on suhteliselt pikaajalised. Geoloogiliste uuringute alustamisest kuni tegeliku kaevandamiseni võib kuluda 10-15 aastat. Selle aja jooksul kannab kaevandusettevõtja ainult kulusid; tulu ei teenita enne, kui algab kaevandamine. Lisaks kaasneb sellega veel geoloogiline risk, sest pole kindel, kas kaevandamine on edukas. Seetõttu tuleb projekte kavandada ülihoolikalt. Projekti tulusus sõltub paljudest asjaoludest. Arvukaid riske arvesse võttes eeldab tööstusharu, et vähemalt need asjaolud, mida saab mõjutada riik, st õigusraamistik ja kaevandamistasu, ei muutu kogu projekti elluviimise jooksul. Tööstusharu eripärasid arvesse võttes on rahastamisstruktuuridel projektis oluline roll. Võlausaldajad kontrollivad projekte pidevalt ja võivad ka rahastamisest loobuda, kui tingimused oluliselt muutuvad.
(47)
Seetõttu sõlmivad suure poliitilise riskiga riikides kaevandusettevõtja ja riik eraõigusliku lepingu. Stabiilsetes piirkondades, nagu Lääne-Euroopas ei ole selline leping vajalik, sest võib eeldada, et riik ei muuda aeg-ajalt õigusraamistikku. Riigipoolset stabiilsust eeldavad nii kaevandusettevõtja kui ka võlausaldajad. Sellise stabiilsuseta suurenevad projektiga seotud riskid; stabiilse majanduspoliitikaga riik ei saa endale poliitika pidevat muutmist lubada, sest see tõrjuks kaevandusettevõtjad eemale.
(48)
Mäetööstuse Liit märgib lisaks, et õiguskindluse ja omandatud õiguste põhimõtted tulenevad Euroopa Kohtu praktikast ja Ungari põhiseadusest. Seega ei tohi Ungari seadusandja juba kasutuses olevate kaevandusväljade eest nõutavaid kaevandamistasusid suurendada, sest õigusaktid peavad olema prognoositavad. Lisaks leiab Mäetööstuse Liit, et kaevandamistasu „stabiilsus” on omandatud õigus.
(49)
Veel üks argument, mille Mäetööstuse Liit esitab, on diskrimineerimise keeld. Eelkõige ei tohi vahet teha kontsessioonide alusel ja kaevandamislubade alusel tegutsevate ettevõtjate vahel. Järelikult ei tohi Ungari seadusandja tõsta tagasiulatuvalt juba kasutuses olevate kaevandusväljade eest võetavaid kaevandamistasusid. Euroopa Kohus on paljudes kohtuotsustes selgitanud, et õiguskindlus on ELi õiguse aluspõhimõte. Õigusaktid peavad olema ühemõttelised, täpsed ja prognoositavad, eelkõige siis, kui need mõjutavad kahjulikult üksikisikuid või äriühinguid (vt viidatud kohtupraktika). Mäetööstuse Liit lisab, et õiguskindluse ja omandatud õiguse põhimõtted on samuti sätestatud Ungari põhiseaduses ja leiab, et ELi õiguse ning põhiseaduslike põhimõtete kohaselt peavad õigusaktid olema prognoositavad.
(50)
Mäetööstuse Liit lisab, et omandatud õiguste kaitse põhimõte tuleneb õiguskindluse põhimõttest. Seda omandatud õiguste kaitse põhimõtet on järgitud kaevandamisõigusi reguleerivate siseriiklike ja rahvusvaheliste õiguslike menetluste käigus. Ka teistel ELi liikmesriikidel on stabiilsed kaevandamist reguleerivad õigusaktid, mida ei muudeta sageli.
VII. ABI OLEMASOLU ELI TOIMIMISE LEPINGU ARTIKLI 107 LÕIKE 1 TÄHENDUSES
(51)
Et teha kindlaks, kas meede kujutab endast riigiabi, peab komisjon hindama, kas vaidlustatud meede vastab ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikes 1 sätestatud tingimustele. Kõnealuses artiklis on sätestatud: „Kui aluslepingutes ei ole sätestatud teisiti, on igasugune liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, siseturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust.” Kõnealust sätet arvesse võttes uurib komisjon allpool seda, kas vaidlustatud meede kujutab endast riigiabi.
(52)
Alustuseks tuleb meelde tuletada, et meede võib olla riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses selle õiguslikust vormist olenemata Isegi kui pikendamise leping sõlmiti kooskõlas vastavate kaevandamisseaduse sätetega ja isegi kui Ungaril on õigus sätestada kaevandamistasu seadusega, ei tähenda see iseenesest, et kõnealune meede või selle mõju on kooskõlas ELi riigiabieeskirjadega. Asjaolu, et meede on kooskõlas riikliku õigusega, ei mõjuta selle vastavust ELi toimimise lepingus sätestatud riigiabieeskirjadega.
(53)
Nagu menetluse algatamise otsuses juba öeldud, ei arva komisjon, et mõni juhtumi asjaoludest, st seaduse asjaomased sätted, pikendamise leping ja seadusemuudatus, oleks eraldi võttes riigiabieeskirjadega vastuolus. Käesoleval juhul käsitleb komisjon kõiki riigi toiminguid koos ühe meetmena ja hindab pikendamise lepingu mõju koostoimes kaevandamisseaduse hilisemate muudatustega.
(54)
Seoses Ungari väitega, et kaevandamistasu ei ole mitte maks, vaid riigi osalus, märgib komisjon, et kõnealune väide ei ole riigiabi hindamise seisukohalt asjakohane. Riigiabieeskirjad kehtivad igat liiki kulude suhtes, mida ettevõtjad peavad kandma ja mille kandmisest neid riigi meetmete abil vabastatakse. Igal juhul tuleb märkida, et maavarade ja süsivesinikuvarude kasutamise loa andmine on avaliku sektori asutuste tavaline ülesanne; selle eest võetav tasu on võrreldav maksu või haldustasuga.
(55)
Seoses lõpetamisklausliga leiab komisjon, et see ei ole riigiabiga seotud küsimus. Asjaolu, et lepingus on sätestatud, et leping lõppeb, kui kolmas isik omandab rohkem kui 25 % MOList, on meede, mis ei ole seotud riigi vahenditega.
(56)
Et meede oleks riigiabi, peab see olema erimeede või valikuline meede ja soodustama ainult teatud ettevõtjaid või teatud toodete tootmist.
(57)
Seoses riigiabi mõistes sisalduvale olemuslikule valikulisusele antava hinnanguga tuleb vastavalt Euroopa Kohtu praktikale (36) ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kohaselt hinnata, kas konkreetse regulatsiooni raames võetud siseriiklik meede „soodustab teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist”, võrreldes teiste ettevõtjatega, kes on kõnealuse meetme eesmärki silmas pidades sarnases õiguslikus ja faktilises olukorras.
(58)
Euroopa Kohus on ka mitmel korral leidnud, (37) et ELi toimimise lepingu artikli 107 lõige 1 ei erista riigiabimeetmeid nende põhjuste või eesmärkide alusel, vaid määratleb neid nende mõju põhjal.
(59)
Riigiabi mõistet ei kohaldata siiski ettevõtjaid eristavate meetmete puhul, kui eristamine tuleneb selle süsteemi, kuhu ettevõtjad kuuluvad, laadist või üldisest ülesehitusest.
(60)
Komisjon ei nõustu Ungari ametiasutuste ja huvitatud isikute väidetega, et meede ei ole valikuline.
(61)
Et teha kindlaks, kas meede on valikuline, tuleb kindlaks määrata kohaldatav võrdlusbaas (38).
(62)
Käesoleval juhul leiab komisjon, et hindamisel kohaldatav võrdlusbaas on kaevandamislubade süsteem. MOL ei osalenud võistupakkumises, et sõlmida suletud ala suhtes kontsessioonileping. Selle asemel omandas ta kaevandusväljade kaevandamisõigused kaevandamislubade süsteemi raames ja konkureerib turul kõnealuse süsteemi alusel. Pikendamise leping moodustab osa kaevandamislubade süsteemist. Võrdlusbaas ei muutu seetõttu, et MOL ei suutnud alustada kaevandamist ette nähtud tähtaja jooksul ja pidi taotlema tähtaja pikendamist. Sellise väitega nõustumine põhjustaks olukorra, kus ühte äriühingut koheldakse erinevalt, nagu toimub kontsessioonide süsteemi alusel, kuid ilma avaliku hankemenetluseta.
(63)
Tegelikult on Ungari ametiasutused pädevad otsustama, kas vastava kaevandusvälja suhtes rakendatakse kontsessioonide või kaevandamislubade süsteemi. Seega kui Ungari ametiasutused soovivad anda ettevõtjale kaevandamisõigusi lepingu alusel, võivad nad valida läbipaistva kontsessioonimenetluse, mis hõlmab avalikku hankemenetlust. Komisjon ei ole nõus sellega, et läbipaistmatut n-ö kontsessioonilaadset lahendust, mida praegu kohaldatakse ainult ühe äriühingu (MOLi) suhtes, käsitatakse iseseisva võrdlusbaasina.
(64)
Lisaks oli Ungaril laialdane otsustusõigus nii lubade pikendamisel kui ka kaevandamisseaduse asjaomaste sätete hilisemal muutmisel (hoolimata sellest, et teati, milliseid eeliseid see annab MOLile, kuna kõnealune äriühing oli ainus süsivesinikke kaevandav turuosaline, kes sõlmis pikendamise lepingu). Ungari ametiasutustel olid vabad käed kaevandamistasu määramisel mis tahes ajal, st ta oleks võinud otsustada jätta seadus üldse muutmata. Kui pidada silmas selle mõju, siis järjestikused toimingud soodustasid sõnaselgelt ühte konkreetset ettevõtjat.
(65)
Eeltoodut arvesse võttes leiab komisjon, et võrdlusbaasiks on kaevandamislubade süsteem.
(66)
Kaevandamislubade süsteemi raames on pikendamise leping kahtlemata valikuline. Nagu Ungari ametiasutused ise kinnitavad, on pooltel kõnealuse lepingu tingimuste üle läbi rääkides eri tasukomponentide määramisel teatud tegutsemisruum ja mis veelgi olulisem, nad võivad isegi otsustada lepingut üldse mitte sõlmida. Seega oli Ungari ametiasutustel õigus seda lepingut MOLiga (või mõne teise turuosalisega) sõlmida (39).
(67)
Sellist kohtlemist ei saa selgitada süsteemi loogika ja laadiga. Ühelt poolt on kaevandamistasu kehtestatud selleks, et tagada riigile kaevandatud maavara pealt tulu. Teisalt makstakse pikendamise lepingus ette nähtud tasusid täiendava tasuna tähtaja pikendamise eest. Käesoleva juhtumi puhul põhjustas pikendamise lepingu sõlmimine ja sellele järgnenud MOLi tasude suurendamine paradoksaalse olukorra, kus MOL, kes ei alustanud tootmist õigel ajal, maksab kuni 2020. aastani väiksemat kaevandamistasu praktiliselt kõikide kaevandusväljade eest, mille suhtes kohaldatakse kaevandamislubade süsteemi; samal ajal kui tema konkurendid, kelle suhtes kohaldatakse samuti kaevandamislubade süsteemi ja kes alustasid tootmist õigel ajal ega sõlminud seetõttu pikendamise lepingut, peavad maksma seaduses ette nähtud suuremat tasu.
(68)
Kõnealune pikendamise leping oli ainus leping, mis käsitles süsivesinikke. MOL märkis, et on veel teisigi pikendamise lepinguid, mis on sõlmitud tahkete maavarade kohta. Komisjon märgib siiski, et see käsitleb muud liiki maavarasid, mille eest tuleb vastavalt kaevandamisseadusele maksta teistsugust kaevandamistasu kui süsivesinike eest. Samuti tuleb märkida, et tahkete maavarade eest võetava tasu suurust kaevandamisseaduse muudatustega ei muudetud (st lepingu sõlminud turuosalisi samad „järjestikused toimingud” ei mõjutanud ja seega ei saanud nad kasu).
(69)
Eeltoodut arvesse võttes ja hoolimata Ungari väidetest leiab komisjon, et järjestikused toimingud, st paragrahvi 26/A lõike 5 sõnastus, selle alusel sõlmitud pikendamise leping ja hilisemad kaevandamisseaduse muudatused, olid valikulised ja soodustasid MOLi.
(70)
Järjestikuste meetmete koosmõju on selline, et kaevandamisseaduse paragrahvi 5 alusel antud kaevandamislubade omanikest kohaldati ainult MOLi suhtes erisüsteemi, mis kaitses teda süsivesinike kaevandamise eest nõutava tasu mis tahes suurenemise eest.
(71)
Kokkuvõttes võib järeldada, et kuna pikendamise lepingu sõlmimisel omati ulatuslikku otsustusruumi ja võttes arvesse asjaolu, et tegelikult oli vabastus suunatud ühele äriühingule, on valikulise tingimus täidetud.
(72)
Vastupidi Ungari ametiasutuste väidetele on komisjon seisukohal, et riik ei tegele kaevandamiseks luba andes majandustegevusega. Halduskontsessioonide ja kaevandamislubade andmine on seotud selliste volituste teostamisega, mis on tavaliselt avaliku sektori ülesanne, sest eraõiguslik isik seda teha ei saa (40). Ungaris, nagu ka teistes ELi liikmesriikides, ei ole ükski eraõiguslik isik maavarade esialgne omanik. Liikmesriikide õigussüsteemid annavad üldjuhul maavarad riigiasutuste kontrolli alla (41). Seetõttu teevad otsuse lubada äriühingul liikmesriigi valitud vormis ja teatud tasude eest maavarasid kasutada selle laadi ja eeskirjade tõttu riigiasutused ja seda saab käsitada avaliku võimu teostamisena. Ungari sekkumine, st kaevandamise üle halduskontrolli teostamine, teenib üldisi, mitte ärihuvisid. Seetõttu tuleb sellist tegevust käsitada riigipoolse sekkumisena, mitte erainvestori turumajandusliku tegevusena (42).
(73)
Isegi kui käesoleval juhul käsitati kaevandamiseks loa andmist majandustegevusena, millega riik tegeleb kommertseesmärkidel (mida see ei ole), puudub komisjoni sõnul selge ja otsene rahaline seos kaevandamistasude suuruse, mis riik MOLi suhtes kehtestas, ja kaevandamisloa väärtuse vahel. Ungari põhjendus, et ta tegutses pikendamise lepingut sõlmides ettevõtjana, ei ole vettpidav. Eelkõige puuduvad tõendid selle kohta, et 12 kaevandamisvälja kontsessiooni (mida ei oleks pikendatud) hankemenetlus ei oleks toonud konkurentidelt paremaid pakkumisi. Samuti ei tõendanud Ungari, et ta oleks pikendamise lepingu sõlmimisel võtnud arvesse kõiki asjakohaseid ärilisi tegureid ja riske, st kõiki pikendamise lepingus sätestatud tasukomponente, seadusega kuni 2020. aastani kehtestatud võimalikke suuremaid tasusid, lepingu kehtivust ja võimalikke konkurente.
(74)
Ungari väidab lisaks, et pärast vaidlustatud seadusemuudatuse jõustumist ei pidanud ükski ettevõtja tegelikult maksma suuremaid tasusid kui MOL, sest tegelikult puudusid tal asjaomasel ajavahemikul konkurendid, kes kuulunuks suuremat kaevandamistasu maksvate ettevõtjate hulka.
Tabel 4
Ülevaade enne ja pärast kaevandamisseaduse muutmist kohaldatud kaevandamistasu määradest
Kuni 2008. aastani kohaldatud tasumäär
2008. aastal kohaldatud tasumäär
Alates 23. jaanuarist 2009 kohaldatav tasumäär
MOLi lepinguga hõlmatud kaevandus-väljade eest võetava tasu määr
Kohaldatav kuni 2020. aastani
Tootmist alustati enne 1. jaanuari 1998
J % (45)
(vähemalt 12 %)
J %
(vähemalt 30 %, + 3 % või 6 % Brenti täiendav tasu)
J %
(vähemalt 30 %, + 3 % või 6 % Brenti täiendav tasu)
J % × c (46)
(vähemalt 12 %)
Tootmist alustati ajavahemikul 1. jaanuarist 1998 kuni 1. jaanuarini 2008 (43)
12 %
30 %
(+ 3 % või 6 % Brenti täiendav tasu)
12 %
(+ 3 % või 6 % Brenti täiendav tasu)
12 % × c
(~ 12.24 % (44))
Tootmist alustati pärast 1. jaanuari 2008
Maagaasiväljad, kus toodetakse alla 300 miljoni m3 maagaasi aastas
Naftaväljad, kus toodetakse alla 50 kilotonni naftat aastas
-
12 %
(+ 3 % või 6 % Brenti täiendav tasu)
12 %
(+ 3 % või 6 % Brenti täiendav tasu)
12 % × c
(~ 12.24 % (44))
Maagaasiväljad, kus toodetakse 300-500 miljonit m3 maagaasi aastas
Naftaväljad, kus toodetakse 50-200 kilotonni naftat aastas
20 %
(+ 3 % või 6 % Brenti täiendav tasu)
20 %
(+ 3 % või 6 % Brenti täiendav tasu)
Maagaasiväljad, kus toodetakse üle 500 miljoni m3 maagaasi aastas
Naftaväljad, kus toodetakse üle 200 kilotonni naftat aastas
30 %
(+ 3 % või 6 % Brenti täiendav tasu)
30 %
(+ 3 % või 6 % Brenti täiendav tasu)
Eritingimustes kaevandatavad süsivesinikud
12 %
12 %
Väärisgaasid
8 %
8 %
(75)
Kõnealune väide tuleb tagasi lükata.
(76)
Eespool tabelis 4 on esitatud ülevaade sellest, kuidas pikendamise lepingu ja kaevandamisseaduse hilisemate muudatuste tõttu muutus MOLi makstav tasu väiksemaks kui seaduses sätestatud.
(77)
Esiteks näitavad Ungari ametiasutuste esitatud andmed, et tegelikult eksisteerisid mõned kaevandamislubade süsteemi alusel tegutsevad ettevõtjad, kes maksid MOList suuremat kaevandamistasu alates 8. jaanuarist 2008 kuni 23. jaanuarini 2009 kaevandamisseaduse esimese muudatuse tõttu ja alates 23. jaanuarist kuni tänaseni kõnealuse seaduse teise muudatuse tõttu. Ungari ametiasutuste andmed näitavad, et 2008. aastal olid olemas kaevandusväljad, mida käitasid kaevandamisloa alusel teised äriühingud, (47) kes maksid Brenti täiendava tasu kohaldamise tõttu tasu rohkem kui 12 % suuruse määra alusel (vahemikus 14,24 % kuni 18 %).
(78)
Teiseks, kuigi Ungari ametiasutused väidavad, et eksisteerivad ainult konkurendid, kes kaevandavad või eeldatavasti hakkavad kaevandama väiksematel kaevandusväljadel (st toodavad vähem kui 500 m3 või 200 kilotonni maagaasi), märgib komisjon, et kuigi need väiksemad kaevandusväljad kuuluvad 12 % kategooriasse, tuleb nende puhul ikkagi vajaduse korral maksta Brenti täiendavat tasu. Komisjon tuletab veel kord meelde, et meetmete tagajärjel ei kohaldata MOLi suhtes Brenti täiendavat tasu, mis on sätestatud seaduses teiste ettevõtjate jaoks.
(79)
Kolmandaks on seoses Ungari praeguste üldiste turutingimustega seal mitu kaevandamisettevõtjat, kes kaevandavad süsivesinikke. Lisaks on mitu äriühingut, kes tegelevad geoloogiliste uuringutega ja võivad kaevandusvälju kasutusele võtta ning saada MOLi konkurentideks. Kõik uued ettevõtjad, kes tegutsevad kaevandamislubade süsteemi alusel, peavad maksma seaduses sätestatud kaevandamistasu ja konkureerima MOLiga - ainsa äriühinguga, kelle kaevandusväljad on vabastatud üldises kaevandamislubade süsteemis ette nähtud kaevandamistasust ja kes maksab väiksemat tasu.
(80)
Neljandaks märgib komisjon, et fakt on see, et MOL ei maksa umbes 12,24 % suuruse määra alusel tasu mitte ainult nende 12 kaevandusvälja eest, mille puhul pikendati tähtaega, vaid kõikide pärast 1. jaanuari 1998 kasutusele võetud kaevandusväljade eest, mida kasutati 2005. aasta lepingu sõlmimise ajal kaevanduslubade süsteemi alusel, ja J % suuruse määra alusel tasu kõikide enne 1. jaanuari 1998 kasutusele võetud kaevandusväljade eest. Lisaks on pikendamise lepingus sätestatud, et MOLi suhtes kohaldatakse 12,24 % suurust tasumäära kuni 2020. aastani. Seega on MOLil enamiku kaevandamislubade süsteemi alusel kasutatavate kaevandusväljade puhul eelis oluliselt pikaks ajaks.
(81)
Viiendaks, kui kaevandusamet ei oleks 12 kaevandusvälja kasutuselevõtu tähtaja pikendamisega nõustunud, oleks ka MOLi kõikide teiste kaevandamislubade süsteemi alusel kasutatavate kaevandusväljade (48) eest tulnud maksta olulisemalt suuremat kaevandamistasu, mis oleks toonud riigile rohkem tulu. Nagu põhjenduses 73 mainitud, oleks riik saanud korraldada hanke 12 kaevandusvälja, mille kasutuselevõtmise tähtaega ei pikendatud, kasutuselevõtuks kontsessiooni alusel ja oleks võinud saada konkurendilt parema pakkumise.
(82)
Seoses Ungari väitega, et MOL maksis suuremat kaevandamistasu, st 12,24 % 2006. ja 2007. aastal, märgib komisjon, et see ei ole oluline.
(83)
Esiteks oli selle põhjuseks asjaolu, et MOL pidi maksma seaduses sätestatud suuremat kaevandamistasu (12-12,24 %), nagu oleksid pidanud maksma kõik teised äriühingud, kes oleksid soovinud kaevandamisluba pikendada. Selles suhtes koheldi MOLi tavapäraselt ja teda ei asetatud ebasoodsamasse olukorda. Samuti ei olnud MOL veel tegelikku kasu saanud: seda hakkas ta saama esimese seadusemuudatuse jõustumisel, st alates 8. jaanuarist 2008.
(84)
Lisaks maksis MOL kasutuses olevate kaevandusväljade eest kaevandamistasu 2008. aastal 28,4 miljardit Ungari forintit ja 2009. aastal 1,9 miljardit Ungari forintit vähem, kui ta oleks maksnud sel ajal kehtinud kaevandamisseaduse alusel.
(85)
Seoses paragrahvi 26/A lõikes 5 sätestatud muude tasukomponentidega (st tähtaja pikendamise tasu ja ühekordne makse), siis need maksti tähtaja pikendamise eest, mitte õiguse eest maksta väiksemat tasu kui konkurentidele kehtestatud tasud. Samuti ei saa kõnealuseid tasusid käsitada tulevikus maksmisele kuuluvate kaevandamistasude „ettemaksuna”. Selles suhtes on kaevandamisseaduse paragrahvi 26/A. lõike 5 sõnastus selge. Eelkõige on selles sätestatud, et „äriühing maksab tähtaja pikendamise korral tasu”. Nimetatud kaks makset on seotud mitme kaevandusväljaga, mille kasutuselevõtmise tähtaega pikendati. Seega on kaevandamisseaduse paragrahvi 26/A lõikes 5 pikendamine selgelt seotud maksekohustusega.
(86)
Vastavalt kohtupraktikale (49) ei saa äriühingule antud abi tasaarvestada samalt äriühingult võetud konkreetse ja eraldiseisva tasuga, mis ei ole seotud riigiabimeetmega. Käesoleval juhul on kaevandamisseaduse paragrahvi 26/A lõikes 5 ette nähtud muud tasud vastavalt käesoleva otsuse põhjenduses 85 kirjeldatule tähtaja pikendamise tasud, mida saab käsitada konkreetse ja eraldiseisva tasuna, mis ei ole seotud kaevandamislubade süsteemis ette nähtud seaduslike tasude hilisema muutmisega.
(87)
Lõpetuseks märgib komisjon, et pikendamise lepingu sõlmimine ja sellele järgnenud MOLi tasude suurendamine põhjustas paradoksaalse olukorra, kus MOL, kes ei alustanud tootmist õigel ajal, maksab kuni 2020. aastani väiksemat tasu praktiliselt kõikide kaevandusväljade eest, mille suhtes kohaldatakse kaevandamislubade süsteemi; samal ajal kui tema konkurendid, kes alustasid tootmist õigel ajal ja kelle suhtes kohaldatakse samuti kaevandamislubade süsteemi ning seetõttu tähtaja pikendamise lepingut ei sõlminud, peavad maksma seaduses ettenähtud suuremat tasu.
(88)
Eeltoodut arvesse võttes leiab komisjon, et meede andis MOLile eelise. See kaitseb MOLi kulude eest, mida ta muidu oleks pidanud kandma. Pikendamise lepingu ja kaevandamisseaduse hilisema muutmise koostoimel on äriühingule antud eelis.
(89)
Meetme tõttu jäi riik ilma tulust, millele tal on õigus, ja seetõttu anti abi riigi vahenditest.
(90)
MOL on integreeritud nafta- ja maagaasikompanii ja teda käsitatakse ettevõtjana. Ta konkureerib teiste ettevõtjatega, kellele ei anta samasugust eelist. Seega moonutab meede konkurentsi. Lisaks tegutseb MOL valdkonnas, kus toimub liikmesriikidevaheline kaubandus, seega on täidetud ka liidusisese kaubanduse mõjutamise tingimus.
(91)
Eespool esitatud väidetele tuginedes on komisjon seisukohal, et meede vastab ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikes 1 sätestatud tingimustele. Nimetatud asjaolude tõttu tuleb meedet käsitada riigiabina ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.
VIII. MEETME KOKKUSOBIVUS SISETURUGA
(92)
ELi toimimise lepingu artikli 107 lõigetes 2 ja 3 on sätestatud erandid üldreeglist, et riigiabi ei ole vastavalt artikli 107 lõikele 1 kokkusobiv siseturuga.
(93)
Allpool hindab komisjon meetme kokkusobivust vastavalt nimetatud eranditele. Tuleks märkida, et Ungari ametiasutused ei esitanud ühtegi väidet meetme kokkusobivuse kohta siseturuga.
(94)
Samuti tuleks märkida, et meetme tulemusel vähenesid kulud, mida MOL oleks tavapäraselt pidanud kandma, ja seetõttu tuleks meedet käsitada tegevusabina.
(95)
ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikes 2 sätestatud erandid käesoleval juhul ei kehti, sest meede ei ole sotsiaalabi, abi ei antud üksiktarbijatele, selle eesmärk ei ole loodusõnnetuste või erakordsete sündmuste tekitatud kahju korvamine ja tegemist ei ole Saksamaa jagamisest kahjustatud Saksamaa Liitvabariigi teatud piirkondade majandusele antava abiga.
(96)
Täiendavad erandid on sätestatud ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikes 3.
(97)
Artikli 107 lõikes 3 on sätestatud, et „abi majandusarengu edendamiseks niisugustes piirkondades, kus elatustase on erakordselt madal või kus valitseb tõsine tööpuudus” võib pidada siseturuga kokkusobivaks. Ühinemise ajal peeti selliseks piirkonnaks kogu Ungari territooriumi ja enamik riigi piirkondadest on siiani abikõlblikud (50).
(98)
Abistatavatele piirkondadele antava riigiabi kokkusobivust reguleerivad komisjoni regionaalabi suunised aastateks 2007-2013 (51) (edaspidi „regionaalabi suunised”). Vastavalt regionaalabi suunistele võib riigiabi anda põhimõtteliselt ainult investeerimiskulude katteks (52). Nagu eespool juba öeldud, ei saa vaatlusalust abi käsitada investeerimisabina. Seoses tegevusabiga ei soodusta meede ühegi tegevuse või majanduspiirkonna arengut ja see ei ole ajaliselt piiratud, järk-järgult vähenev ega proportsionaalne määral, mis oleks vajalik konkreetse majandusliku mahajäämuse kõrvaldamiseks (53).
(99)
Eeltoodut arvesse võttes leiab komisjon, et kõnealuse abi suhtes ei saa kohaldada ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktis a sätestatud erandit.
(100)
ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktis b on sätestatud, et „abi üleeuroopalist huvi pakkuva tähtsa projekti elluviimiseks või mõne liikmesriigi majanduses tõsise häire kõrvaldamiseks” võib pidada siseturuga kokkusobivaks.
(101)
Komisjon märgib, et kõnealuse abi eesmärk ei ole üleeuroopalist huvi pakkuva tähtsa projekti elluviimine ja samuti ei ole komisjon leidnud tõendeid selle kohta, et abi eesmärk on kõrvaldada tõsine häire Ungari majanduses.
(102)
Eeltoodut arvesse võttes leiab komisjon, et kõnealuse abi suhtes ei saa kohaldada ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktis b sätestatud erandit.
(103)
ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktis d on sätestatud, et abi kultuuri edendamiseks ja kultuuripärandi säilitamiseks, kui niisugune abi ei kahjusta kaubandustingimusi ja konkurentsi liidus määral, mis oleks vastuolus ühiste huvidega, võib pidada siseturuga kokkusobivaks. Käesoleval juhul see ei pea ilmselgelt paika.
(104)
ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktis c on kuulutatud kokkusobivaks abi teatud majandustegevuse või teatud majanduspiirkondade arengu soodustamiseks, kui niisugune abi ei mõjuta ebasoovitavalt kaubandustingimusi määral, mis oleks vastuolus ühiste huvidega. Komisjon on koostanud hulga suuniseid ja teatisi, kus selgitatakse, kuidas kohaldada ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktis c sätestatud erandit.
(105)
Komisjon leiab siiski, et abi laadi ja omaduste tõttu ei ole nimetatud suunistes ja teatistes käsitletud erandid käesoleval juhul kohaldatavad. Lisaks ei väida Ungari, et abi on kokkusobiv vastavalt kõnealustele eeskirjadele.
(106)
Seega on uuritav abi siseturuga kokkusobimatu riigiabi.
IX. ÕIGUSPÄRASED OOTUSED, OMANDATUD ÕIGUSED JA DISKRIMINEERIMINE
(107)
Kuigi komisjon ei vaidlusta väidet, et prognoositavus üldiselt soodustab investeeringuid, tuleb märkida, et kuna komisjonil on vastavalt ELi toimimise lepingu artiklile 108 kohustus riigiabi kontrollida, võivad abi saavad ettevõtjad reeglina toetuda õiguspärasele ootusele abi seaduslikkuse osas ainult siis, kui abi andmisel on järgitud nimetatud artikliga ettenähtud menetlust (54). Ükski ettevõtja ei saa tugineda heale usule, et kaitsta omandatud õigusi ja vältida abi tagasinõudmist (55).
(108)
On tõsi, et Euroopa Kohus on järjepidevalt leidnud, et õigus tugineda õiguspäraste ootuse kaitse põhimõttele laieneb igale isikule, kelles Euroopa Liidu institutsioon on tekitanud põhjendatud lootusi. Keegi ei saa aga toetuda õiguspäraste ootuste põhimõtte rikkumisele, kui haldusasutus ei ole talle andnud konkreetseid tagatisi (56). Käesoleval juhul ei ole ELi institutsioon andnud MOLile tagatisi, mis õigustaksid õiguspärast ootust.
(109)
Samuti vastab tõele see, et ebaseaduslikult antud abi saaja võib viidata erakorralistele asjaoludele, mille tõttu ta eeldas õiguspäraselt, et abi on seaduslik, ja seega keeldub kõnealust abi tagastamast. Käesoleval juhul erakorralised asjaolud puuduvad. Otse vastupidi, kaevandamisseaduse 2008. aasta muudatus näitab, et kaevandusettevõtjad ei saa põhimõtteliselt eeldada, et seadust üldse ei muudeta.
(110)
Komisjon märgib, et juba kasutuses olevate kaevandusväljade eest võetavat kaevandamistasu on hiljuti kaks korda muudetud, nimelt 8. jaanuaril 2008 ja 23. jaanuaril 2009. Esiteks tuleb rõhutada, et kaevandamisseaduse 2008. aasta muudatust kohaldati kehtivate kaevandamislubade suhtes. Seda kinnitab selgelt asjaolu, et 2008. aasta kaevandamisseaduse sõnastus puudutab ka enne 2008. aastat välja antud lubade tingimusi. Kõnealuste lubade puhul korrigeeriti tasusid uue kaevandamisseaduse jõustumise kuupäevast alates. See tõendab, et lubade omanikel ei ole õiguspärast ootust või omandatud õigust kehtestatud kasutustasu suuruse muutmata jätmiseks kogu loa kehtivuse ajal.
(111)
Vastupidi Ungari ja teiste huvitatud isikute väidetele kinnitab liidu kohtute kohtupraktika, (57) et eraisikud ei saa eeldada, et seadust kunagi ei muudeta. Samuti ei välista seadusemuudatusi õiguskindluse põhimõte.
(112)
Diskrimineerimise argument tuleb samuti tagasi lükata. Tasu suurendamine ei ole diskrimineeriv, kui see kehtib kõikide suhtes, eelkõige seetõttu, et süsteemi raames vahetegemist ei toimunud, st kaevandamislubade süsteemi alusel tegutsevaid ettevõtjaid üksteisest ei eristatud.
X. SISSENÕUDMINE
(113)
ELi toimimise lepingu ja Euroopa Kohtu väljakujunenud praktika kohaselt võib komisjon juhul, kui ta leiab, et abi ei ole siseturuga kokkusobiv, otsustada, et asjaomane riik peab sellise abi andmise lõpetama või seda muutma (58). Samuti on Euroopa Kohus korduvalt sedastanud, et riigi kohustus lõpetada sellise abi andmine, mida komisjon peab siseturuga kokkusobimatuks, on kehtestatud selleks, et taastada eelnev olukord (59). Sellega seoses on Euroopa Kohus leidnud, et kõnealune eesmärk on saavutatud, kui abisaaja on ebaseadusliku abina saadud summad tagasi maksnud ja seega loobunud eelistest, mis tal turul konkurentide ees oli, ja on taastatud abi andmisele eelnenud olukord (60).
(114)
Kõnealusest kohtupraktikast tulenevalt on nõukogu määruse (EÜ) nr 659/99 (61) artiklis 14 sätestatud: „Kui ebaseadusliku abi korral tehakse negatiivne otsus, nõuab komisjon, et kõnealune liikmesriik peab võtma kõik vajalikud meetmed, et abisaajalt abi tagasi saada”.
(115)
Seega võttes arvesse, et kõnealust meedet tuleb käsitada ebaseadusliku ja kokkusobimatu abina, tuleb see tagasi nõuda, et taastada enne abi andmist valitsenud turuolukord. Seetõttu nõutakse summa tagasi alates kuupäevast, mil abisaaja sai eelise, st alates ajast, mil abi läks abisaaja käsutusse, ja samuti tuleb abisaajal maksta intressi kuni abi tegeliku tagasimaksmiseni.
(116)
Käesoleval juhul kujutab meede endast riigipoolseid järjestikuseid toiminguid. Pikendamise lepinguga kaitsti MOLi seadusliku kaevandamistasu tulevaste suurenemiste eest. MOL sai eelise kaevandamisseaduse esimese muudatuse jõustumisel, mis toimus 8. jaanuaril 2008. See on kuupäev, millest alates MOL tegelikult vabanes kohustusest maksta suuremat tasu ja järelikult sai konkurentide ees eelise.
(117)
Nagu põhjendustes 61-65 on selgitatud, on kohaldatavaks võrdlusbaasiks kaevandamislubade süsteem, mille alusel tegutsesid teised turuosalised. Seetõttu on eeliseks vahe tegeliku kaevandamistasu, mida MOL maksis pärast seaduse muutmist oma kaevandusväljade eest, mida ta kasutas kaevandamislubade süsteemi kohaselt, ja seaduses sätestatud tasude vahel.
(118)
Nagu juba eespool põhjenduses 85 selgitatud, leiab komisjon, et teised lepingus sätestatud tasukomponendid (tähtaja pikendamise tasu ja ühekordne makse) maksti tähtaja pikendamise eest, mitte õiguse eest maksta väiksemat tasu kui see, mida kohaldati konkurentide suhtes. See tähendab, et kõnealuseid tasusid ei võeta eelise arvutamisel arvesse.
Tabel 5
MOLi tegeliku ja hüpoteetilise kaevandamistasu suurus asjaomasel ajavahemikul
Kaevandamistasu maksed
Tegelik (62)
(vastavalt pikendamise lepingule), miljonites Ungari forintites
Hüpoteetiline
(vastavalt kehtivale kaevandamisseadusele), miljonites Ungari forintites
Vahe miljonites Ungari forintites
2008
106 226,3
134 671,0
-28 444,7
2009
67 099,7
69 041,8
-1 942,1
(119)
Tabelis 5 näidatud vahe oli seega 2008. aastal 28,4 miljardit Ungari forintit ja 2009. aastal 1,9 miljardit Ungari forintit, kokku 30,3 miljardit Ungari forintit. See on summa, mille Ungari peab MOLilt tagasi nõudma ja sellele lisandub intress. Tagasi tuleb nõuda ka 2010. aasta summad, mille kohta andmed veel puuduvad.
(120)
Erinevus 2008. ja 2009. aastal saamata jäänud kaevandamistasude vahel tuleneb asjaolust, et kaevandamisseaduse teise muudatusega, mis jõustus 23. jaanuaril 2009 (pärast komisjoni otsust algatada ametlik uurimismenetlus), taastati teatud kaevandusväljade suhtes, st kaevandusväljade suhtes, mis võeti kasutusele aastatel 1998-2008, vähemalt osaliselt enne 2008. aasta muudatust valitsenud õiguslik olukord.
XI. KOKKUVÕTE
(121)
Eeltoodud kaalutlustest lähtudes leiab komisjon, et MOLi soodustav meede, st pikendamise leping ja kaevandamisseaduse 2008. aasta muudatus, kujutab endast riigiabi, mis on siseturuga kokkusobimatu ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.
(122)
Võttes arvesse, et meede kujutab endast õigusvastast ja kokkusobimatut riigiabi, tuleb see MOLilt tagasi nõuda, et taastada olukord, mis valitses turul enne abi andmist.
(123)
Tagastatav summa on 28 444,7 miljonit Ungari forintit 2008. aasta eest ja 1 942,1 miljonit Ungari forintit 2009. aasta eest. Seoses 2010. aastal juba tasutud kaevandamistasudega peavad Ungari ametiasutused kuni meetme tühistamiseni arvutama sissenõutava summa samamoodi nagu 2008. ja 2009. aasta puhul.
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
1. Ungari riigi ja äriühingu MOL Nyrt. vahel 22. detsembril 2005. aastal sõlmitud pikendamise lepingus määratud kaevandamistasu ja seejärel 1993. aasta kaevandamisseadusesse nr XLVIII tehtud muudatused kujutavad üheskoos endast äriühingule MOL Nyrt. antud riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.
2. Artikli 1 lõikes 1 nimetatud riigiabi, mida Ungari andis õigusvastaselt ja ELi toimimise lepingu artikli 108 lõiget 3 rikkudes äriühingule MOL Nyrt., ei ole siseturuga kokkusobiv.
3. Ungari peab lõpetama lõikes 1 nimetatud riigiabi andmise kahe kuu jooksul pärast käesoleva otsuse teatavakstegemise kuupäeva.
Artikkel 2
1. Ungari nõuab artiklis 1 nimetatud abi abisaajalt tagasi.
2. Riigiabi summa on 28 444,7 miljonit Ungari forintit 2008. aasta eest ja 1 942,1 miljonit Ungari forintit 2009. aasta eest. Ungari arvutab 2010. aasta abisumma suuruse kuni meetme tühistamiseni.
3. Tagasinõutavalt summa peab sisaldama intressi alates kuupäevast, mil summa abisaaja käsutusse anti, kuni selle tegeliku tagasimaksmiseni.
4. Intress arvutatakse liitintressina kooskõlas komisjoni määruse (EÜ) nr 794/2007, mida on muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 271/2008, V peatükiga.
Artikkel 3
1. Artiklis 1 osutatud abi nõutakse tagasi viivitamata ja tõhusalt.
2. Ungari peab tagama käesoleva otsuse täitmise nelja kuu jooksul pärast otsuse teatavakstegemist.
Artikkel 4
1. Ungari esitab kahe kuu jooksul pärast käesoleva otsuse teatavakstegemist komisjonile järgmise teabe:
a)
abisaajalt tagasinõutav kogusumma (põhisumma ja intressid), sh arvestuslik summa 2010. aasta eest;
b)
käesoleva otsuse täitmiseks juba võetud ja kavandatud meetmete üksikasjalik kirjeldus;
c)
dokumendid, mis tõendavad, et abisaajale on antud korraldus abi tagastada.
2. Ungari hoiab komisjoni kursis käesoleva otsuse täitmiseks võetud riiklike meetmete edenemisega, kuni artiklis 1 osutatud abi on täies ulatuses tagasi makstud. Ungari esitab komisjoni nõudmisel viivitamata teabe käesoleva otsuse täitmiseks juba võetud ja kavandatud meetmete kohta. Samuti annab Ungari üksikasjalikku teavet abisaajalt juba tagasi saadud abisummade ja intressi kohta.
Artikkel 5
Käesolev otsus on adresseeritud Ungari Vabariigile.
Brüssel, 9. juuni 2010