РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 29 април 2011 година
относно уравняване на сметките на разплащателните агенции на държавите-членки във връзка с разходи, финансирани от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) за финансовата 2010 година
(нотифицирано под номер C(2011) 2927)
(2011/271/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 г. относно финансирането на Общата селскостопанска политика (1), и по-специално членове 30 и 33 от него,
след консултации с Комитета по земеделските фондове,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно член 30 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 Комисията, въз основа на годишните счетоводни сметки, подадени от държавите-членки и придружени от информация, изисквана за уравняването на сметките, както и от сертификат за пълнотата, точността и верността на сметките и докладите, изготвени от сертифициращите органи, извършва уравняване на сметките на разплащателните агенции, посочени в член 6 от споменатия регламент.
(2)
По силата на член 5 от Регламент (ЕО) № 883/2006 на Комисията от 21 юни 2006 г. за формулиране на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета по отношение воденето на счетоводство от агенциите платци, декларациите за разходи и приходи и условията за възстановяване на разходите по линия на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (2) финансовата година за сметките на ЕФГЗ започва на 16 октомври в година N-1 и завършва на 15 октомври в година N. В рамките на уравняването на сметките, за целите на уеднаквяването на базовия период за разходите по ЕЗФРСР с този по ЕФГЗ, за финансовата 2010 година следва да се вземат предвид разходите, извършени от държавите-членки в периода между 16 октомври 2009 г. и 15 октомври 2010 г.
(3)
В член 10, параграф 2, втора алинея от Регламент (ЕО) № 885/2006 на Комисията от 21 юни 2006 г. относно реда и начина на прилагане на Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета по отношение на акредитирането на агенциите платци и други стопански субекти, както и по отношение на клиринга на счетоводните сметки на ЕФГЗ и ЕЗФРСР (3) се посочва, че сумите, които подлежат на възстановяване от отделните държави-членки или следва да им бъдат изплатени в съответствие с решението за уравняване на счетоводните сметки, посочено в член 10, параграф 1, първа алинея от цитирания регламент, се изчисляват, като съгласно параграф 1 се извадят междинните плащания за съответната бюджетна година от признатите разходи за същата година. Следващото междинно плащане е, в зависимост от случая, намалено или увеличено от Комисията с посочените суми.
(4)
Комисията провери подадената от държавите-членки информация и изпрати преди 31 март 2011 г. до държавите-членки резултатите от своите проверки, заедно с необходимите изменения.
(5)
Годишните отчети и придружаващите документи позволяват на Комисията да вземе решение относно пълнотата, точността и верността на подадените от някои разплащателни агенции годишни отчети. В приложение I са изброени сумите, за които е извършено уравняване от държавите-членки, и сумите, които трябва да бъдат възстановени от държавите-членки или да им бъдат изплатени.
(6)
Необходимо е да бъдат направени допълнителни проучвания на информацията, подадена от някои други разплащателни агенции, поради което техните счетоводни сметки не могат да бъдат уравнени в настоящото решение. В приложение II са изброени въпросните разплащателни агенции.
(7)
По силата на член 33, параграф 8 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 50 % от финансовите последствия от невъзстановяване на неправомерно изплатени суми се понасят от съответната държава-членка, ако посочените суми не са били възстановени преди приключването на програмата за развитие на селските райони в рамките на четири години от произнасянето на първоначалното административно или съдебно решение или в рамките на осем години, ако искът за възстановяване е отнесен до националните съдилища, или при приключване на програмата, ако тези срокове изтичат преди края ѝ. По силата на член 33, параграф 4 от посочения регламент наред с годишните отчети, държавите-членки са длъжни да предоставят на Комисията и обобщен доклад за предприетите процедури за възстановяване на неправомерно изплатените средства. В Регламент (ЕО) № 885/2006 са посочени подробните правила за прилагането на задължението на държавите-членки за докладване на подлежащите на възстановяване суми. В приложение III към посочения регламент се съдържа таблицата, която държавите-членки трябваше да предоставят през 2010 г. Въз основа на попълнените от държавите-членки таблици Комисията следва да вземе решение относно финансовите последици от невъзстановяване на неправомерно изплатени суми, които са по-стари съответно от четири или осем години. Настоящото решение не засяга бъдещи решения за съответствие съгласно член 33, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1290/2005.
(8)
По силата на член 33, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 след приключването на програмата за развитие на селските райони държавите-членки могат да вземат решение да не изискват възстановяване на сумите. Такова решение може да бъде взето единствено ако вече направените и евентуалните разходи по възстановяването на сумата надхвърлят размера на подлежащата на възстановяване сума или ако връщането се окаже невъзможно поради неплатежоспособност, отчетена и призната съгласно националното законодателство, на длъжника или на лицата, носещи юридическа отговорност за неправомерното изплащане на средства. Ако такова решение е взето в срок от четири години от датата на първоначалното административно или съдебно решение или в срок от осем години, ако искът за възстановяване е отнесен до националните съдилища, 100 % от финансовите последствия от невъзстановяването следва да се поемат от бюджета на Общността. В обобщения доклад, посочен в член 33, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1290/2005, са посочени сумите, за които държавата-членка е решила да не изисква възстановяване, както и основанията за това решение. Тези суми не се поемат от засегнатите държави-членки и следователно се поемат от бюджета на Общността. Настоящото решение не засяга бъдещи решения за съответствие съгласно член 33, параграф 5 от посочения регламент.
(9)
В съответствие с член 30, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 настоящото решение не засяга решенията, които ще бъдат приети впоследствие от Комисията, за изключване от финансиране от Европейския съюз на разходите, които не са били извършени в съответствие с правилата на ЕС,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
С изключение на разплащателните агенции, посочени в член 2, отчетите на разплащателните агенции на държавите-членки за разходите, финансирани от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) за финансовата 2010 година, се уравняват.
Сумите, които подлежат на възстановяване от всяка държава-членка или следва да ѝ бъдат изплатени в рамките на всяка програма за развитие на селските райони по силата на настоящото решение, включително тези, които са резултат от прилагането на член 33, параграф 8 от Регламент (ЕО) № 1290/2005, са посочени в приложение I.
Член 2
За финансовата 2010 година посочените в приложение II отчети на разплащателните агенции на държавите-членки за разходите, направени по всяка програма за развитие на селските райони, финансирана от ЕЗФРСР, са отделени от настоящото решение и са предмет на решение за уравняване на сметките в бъдеще.
Член 3
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 29 април 2011 година.
KOMISJONI RAKENDUSOTSUS,
29. aprill 2011,
Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) 2010. eelarveaastal rahastatud liikmesriikide makseasutuste kulude raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmise kohta
(teatavaks tehtud numbri K(2011) 2927 all)
(2011/271/EL)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 21. juuni 2005. aasta määrust (EÜ) nr 1290/2005 ühise põllumajanduspoliitika rahastamise kohta, (1) eriti selle artikleid 30 ja 33,
pärast konsulteerimist põllumajandusfondide komiteega
ning arvestades järgmist:
(1)
Vastavalt määruse (EÜ) nr 1290/2005 artiklile 30 kontrollib komisjon kõnealuse määruse artiklis 6 osutatud makseasutuste raamatupidamisarvestust ja kiidab selle heaks liikmesriikide esitatud raamatupidamise aastaaruannete ja nendele lisatud kontrollimiseks ja heakskiitmiseks vajaliku teabe ning raamatupidamisaruannete täielikkust, täpsust ja õigsust käsitleva tõendi põhjal.
(2)
Vastavalt komisjoni 21. juuni 2006. aasta määruse (EÜ) nr 883/2006 (millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1290/2005 rakenduseeskirjad seoses makseasutuste raamatupidamisarvestuse, kulu- ja tuludeklaratsioonide ning kulude hüvitamise tingimustega Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) ja Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi (EAFRD) raames) (2) artiklile 5 algab EAGFi raamatupidamisarvestuse puhul eelarveaasta 16. oktoobril aastal N-1 ja lõpeb 15. oktoobril aastal N. Raamatupidamisarvestuse kontrollimisel ja heakskiitmisel tuleks EAFRD ja EAGFi kulude võrdlusperioodi ühtlustamiseks võtta 2010. eelarveaasta puhul arvesse liikmesriikide kulusid ajavahemikus 16. oktoobrist 2009 kuni 15. oktoobrini 2010.
(3)
Komisjoni 21. juuni 2006. aasta määruse (EÜ) nr 885/2006 (millega nähakse ette nõukogu määruse (EÜ) nr 1290/2005 kohaldamise üksikasjalikud eeskirjad seoses makseasutuste ja teiste organite akrediteerimise ning EAGFi ja EAFRD raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmisega) (3) artikli 10 lõike 2 teises lõigus on sätestatud, et kõnealuse määruse artikli 10 lõike 1 esimeses lõigus osutatud raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmise otsuse kohaselt liikmesriikidelt tagasi nõutavate või liikmesriikidele makstavate summade kindlaksmääramiseks lahutatakse vastaval eelarveaastal tehtud kuumaksed lõike 1 kohaselt sama aasta kohta kinnitatud kuludest. Komisjon lahutab selle summa järgmisest vahe- või lõppmaksest või liidab selle järgmisele vahe- või lõppmaksele.
(4)
Komisjon on kontrollinud liikmesriikide esitatud teavet ja edastanud liikmesriikidele enne 31. märtsi 2011 oma kontrolli tulemused koos vajalike muudatustega.
(5)
Teatavate makseasutuste puhul võib komisjon raamatupidamise aastaaruannete ja nende lisadokumentide kontrolli põhjal teha otsuse esitatud aastaaruannete täielikkuse, täpsuse ja õigsuse kohta. I lisas on sätestatud summad, mida liikmesriigid on kontrollinud ja mille nad on heaks kiitnud, ning summad, mis nõutakse liikmesriigilt tagasi või mis makstakse liikmesriigile.
(6)
Teatavate teiste makseasutuste esitatud teave vajab täiendavat uurimist ja nende raamatupidamisarvestusi ei saa käesoleva otsusega heaks kiita. Asjaomased makseasutused on loetletud II lisas.
(7)
Vastavalt määruse (EÜ) nr 1290/2005 artikli 33 lõikele 8 katab eeskirjade eiramisest tingitud tagasinõudmise puudumise finantstagajärgedest 50 % asjaomane liikmesriik, kui tagasinõudmist ei ole toimunud nelja aasta jooksul pärast esmakordset halduslikku või kohtulikku tuvastamist, või kaheksa aasta jooksul, kui tagasinõudmine toimub liikmesriigi kohtu kaudu, või programmi lõpetamisel, kui tagasinõudmise tähtaeg lõpeb enne programmi lõpetamist. Kõnealuse määruse artikli 33 lõike 4 kohaselt peavad liikmesriigid koos raamatupidamise aastaaruannetega esitama kokkuvõtva aruande eeskirjade eiramiste tagajärjel algatatud tagasinõudmismenetluste seisu kohta. Üksikasjalikud eeskirjad liikmesriikide aruandluskohustuse kohaldamise kohta seoses tagasinõutavate summadega on sätestatud määruses (EÜ) nr 885/2006. Kõnealuse määruse III lisas on sätestatud tabel, mille liikmesriigid pidid 2010. aastal esitama. Liikmesriikide täidetud tabelite alusel peaks komisjon otsustama, millised on finantstagajärjed, kui eeskirjade eiramisest tingitud tagasinõudmist ei ole toimunud vastavalt nelja või kaheksa aasta jooksul. See otsus ei mõjuta tulevasi nõuetele vastavust käsitlevaid otsuseid vastavalt määruse (EÜ) nr 1290/2005 artikli 33 lõikele 5.
(8)
Vastavalt määruse (EÜ) nr 1290/2005 artikli 33 lõikele 7 võivad liikmesriigid pärast maaelu arengu programmi lõpetamist otsustada tagasinõudmismenetlust mitte alustada. Sellise otsuse võib teha vaid juhul, kui juba tehtud ja tõenäolised kulud on suuremad kui tagasinõutav summa või kui tagasinõudmine osutub võimatuks, kuna võlgnik või eeskirjade eiramise eest juriidiliselt vastutavad isikud on asjaomase liikmesriigi õigusaktide kohaselt tunnistatud maksejõuetuks. Kui see otsus tehakse nelja aasta jooksul pärast esmakordset halduslikku või kohtulikku tuvastamist või kaheksa aasta jooksul, kui tagasinõudmine toimub liikmesriigi kohtu kaudu, kaetakse eeskirjade eiramisega seotud tagasinõudmise puudumise finantstagajärgedest 100 % ühenduse eelarvest. Määruse (EÜ) nr 1290/2005 artikli 33 lõikes 4 osutatud kokkuvõtvas aruandes esitatakse summad, mille puhul liikmesriik otsustas tagasinõudmismenetlust mitte alustada, ning tema otsuse põhjendus. Neid summasid ei pea katma asjaomased liikmesriigid ja seega kaetakse need ühenduse eelarvest. See otsus ei mõjuta tulevasi nõuetele vastavust käsitlevaid otsuseid vastavalt kõnealuse määruse artikli 33 lõikele 5.
(9)
Vastavalt määruse (EÜ) nr 1290/2005 artikli 30 lõikele 2 ei piira käesolev otsus selliste komisjoni poolt hiljem vastu võetavate otsuste kohaldamist, millega Euroopa Liit ei rahasta kulusid, mis ei ole tehtud kooskõlas Euroopa Liidu eeskirjadega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Kiidetakse heaks liikmesriikide makseasutuste 2010. eelarveaasta raamatupidamisarvestused, mis käsitlevad Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi (EAFRD) rahastatud kulusid, välja arvatud artiklis 2 osutatud makseasutuste raamatupidamisarvestused.
I lisas on sätestatud summad, mis käesoleva otsuse kohaselt nõutakse liikmesriigilt tagasi või mis makstakse liikmesriigile iga maaelu arengu programmi raames, kaasa arvatud summad, mis tulenevad määruse (EÜ) nr 1290/2005 artikli 33 lõike 8 kohaldamisest.
Artikkel 2
Liikmesriikide makseasutuste raamatupidamisarvestused, mis on esitatud II lisas ja mis käsitlevad 2010. eelarveaastal EAFRD rahastatud kulusid, jäetakse käesolevast otsusest välja ning nende kontrollimise ja heakskiitmise otsus tehakse hiljem.
Artikkel 3
Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.
Brüssel, 29. aprill 2011