ДИРЕКТИВА 2010/43/ЕС НА КОМИСИЯТА
от 1 юли 2010 година
за прилагане на Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на организационните изисквания, конфликтите на интереси, правилата за поведение, управлението на риска и съдържанието на споразумението между депозитар и управляващо дружество
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК) (1), и по-специално член 12, параграф 3, член 14, параграф 2, член 23, параграф 6, член 33, параграф 6 и член 51, параграф 4 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Тези правила и терминологията относно организационните изисквания, конфликтите на интереси и поведението следва във възможно най-голяма степен да бъдат приведени в съответствие със стандартите, въведени в областта на финансовите услуги по силата на Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 година относно пазарите на финансови инструменти, за изменение на Директиви 85/611/ЕИО и 93/6/ЕИО на Съвета и Директива 2000/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 93/22/ЕИО на Съвета (2) и Директива 2006/73/ЕО на Комисията от 10 август 2006 година за прилагане на Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на организационните изисквания и условията за извършване на дейност от инвестиционните посредници и за даването на определения за целите на посочената директива (3). Това привеждане в съответствие, като отделя дължимото внимание на особеностите на стопанската дейност по колективно управление на портфейла, би позволило постигането на еднакви стандарти не само между различните сектори на финансови услуги, но също и сред дейността по управление на активи като цяло, където обхватът на някои изисквания по силата на Директива 2006/73/ЕО вече беше разширен от някои държави-членки, за да бъдат включени и дружества, управляващи ПКИПЦК.
(2)
Уместно е тези правила да бъдат приети под формата на директива, за да се осигури адаптирането на правоприлагащите разпоредби към особеностите на конкретния пазар и правна система във всяка държава-членка. Директивата ще позволи и да се постигне максимално съответствие с режима, създаден по силата на Директива 2006/73/ЕО.
(3)
Въпреки че заложените в настоящата директива принципи като цяло се отнасят за всички управляващи компании, те са достатъчно гъвкави да гарантират, че тяхното прилагане и надзорът по прилагане им от страна на компетентните органи отговарят и отчитат естеството, мащаба и сложността на дейността на управляващото дружество, както и разнообразието на дружествата, попадащи в обхвата на Директива 2009/65/ЕО, и различното естество на различните ПКИПЦК, които може да бъдат управлявани от управляващо дружество.
(4)
Доколкото е позволено от националното законодателство, управляващите дружества следва да могат да сключват споразумения с трети страни да извършват някои от техните дейности. Това следва да бъде съответно постановено в правоприлагащите правила. Управляващото дружество следва да извършва по-специално надлежна проверка, за да определи дали, като се имат предвид естеството на функциите, които трябва да бъдат извършени от трета страна, предприятието, извършващо тези дейности, може да се счита за квалифицирано и в състояние да извършва въпросните функции. Това предполага, че третата страна следва да спазва изискванията относно организацията и конфликтите на интереси във връзка с дейността, която трябва да бъде извършена. Също така управляващото дружество следва да провери дали третата страна е взела подходящи мерки, за да изпълни посочените изисквания, и трябва да следи ефективно дали третата страна съблюдава тези изисквания. Ако делегирано лице отговаря за прилагането на правилата относно делегираните дейности, същите изисквания по отношение на организацията и конфликтите на интереси следва да се прилагат във връзка с дейността по контрола на делегираните дейности. В хода на надлежната проверка управляващото дружество следва да бъде в състояние да отчете факта, че третата страна, на която са делегирани дейности, често ще бъде предмет на разпоредбите на Директива 2004/39/ЕО.
(5)
За да се избегне прилагането на различни стандарти по отношение на управляващите дружества и инвестиционните дружества, които не са определили управляващо дружество, последните следва да бъдат предмет на същите правила на поведение и разпоредби относно конфликтите на интереси и управлението на риска, както и управляващите дружества. Затова правилата на настоящата директива относно административните процедури и механизма за вътрешен контрол следва, като част от добрата практика, да се прилагат както към управляващите дружества, така и към инвестиционните дружества, които не са определили управляващо дружество, като се има предвид принципът на пропорционалността.
(6)
Съгласно Директива 2009/65/ЕО от управляващите дружества се изисква да имат ясни административни процедури. За да съблюдават това изискване управляващите дружества следва да изградят добре документирана организационна структура, на базата на която отговорностите са ясно набелязани и която осигурява добър обмен на информация между участващите страни. Управляващите дружества следва също да създадат такива системи за съхраняване на информация и за осигуряване на стопанска приемственост, които да им позволят да изпълняват своите задължения, в случай че техните дейности се извършват от трети страни.
(7)
Управляващите дружества следва да поддържат необходимите ресурси по-специално за наемане на персонал с необходимите умения, знания и опит, за да могат да изпълняват техните задължения.
(8)
По отношение на процедурите за сигурността при обработване на данните и задължението за възпроизвеждане на всички трансакции, свързани с ПКИПЦК, управляващото дружество следва да разполага с организация, която му позволява навременно и вярно регистриране на всяка трансакция, извършена от името на ПКИПЦК.
(9)
Счетоводното отчитане е една от най-важните области на администрирането на ПКИПЦК. Затова е от изключително значение счетоводните процедури да бъдат допълнително конкретизирани в правоприлагащото законодателство. Следователно настоящата директива следва да утвърди принципа, че всички активи и задължения на ПКИПЦК или на неговите инвестиционни подразделения могат да бъдат пряко идентифицирани и че следва да се поддържат отделни сметки. Освен това, когато съществуват различни класове акции, например в зависимост от равнището на управленските такси, следва да бъде възможно нетната стойност на активите на тези различни класове да бъде директно извлечена от счетоводните отчети.
(10)
Ясното разпределяне на отговорностите на висшето ръководство и на звеното по надзора са от основно значение за прилагането на подходящия механизъм за вътрешен контрол, както се изисква по силата на Директива 2009/65/ЕО. Това предполага, че висшето ръководство следва да бъде отговорно за изпълнението на общата инвестиционна политика, както се посочва в Регламент (ЕС) № 583/ 2010 на Комисията от 1 юли 2010 година за прилагане на Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на ключовата информация за инвеститорите и условията, които трябва да бъдат изпълнени при предоставяне на ключовата информация за инвеститорите или на проспекта посредством траен носител, различен от хартия, или интернет страница (4). Висшето ръководство следва също да носи отговорността за инвестиционните стратегии, които представляват общите показатели за стратегическото разпределяне на активи на ПКИПЦК, и за инвестиционните техники, необходими за правилното и ефективно прилагане на инвестиционната стратегия. Ясното разпределяне на отговорностите следва да осигури наличието на адекватен контрол, така че да гарантира, че активите на ПКИПЦК са инвестирани съгласно правилата на фонда или учредителните документи и действащите правни разпоредби и че са спазени ограниченията на риска за всяко ПКИПЦК. Разпределянето на отговорностите следва да съответства на ролята и отговорностите на висшето ръководство и на звеното по надзора по силата на действащото национално законодателство и кодекса за корпоративно управление. Възможно е във висшето ръководство да участват част или всички членове на Съвета на директорите.
(11)
Необходими са постоянно звено за проверка на съответствието и звено за вътрешен одит, за да се гарантира, че управляващо дружество има адекватен механизъм за контрол. Звеното за съответствие следва да бъде изградено по начин, който да гарантира, че може да се открие всякакъв риск от пропуск на управляващото дружество да спази своите задължения по силата на Директива 2009/65/ЕО. Звеното за одита следва да има за цел да проверява и оценява различните процедури по контрола и административните мерки, които управляващото дружество е въвело.
(12)
Необходимо е да се позволи на управляващите дружества известна гъвкавост при изграждането на организацията във връзка с управлението на риска. Дори ако съществуването на отделно звено за управление на риска не е уместно или неоправдано, управляващото дружество следва да бъде в състояние да демонстрира, че специфичните предпазни мерки срещу конфликти на интереси позволяват независимо извършване на дейностите по управление на риска.
(13)
По силата на Директива 2009/65/ЕО управляващите дружества трябва да приемат правила относно личните трансакции. В съответствие с Директива 2006/73/ЕО управляващите дружества следва да не позволяват на своите служители, които са предмет на конфликти на интереси или притежават вътрешна информация по смисъла на Директива 2003/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 година относно търговията с вътрешна информация и манипулирането на пазара (пазарна злоупотреба) (5), да извършват лични трансакции, които са в резултат на злоупотреба с информация, която са придобили във връзка с професионалната си дейност.
(14)
По силата на Директива 2009/65/ЕО управляващите дружества са задължени да гарантират, че всяка трансакция във връзка с портфейл, включващ ПКИПЦК, може да бъде възпроизведена на базата на произхода ѝ, страните по нея, нейното естество и времето и мястото, на което е извършена. Следователно е необходимо да се определят изискванията за записване на портфейлни трансакции и за записване и откупуване на поръчки.
(15)
По силата на Директива 2009/65/ЕО управляващите дружества са задължени да разполагат с подходящи механизми за гарантиране на справедливо третиране на ПКИПЦК в случай на неизбежен конфликт на интереси. Затова управляващите дружества следва да създадат условия при такива обстоятелства висшето ръководство или друг компетентен вътрешен орган на управляващото дружество да бъдат незабавно информирани, за да могат да вземат необходимото решение за осигуряване на справедливо третиране на ПКИПЦК и неговите притежатели на дялове.
(16)
От управляващите дружества следва да се изисква да приемат, прилагат и поддържат ефективна и адекватна стратегия за упражняване на правото на глас, свързано с финансовите инструменти, държани от управляваното от тях ПКИПЦК, с оглед да се гарантира, че такива права се упражняват в изключителния интерес на ПКИПЦК. Информацията относно стратегията и нейното прилагане следва да бъда свободно достъпна за инвеститорите, включително на интернет страница. При определени обстоятелства решение да не се упражни правото на глас би могло да се счита, че е в изключителния интерес на ПКИПЦК в зависимост от неговата инвестиционна стратегия. Не следва обаче да се изключва възможността самото инвестиционно дружество да гласува или да даде конкретни инструкции на своето управляващо дружество за това как да гласува.
(17)
Задължението за уведомяване на висшето ръководство или на друг компетентен вътрешен орган на управляващото дружество, за да могат да вземат необходимите решения, следва да не ограничава задължението на управляващите дружества и ПКИПЦК да докладват например в своите периодични отчети за ситуации, при които организационните и административните мерки за конфликти на интереси не са достатъчно адекватни, за да гарантират в разумна степен на увереност предотвратяването на риска от увреждане на интереси. В тези отчети следва да се обяснява и аргументира решението, взето от управляващото дружество - дори ако е взето решение да не се предприемат никакви действия - като се вземат предвид вътрешните политики и процедури, въведени с цел констатиране, предотвратяване и управление на конфликти на интереси.
(18)
По силата на Директива 2009/65/ЕО управляващите дружества са задължени да действат в най-добрия интерес на управляваните от тях ПКИПЦК и на целостта на пазара. Някои видове поведение, като избор на пазарен момент и късно търгуване, могат да имат отрицателен ефект върху притежателите на дялове и могат да застрашат функционирането на пазара. Затова управляващите дружества следва да приемат подходящи процедури за предотвратяване на злоупотреби. Освен това, отчитайки инвестиционните цели и политиката на ПКИПЦК, управляващите дружества следва да въведат подходящи процедури за предпазване от неоснователни такси и дейности като прекалено търгуване.
(19)
Управляващите дружества следва да действат и в най-добрия интерес на ПКИПЦК, когато пряко изпълняват поръчки за търгуване от името на управляваното от тях ПКИПЦК или ги предават на трети страни. Когато изпълняват поръчки от името на ПКИПЦК, управляващите дружества следва да предприемат всички разумни стъпки да получат възможно най-добрия резултат за ПКИПЦК, отчитайки цената, разходите, скоростта, вероятността от изпълнение и сетълмент, размера и естеството на поръчката или всеки друг въпрос, свързан с изпълнението на поръчката.
(20)
Необходимо е да се определят правила относно обработването на поръчките, за да се гарантира, че управляващите дружества действат с надлежното умение, грижа и внимание в най-добрия интерес на управляваното от тях ПКИПЦК, както се изисква съгласно Директива 2009/65/ЕО.
(21)
Някои такси, комисионни или непарични ползи, които могат да бъдат заплатени на управляващо дружество или то да заплати, следва да не бъдат разрешени, тъй като могат да окажат въздействие върху съблюдаването на изискванията, предвидени в Директива 2009/65/ЕО, а именно че управляващото дружество следва да действа честно, справедливо и професионално в съответствие с най-добрия интерес на ПКИПЦК. Затова е необходимо да се определят ясни правила, определящи случаите, в които заплащането на такси, комисионни и непарични ползи не се разглеждат като нарушаване на тези принципи.
(22)
Трансграничните дейности на управляващото дружество създават нови предизвикателства, свързани с отношението между управляващото дружество и депозитара на ПКИПЦК. С цел да се осигури необходимата правна сигурност, основните елементи на споразумението между депозитара на ПКИПЦК и управляващото дружество, когато последното е установено в държава-членка, различна от държавата-членка по произход на ПКИПЦК, следва да бъдат уточнени в настоящата директива. Като се има предвид необходимостта това споразумение да изпълнява правилно своите цели, е важно в случай на конфликт на закони да се предвидят правила, които представляват дерогация от членове 3 и 4 от Регламент (ЕО) № 593/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 2008 година относно приложимото право към договорни задължения (Рим I) (6), по такъв начин, че действащото по отношение на това споразумение законодателство следва да бъде законодателството на държавата-членка по произход на ПКИПЦК.
(23)
В Директива 2009/65/ЕО се съдържа задължение да се конкретизират критериите за оценка на адекватността на процеса на управление на риска от страна на управляващото дружество. Тези критерии се фокусират върху установяването на адекватна и документирана политика за управление на риска, която да бъде използвана от управляващите дружества. Тази политика следва да позволи на управляващите дружества да оценяват рисковете, свързани с поверените им портфейли, и приноса на тези отделни рискове за профила на общия портфейлен риск. Политиката за управление на риска следва да бъде организирана по начин, който е адекватен и отговаря на естеството, размера и сложността на дейностите на дружеството и на управляваното от него ПКИПЦК.
(24)
Периодичното оценяване, наблюдаване и преглед на политиката за управление на риска от страна на управляващите дружества е критерий също за оценка на адекватността на процеса за управление на риска. Този критерий включва и преглед на ефективността на мерките, предприети за отстраняване на слабостите в процеса за управление на риска.
(25)
Като основен елемент на критериите за оценяване на целесъобразността на процесите за управление на риска следва управляващите дружества да приемат пропорционални и ефективни техники за измерване на риска с цел да се измерват по всяко време рисковете, на които управляваните от тях ПКИПЦК са или могат да бъдат изложени. Тези изисквания се основават на общоприети практики, договорени между компетентните органи на държавите-членки. Те включват както количествени мерки по отношение на количествено измерими рискове, така и качествени методи. Системите за обработка на електронни данни и инструментите, използвани за изчисляване на количествените мерки, следва да бъдат взаимно интегрирани или вградени в гишетата за обслужване и счетоводните програми. Техниките за управление на риска следва да спомагат за правилното измерване на рисковете в периодите на засилена нестабилност на пазара и да бъдат преразглеждани, когато е необходимо, в интерес на притежателите на дялове. Те следва да позволяват правилна оценка на концентрацията и взаимовръзката на съответните рискове на нивото на портфейла.
(26)
Целта на работещата система за управление на риска е определените в Директива 2009/65/ЕО инвестиционни ограничения, като ограниченията върху глобалния риск и риска от контрагента да бъдат спазвани от управляващите дружества. Затова следва да бъдат определени критерии за изчисляване на глобалния риск и риска от контрагента.
(27)
При определянето на тези критерии е необходимо в настоящата директива да се уточни начинът, по който глобалният риск може да бъде изчислен, включително използването на подхода за задълженията, подхода на стойността под риск, или усъвършенствани методики за изчисляване на риска. Следва да бъдат определени и основните елементи на методиката, според която управляващото дружество ще изчислява риска от контрагента. При прилагането на тези правила следва да се отчетат условията, при които се използват тези методики, включително принципите, които трябва да се прилагат по отношение на споразумения за обезпечения, с цел да се намали експозицията на ПКИПЦК към риска от контрагента, както и използването на споразумения за хеджиране и нетиране, изработени от компетентни органи, работещи в рамките на Европейски комитет на регулаторите на ценни книжа.
(28)
Съгласно Директива 2009/65/ЕО управляващите дружества са задължени да прилагат процес за правилната и независима оценка на стойността на извънборсовите деривативи. Затова настоящата директива определя подробни правила за този процес в съответствие с Директива 2007/16/ЕО на Комисията oт 19 март 2007 година за изпълнение на Директива 85/611/ЕИО на Съвета относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК) във връзка с изясняването на някои определения (7). Като част от добрите практики управляващите дружества следва да прилагат тези изисквания към инструментите, които излагат ПКИПЦК на оценъчен риск, подобен на този, характерен за извънборсовите деривативи, като например риска, свързан с неликвидността на продукта и/или сложността на структурата при изплащане инвеститорите. Съответно управляващите дружества следва да въведат организационни мерки и процедури, отговарящи на изискванията на член 44, за оценка на по-малко ликвидни или сложни прехвърлими ценни книжа и инструменти от паричния пазар, които изискват използването на методи за оценка, основаващи се на модел.
(29)
Съгласно Директива 2009/65/ЕО управляващото дружество се задължава да предоставя на съответните компетентни органи информация относно видовете деривативни инструменти, в които са инвестирали ПКИПЦК, основните рискове, които те носят, както и действащи количествени ограничения и методи, използвани за изчисляване на рисковете, свързани с тези трансакции. Необходимо е да се конкретизират съдържанието и процедурата, която управляващото дружество трябва да следва при изпълнение на това задължение.
(30)
Комитетът на европейските регулатори на ценни книжа, създаден с Решение 2009/77/ЕО на Комисията (8), е консултиран по техническите въпроси.
(31)
Мерките, предвидени в настоящата директива, са съгласувани с мнението на Комитета на европейските регулатори на ценни книжа,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ, ПРИЛОЖНО ПОЛЕ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет
Настоящата директива установява правилата за прилагане на Директива 2009/65/ЕО:
1.
конкретизиращи процедурите и организационните мерки, както са посочени в член 12, параграф 1, втора алинея, буква а), и структурата и организационните изисквания за минимизиране на конфликтите на интереси съгласно член 12, параграф 1, втора алинея, буква б);
2.
установяващи критериите за честна и лоялна дейност, с необходимите умения, грижа и внимание в най-добрия интерес на ПКИПЦК и критериите за определяне на вида конфликт на интереси, конкретизиращи принципите, необходими за гарантиране на ефективното използвано на ресурсите, определяне на стъпките за установяване, предотвратяване, управление или разкриване на конфликти на интереси съгласно член 14, параграфи 1 и 2;
3.
относно конкретната информация, която трябва да бъде включена в споразуменията между депозитара и управляващото дружество в съответствие с член 23, параграф 5 и член 33, параграф 5, и
4.
относно предвидения в член 51, параграф 1 процес за управление на риска, по-специално критерии за оценка на адекватността на процеса за управление на риска, прилаган от управляващото дружество, както и на политиката и процесите за управление на риска, и на организационните мерки, процесите и техниките за измерване и управление на риска, свързани с тези критерии.
Член 2
Приложно поле
1. Настоящата директива се прилага по отношение на управляващи дружества, извършващи дейност по управление на предприятие за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК), както е посочено в член 6, параграф 2 от Директива 2009/65/ЕО.
Глава V от настоящата директива се прилага и по отношение на депозитарите, които упражняват задълженията си съгласно разпоредбите на глава IV и раздел 3 от глава V от Директива 2009/65/ЕО.
2. Разпоредбите на настоящата глава, на член 12 от глава II и на глави III, IV и VI се прилагат mutatis mutandis по отношение на инвестиционните дружества, които не са определили управляващо дружество съгласно Директива 2009/65/ЕО.
В тези случай под „управляващо дружество“ се разбира „инвестиционно дружество“.
Член 3
Определения
За целите на директивата се прилагат следните определения в допълнение към определенията от Директива 2009/65/ЕО:
1.
„клиент“ означава физическо или юридическо лице, или всяко друго предприятие, включващо ПКИПЦК, което получава от управляващо дружество услугата по колективно управление на портфейл или услуги съгласно член 6, параграф 3 от Директива 2009/65/ЕО;
2.
„притежател на дялове“ означава физическо или юридическо лице, притежаващо един или повече дялове в ПКИПЦК;
3.
„заинтересовано лице“ във връзка с управляващо дружество означава едно от следните лица:
а)
директор, съдружник или подобно лице, или управител на управляващо дружество;
б)
служител на управляващо дружество, както и всяко друго физическо лице, чиито услуги са на разположение и под контрола на управляващото дружество, и което участва в колективното управление на портфейла от страна на управляващото дружество;
в)
физическо лице, което участва пряко в предоставянето на услуги на управляващото дружество по силата на споразумение за делегиране на трета страна за целите на колективното управление на портфейла от страна на управляващото дружество;
4.
„висше ръководство“ означава лицето или лицата, които фактически управляват стопанската дейност на управляващо дружество съгласно член 7, параграф 1, буква б) от Директива 2009/65/ЕО;
5.
„съвет на директорите“ означава съвета на директорите на управляващото дружество;
6.
„звено с функции по надзора“ означава съответните лица или орган(и), отговарящ(и) за надзора върху висшето ръководство и за оценката и периодическия преглед на адекватността и ефективността на процеса за управление на риска и на политиките, организацията и процедурите, одобрени за нуждите на спазване на задълженията по силата на Директива 2009/65/ЕО;
7.
„риск от контрагента“ означава риска от загуба за ПКИПЦК, в случай че контрагентът по трансакцията не изпълни своите задължения преди окончателния сетълмент на паричния поток от трансакцията;
8.
„ликвиден риск“ означава риска, че позиция в портфейла от ПКИПЦК не може да бъде продадена, ликвидирана или приключена при ограничени разходи в рамките на подходящо кратък срок и следователно е нарушена възможността ПКИПЦК да изпълнява по всяко време член 84, параграф 1 от Директива 2009/65/ЕО;
9.
„пазарен риск“ означава риска от загуба за ПКИПЦК в резултат на движение в пазарната стойност на позициите в портфейла на ПКИПЦК, дължащо се на промени в пазарните променливи като лихвени проценти, чуждестранни обменни курсове, цени на акциите и суровините или кредитоспособността на даден емитент;
10.
„оперативен риск“ означава риска от загуба за ПКИПЦК в резултат на неадекватни вътрешни процеси и пропуски по отношение на хората и системите на управляващото дружество или от външни събития и включва правен и документен риск, както и риск, свързан с процедурите на търгуване, сетълмент и оценка, извършвани от името на ПКИПЦК.
Понятието „съвет на директорите“, определено в първи параграф, точка 5 не включва надзорния съвет, ако управляващите дружества имат двустепенна структура, състояща се от съвет на директорите и надзорен съвет.
ГЛАВА II
АДМИНИСТРАТИВНИ ПРОЦЕДУРИ И КОНТРОЛЕН МЕХАНИЗЪМ
(Член 12, параграф 1, буква а) и член 14, параграф 1, буква в) от Директива 2009/65/ЕО)
РАЗДЕЛ 1
Общи принципи
Член 4
Общи изисквания относно процедурите и организацията
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да отговарят на следните изисквания:
а)
да установят, прилагат и поддържат процедури за вземане на решение и организационна структура, която ясно и документирано определя системите за отчитане и разпределя функциите и отговорностите;
б)
да гарантират, че съответните лица са запознати с процедурите, които трябва да се спазват за правилното изпълнение на техните служебни задължения;
в)
да установят, прилагат и поддържат адекватни механизми за вътрешен контрол, предназначени да осигурят спазването на решенията и процедурите на всички равнища на управляващото дружество;
г)
да установят, прилагат и поддържат ефективно вътрешно докладване и съобщаване на информация на всички съответни нива в управляващото дружество, както и ефективен информационен обмен с участващата трета страна;
д)
да поддържат редовно съответната документация за своята стопанска дейност и вътрешна организация.
Държавите-членки следят управляващите дружества да отчитат естеството, размера и сложността на стопанската дейност на управляващото дружество, както и естеството, и обхвата на услугите и дейностите, извършвани в хода на тази стопанска дейност.
2. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да установят, прилагат и поддържат системи и процедури, които осигуряват сигурността, целостта и поверителността на информацията в зависимост от нейния характер.
3. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да установят, прилагат и поддържат адекватна политика за непрекъснатост на стопанската дейност, която има за цел, в случай на пропуски в техните системи и процедури, да предпази основната информация и функции, както и да поддържа услугите и дейностите или, когато това е невъзможно, своевременното възстановяване на информацията и функциите и своевременното възобновяване на техните услуги и дейности.
4. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да установят, прилагат и поддържат счетоводни политики и процедури, които им позволяват при искане от страна на компетентния орган да му предоставят своевременно финансовите отчети, които отразяват вярно и действително картината на тяхното финансово положение и които спазват всички приложими счетоводни стандарти и норми.
5. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да наблюдават и редовно да оценяват адекватността и ефективността на своите системи, на механизмите за вътрешен контрол и организация, установени в съответствие с параграфи 1-4, както и да предприемат подходящи мерки за отстраняване на евентуални недостатъци.
Член 5
Ресурси
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да наемат персонал, притежаващ необходимите умения, знания и опит за изпълнение на възложените им отговорности.
2. Държавите-членки гарантират, че управляващите дружества разполагат с необходимите ресурси и експертен опит, които им позволяват да наблюдават ефективно дейностите, извършвани от трети страни на базата на споразумение с управляващото дружество, особено по отношение на управлението на произтичащия от тези споразумения риск.
3. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да гарантират, че изпълнението на повече от една функция от заинтересовани лица не възпрепятства и не е възможно да възпрепятства тези заинтересовани лица да изпълняват всяка отделна функция правилно, честно и професионално.
4. За целите на параграфи 1, 2 и 3 държавите-членки следят управляващите дружества да отчитат естеството, мащаба и сложността на стопанската дейност на управляващото дружество, както и естеството, и обхвата на услугите и дейностите, извършвани в хода на тази стопанска дейност.
РАЗДЕЛ 2
Административни и счетоводни процедури
Член 6
Обработка на жалби
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да установят, прилагат и поддържат ефективни и прозрачни процедури за разумното и бързо обработване на подадени от инвеститорите оплаквания.
2. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да създадат условия за документирането на всяко оплакване и мерките, предприети за неговото разрешаване.
3. Инвеститорите имат право да подават оплаквания безплатно. Информацията относно посочените в параграф 1 процедури се предоставя безплатно на инвеститорите.
Член 7
Обработване на електронни данни
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да създадат подходящи условия за необходимите електронни системи, които да способстват за своевременното и правилно документиране на всяка трансакция от портфейла или на поръчките за записване или за откупуване в изпълнение на членове 14 и 15.
2. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да осигурят високо ниво на сигурност по време на обработката на електронните данни, както и целостта и поверителността на записаната информация, когато е необходимо.
Член 8
Счетоводни процедури
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да използват счетоводни политики и процедури, както се посочва в член 4, параграф 4, за да осигурят защитата на притежателите на дялове.
Счетоводното отчитане на ПКИПЦК се извършва по начин, който позволява всички активи и пасиви да бъдат директно идентифицирани по всяко време.
Ако ПКИПЦК има различни инвестиционни подразделения, се поддържат отделни сметки за тези инвестиционни подразделения.
2. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да използват счетоводни политики и процедури, установени, прилагани и поддържани в съответствие със счетоводните правила на държавата-членка по произход на ПКИПЦК, които да гарантират, че нетната стойност на актива на всяко ПКИПЦК е правилно изчислена въз основа на счетоводното отчитане и че поръчките за записване или за откупуване могат да бъдат правилно извършвани въз основа на тази нетна стойност на актива.
3. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да установят подходящи процедури за правилно и точно оценяване на активите и задълженията на ПКИПЦК в съответствие с действащите правила, посочени в член 85 от Директива 2009/65/ЕО.
РАЗДЕЛ 3
Механизми за вътрешен контрол
Член 9
Контрол от страна на висшето ръководство и звеното с функции по надзора
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества при вътрешно разпределение на функциите да възложат на висшето ръководство и при необходимост на звеното по надзора отговорността за спазването от страна на управляващото дружество на задълженията му по силата на Директива 2009/65/ЕО.
2. Управляващото дружество гарантира, че висшето ръководство:
а)
отговаря за изпълнението на общата инвестиционна политика за всяко управлявано ПКИПЦК, както е описано съответно в проспекта, правилника на фонда или учредителните инструменти на инвестиционното дружество;
б)
контролира одобрението на инвестиционните стратегии за всяко управлявано ПКИПЦК;
в)
отговаря за това управляващото дружество да разполага с постоянно и ефективно звено за проверка на съответствието, както се посочва в член 10, дори ако тази функция се изпълнява от трета страна;
г)
осигурява и проверява периодично дали общата инвестиционна политика, инвестиционните стратегии и ограниченията на риска за всяко управлявано ПКИПЦК се прилагат и спазват правилно и ефективно, дори ако функцията по управление на риска се изпълнява от трети страни;
д)
одобрява и преглежда периодично адекватността на вътрешните процедури за вземането на инвестиционни решения за всяко управлявано ПКИПЦК, за да се гарантира, че тези решения отговарят на одобрените инвестиционни стратегии;
е)
одобрява и разглежда периодично политиката за управление на риска и организацията, процесите и техниките за прилагане на тази политика, както се посочва в член 38, включително системата за ограничаване на риска за всяко управлявано ПКИПЦК.
3. Управляващото дружество гарантира също, че висшето му ръководство и, по целесъобразност, звеното по надзора:
а)
оценяват и периодично разглеждат ефективността на политиките, организацията и процедурите, установени с цел спазване на задълженията по Директива 2009/65/ЕО;
б)
вземат подходящи мерки за отстраняване на слабостите.
4. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да създадат необходимите условия техният старши ръководен състав да получава регулярно и най-малко веднъж годишно писмени отчети относно спазването, вътрешния одит и управлението на риска, в които се посочва конкретно дали са предприети подходящи коригиращи мерки в случай на пропуски.
5. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да създадат необходимите условия тяхното висше ръководство да получава регулярно доклади относно изпълнението на инвестиционните стратегии и на вътрешните процедури за вземане на инвестиционни решения, както е посочено в параграф 2, букви б) - д).
6. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да създадат необходимите условия звеното с функции по надзора, ако има такова, да получава редовни писмени доклади по въпросите от параграф 4.
Член 10
Постоянно звено за проверка на съответствието
1. Държавите-членки гарантират, че управляващите дружества установяват, прилагат и поддържат адекватни политики и процедури за установяване на всеки риск от неспазване от страна на управляващото дружество на неговите задължения съгласно Директива 2009/65/ЕО, както и свързаните с това рискове, както и че въвеждат адекватни мерки и процедури, предназначени да сведат до минимум този риск и да позволят на компетентните органи да упражнят ефективно своите правомощия по посочената директива.
Държавите-членки следят управляващите дружества да отчитат естеството, мащаба и сложността на стопанската дейност на управляващото дружество, както и естеството и обхвата на услугите и дейностите, извършвани в хода на тази стопанска дейност.
2. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да установят и поддържат постоянно и ефективно звено по съответствието, което функционира независимо и което има следните отговорности:
а)
да наблюдава и редовно да оценява адекватността и ефективността на въведените в съответствие с параграф 1 мерки, политики и процедури, както и на действията, предприетите за отстраняване на всички пропуски при спазването на задълженията от страна на управляващото дружество;
б)
да консултира и оказва съдействие на заинтересованите лица, отговорни за изпълнението на услугите и дейностите за спазване на задълженията на управляващото дружество по Директива 2009/65/ЕО.
3. С цел да се осигури правилното и независимо изпълнение на посочените в параграф 2 задължения от страна на звеното за проверка на съответствието, управляващите дружества гарантират, че са спазени следните условия:
а)
звеното за проверка на съответствието трябва да разполага с необходимите правомощия, средства, умения и достъп до цялата съответстваща информация;
б)
служителят за проверка на съответствието трябва да бъде назначен и да отговаря за звеното за проверка на съответствието, както и за редовното докладване пред висшето ръководство, поне веднъж годишно, относно въпросите на съответствието, в които се посочва по-специално дали са предприети подходящи коригиращи мерки в случай на недостатъци;
в)
заинтересованите лица, участващи в звеното за проверка на съответствието, не трябва да участват в изпълнението на контролираните от тях услуги или дейности;
г)
начинът на определяне на възнаграждението на заинтересованите лица, участващи в звеното за проверка на съответствието, не трябва да компрометира тяхната обективност и не трябва да поражда възможност за това.
Независимо от това управляващото дружество не е длъжно да спазва буква в) или г) от първа алинея, ако то може да докаже, че с оглед естеството, размера или сложността на неговата стопанска дейност, както и на характера и обхвата на инвестиционните услуги и дейности, това изискване не е оправдано и че работата на звеното за проверка на съответствието продължава да бъде ефективна.
Член 11
Постоянно звено за вътрешен одит
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества, когато това е необходимо и пропорционално с оглед естеството, мащаба и сложността на тяхната стопанска дейност, както и естеството и обхвата на дейностите по колективно управление на портфейла, извършвани в хода на такава стопанска дейност, да установят и поддържат звено за вътрешен одит, което е обособено и независимо от другите звена и дейности на управляващото дружество.
2. Посоченото в параграф 1 звено за вътрешен одит има следните отговорности:
а)
формулиране, прилагане и поддържане на план за одитиране с цел проверка и оценка на адекватността и ефективността на системите на управляващото дружество, на механизмите за вътрешен контрол и другите мерки;
б)
издаване на препоръки въз основа на работата, извършена в съответствие с буква а);
в)
проверка на съответствието с посочените в буква б) препоръки;
г)
докладване във връзка с въпроси, свързани с вътрешния одит, в съответствие с член 9, параграф 4.
Член 12
Постоянно звено за управление на риска
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да създадат и поддържат постоянно звено за управление на риска.
2. Посоченото в параграф 1 постоянно звено за управление на риска е независимо в йерархическо и функционално отношение от оперативните единици.
Държавите-членки могат обаче да позволят управляващите дружества да приложат дерогация от това задължение, ако дерогацията е подходяща и отговаря на естеството, мащаба и сложността на дейността на управляващото дружество и на управляваното от него ПКИПЦК.
Управляващото дружество следва да бъде в състояние да докаже, че са въведени подходящи предпазни мерки срещу конфликти на интереси, с което да се позволи независимото функциониране на дейностите по управление на риска, и че неговият процес за управление на риска отговаря на изискванията на член 51 от Директива 2009/65/ЕО.
3. Постоянното звено за управление на риска:
а)
изпълнява политиката и процедурите по управление на риска;
б)
гарантира съответствие със системата за ограничаване на риска на ПКИПЦК, включително законовите ограничения относно глобалния риск и риска от контрагента съгласно членове 41, 42 и 43;
в)
консултира съвета на директорите относно определянето на рисковия профил на всяко управлявано ПКИПЦК;
г)
докладва редовно пред съвета на директорите и звеното с функции по надзора, ако съществува такова, относно:
i)
съответствието между съществуващата степен на риск, поет от всяко управлявано ПКИПЦК, и одобрените рискови профили за това ПКИПЦК;
ii)
съблюдаването от страна на всяко управлявано ПКИПЦК на съответните системи за ограничаване на риска;
iii)
адекватността и ефективността на процеса за управление на риска, като посочва по-специално дали са предприети подходящи коригиращи мерки в случай на недостатъци;
д)
докладва редовно пред висшето ръководство, излагайки степента на риск, поет от всяко управлявано ПКИПЦК, и всякакво действително или очаквано нарушаване на ограниченията, с което да осигури вземането на навременни и подходящи действия;
е)
извършва преглед и осигурява подкрепа, ако е необходимо, на организацията и процедурите за оценка на извънборсовите деривативи, както се посочва в член 44.
4. Постоянното звено за управление на риска разполага с необходимите правомощия и достъп до съответната информация, необходима за изпълнение на посочените в параграф 3 задачи.
Член 13
Лични трансакции
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да формулират, прилагат и поддържат адекватна организация с цел предотвратяване извършването на следните дейности от страна на заинтересовано лице, участващо в дейности, които може да породят конфликт на интереси, или имащо достъп до вътрешна информация по смисъла на член 1, параграф 1 от Директива 2003/6/ЕО или до друга поверителна информация, свързана с ПКИПЦК или с трансакции на ПКИПЦК по силата на дейността, която извършва от името на управляващото дружество:
а)
извършване на лична трансакция, която отговаря на поне един от следните критерии:
i)
това лице няма право да извършва такава лична трансакция по смисъла на Директива 2003/6/ЕО;
ii)
трансакцията е свързана със злоупотреба или с неправомерно разкриване на поверителна информация;
iii)
трансакцията противоречи или има вероятност да противоречи на задължение на управляващото дружество съгласно Директива 2009/65/ЕО или Директива 2004/39/ЕО;
б)
съветване или подпомагане - извън нормалното за изпълнение на неговите служебни задължения или на договор за услуги - на друго лице да извършва трансакция с финансови инструменти, която, ако е лична трансакция на заинтересованото лице, би била предмет на буква а) на настоящия параграф или член 25, параграф 2, буква а) или б) от Директива 2006/73/ЕО, или по друг начин би представлявала злоупотреба с информация, свързана с текущи поръчки;
в)
разкриване - извън нормалното за изпълнение на неговите служебни задължения или на договор за услуги и без да се засяга член 3, буква а) от Директива 2003/6/ЕО - на всякаква информация или становище на друго лице, ако заинтересованото лице знае или основателно би следвало да знае, че в резултат на такова разкриване това лице ще предприеме или има вероятност да предприеме едно от следните действия:
i)
да извърши трансакция с финансови инструменти, която, ако е лична трансакция на заинтересованото лице, би била предмет на буква а) на настоящия параграф или на член 25, параграф 2, буква а) или б) от Директива 2006/73/ЕО, или по друг начин би представлявала злоупотреба с информация, свързана с текущи поръчки;
ii)
да съветва или да подпомага друго лице да извърши такава трансакция.
2. Изискванията по параграф 1 имат за цел по-специално да гарантират, че:
а)
всяко заинтересовано лице, което попада в обхвата на параграф 1, е запознато с ограниченията към личните трансакции и с мерките, установени от управляващото дружество, във връзка с личните трансакции и разкриването на информация в съответствие с параграф 1;
б)
управляващото дружество е информирано своевременно за всяка лична трансакция, сключена от заинтересовано лице, чрез уведомление за такава трансакция или чрез други процедури, които позволяват на управляващото дружество да установи такива трансакции;
в)
се води регистър на личните трансакции, за които управляващото дружество е информирано или които са установени от него, включително всяко разрешение или забрана във връзка с такава трансакция.
За целите на буква б) от първа алинея, ако определени дейности се извършват от трети страни, управляващото дружество трябва да гарантира, че субектът, извършващ дейността, поддържа регистър на личните трансакции, извършени от заинтересовано лице, и при поискване предоставя своевременно информация на управляващото дружество.
3. Параграфи 1 и 2 не се прилагат към следните видове лични трансакции:
а)
лични трансакции, извършени като част от услугата за неограничено управление на портфейл, когато във връзка с трансакциите няма предварителна комуникация между управителя на портфейла и заинтересованото лице или друго лице, за чиято сметка се извършва сделката;
б)
лични трансакции с ПКИПЦК или с дялове на предприятия за колективно инвестиране, които са предмет на надзора съгласно законодателството на държавата-членка, която изисква равностойно равнище на разпределение на риска сред неговите активи, когато заинтересованото лице и другото лице, за чиято сметка се извършват трансакциите, не участват в управлението на това предприятие.
4. За целите на параграфи 1, 2 и 3 от настоящия член „лична трансакция“ има същото значение като това в член 11 от Директива 2006/73/ЕО.
Член 14
Вписване на портфейлни трансакции
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да гарантират, че за всяка портфейлна трансакция, свързана с ПКИПЦК, незабавно се извършва запис на информацията, необходима за възпроизвеждане на подробностите по отношение на поръчката и на извършената трансакция.
2. Записът по параграф 1 съдържа:
а)
името или друго обозначаване на ПКИПЦК и на лицето, действащо от името на ПКИПЦК;
б)
подробна информация, необходима за идентифициране на въпросния инструмент;
в)
количество;
г)
вид на поръчката или трансакцията;
д)
цена;
е)
за поръчки - датата и точното време на предаване на поръчката, както и името или друго обозначаване на лицето, на което е предадена поръчката, или за трансакции - датата и точното време на решението за търгуване и извършване на трансакцията;
ж)
името на лицето, предаващо поръчката или извършващо трансакцията;
з)
причините за отмяна на поръчката, когато е приложимо;
и)
за извършени трансакции - контрагента и идентификация на мястото на извършване на поръчката.
За целите на буква и) от първа алинея „място на извършване на трансакцията“ означава регулиран пазар, както се посочва в член 4, параграф 1, точка 14 от Директива 2004/39/ЕО, многостранна търговска система (МТС) съгласно член 4, параграф 1, точка 15 от същата директива, системен интернализатор съгласно член 4, параграф 1, точка 7 от същата директива или маркет мейкър или друго предоставящо ликвидност лице, или субект, който изпълнява в трета страна функция, сходна с функциите, изпълнявани от някой от посочените по-горе субекти.
Член 15
Записване на поръчките за записване и за откупуване
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да предприемат всички разумни стъпки, за да гарантират, че получените във връзка с ПКИПЦК поръчки за записване и за откупуване са централизирани и незабавно записани след получаването на такава поръчка.
2. Този запис съдържа информация за следното:
а)
съответното ПКИПЦК;
б)
лицето, даващо или предаващо поръчката;
в)
лицето, получаващо поръчката;
г)
датата и времето на поръчката;
д)
условията и начина на плащане;
е)
вид на поръчката;
ж)
датата на извършване на поръчката;
з)
броя на записаните или обратно изкупени дялове;
и)
цената за записването или откупуването на всеки дял;
й)
общата стойност на записаните или обратно изкупените дялове;
к)
брутната стойност на поръчката, включително такси за записване или нетната сума след таксата за откупуване.
Член 16
Изисквания относно поддържането на записите
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да гарантират съхраняването на записите, посочени в членове 14 и 15 за период от поне пет години.
Независимо от това компетентните органи могат при изключителни обстоятелства да изискват от управляващите дружества да съхраняват някои от документите или цялата документация за по-дълъг срок в зависимост от естеството на инструмента или портфейлната трансакция, ако това е необходимо, за да може компетентният орган да упражнява своите функции по надзора съгласно Директива 2009/65/ЕО.
2. След прекратяване на разрешението на управляващото дружество за извършване на дейност държавите-членки или компетентните органи могат да изискат от него да съхранява посочената в параграф 1 документация през останалата част от петгодишния период.
Ако управляващото дружество прехвърли отговорностите си по отношение на ПКИПЦК на друго управляващо дружество, държавата-членка или компетентният орган може да поиска да бъдат извършени необходимите договорености, така че записите за последните пет години да бъдат достъпни за това дружество.
3. Документацията се съхранява на носител, който позволява съхранение на информацията по начин, достъпен за бъдещи справки от страна на компетентния орган, и в такава форма и начин, че да бъдат спазени следните условия:
а)
компетентният орган трябва да бъде в състояние да я получи лесно и да възпроизведе всички основни етапи на обработка на всяка трансакция от портфейла;
б)
трябва да е възможна лесна проверка на всички поправки или други изменения, както и на съдържанието на документите преди такива поправки и изменения;
в)
трябва да бъде невъзможно документите да бъдат подправяни или изменяни по друг начин.
ГЛАВА III
КОНФЛИКТ НА ИНТЕРЕСИ
(Член 12, параграф 1, буква б) и член 14, параграф 1, буква г) и параграф 2, буква в) от Директива 2009/65/ЕО)
Член 17
Критерии за установяване на конфликт на интереси
1. Държавите-членки гарантират, че за целите на определянето на видовете конфликт на интереси, които възникват в хода на предоставянето на услуги и дейности и чието съществуване може да увреди интересите на ПКИПЦК, управляващите дружества с помощта на минимални критерии разглеждат въпроса дали управляващото дружество или заинтересовано лице, или лице, пряко или косвено свързано чрез упражняване на контрол върху управляващото дружество, попада в една от следните ситуации, независимо дали в резултат на предоставянето на услуги по колективно управление на портфейл или по друг начин:
а)
управляващото дружество или такова лице може да реализира финансова печалба или да избегне загуба за сметка на ПКИПЦК;
б)
управляващото дружество или такова лице има интерес от резултата на предоставяната на ПКИПЦК или на друг клиент услуга или дейност или от осъществяваната от името на ПКИПЦК или друг клиент трансакция, който е различен от интереса на ПКИПЦК от такъв резултат;
в)
управляващото дружеството или такова лице има финансов или друг стимул да предпочете интереса на друг клиент или група клиенти пред интересите на ПКИПЦК;
г)
управляващото дружество или такова лице извършва същите дейности за ПКИПЦК и за друг клиент или клиенти, които не са ПКИПЦК;
д)
управляващото дружество или такова лице получава или ще получи от лице, различно от ПКИПЦК, облага във връзка с предоставената на ПКИПЦК дейност по колективно управление на портфейл под формата на пари, стоки или услуги, различни от стандартната комисиона или такса за такава услуга.
2. Държавите-членки изискват от управляващите дружества, когато определят видовете конфликти на интереси, да вземат предвид:
а)
интересите на управляващото дружество, включително тези, произтичащи от неговата принадлежност към група или от изпълнението на услуги и дейности, интересите на клиентите и задължението на управляващото дружество към ПКИПЦК;
б)
интересите на две или повече управлявани ПКИПЦК.
Член 18
Политика по отношение на конфликти на интереси
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да установят, прилагат и поддържат ефективна политика по отношение на конфликти на интереси. Тази политика е представена в писмен вид и отговаря на размера и организационната структура на управляващото дружество, както и на естеството, мащаба и сложността на неговата дейност.
Ако управляващото дружество е член на група, политиката отчита и всички обстоятелства, с които дружеството е или следва да бъде запознато, които могат да породят конфликт на интереси, произтичащи от структурата и стопанската дейност на другите членове на групата.
2. Политиката по отношение на конфликти на интереси, установена в съответствие с параграф 1, включва следното:
а)
по отношение на дейностите по колективно управление на портфейл, извършвани от управляващото дружество или от негово име, определяне на обстоятелствата, които представляват или могат да породят конфликт на интереси, водещи до значителен риск от увреждане на интересите на ПКИПЦК или на един или повече клиенти;
б)
процедури, които трябва да бъдат прилагани, и мерки, които трябва да бъдат приети, с цел управление на такива конфликти на интереси.
Член 19
Независимост при управление на конфликти
1. Държавите-членки гарантират, че процедурите и мерките по член 18, параграф 2, буква б) целят да осигурят, че заинтересованите лица, участващи в различни дейности, свързани с конфликт на интереси, упражняват тези дейности в степен на независимост, която отговаря на мащаба и дейностите на управляващото дружество и на групата, към която то принадлежи, както и на значимостта на риска от увреждане на интересите на клиентите.
2. Ако е необходимо и целесъобразно за управляващото дружество да гарантира изискваната степен на независимост, задължителните процедури и мерките, които трябва да бъдат приети в съответствие с член 18, параграф 2, буква б), включват следното:
а)
ефективни процедури за предотвратяване или за контрол на обмена на информация между заинтересованите лица, участващи в дейности по колективно управление на портфейл, свързани с риск от конфликт на интереси, когато такъв обмен на информация може да увреди интересите на един или повече клиенти;
б)
обособен надзор на заинтересованите лица, чиито основни функции са свързани с извършване на дейности по колективно управление на портфейл от името на клиенти или на инвеститори или по предоставяне на услуги на клиенти или на инвеститори, чиито интереси могат да бъдат в конфликт, или които представляват по друг начин различни интереси, които могат да бъдат в конфликт включително с интересите на управляващото дружество;
в)
премахване на всякаква пряка връзка между възнаграждението на заинтересованите лица, участващи главно в извършването на дадена дейност, и възнаграждението на различни заинтересовани лица, участващи главно в извършването на друга дейност, или приходите, създадени от тях, когато може да се породи конфликт на интереси относно тези дейности;
г)
мерки за предотвратяване или ограничаване на което и да е лице да упражнява неуместно влияние върху начина, по който заинтересовано лице извършва дейности по колективно управление на портфейл;
д)
мерки за предотвратяване или контрол на едновременно или последователно участие на заинтересовано лице в отделни дейности по колективно управление на портфейл, когато такова участие може да попречи на правилното управление на конфликтите на интереси.
Ако приемането или действието на една или повече от тези мерки и процедури не осигурява необходимата степен на независимост, държавите-членки изискват от управляващите дружества да приемат такива алтернативни или допълнителни мерки и процедури, каквито са необходими и подходящи за тези цели.
Член 20
Управление на дейности, пораждащи увреждащ конфликт на интереси
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да водят и редовно да актуализират регистър на видовете дейности по колективно управление на портфейл, извършвани от управляващото дружество или от негово име, при които е възникнал или - в случай на продължаващи дейности по колективно управление на портфейл- може да възникне конфликт на интереси, пораждащ значителен риск от увреждане на интересите на едно или повече ПКИПЦК или други клиенти.
2. В случаите когато организационната или административна уредба, установена от управляващото дружество по отношение на управлението на конфликти на интереси, не може да осигури в достатъчна и разумна степен на увереност, че рисковете от увреждане интересите на ПКИПЦК или на неговите притежатели на дялове ще бъдат предотвратени, държавите-членки изискват висшето ръководство или друг компетентен вътрешен орган на управляващото дружество да бъдат своевременно информирани, за да вземат необходимото решение, с което да гарантират, че при всички положения управляващото дружество действа в най-добрия интерес на ПКИПЦК и неговите притежатели на дялове.
3. Управляващото дружество докладва пред инвеститорите по надежден начин относно ситуации, като описаните в параграф 2, и обосновава своето решение.
Член 21
Стратегии за упражняване на право на глас
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да разработят подходящи и ефективни стратегии за определяне на времето и начина, по който ще бъде упражнявано правото на глас, произтичащо от инструментите в управляваните портфейли, в изключителния интерес на съответното ПКИПЦК.
2. В посочената в параграф 1 стратегия се определят мерките и процедурите за:
а)
контрол на съответните корпоративни събития;
б)
гарантиране, че упражняването на правото на глас е в съответствие с инвестиционните цели и политика на съответното ПКИПЦК;
в)
предотвратяване или управление на всякакви конфликти на интереси, възникващи от упражняването на правото на глас.
3. На инвеститорите се предоставя обобщено описание на посочените в параграф 1 стратегии.
Подробности относно действията, предприети във връзка с тези стратегии, се обявяват на притежателите на дялове безплатно и при поискване от тяхна страна.
ГЛАВА IV
ПРАВИЛА ЗА ПОВЕДЕНИЕ
(Член 14, параграф 1, букви а) и б) и параграф 2, букви а) и б) от Директива 2009/65/ЕО)
РАЗДЕЛ 1
Общи принципи
Член 22
Задължение за действие в най-добрия интерес на ПКИПЦК и неговите притежатели на дялове
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да гарантират справедливото отношение към притежателите на дялове от управлявани ПКИПЦК.
Управляващите дружества се въздържат от поставяне на интересите на която и да е група от притежатели на дялове над интересите на друга група от притежатели на дялове.
2. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да прилагат подходящи политики и процедури, имащи за цел да предотвратят злоупотреби, които могат основателно да се очаква да засегнат стабилността и целостта на пазара.
3. Без да се засягат изискванията на националното законодателство, държавите-членки изискват от управляващите дружества да гарантират, че използват справедливи, правилни и прозрачни ценови модели и системи за оценяване на управляваните от тях ПКИПЦК, за да спазят задължението за действие в най-добрия интерес на притежателите на дялове. Управляващите дружества трябва да бъдат в състояние да демонстрират, че портфейлите на ПКИПЦК са правилно оценени.
4. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да действат по начин, по който ще предотврати начисляването на излишни разходи на ПКИПЦК и неговите притежатели на дялове.
Член 23
Изисквания за надлежна проверка
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да гарантират, че надлежните проверки при избора и текущия контрол на инвестициите се извършват на високо равнище и в най-добрия интерес на ПКИПЦК и неговите притежатели на дялове.
2. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да гарантират, че разполагат с необходимите знания и разбиране за активите, в които инвестират ПКИПЦК.
3. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да установят политики и процедури в писмена форма относно надлежните проверки и да прилагат ефективни споразумения за гарантиране, че инвестиционните решения от името на ПКИПЦК се взимат в съответствие с целите, инвестиционната стратегия и ограниченията на риска на ПКИПЦК.
4. Държавите-членки изискват от управляващите дружества преди да извършат инвестицията, при изпълнение на техните политики за управление на риска и, когато това е целесъобразно, след като вземат предвид естеството на очакваната инвестиция, да изработят прогнози и да извършат анализи относно приноса на инвестицията към структурата, ликвидността, профила на риска и на възвръщаемостта на портфейла на ПКИПЦК. Анализите трябва да се извършват въз основа на надеждна и актуална информация, в количествено и качествено изражение.
Управляващите дружества упражняват надлежни умения, грижа и старание при сключването, управлението или прекратяването на споразумения с трети страни по отношение на извършването на дейности по управление на риска. Преди сключването на такива споразумения управляващите дружества предприемат необходимите стъпки, за да проверят умението и способността на третата стана да изпълнява по надежден, професионален и ефективен начин дейностите по управление на риска. Управляващите дружества приемат методи за текущо оценяване на стандартите за изпълнение на дейността от третата страна.
РАЗДЕЛ 2
Обработване на поръчките за записване и за откупуване
Член 24
Задължения за докладване по отношение на изпълнението на поръчки за записване и откупуване
1. Държавите-членки гарантират, че когато управляващите дружества изпълнят записване или откупуване на поръчка на притежател на дялове, те уведомят възможно най-бързо притежателя на дялове посредством съобщение на траен носител, потвърждаващо изпълнението на поръчката, но не по-късно от първия работен ден след изпълнението, или, ако управляващото дружество е получило потвърждението от трета страна, не по-късно от първия работен ден след получаване на потвърждението от третата страна.
Първа алинея обаче не се прилага, когато потвърждението би съдържало същата информация, както и потвърждението, което се изпраща незабавно на притежателя на дялове от друго лице.
2. Посоченото в параграф 1 съобщение, когато е целесъобразно, включва следната информация, доколкото е приложима:
а)
идентификация на управляващото дружество;
б)
име или друго обозначение на притежателя на дялове;
в)
дата и време на получаване на поръчката и формата на плащане;
г)
дата на изпълнение на поръчката;
д)
идентификация на ПКИПЦК;
е)
естество на поръчката (записване или откупуване);
ж)
броя на участващите дялове;
з)
стойност на дела, при която дяловете са били записани или откупени;
и)
дата на референтната стойност;
й)
брутната стойност на поръчката, включително такси за записване или нетната сума след таксите за откупуване.
к)
обща сума на начислените комисиони и разходите и, когато инвеститорът пожелае това, разбивка по пера.
3. В случай на поръчки на притежател на дялове, които се изпълняват периодично, управляващите дружества предприемат посочените в параграф 1 действия или поне веднъж на всеки шест месеца предоставят на притежателя на дялове описаната в параграф 2 информация по отношение на тези трансакции.
4. Управляващите дружества предоставят на притежателя на дялове, при поискване, информация относно статута на поръчката.
РАЗДЕЛ 3
Най-добро изпълнение
Член 25
Изпълнение на решения за търгуване от името на управляваното ПКИПЦК
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да действат в най-добрия интерес на управляваните от тях ПКИПЦК, когато изпълняват решения за търгуване от името на управляваното ПКИПЦК в контекста на управлението на техните портфейли.
2. За целите на параграф 1 държавите-членки гарантират, че управляващите дружества предприемат всички разумни стъпки да получат възможно най-добрия резултат за ПКИПЦК, като се вземат предвид цената, разходите, срокът, вероятността от изпълнение и сетълмънт, обемът и естеството на поръчката или всяко друго съображение, свързано с изпълнението на поръчката. За определяне на съответното значение на тези фактори се прилагат следните критерии:
а)
целите, инвестиционната политика и специфичните рискове за ПКИПЦК, както са посочени в проспекта, в правилата на фонда или в учредителния акт на ПКИПЦК, според случая;
б)
характеристиките на поръчката;
в)
характеристиките на финансовите инструменти, предмет на поръчката;
г)
характеристиките на мястото на изпълнение, към което може да бъде отнесена поръчката.
3. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да установят и изпълняват ефективни организационни мерки за спазване на задължението по параграф 2. По-специално управляващите дружества установяват и изпълняват политика, която да им позволи да получат във връзка с поръчките на ПКИПЦК най-добрия резултат в съответствие с параграф 2.
Управляващите дружества получават предварителното съгласие на инвестиционното дружество относно политиката за изпълнение на поръчки. Управляващото дружество предоставя на притежателите на дялове подходяща информация относно установената в съответствие с настоящия член политика, както и относно всякакви съществени промени на своята политика.
4. Управляващите дружества редовно следят за ефективността на своите организационни мерки и политика във връзка с изпълнението на поръчки, за да установят и, ако е необходимо, да отстранят всякакви недостатъци.
Освен това управляващите дружества преглеждат политиките за изпълнение на поръчките на годишна основа. Преглед се извършва и при наличието на съществена промяна, която влияе на способността на управляващото дружество да продължи да получава възможно най-добрия резултат за управляваните ПКИПЦК.
5. Управляващите дружества трябва да са в състояние да демонстрират, че изпълняват поръчките от името на ПКИПЦК в съответствие с политиката за изпълнение на поръчките на управляващото дружество.
Член 26
Възлагане на поръчки за търгуване от името на ПКИПЦК на други изпълняващи субекти
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да действат в най-добрия интерес на управляваните от тях ПКИПЦК, когато възлагат на други изпълняващи субекти поръчки за търгуване от името на управляваното ПКИПЦК в контекста на управлението на техните портфейли.
2. Държавите-членки гарантират, че управляващите дружества предприемат всички разумни стъпки да получат възможно най-добрия резултат за ПКИПЦК, като се вземат предвид цената, разходите, срокът, вероятността от изпълнение и сетълмънт, обемът и естеството на поръчката или всяко друго съображение, свързано с изпълнението на поръчката. Съответното значение на тези фактори се определя чрез позоваване на член 25, параграф 2.
За тези цели управляващите дружества установяват и изпълняват политика, която да им позволи да спазват задължението по първа алинея. Политиката установява по отношение на всеки клас инструменти субектите, на които може да бъде възложена поръчката. Управляващото дружество сключва споразумения за изпълнение на поръчка, само ако тези споразумения отговарят на задълженията в настоящия член. Управляващите дружества предоставят на притежателите на дялове подходяща информация относно установената в съответствие с настоящия параграф политика, както и относно всякакви съществени промени на своята политика.
3. Управляващите дружества редовно следят за ефективността на установената в съответствие с параграф 2 политика, и по-специално за качеството на изпълнението от страна на определените в тази политика субекти и, ако е необходимо, отстраняват слабостите.
Освен това управляващите дружества преглеждат политиката на годишна основа. Преглед се извършва и при наличието на съществена промяна, която влияе на способността на управляващото дружество да продължи да получава възможно най-добрия резултат за управляваните ПКИПЦК.
4. Управляващите дружества следва да са в състояние да покажат, че възлагат поръчките от името на ПКИПЦК в съответствие с установената съгласно параграф 2 политика.
РАЗДЕЛ 4
Обработка на поръчки
Член 27
Общи принципи
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да установят и прилагат процедури и административни мерки, които осигуряват надлежно, правилно и бързо изпълнение на трансакциите от портфейла от името на ПКИПЦК.
Процедурите и административните мерки, прилагани от управляващите дружества, удовлетворяват следните условия:
а)
гарантират, че изпълнените от името на ПКИПЦК поръчки са надлежно и вярно вписани и разпределени;
б)
извършват последователно и надлежно сравними поръчки на ПКИПЦК, освен ако това е трудно осъществимо поради характеристиките на поръчката или съществуващите пазарни условия или ако интересите на ПКИПЦК изискват друго.
Финансовите инструменти или парични суми, получени при сетълмент на изпълнени поръчки, се превеждат незабавно и точно по сметката на съответното ПКИПЦК.
2. Управляващото дружество няма да злоупотребява с информацията, свързана с висящи поръчки от ПКИПЦК, и предприема всички разумни стъпки да предотврати злоупотребата с такава информация от страна на неговите заинтересовани лица.
Член 28
Комбиниране и разпределяне на поръчки за търгуване
1. Държавите-членки не разрешават на управляващите дружества да изпълняват поръчка на дадено ПКИПЦК съвместно с поръчка на друго ПКИПЦК или друг клиент или с поръчка за своя собствена сметка, освен ако не са изпълнени следните условия:
а)
трябва да е малко вероятно комбинирането на поръчките да накърнява интересите на което и да е ПКИПЦК или клиенти, чиито поръчки са комбинирани;
б)
трябва да се установи и ефективно да се прилага политика за разпределяне на поръчките, която да съдържа достатъчно конкретни правила за справедливото разпределяне на комбинираните поръчки, включително за това как обемът и цената на поръчките определят разпределянето и обработването на частични изпълнения.
2. Когато управляващо дружество комбинира поръчка на дадено ПКИПЦК с една или повече поръчки на друго ПКИПЦК или клиенти и комбинираната поръчка е частично изпълнена, държавите-членки гарантират, че дружеството разпределя съответните търговски трансакции в съответствие със своята политика за разпределяне на поръчки.
3. Когато управляващото дружество комбинира поръчка на дадено ПКИПЦК или друг клиент с трансакция за своя собствена сметка, държавите-членки изискват дружеството да разпределя съответните търговски трансакции по начин, който не ощетява ПКИПЦК или друг клиент.
4. Когато управляващото дружество комбинира поръчка на дадено ПКИПЦК или друг клиент с трансакция за своя собствена сметка и комбинираната поръчка е частично изпълнена, държавите-членки изискват дружеството да разпредели съответните търговски трансакции на ПКИПЦК или на другия клиент приоритетно, преди да разпредели трансакциите за своя собствена сметка.
Ако управляващото дружество обаче е в състояние да обоснове разумно пред ПКИПЦК или своите други клиенти, че без да комбинира поръчката дружеството нямаше да може да я изпълни при такива изгодни условия или въобще да я изпълни, то може да разпредели пропорционално трансакцията за своя собствена сметка в съответствие с политиката, посочена в параграф 1, буква б).
РАЗДЕЛ 5
Оказване на натиск
Член 29
Защита на най-добрия интерес на ПКИПЦК
1. Държавите-членки гарантират, че дейността на управляващите дружества няма да се разглежда като честна, справедлива и професионална съгласно най-добрия интерес на ПКИПЦК, ако във връзка с дейностите по управление и администриране на инвестициите на ПКИПЦК, плащат или получават такса или комисиона, или предоставят или получават непарични облаги, освен:
а)
такса, комисиона или непарична облага, платена на ПКИПЦК или на лице от името на ПКИПЦК или получена от него;
б)
такса, комисионна или непарична облага, платена на трета страна или получена от нея или лице, действащо от името на трета страна, когато са изпълнени следните условия:
i)
съществуването, естеството и размерът на таксата, комисионата или облагата или, когато размерът не може да бъде установен, методът за изчисляване на сумата, трябва да бъдат ясно оповестени на ПКИПЦК по изчерпателен, точен и разбираем начин, преди предоставянето на съответната услуга;
ii)
плащането на такса или комисиона или предоставянето на непарични облаги трябва да има за цел да подобри качеството на съответната услуга, а не да възпрепятства спазването на задължението на управляващото дружество да действа в най-добрия интерес на ПКИПЦК;
в)
подходящи такси, които позволяват или са необходими за предоставянето на съответната услуга, включително попечителски такси, такси за сетълмент и обмяна на валута, законови налози или правни такси, и които по своя характер не могат да доведат до конфликти на интереси със задълженията на управляващото дружество да действа честно, справедливо и професионално в най-добрия интерес на ПКИПЦК.
2. Държавите-членки разрешават на управляващото дружество за целите на параграф 1, буква б), подточка i) да оповестяват в обобщена форма основните условия на споразуменията относно таксите, комисионите или непаричните облаги, при условие че управляващото дружество се задължава при искане от страна на притежателя на дялове да разкрие допълнителни подробности и спазва това задължение.
ГЛАВА V
ОСОБЕНОСТИ НА СТАНДАРТНОТО СПОРАЗУМЕНИЕ МЕЖДУ ДЕПОЗИТАР И УПРАВЛЯВАЩО ДРУЖЕСТВО
(Член 23, параграф 5 и член 33, параграф 5 от Директива 2009/65/ЕО)
Член 30
Елементи, свързани с процедурите, които трябва да се изпълняват от страните по споразумението
Държавите-членки изискват от депозитара и управляващото дружество, наречени в настоящата глава „страни по споразумението“, да включват в писменото споразумение, посочено в член 23, параграф 5 или в член 33, параграф 5 от Директива 2009/65/ЕО, най-малко следните особености, свързани с услугите, предоставяни от страните по споразумението, и процедури, които трябва да следват:
а)
описание на процедурите, включително тези, свързани с отговорното пазене, което трябва да бъде възприето за всеки вид актив на ПКИПЦК, поверен на депозитара;
б)
описание на процедурите, които трябва да се следват, ако управляващото дружество възнамерява да промени правилата на фонда или проспекта на ПКИПЦК, и определящи случаите, при които депозитарът следва да бъде информиран или при които е необходимо предварително споразумение от депозитара, за да се пристъпи към изменението;
в)
описание на средствата и процедурите, посредством които депозитарът ще предаде на управляващото дружество цялата важна информация, необходима на управляващото дружество за изпълнение на неговите задължения, включително описание на средствата и процедурите относно упражняването на всякакви права, произтичащи от финансовите инструменти, и средствата и процедурите, прилагани с цел да се позволи на управляващото дружество и на ПКИПЦК да разполагат със своевременен и подходящ достъп до информацията, свързана със сметките на ПКИПЦК;
г)
описание на средствата и процедурите, посредством които депозитарът ще има достъп до цялата важна информация, която му е необходима за изпълнение на неговите задължения;
д)
описание на процедурите, посредством които депозитарът е в състояние да изпраща запитвания относно дейността на управляващото дружество и да оценява качеството на предадената информация, включително чрез посещения на място;
е)
описание на процедурите, посредством които управляващото дружество може да разглежда работата на депозитара по отношение на договорните му задължения.
Член 31
Елементи, свързани с обмена на информация и със задълженията за поверителност и изпиране на пари
1. Държавите-членки изискват от страните по споразумението, посочено в член 23, параграф 5 или член 33, параграф 5 от Директива 2009/65/ЕО, да включат в него поне следните елементи, свързани с обмена на информация и със задълженията за поверителност и изпиране на пари:
а)
списък на цялата информация, която трябва да се обмени между ПКИПЦК, управляващото дружество и депозитара, свързана с вписването, откупуването, издаването, анулирането и повторното закупуване на дялове на ПКИПЦК;
б)
задълженията за поверителност, приложими по отношение на страните по споразумението;
в)
информация относно задачите и отговорностите на страните по споразумението по отношение на задълженията в областта на предотвратяване изпирането на пари и борбата с финансовия тероризъм, ако е приложимо.
2. Посочените в параграф 1, буква б) задължения са формулирани, така че да не нарушават способността нито на компетентните органи на държавата-членка по произход на управляващото дружество, нито на компетентните органи на държавата-членка по произход на ПКИПЦК да получат достъп до важни документи и информация.
Член 32
Елементи, свързани с назначаването на трети страни
Ако депозитарът или управляващото дружество възнамеряват да определят трети страни за изпълнение на техните съответни задължения, държавите-членки изискват от страните по споразумението, посочено в член 23, параграф 5 или член 33, параграф 5 от Директива 2009/65/ЕО, да включат в него поне следната информация:
а)
задължение на двете страни по споразумението да предоставят редовно подробности за всяка трета страна, определена от депозитара или управляващото дружество да изпълнява техните съответни задължения;
б)
задължение, че при искане от една от страните, другата страна ще предостави информация относно критериите, използвани при избора на третата страна и стъпките, предприети за контрол на дейностите, извършвани от избраната трета страна;
в)
заявление, че отговорността на депозитара съгласно член 24 или член 34 от Директива 2009/65/ЕО не се променя от обстоятелството, че е предал всички или част от активите на отговорно пазене при трета страна.
Член 33
Елементи, свързани с евентуални изменения и прекратяване на споразумението
Държавите-членки изискват от страните по споразумението, посочено в член 23, параграф 5 или член 33, параграф 5 от Директива 2009/65/ЕО, да включат в него поне следните елементи, свързани с евентуални изменения и прекратяване на споразумението:
а)
срокът на валидност на споразумението;
б)
условията, при които споразумението може да бъде изменено или прекратено;
в)
условията, необходими за улесняване на преминаването към друг депозитар и в случай на такова преминаване, процедурата, посредством която цялата съществена информация се изпраща на другия депозитар.
Член 34
Приложимо право
Държавите-членки изискват от страните по споразумението, посочено в член 23, параграф 5 или член 33, параграф 5 от Директива 2009/65/ЕО, да конкретизират законодателството на държавата-членка по произход на ПКИПЦК, което се прилага по отношение на споразумението.
Член 35
Електронно предаване на документи
Когато страните по споразумението, посочено в член 23, параграф 5 или член 33, параграф 5 от Директива 2009/65/ЕО, се съгласят да използват електронни средства за предаване на част или на цялата информация, която се обменя между тях, държавите-членки изискват в това споразумение да се включат разпоредби относно съхраняването на такава информация.
Член 36
Обхват на споразумението
Държавите-членки може да позволят споразумението, посочено в член 23, параграф 5 или член 33, параграф 5 от Директива 2009/65/ЕО, да обхваща повече от едно ПКИПЦК, управлявано от управляващото дружество. В този случай в споразумението се изброяват съответните ПКИПЦК.
Член 37
Договор за обслужване
Държавите-членки дават право на страните по споразумението да включат или в споразумението, посочено в член 23, параграф 5 или член 33, параграф 5 от Директива 2009/65/ЕО, или в отделен писмен договор подробности относно средствата и процедурите, посочени в член 30, букви в) и г).
ГЛАВА VI
УПРАВЛЕНИЕ НА РИСКА
(Член 51, параграф 1 от Директива 2009/65/ЕО)
РАЗДЕЛ 1
Политика за управление на риска и измерване на риска
Член 38
Политика за управление на риска
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да установят, прилагат и поддържат подходяща и документирана политика за управление на риска, с помощта на която се установяват рисковете, на които са или могат да бъдат изложени управляваните от тях ПКИПЦК.
Политиката за управление на риска обхваща необходимите процедури, които позволят на управляващото дружество да оцени за всяко управлявано от тях ПКИПЦК експозицията на ПКИПЦК на пазарния, ликвидния риск и риска от контрагента, както и експозицията на ПКИПЦК на всички други рискове, включително оперативните рискове, които могат да бъдат съществени за всяко управлявано от тях ПКИПЦК.
Държавите-членки изискват от управляващите дружества в политиката за управление на риска да бъдат разгледани следните елементи:
а)
техники, инструменти и мерки, позволяващи им да спазват задълженията, предвидени в членове 40 и 41;
б)
разпределяне на отговорностите в рамките на управляващото дружество относно управлението на риска.
2. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да гарантират, че в посочената в параграф 1 политика за управление на риска са определени условията, съдържанието и честотата на отчитане на посоченото в член 12 звено за управление на риска пред съвета на директорите, пред висшето ръководство и по целесъобразност, пред звеното по надзора.
3. За целите на параграфи 1 и 2 държавите-членки гарантират, че управляващите дружества вземат предвид характера, мащаба и сложността на тяхната стопанска дейност и на управляваното от тях ПКИПЦК.
Член 39
Оценяване, контрол и преглед на политиката на управление за риска
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да оценяват, контролират и да правят периодичен преглед на:
а)
адекватността и ефективността на политиката за управление на риска и на мерките, процесите и техниките, посочени в членове 40 и 41;
б)
степента на съблюдаване от страна на управляващото дружество на политиката за управление на риска и на споразуменията, процесите и техниките, посочени в членове 40 и 41;
в)
адекватността и ефективността на мерките, предприети за отстраняване на слабостите в процеса за управление на риска.
2. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да уведомят компетентните органи на тяхната държава-членка по произход относно всякакви съществени промени в процеса на управление на риска.
3. Държавите-членки гарантират, че предвидените в параграф 1 изисквания подлежат на преглед от компетентните органи на държава-членка по произход на управляващото дружество, който се извършва на текуща основа и съответно при предоставяне на разрешително за извършване на дейност.
РАЗДЕЛ 2
Процеси на управление на риска, експозиция на риска от контрагента и концентрация на емитента
Член 40
Измерване и управление на риска
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да приемат подходящи и ефективни организационни мерки, процеси и техники с цел:
а)
измерване и управление по всяко време на рисковете, на които управляваните от тях ПКИПЦК са или могат да бъдат изложени;
б)
гарантиране на спазване на ограниченията относно глобалния риск и риска от контрагента в съответствие с членове 41 и 43.
Тези организационни мерки, процеси и техники са съобразени с естеството, мащаба и сложността на стопанската дейност на управляващите дружества и на управляваните от тях ПКИПЦК или отговарят на профила на риска на ПКИПЦК.
2. За целите на параграф 1 държавите-членки изискват от управляващите дружества да предприемат следните действия за всяко управлявано от тях ПКИПЦК:
а)
да установят организационни мерки, процеси и техники за измерване на риска, необходими да гарантират, че рисковете, свързани със заетите позиции, и техният принос към общия рисков профил са правилно измерени въз основа на ясни и надеждни данни и че организационните мерки, процесите и техниките за измерване на риска са адекватно документирани;
б)
да извършват при необходимост периодични бек тестове за преглед на валидността на мерките за измерване на риска, които включват базирани на модел прогнози и оценки;
в)
да извършват при необходимост периодични стрес тестове и анализи на сценария, с цел да се отговори на рисковете, възникващи от потенциални промени в пазарните условия, които може да повлияят неблагоприятно на ПКИПЦК;
г)
да установят, прилагат и поддържат документирана система за вътрешни ограничения относно мерките, използвани за управление и контрол на съответните рискове за всяко ПКИПЦК, като се отчитат всички рискове, които могат да бъдат съществени за ПКИПЦК, както се посочва в член 38, и като осигуряват съответствие с рисковия профил на ПКИПЦК;
д)
да гарантират, че за всяко ПКИПЦК текущото равнище на риск отговаря на системата за ограничаване на риска, както е определено в буква г);
е)
да установят, прилагат и поддържат подходящи процедури, които в случай на действителни или очаквани нарушения на системата на ПКИПЦК за ограничаване на риска водят до коригиращи действия в най-добрия интерес на притежателите на дялове.
3. Държавите-членки гарантират, че управляващите дружества прилагат подходящ процес за управление на ликвидния риск, за да се гарантира, че управляваното от тях ПКИПЦК е в състояние да спазва по всяко време член 84, параграф 1 от Директива 2009/65/ЕО.
Където е целесъобразно, управляващите дружества провеждат стрес тестове, които позволяват да се оцени ликвидният риск на ПКИПЦК при изключителни обстоятелства.
4. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да гарантират, че за всяко управлявано от тях ПКИПЦК управляват ликвидния профил на инвестициите на ПКИПЦК в съответствие с политиката за откупуване, установена в правилата на фонда, в учредителните актове или в проспектите.
Член 41
Изчисляване на глобалния риск
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да изчислят глобалния риск на управляваното от тях ПКИПЦК, както се посочва в член 51, параграф 3 от Директива 2009/65/ЕО, като едно от следното:
а)
допълнителния риск или левъридж, генерирани от управляваното ПКИПЦК чрез използването на финансови деривативни инструменти, включително внедрени деривативи съгласно член 51, параграф 3, четвърта алинея от Директива 2009/65/ЕО, които не могат да надхвърлят общата нетна стойност на ПКИПЦК;
б)
пазарния риск на портфейла на ПКИПЦК.
2. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да изчисляват глобалния риск на ПКИПЦК поне ежедневно.
3. Държавите-членки може да разрешат на управляващите дружества да изчисляват глобалния риск чрез използване по целесъобразност на подхода за задълженията, подхода за стойността под риск или други усъвършенствани методики за измерване на риска. За целите на тази разпоредба „стойността под риск“ означава измерване на максималния размер на очакваната загуба при определен доверителен праг за определен период от време.
Държавите-членки изискват от управляващите дружества да гарантират, че избраният метод за измерване на глобалния риск е подходящ, като се има предвид преследваната от ПКИПЦК инвестиционна стратегия, както и видовете и сложността на използваните финансови деривативни инструменти и частта от портфейла на ПКИПЦК, съставена от финансови деривативни инструменти.
4. Ако в съответствие с член 51, параграф 2 от Директива 2009/65/ЕО ПКИПЦК прилага техники и инструменти, включително споразумения за обратно изкупуване или трансакции за даване на заем на ценни книжа, за да създаде допълнителен левъридж или пазарен риск, държавите-членки изискват от управляващите дружества да вземат предвид тези трансакции, когато изчисляват глобалния риск.
Член 42
Подход за задълженията
1. Ако подходът за задълженията се използва за изчисляване на глобалния риск, държавите-членки изискват от управляващите дружества да прилагат този подход към всички позиции на финансови деривативни инструменти, включително внедрените деривативи, както се посочва в член 51, параграф 3, четвърта алинея от Директива 2009/65/ЕО, независимо дали се използва като част от общата инвестиционна политика на ПКИПЦК за целите на намаляване на риска или за целите на ефективно управление на портфейла, както се посочва в член 51, параграф 2 от същата директива.
2. Ако подходът за задълженията се използва за изчисляване на глобалния риск, държавите-членки изискват от управляващите дружества да обърнат всяка позиция на финансов деривативен инструмент в пазарната стойност на еквивалентна позиция в базисния актив на този дериватив (стандартен подход за задължения).
Държавите-членки могат да позволят на управляващите дружества да използват други методи за изчисляване, които са подобни на стандартния подход за задълженията.
3. Държавите-членки могат да позволят на управляващото дружество, когато изчислява глобалния риск да вземе предвид споразумения за нетиране и хеджиране, ако тези споразумения не пренебрегват очевидни и съществени рискове и водят да ясно намаляване на рисковата експозиция.
4. Ако използването на финансови деривативни инструменти не създава допълнителен риск за ПКИПЦК, базисният риск не трябва да се включва в изчисляването на задължението.
5. При използване на подхода за задълженията споразуменията за временно заемане на средства, сключени от името на ПКИПЦК в съответствие с член 83 от Директива 2009/65/ЕО, не трябва да се включват в изчисляването на глобалния риск.
Член 43
Риск от контрагента и концентрация на емитента
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да гарантират, че рискът от контрагента, възникващ от извънборсов финансов деривативен инструмент, е предмет на ограниченията по член 52 от Директива 2009/65/ЕО.
2. При изчисляване на експозицията на ПКИПЦК към риска от контрагента в съответствие с ограниченията, предвидени в член 52, параграф 1 от Директива 2009/65/ЕО, управляващите дружества използват положителната пазарна стойност на извънборсовия деривативен договор с този контрагент.
Управляващите дружества може да нетират деривативните позиции на ПКИПЦК със същия контрагент, при условие че могат законно да наложат споразумения за нетиране с контрагента от името на ПКИПЦК. Нетиране се разрешава единствено по отношение на извънборсови деривативни инструменти със същия контрагент, но не се разрешава във връзка с други експозиции, които ПКИПЦК може да има към същия контрагент.
3. Държавите-членки могат да разрешат на управляващите дружества да намалят експозицията на ПКИПЦК към контрагента по трансакцията с извънборсови деривативи посредством получаването на обезпечение. Полученото обезпечение трябва да е достатъчно ликвидно, така че да може да бъде продадено бързо на цена, която е близка до оценката на стойността преди продажбата.
4. Държавите-членки изискват от управляващите дружества при изчисляване на експозицията към риска от контрагента да вземат предвид обезпеченията, както се посочва в член 52, параграф 1 от Директива 2009/65/ЕО, когато управляващото дружество предава обезпечението на извънборсовия контрагент от името на ПКИПЦК. Предаденото обезпечение може да бъде взето предвид по нетната му стойност само ако управляващото дружество е в състояние законово да приведе в действие споразумения за нетиране с този контрагент от името на ПКИПЦК.
5. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да изчислят ограниченията на концентрацията на емитента съгласно член 52 от Директива 2009/65/ЕО въз основа на базисната експозиция, създадена чрез използването на финансови деривативни инструменти съгласно подхода за задълженията.
6. По отношение на експозицията, възникваща от трансакциите с извънборсови деривативи съгласно член 52, параграф 2 от Директива 2009/65/ЕО, държавите-членки изискват от управляващите дружества да включват в изчисленията всякаква експозиция към риска от контрагента на извънборсовия дериватив.
РАЗДЕЛ 3
Процедури за оценка на извънборсовите деривативи
Член 44
Процедури за оценка на стойността на извънборсовите деривативи
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да потвърдят, че на експозицията на ПКИПЦК към извънборсови деривативи са определени справедливи стойности, които не разчитат единствено на пазарните котировки от контрагенти на извънборсови трансакции и които изпълняват критериите по член 8, параграф 4 от Директива 2007/16/ЕО.
2. За целите на параграф 1 управляващите дружества установяват, изпълняват и поддържат организационни мерки и процедури, които гарантират правилното, прозрачно и справедливо оценяване на експозицията на ПКИПЦК към извънборсови деривативи.
Държавите-членки изискват от управляващите дружества да гарантират, че справедливата стойност на извънборсовите деравитиви е предмет на адекватна, точна и независима оценка.
Мерките и процедурите за оценяване са адекватни и отговарят на естеството и сложността на съответните извънборсови деривативи.
Управляващите дружества спазват изискванията по член 5, параграф 2 и член 23, параграф 4, втора алинея, когато мерките и процедурите относно оценката на извънборсовите деривативи включва извършването на определени дейности от трети страни.
3. За целите на параграфи 1 и 2 на звеното по управление на риска се възлагат специфични задачи и задължения.
4. Посочените в параграф 2 мерки и процедури за оценяване се документират адекватно.
РАЗДЕЛ 4
Предаване на информация за деривативни инструменти
Член 45
Доклади за деривативни инструменти
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да представят на компетентните органи на тяхната държава-членка по произход, поне веднъж годишно доклади, съдържащи информация, която отразява вярно и безпристрастно видовете деривативни инструменти, използвани за всяко управлявано от тях ПКИПЦК, свързаните с тях рискове, количествените ограничения и методите, които са избрани за оценяване на рисковете, свързани с трансакциите на деравитиви.
2. Държавите-членки гарантират, че компетентните органи на държавата-членка по произход на управляващото дружество преглеждат редовността и пълнотата на посочената в параграф 1 информация и, когато е необходимо, могат да се предприемат съответни действия.
ГЛАВА VII
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 46
Транспониране
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за спазване на настоящата директива, не по-късно от 30 юни 2011 г. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби и таблицата за съответствие между тези разпоредби и настоящата директива.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 47
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 48
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 1 юли 2010 година.
KOMISJONI DIREKTIIV nr 2010/43/EL,
1. juuli 2010,
millega rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/65/EÜ seoses organisatsiooniliste nõuete, huvide konfliktide, äritegevuse, riskijuhtimise ning depositooriumi ja fondivalitseja vahelise lepingu sisuga
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta direktiivi 2009/65/EÜ vabalt võõrandatavatesse väärtpaberitesse ühiseks investeeringuks loodud ettevõtjaid (eurofondid) käsitlevate õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta, (1) eriti selle artikli 12 lõiget 3, artikli 14 lõiget 2, artikli 23 lõiget 6, artikli 33 lõiget 6 ja artikli 51 lõiget 4,
ning arvestades järgmist:
(1)
Äritegevust, huvide konflikte ja organisatsioonilisi nõudeid käsitlevaid eeskirju ja asjakohast terminoloogiat tuleks võimalikult suurel määral ühtlustada standarditega, mis on kehtestatud finantsteenuste valdkonnas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. aprilli 2004. aasta direktiiviga 2004/39/EÜ (finantsinstrumentide turgude kohta, millega muudetakse nõukogu direktiive 85/611/EMÜ ja 93/6/EMÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2000/12/EÜ ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 93/22/EMÜ) (2) ja komisjoni 10. augusti 2006. aasta direktiiviga 2006/73/EÜ millega rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2004/39/EÜ seoses investeerimisühingute suhtes kohaldatavate organisatsiooniliste nõuete ja tegutsemistingimustega ning nimetatud direktiivi jaoks määratletud mõistetega (3). Võttes samas nõuetekohaselt arvesse ühise väärtpaberportfelli valitsemise eripära, võimaldaks selline ühtlustamine tagada ühesugused standardid mitte ainult erinevates finantsteenuste sektorites, vaid ka laiemalt kogu varavalitsemisvaldkonnas, kus mõned liikmesriigid on direktiivi 2006/73/EÜ teatavaid nõudeid laiendanud juba ka eurofondi valitsejatele.
(2)
Asjakohane on võtta kõnealused eeskirjad vastu direktiivi vormis, et võimaldada rakendussätete kohandamist vastavalt iga liikmesriigi konkreetse turu ja õigussüsteemi eripärale. Direktiiviga tagatakse ka võimalikult suur kooskõla direktiivis 2006/73/EÜ ette nähtud korraga.
(3)
Kuigi käesolevas direktiivis sätestatud põhimõtted kehtivad kõigi fondivalitsejate suhtes, on need piisavalt paindlikud, et tagada nende proportsionaalne kohaldamine ja pädevate asutuste poolne proportsionaalne järelevalve, ja võtavad arvesse fondivalitseja tegevuse olemust, ulatust ja keerukust, direktiivi 2009/65/EÜ reguleerimisalasse kuuluvate äriühingute mitmekesisust ning fondivalitsejate poolt valitsetavate erinevate eurofondide eripära.
(4)
Fondivalitsejatel peaks olema võimalus sõlmida kolmandate isikutega kokkuleppeid oma funktsioonide edasiandmiseks kõnealustele isikutele, kui see on lubatud liikmesriikide õigusega. Rakenduseeskirju tuleks kohaldada vastavalt sellele. Selleks et kindlaks määrata, kas kõnealuste funktsioonide olemust silmas pidades võib kõnealuse tegevusega tegelevat ettevõtjat pidada kvalifitseerituks ja võimeliseks neid funktsioone täitma, kontrollib fondivalitseja eelkõige hoolsuskohustuste nõuete täitmist. Seepärast peaks kolmas isik täitma kõik organisatsioonilised ja huvide konflikte käsitlevad nõuded seoses talle edasi antavate tegevustega. Samuti peaks fondivalitseja kontrollima seda, kas kolmas isik on võtnud asjakohaseid meetmeid kõnealuste nõuete täitmiseks, ja tõhusalt jälgima nende nõuete. Kui volitatud isik tegelikult vastutab edasiantud tegevusi reguleerivate eeskirjade täitmise eest, kohaldatakse asjakohaseid organisatsioonilisi ja huvide konflikte käsitlevaid nõudeid mutatis mutandis edasiantud tegevuste jälgimise puhul. Fondivalitseja peaks hoolsuskohustuse täitmise protsessi käigus võtma arvesse asjaolu, et kolmanda isiku suhtes, kellele tegevus edasi antakse, kohaldatakse sageli direktiivi 2004/39/EÜ.
(5)
Selleks et fondivalitsejate ja äriühinguna asutatud fondide suhtes, kes ei ole fondivalitsejat veel määranud, ei kohaldaks erinevaid standardeid, tuleks kõnealuste fondide suhtes kohaldada samu tegutsemiseeskirju ning huvide konflikte ja riskijuhtimist käsitlevaid sätteid kui fondivalitsejate suhtes. Seepärast tuleks hea tavana kohaldada käesoleva direktiivi kohast halduskorda ja sisekontrolli mehhanismi käsitlevaid eeskirju nii fondivalitsejate kui ka äriühinguna asutatud fondide suhtes, kes ei ole fondivalitsejat määranud, võttes samas arvesse proportsionaalsuse põhimõtet.
(6)
Direktiiviga 2009/65/EÜ on ette nähtud, et fondivalitsejatel on kindel halduskord. Kõnealuse nõude täitmiseks tuleks ette näha, et fondivalitsejad kehtestavad hästi dokumenteeritud organisatsioonilise struktuuri, millega määratakse selgelt kindlaks kohustused ja tagatakse sujuv teabevahetus kõigi asjaomaste isikute vahel. Samuti peaksid fondivalitsejad looma teabe kaitsmise ja tegevuse järjepidevuse tagamise süsteemid, mis on piisavad, et võimaldada neil täita oma kohustusi, kui nende ülesandeid täidavad kolmandad isikud.
(7)
Selleks et täita oma kohustusi, peaksid fondivalitsejad tagama ka vajalikud ressursid, eelkõige palkama sobivate oskuste, teadmiste ja kogemustega töötajad.
(8)
Seoses turvaliste andmetöötlusmenetlustega ja kohustusega säilitada andmed eurofondi kõigi tehingute kohta, peaks fondivalitseja kehtestama korra, mis võimaldab õigeaegselt ja nõuetekohaselt salvestada kõik eurofondi nimel tehtud tehingute andmed.
(9)
Raamatupidamisarvestus on üks eurofondi haldamise olulisemaid valdkondi. Seepärast on väga oluline, et raamatupidamiskord oleks üksikasjalikult kindlaks määratud rakendusaktides. Seepärast tuleks käesoleva direktiiviga toetada põhimõtet, et eurofondi või selle investeerimisüksuste varasid ja kohustisi saab otseselt tuvastada ning et raamatupidamisarvestust tuleb pidada eraldi. Eri aktsiaklasside puhul (nt sõltuvalt valitsemistasu suurusest) peaks olema võimalik saada otse raamatupidamissüsteemist väljavõtte kõnealustesse eri aktsiaklassidesse kuuluva vara puhasväärtuse kohta.
(10)
Kõrgema juhtkonna ja järelevalvefunktsiooni täitva isiku kohustuste selge jaotus on esmatähtis direktiivi 2009/65/EÜ kohase sisekontrollimehhanismi rakendamiseks. See tähendab, et kõrgem juhtkond peaks vastutama üldise investeerimispoliitika rakendamise eest, nagu on ette nähtud komisjoni 1. juuli 2010. aasta määrusega (EL) nr 583/2010, millega rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/65/EÜ seoses investorile esitatava põhiteabega ja tingimustega, mida tuleb täita investorile esitatava põhiteabe või prospekti esitamisel veebilehel või muul püsival andmekandjal kui paberil (4). Kõrgem juhtkond peaks vastutama ka investeerimisstrateegiate eest, mis on üldised suunised eurofondi varade strateegilise paigutuseks ning investeerimispoliitika asjakohaseks ja tõhusaks rakendamiseks vajaliku investeerimistehnika puhul. Kohustuste selge jaotus peaks tagama ka asjakohase kontrolli, millega tagatakse eurofondi varade investeerimine vastavalt fonditingimustele või põhikirjale ja kehtivatele õigusaktidele ning iga eurofondi riskipiirangute järgimine. Kohustuste jaotus peaks olema kooskõlas kõrgema juhtkonna ja järelevalvefunktsiooni täitva isiku rolli ja kohustustega, nagu on ette nähtud riikliku õiguse ja ühingujuhtimise eeskirjadega. Kõrgema juhtkonna hulka võib kuuluda mitu juhatuse liiget või kõik selle liikmed.
(11)
Asjakohase kontrollimehhanismi tagamiseks peab fondivalitseja struktuuri kuuluma alalist vastavuskontrollifunktsiooni täitev isik ja siseauditifunktsiooni täitev isik. Vastavuskontrollifunktsiooni täitva isiku tegevus tuleb korraldada nii, et tal oleks võimalik tuvastada igasugune oht seoses sellega, et fondivalitseja ei täida direktiivis 2009/65/EÜ sätestatud kohustusi. Auditifunktsiooni ülesanne peaks olema kontrollida ja hinnata fondivalitseja kehtestatud eri kontrollimenetlusi ja halduskorda.
(12)
Fondivalitsejatele tuleb riskijuhtimisstruktuuri korraldamisel võimaldada teatavat paindlikkust. Kui erinevate riskijuhtimisfunktsioonide kasutamine ei ole asjakohane või proportsionaalne, peaks fondivalitseja sellest hoolimata suutma tõendada, et teatavad huvide konfliktide vältimiseks võetud kaitsemeetmed võimaldavad riskijuhtimistegevust teostada sõltumatult.
(13)
Direktiiviga 2009/65/EÜ on ette nähtud, et fondivalitseja kehtestab isiklike tehingute eeskirjad. Kooskõlas direktiiviga 2006/73/EÜ peaks fondivalitseja takistama oma töötajatel, kellel on huvide konflikt või kelle valduses on insaideri siseteavet Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2003. aasta direktiivi 2003/6/EÜ (siseringitehingute ja turuga manipuleerimise (turu kuritarvitamise) kohta) (5) tähenduses, selliste isiklike tehingute tegemist, mis tulenevad kutsetegevuse käigus saadud teabe kuritarvitamisest.
(14)
Direktiiviga 2009/65/EÜ on ette nähtud, et fondivalitseja tagab, et kõikide eurofondi portfellitehingute päritolu, osalisi, laadi ning tegemise aega ja kohta on võimalik hiljem tuvastada. Seepärast tuleks sätestada nõuded portfellitehingute ning märkimis- ja tagasivõtmiskorralduste andmete salvestamise kohta.
(15)
Direktiiviga 2009/65/EÜ on ette nähtud, et fondivalitseja kehtestab asjakohased mehhanismid, et tagada eurofondide õiglane kohtlemine vältimatu huvide konflikti korral. Seepärast peaks fondivalitseja sel juhul tagama kõrgema juhtkonna või fondivalitseja muu pädeva siseorgani teavitamise, et need saaksid teha asjakohase otsuse, et tagada eurofondi ja selle osakuomanike õiglane kohtlemine.
(16)
Fondivalitseja peaks vastu võtma, rakendama ja säilitama valitsetava eurofondi finantsinstrumentidega seotud hääleõiguse kasutamise tõhusa ja asjakohase strateegia, et tagada sellise hääleõiguse kasutamine ainult eurofondi huvides. Strateegia ja selle kohaldamisega seotud teave peaks olema investoritele vabalt kättesaadav, sealhulgas veebilehe kaudu. Teataval juhul võib kaaluda hääleõiguse kasutamata jätmist, kui see on sõltuvalt investeerimisstrateegiast ainult eurofondi huvides. Samas ei tuleks välja jätta võimalust, et äriühinguna asutatud fond hääletab ise või annab teatavad hääletusjuhised oma fondivalitsejale.
(17)
Kohustus teavitada kõrgemat juhtkonda või muud pädevat fondivalitseja siseorganit, et need saaksid teha vajalikke otsuseid, ei tohiks piirata fondivalitseja ja eurofondi kohustust teatada (nt perioodilistes aruannetes) olukordadest, mil huvide konfliktide juhtimiseks kehtestatud organisatsiooniline või halduskord ei ole piisav, et tagada piisava kindlusega huvide kahjustamise ohu ennetamine. Sellistes aruannetes tuleks selgitada ja põhjendada fondivalitseja otsust, isegi kui otsustati mitte tegutseda, võttes arvesse huvide konfliktide tuvastamiseks, ennetamiseks ja juhtimiseks vastu võetud organisatsioonisisest poliitikat ja korda.
(18)
Direktiiviga 2009/65/EÜ on ette nähtud, et fondivalitsejad tegutsevad nende valitsetavate eurofondide ja turu terviklikkuse parimates huvides. Teatavad praktikad, nagu turu ajastamine ja hiline kauplemine, võivad kahjustada osakuomanike huvisid ja turu toimimist. Seepärast peaksid fondivalitsejad kehtestama kuritarvitamiste vältimiseks asjakohased menetlused. Lisaks peaksid fondivalitsejad kehtestama asjakohase korra põhjendamatute tasude ja tegevuste, nagu ülekauplemine, vältimiseks, võttes arvesse eurofondi investeerimiseesmärke ja -poliitikat.
(19)
Samuti peaksid fondivalitsejad tegutsema eurofondi parimates huvides, kui nad täidavad tehingukorraldusi otse nende valitsetava eurofondi nimel või edastavad kõnealused korraldused kolmandatele isikutele. Korralduste täitmisel eurofondi nimel peaksid fondivalitsejad võtma mõistlikke meetmeid, et järjekindlalt tagada eurofondile parim võimalik tulemus, võttes arvesse hinda, kulusid, kiirust, täitmise ja arveldamise tõenäosust, korralduse suurust ja sisu või mis tahes muid korralduse täitmiseks olulisi kaalutlusi.
(20)
Selleks et fondivalitsejad tegutseksid valitsetavate eurofondide parimates huvides piisava vilumuse, ettevaatuse ja hoolikusega nagu on ette nähtud direktiiviga 2009/65/EÜ, tuleb sätestada korralduste käitlemise eeskirjad.
(21)
Fondivalitseja ei tohiks maksta ega saada teatavat tasu, vahendustasu või mitterahalist hüve, kuna see võib mõjutada selliste direktiivi 2009/65/EÜ kohaste nõuete järgimist, mille kohaselt peaks fondivalitseja tegutsema ausalt, õiglaselt ja professionaalselt oma klientide parimates huvides. Seepärast tuleb kehtestada selged eeskirjad, millega täpsustatakse juhud, mil tasu, vahendustasu või mitterahalise hüve maksmist ei käsitata kõnealuste põhimõtete rikkumisena.
(22)
Fondivalitseja piiriüleste tegevustega kaasnevad uued väljakutsed fondivalitseja ja eurofondi depositooriumi suhetes. Õiguskindluse tagamiseks tuleks käesolevas direktiivis sätestada eurofondi depositooriumi ja fondivalitseja vahelise lepingu peamised elemendid, kui kõnealune fondivalitseja on asutatud liikmesriigis, mis ei ole eurofondi päritoluliikmesriik. Selleks et kõnealune leping täidaks nõuetekohaselt oma eesmärke, tuleb ette näha kollisiooninormid, millega tehakse erand Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. juuni 2008. aasta määruse (EÜ) 593/2008 (lepinguliste võlasuhete suhtes kohaldatava õiguse kohta (Rooma I)) (6) artiklitest 3 ja 4 viisil, et kõnealuse lepingu suhtes kohaldatav õigus oleks eurofondi päritoluliikmesriigi õigus.
(23)
Direktiivis 2009/65/EÜ on sätestatud kohustus täpsustada fondivalitseja rakendavate riskijuhtimise protseduuride adekvaatsuse hindamise kriteeriumid. Sellised kriteeriumid keskenduvad fondivalitseja kohaldatava nõuetekohase ja dokumenteeritud riskijuhtimispoliitika kehtestamisele. Kõnealune poliitika peaks võimaldama fondivalitsejatel hinnata valitsetavates portfellides võetud positsioonide riske ja kõnealuste üksikute riskide mõju portfelli üldisele riskiprofiilile. Riskijuhtimispoliitika peaks olema asjakohane ning vastama fondivalitseja ja tema valitsetava eurofondi tegevuse olemusele, ulatusele ja keerukusele.
(24)
Riskijuhtimispoliitika korrapärane hindamine, kontroll ja läbivaatamine fondivalitseja poolt on samuti riskijuhtimise protseduuride adekvaatsuse hindamise kriteerium. Samuti hõlmab kõnealune kriteerium riskijuhtimise protseduuri täitmises esinevate puuduste kõrvaldamiseks võetud meetmete tõhususe kontrolli.
(25)
Riskijuhtimise protseduuride adekvaatsuse hindamise kriteeriumide esmatähtsa elemendina peaksid fondivalitsejad rakendama proportsionaalsed ja tõhusad riskihindamistehnikad, et pidevalt hinnata valitsetava eurofondi olemasolevaid või võimalikke riske. Kõnealused nõuded põhinevad liikmesriikide pädevate asutuste kokkulepitud ühtsetel tavadel. Need hõlmavad nii kvantifitseeritavate riskidega seotud kvantitatiivseid meetmeid kui ka kvalitatiivseid meetodeid. Kvantitatiivsete meetmete arvutamisel kasutatavad elektroonilised andmetöötlussüsteemid ja -vahendid tuleks integreerida omavahel või front-office ja raamatupidamise rakendustesse. Riskihindamistehnikad peaksid võimaldama adekvaatselt hinnata riske suuremate turuvapustuste korral ja neid tuleks vajaduse korral osakuomanike huvides kohandada. Kõnealused tehnikad peaksid võimaldama adekvaatselt hinnata asjaomaste riskide kontsentratsiooni ja koosmõju portfelli tasandil.
(26)
Riskijuhtimissüsteemi eesmärk on tagada, et fondivalitsejad järgiksid direktiivis 2009/65/EÜ sätestatud investeerimispiiranguid, nt üldriski ja vastaspooleriski piiranguid. Seepärast tuleks sätestada üldriski ja vastaspooleriski arvutamise kriteeriumid.
(27)
Käesolevas direktiivis tuleb sätestada ja täpsustada üldriski arvutamise kriteeriumid, mis muu hulgas hõlmavad kohustustel põhinevat meetodit, VaR riskihindamismeetodit või täiustatud riskihindamismeetodeid. Samuti tuleks sätestada selle meetodi peamised elemendid, mille kohaselt peaks fondivalitseja vastaspooleriski arvutama. Kõnealuste eeskirjade kohaldamisel tuleks arvesse võtta kõnealuste meetodite kasutamise tingimusi, sealhulgas eurofondi vastaspooleriski vähendamiseks kasutatavate tagatislepingute põhimõtteid, samuti riskimaandamis- ja nettimiskorra kohaldamist, nagu on välja töötanud pädevad asutused koostöös Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Komiteega.
(28)
Vastavalt direktiivile 2009/65/EÜ peavad fondivalitsejad kasutama börsiväliste tuletisinstrumentide väärtuse täpse ja sõltumatu hindamise protseduuri. Seepärast sätestatakse käesolevas direktiivis kooskõlas komisjoni 19. märtsi 2007. aasta direktiiviga 2007/16/EÜ (avatud investeerimisfonde (UCITS) käsitlevate õigus- ja haldusnormide kooskõlastamist käsitleva nõukogu direktiivi 85/611/EMÜ rakendamise kohta seoses teatavate mõistete selgitamisega) kõnealuse protseduuri kohta üksikasjalikud nõuded (7). Hea tavana peaksid fondivalitsejad kohaldama kõnealuseid nõudeid ka instrumentide suhtes, mille väärtuse hindamisel on riskid samaväärsed börsiväliste tuletisinstrumentide riskidega, nt toote ebalikviiduse ja/või väljamaksete struktuuri keerukusega seotud riskid. Fondivalitsejad peaksid vastu võtma artiklis 44 sätestatud nõuetele vastava korra ja protseduurid, mille kohaselt hinnatakse vähelikviidseid või keerulisi vabalt võõrandatavaid väärtpabereid ja rahaturuinstrumente, mille puhul tuleb kasutada mudelipõhiseid hindamismeetodeid.
(29)
Vastavalt direktiivile 2009/65/EÜ peab fondivalitseja esitama asjaomastele pädevatele asutustele teavet selliste tuletisinstrumentide liikide kohta, millesse eurofond on investeerinud, samuti nendega seotud riskide, kohaldatavate koguseliste piirangute ning selliste tehingutega seotud riskide hindamise meetodite kohta. Fondivalitseja kõnealuse kohustuse täitmise sisu ja asjaomased protseduurid tuleks täpsustada.
(30)
Tehniliste nõuannete saamiseks on konsulteeritud Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Komiteega, mis on asutatud komisjoni otsusega 2009/77/EÜ (8).
(31)
Käesolevas direktiivis sätestatud meetmed on kooskõlas Euroopa väärtpaberikomitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
I PEATÜKK
SISU, REGULEERIMISALA JA MÕISTED
Artikkel 1
Sisu
Käesolevas direktiivis sätestatakse direktiivi 2009/65/EÜ rakenduseeskirjad, millega:
1)
täpsustatakse artikli 12 lõike 1 teises lõigu punktis a osutatud kord ja süsteem ning artikli 12 lõike 1 teise lõigu punktis b osutatud huvide konflikti minimeerimiseks vajalik struktuur ja vajalikud organisatsioonilised nõuded;
2)
kehtestatakse sellised kriteeriumid ausalt ja õiglaselt ning piisava vilumuse, ettevaatuse ja hoolikusega tegutsemiseks, mis arvestavad igati eurofondi huve, ning huvide konfliktide liikide määramise kriteeriumid, täpsustades vahendite tõhusa kasutamise põhimõtted ning määratledes meetmed, mida tuleb võtta artikli 14 lõigete 1 ja 2 kohaste huvide konfliktide tuvastamiseks, vältimiseks, juhtimiseks või avalikustamiseks;
3)
käsitletakse üksikasju, mis tuleb vastavalt artikli 23 lõikele 5 ja artikli 33 lõikele 5 lisada depositooriumi ja fondivalitseja vahel sõlmitavatesse lepingutesse, ning
4)
käsitletakse artikli 51 lõikes 1 osutatud riskijuhtimise protseduure, eelkõige fondivalitseja kohaldatavate riskijuhtimise protseduuride sobivuse hindamise kriteeriume ning riskijuhtimispoliitikat ja protseduure ning selliste kriteeriumidega seotud riskide hindamise ja juhtimise korda, protseduure ja tehnikaid.
Artikkel 2
Reguleerimisala
1. Käesolevat direktiivi kohaldatakse fondivalitsejate suhtes, kes tegelevad eurofondide valitsemisega, nagu on osutatud direktiivi 2009/65/EÜ artikli 6 lõikes 2.
Käesoleva direktiivi V peatükki kohaldatakse ka depositooriumide suhtes, kes täidavad oma ülesandeid direktiivi 2009/65/EÜ IV peatüki ja V peatüki 3. jao sätete kohaselt.
2. Käesoleva peatüki, II peatüki artikli 12 ning III, IV ja VI peatüki sätteid kohaldatakse mutatis mutandis äriühinguna asutatud fondide suhtes, kes ei ole määranud fondivalitsejat, kellele on antud tegevusluba direktiivi 2009/65/EÜ kohaselt.
Sel juhul tuleb „fondivalitsejat” käsitada „äriühinguna asutatud fondina”.
Artikkel 3
Mõisted
Käesolevas direktiivis kasutatakse lisaks direktiivis 2009/65/EÜ sätestatud mõistetele järgmisi mõisteid:
1)
„klient” - mis tahes füüsiline või juriidiline isik või muu ettevõtja, sealhulgas eurofond, kellele fondivalitseja osutab ühise väärtpaberiportfelli valitsemise teenust või direktiivi 2009/65/EÜ artikli 6 lõike 3 kohaseid teenuseid;
2)
„osakuomanik” - mis tahes füüsiline või juriidiline isik, kes omab ühte või mitut eurofondi osakut;
3)
„asjaomane isik” - fondivalitseja puhul järgmised isikud:
a)
direktor, osanik või temaga samaväärne isik või fondivalitseja tegevjuht;
b)
fondivalitseja töötaja, samuti mis tahes muu füüsiline isik, kelle teenuseid fondivalitseja kasutab ja kontrollib ning kes osaleb fondivalitseja poolt pakutud ühise väärtpaberiportfelli valitsemise teenuse osutamises;
c)
füüsiline isik, kes otseselt osaleb fondivalitsejale teenuste osutamises kolmandale isikule ülesannete delegeerimise lepingu alusel, et osutada fondivalitseja nimel ühise väärpaberiportfelli valitsemise teenust;
4)
„kõrgem juhtkond” - direktiivi 2009/65/EÜ artikli 7 lõike 1 punkti b nõuetele vastav isik või vastavad isikud, kes tegelikult juhib või juhivad fondivalitseja äritegevust;
5)
„juhatus” - fondivalitseja juhatus;
6)
„järelevalvefunktsioon” - asjaomased isikud või organ või organid, kelle kohustuseks on teostada järelevalvet kõrgema juhtkonna üle ning hinnata ja korrapäraselt kontrollida riskijuhtimise protseduuride ning direktiivi 2009/65/EÜ kohaste kohustuste täitmiseks kehtestatud poliitika, korra ja menetluste asjakohasust ja tõhusust;
7)
„vastaspoolerisk” - eurofondi kahjumirisk, mis tuleneb võimalusest, et tehingu vastaspool ei täida oma kohustusi enne tehingu rahavoo lõpparveldust;
8)
„likviidsusrisk” - risk, et eurofondi portfelli kuuluvat positsiooni ei saa müüa, likvideerida või sulgeda piiratud kuluga piisavalt lühikese aja jooksul, mis võib pärssida eurofondi suutlikkust alaliselt täita direktiivi 2009/65/EÜ artikli 84 lõikes 1 sätestatud nõuet;
9)
„tururisk” - eurofondi kahjumirisk, mis tuleneb eurofondi positsioonide turuväärtuse muutusest, mida põhjustab selliste turutegurite muutus, nagu intressimäärad, valuutakursid, aktsia- ja kaubahinnad või emitendi krediidikõlblikkus;
10)
„operatsioonirisk” - eurofondi kahjumirisk, mis tuleneb ebaadekvaatsetest siseprotsessidest ning fondivalitseja töötajate vigadest või süsteemide mittetoimimisest või välistest teguritest, ning mis hõlmab ka juriidilist ja dokumendiriski ning eurofondi nimel teostatud kauplemis-, arveldus- ja hindamismenetlustest tulenevat riski.
Esimese lõigu punktis 5 määratletud mõiste „juhatus” ei hõlma nõukogu, kui fondivalitseja struktuuri kuuluvad nii juhatust kui ka nõukogu.
II PEATÜKK
HALDUSMENETLUSED JA KONTROLLIMEHHANISMID
(Direktiivi 2009/65/EÜ artikli 12 lõike 1 punkt a ja artikli 14 lõike 1 punkt c)
1. JAGU
Üldpõhimõtted
Artikkel 4
Menetluste ja organisatsioonilise struktuuri üldnõuded
1. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad täidavad järgmisi nõudeid:
a)
kehtestavad ja rakendavad otsuste tegemise menetlused ja organisatsioonilise struktuuri, millega on selgelt ja dokumenteeritult määratud aruandlusahelad ning jaotatud ametiülesanded ja kohustused, ja kohaldavad seda jätkuvalt;
b)
tagavad, et nende asjaomased isikud on teadlikud menetlustest, mida nad peavad oma kohustuste nõuetekohaseks täitmiseks järgima;
c)
kehtestavad ja rakendavad asjakohase sisekontrollimehhanismi, et tagada otsuste ja menetluste järgimine fondivalitseja kõigil tasanditel, ning kohaldavad seda jätkuvalt;
d)
kehtestavad ja rakendavad tõhusa organisatsioonisisese aruandluse ja teabevahetuse süsteemi fondivalitseja kõigil asjakohastel tasanditel, samuti tõhusa mehhanismi teabe vahetamiseks asjaomaste kolmandate isikutega, ning kohaldavad neid jätkuvalt;
e)
säilitavad andmed asjakohaselt ja korrastatult oma äritegevuse ja sisekorra kohta.
Liikmesriigid tagavad, et fondivalitsejad võtavad arvesse fondivalitseja äritegevuse olemust, ulatust ja keerukust ning äritegevuse käigus osutatavate teenuste ja teostatava tegevuse olemust ja ulatust.
2. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad kehtestavad ja rakendavad süsteemid ja menetlused, mis on asjaomase teabe olemust arvestades piisavad teabe turvalisuse, terviklikkuse ja konfidentsiaalsuse tagamiseks, ning kohaldavad neid jätkuvalt;
3. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad kehtestavad, rakendavad ja säilitavad äritegevuse järjepidevuse asjakohase poliitika, mille eesmärk on tagada oluliste andmete ja funktsioonide säilitamine ning teenuste osutamise ja tegevuse jätkamine fondivalitseja süsteemide ja menetluste toimimishäirete korral või kui see ei ole võimalik, siis kõnealuste andmete ja funktsioonide võimalikult kiire taastamine ning teenuste osutamise ja tegevuse jätkamine.
4. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad kehtestavad ja rakendavad ja säilitavad raamatupidamiskorra, mis võimaldab neil pädeva asutuse nõudmisel esitada viimasele õigeaegselt raamatupidamisaruanded, mis annavad tema majanduslikust olukorrast tõese ja erapooletu ülevaate ning vastab kõigile kohaldatavatele raamatupidamisstandarditele ja -eeskirjadele.
5. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad jälgivad ja regulaarselt hindavad lõigete 1-4 kohaselt kehtestatud süsteemide, sisekontrolli mehhanismide ja korra asjakohasust ja tulemuslikkust ning võtavad asjakohased meetmed mis tahes puuduste kõrvaldamiseks.
Artikkel 5
Vahendid
1. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad võtavad tööle töötajad, kellel on neile määratud kohustuste täitmiseks vajalikud oskused, teadmised ja asjatundlikkus.
2. Liikmesriigid tagavad, et fondivalitsejatel on vajalikud vahendid ja ajatundlikkus, et tõhusalt kontrollida tegevusi, mida kolmandad isikud fondivalitsejaga sõlmitud lepingu alusel teostavad, eelkõige seoses kõnealuste lepingutega seotud riskide juhtimisega.
3. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad tagavad, et erinevate funktsioonide täitmine ei ole asjaomastele isikutele mis tahes konkreetse funktsiooni usaldusväärsel, ausal ja professionaalsel täitmisel takistuseks ega kujune sellele tõenäoliselt takistuseks.
4. Liikmesriigid tagavad, et lõigetes 1, 2 ja 3 osutatud eesmärkidel võtavad fondivalitsejad arvesse fondivalitseja äritegevuse olemust, ulatust ja keerukust ning äritegevuse käigus osutatavate teenuste ja teostatava tegevuse olemust ja ulatust.
2. JAGU
Haldus- ja raamatupidamiskord
Artikkel 6
Kaebuste menetlemine
1. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad kehtestavad ja rakendavad tõhusad ja läbipaistvad menetlused investoritelt saadud kaebuste mõistlikuks ja kiireks käsitlemiseks, ning kohaldavad neid jätkuvalt.
2. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad registreerivad kõik kaebused ja nende lahendamiseks võetud meetmed.
3. Investorid saavad kaebusi esitada tasuta. Lõikes 1 osutatud menetlusi käsitlev teave tehakse investoritele kättesaadavaks tasuta.
Artikkel 7
Elektrooniline andmetöötlus
1. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad võtavad asjakohaseid meetmeid sobiva elektroonilise süsteemi rakendamiseks, mis võimaldaks õigeaegselt ja nõuetekohaselt salvestada kõigi portfellitehingute või märkimis- või tagasivõtmiskorralduste andmed, et täita artikli 14 ja 15 sätteid.
2. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad tagavad elektrooniliste andmete töötlemisel kõrgetasemelise turvalisuse ning vajaduse korral ka salvestatud teabe terviklikkuse ja konfidentsiaalsuse.
Artikkel 8
Raamatupidamiskord
1. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad kohaldavad artikli 4 lõikes 4 osutatud raamatupidamiskorda, et tagada osakuomanike kaitse.
Eurofondi raamatupidamist tuleb korraldada nii, et kõik eurofondi varad ja kohustised saab otseselt kindlaks teha.
Kui eurofondil on mitu investeerimisüksust, tuleb iga investeerimisüksuse kohta pidada eraldi raamatupidamisarvestust.
2. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad kehtestavad, rakendavad ja säilitavad raamatupidamiskorra kooskõlas eurofondi päritoluliikmesriigi raamatupidamiseeskirjadega, et tagada iga eurofondi vara puhasväärtuse täpne arvutamine raamatupidamiseeskirjade kohaselt ning märkimis- ja tagasivõtmiskorralduste nõuetekohane täitmine kõnealuse puhasväärtuse alusel.
3. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad kehtestaksid kooskõlas direktiivi 2009/65/EÜ artikli 85 kohaste kohaldatavate eeskirjadega asjakohased menetlused, et tagada eurofondi varade ja kohustiste nõuetekohane ja täpne hindamine.
3. JAGU
Sisekontrollimehhanismid
Artikkel 9
Kõrgema juhtkonna ja järelevalvefunktsiooni täitva isiku teostatav kontroll
1. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad tagavad ettevõttesiseste funktsioonide määramisel, et kõrgem juhtkond ja vajaduse korral järelevalvefunktsiooni täitev isik vastutavad selle eest, et fondivalitseja täidab direktiivi 2009/65/EÜ kohaseid kohustusi.
2. Fondivalitseja tagab, et tema kõrgem juhtkond:
a)
vastutab iga valitsetava eurofondi sellise üldise investeerimispoliitika rakendamise eest, mis on kindlaks määratud kas prospektis, fonditingimustes või äriühinguna asutatud fondi põhikirjas;
b)
vaatab üle iga valitsetava eurofondi kinnitatud investeerimisstrateegia;
c)
tagab, et fondivalitseja on kehtestanud artikli 10 kohase alalise ja tõhusa vastavuskontrollifunktsiooni, isegi kui kõnealust funktsiooni täidab kolmas isik;
d)
tagab ja kontrollib korrapäraselt, et iga valitsetava eurofondi üldist investeerimispoliitikat, investeerimisstrateegiaid ja riskipiiranguid rakendaks ja täidetaks nõuetekohaselt ja tõhusalt, isegi kui riskijuhtimisfunktsiooni täidab kolmas isik;
e)
kinnitab ja vaatab korrapäraselt läbi iga valitsetava eurofondi investeerimisotsuste tegemise sisekorra, et tagada selliste otsuste vastavus vastuvõetud investeerimisstrateegiale;
f)
kinnitab ja vaatab iga valitsetava eurofondi puhul korrapäraselt läbi artikli 38 kohase riskijuhtimispoliitika ning kõnealuse poliitika rakendamise korra, menetlused ja tehnikad, sealhulgas riski piirmäärade süsteemi.
3. Samuti tagab fondivalitseja, et kõrgem juhtkond ja vajaduse korral järelevalvefunktsiooni täitev isik:
a)
hindab ja korrapäraselt kontrollib sellise poliitika, korra ja selliste menetluste tõhusust, mis on kehtestatud direktiivis 2009/65/EÜ sätestatud kohustuste täitmiseks;
b)
võtab asjakohaseid meetmeid mis tahes puuduste kõrvaldamiseks.
4. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad tagavad, et kõrgemale juhtkonnale esitatakse sageli ja vähemalt korra aastas vastavust, siseauditit ja riskijuhtimist käsitlevad kirjalikud aruanded, milles eelkõige märgitakse seda, kas puuduste korral on võetud asjakohaseid parandusmeetmeid.
5. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad tagavad, et kõrgemale juhtkonnale esitatakse korrapäraselt aruanded lõike 2 punktide b-e kohase investeerimisstrateegia ja investeerimisotsuste tegemise sisekorra rakendamise kohta.
6. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad tagavad, et järelevalvefunktsiooni täitva isiku olemasolu korral esitatakse lõikes 4 osutatud teemasid käsitlevad kirjalikud aruanded korrapäraselt ka talle.
Artikkel 10
Alaline vastavuskontrollifunktsioon
1. Liikmesriigid tagavad, et fondivalitsejad kehtestavad, rakendavad ja säilitavad asjakohase poliitika ja korra, mille eesmärk on tuvastada mis tahes risk, et fondivalitseja ei täida direktiivist 2009/65/EÜ tulenevaid kohustusi, ja sellega seonduvad riskid, ning kehtestavad asjakohased meetmed ja menetlused, mille eesmärk on sellist riski minimeerida ja võimaldada pädevatel asutustel kõnealuse direktiivi raames oma õigusi tulemuslikult rakendada.
Liikmesriigid tagavad, et fondivalitsejad võtavad arvesse fondivalitseja äritegevuse olemust, ulatust ja keerukust ning äritegevuse käigus osutatavate teenuste ja teostatava tegevuse olemust ja ulatust.
2. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad kehtestavad alalise ja tõhusa vastavuskontrollifunktsiooni, mida täidab oma tegevuses sõltumatu isik, kellel on järgmised kohustused:
a)
teostada järelevalvet ja korrapäraselt hinnata lõike 1 kohaselt kehtestatud meetmete, poliitika ja menetluste ning fondivalitseja kohustuste täitmisel esinevate puuduste kõrvaldamiseks võetud meetmete asjakohasust ja tulemuslikkust;
b)
nõustada ja aidata teenuste osutamise ja tegevuse eest vastutavaid isikuid küsimustes, mis on seotud direktiivi 2009/65/EÜ kohaste fondivalitseja kohustuste täitmisega.
3. Selleks et lõikes 2 osutatud vastavuskontrollifunktsiooni täitev isik saaks nõuetekohaselt ja sõltumatult täita oma kohustusi, tagab fondivalitseja, et täidetud oleksid järgmised tingimused:
a)
vastavuskontrollifunktsiooni täitval isikul peavad olema vajalikud ametivolitused, vahendid, asjatundlikkus ja juurdepääs kogu asjaomasele teabele;
b)
ametisse tuleb nimetada vastavuskontrolli funktsiooni täitev isik, kes vastutab vastavuskontrollifunktsiooni täitmise eest ja esitab kõrgemale juhtkonnale korrapäraselt ja vähemalt korra aastas vastavuskontrolli aruanded, milles eelkõige märgib seda, kas puuduste korral on võetud asjakohaseid parandusmeetmeid;
c)
vastavuskontrollifunktsiooni täitvad asjaomased isikud ei tohi tegeleda selliste teenuste osutamise ja tegevusega, mille üle nad järelevalvet teostavad;
d)
vastavuskontrollifunktsiooni täitvate asjaomaste isikute töötasu määramise meetod ei tohi piirata nende objektiivsust ega anda tõenäolist võimalust selle piiramiseks.
Samas ei nõuta fondivalitsejalt esimese lõigu punktide c või d täitmist, kui ta suudab tõendada, et tema äritegevuse olemust, ulatust ja keerukust ning teenuste ja tegevuse olemust ja ulatust silmas pidades ei ole kõnealune nõue proportsionaalne ning et fondivalitseja vastavuskontrollifunktsiooni täitmine on jätkuvalt tõhus.
Artikkel 11
Alaline siseauditifunktsioon
1. Kui see on fondivalitseja äritegevuse olemusest, ulatusest ja keerukusest ning selle käigus osutatavate ühise väärtpaberiportfelli valitsemisega seotud tegevuste olemusest ja ulatusest tulenevalt asjakohane ja proportsionaalne, nõuavad liikmesriigid, et kõnealused fondivalitsejad kehtestavad ja säilitavad siseauditifunktsiooni, mis on eraldiseisev ja sõltumatu fondivalitseja muudest tegevustest ja funktsioonidest.
2. Lõike 1 kohast siseauditifunktsiooni täitval isikul on järgmised ülesanded:
a)
kehtestada, rakendada ja jätkuvalt kohaldada auditikava fondivalitseja süsteemide, sisekontrolli mehhanismide ja korra asjakohasuse ja tõhususe uurimiseks ja hindamiseks;
b)
esitada soovitusi, mis tuginevad punkti a kohaselt tehtud töö tulemusele;
c)
kontrollida vastavust punktis b osutatud soovitustele;
d)
esitada siseauditiga seotud küsimusi käsitlevad aruanded artikli 9 lõike 4 kohaselt.
Artikkel 12
Alaline riskijuhtimisfunktsioon
1. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad kehtestavad ja säilitavad alalise riskiuhtimisfunktsiooni.
2. Lõike 1 kohast alalist riskijuhtimisfunktsiooni täitev isik on hierarhiliselt ja funktsionaalselt sõltumatu tegevüksustest.
Liikmesriigid võivad lubada liikmesriikidel teha erandi kõnealusest kohustusest, kui erand on fondivalitseja ja tema valitsetava eurofondi tegevuse olemust, ulatust ja keerukust silmas pidades asjakohane ja proportsionaalne.
Fondivalitseja peab suutma tõendada, et huvide konfliktide vältimiseks on võetud kaitsemeetmed, mis võimaldavad riskijuhtimistegevuste sõltumatut teostamist, ja et riskijuhtimise protseduurid vastavad direktiivi 2009/65/EÜ artikli 51 nõuetele.
3. Alalise riskijuhtimisfunktsiooni raames tuleb:
a)
rakendada riskijuhtimise poliitikat ja protseduure;
b)
tagada vastavus eurofondi riski piirmäärade süsteemile, sealhulgas artiklite 41, 42 ja 43 kohastele üldriski ja vastaspooleriski piirangutele;
c)
anda juhatusele nõu seoses iga valitsetava eurofondi riskiprofiili määramisega;
d)
esitada juhatusele ja järelevalvefunktsiooni täitvale isikule, kui see on olemas, korrapäraselt aruandeid, mis käsitlevad järgmist:
i)
iga valitsetava eurofondi olemasoleva riskitaseme vastavus kõnealuse eurofondi jaoks määratud riskiprofiilile;
ii)
iga valitsetava eurofondi vastavus asjaomastele riski piirmäärade süsteemidele;
iii)
riskijuhtimise protseduuri nõuetekohasus ja tõhusus, märkides eelkõige seda, kas puuduste korral on võetud asjakohaseid parandusmeetmeid;
e)
esitada kõrgemale juhtkonnale korrapäraselt aruandeid, milles antakse teavet iga valitsetava eurofondi olemasoleva riskitaseme ja riski piirmäärade tegeliku või prognoositava ületamise kohta, et tagada asjakohaste meetmete viivitamatu võtmine;
f)
vaadata läbi ja vajaduse korral tõhustada artikli 44 kohast börsiväliste tuletisinstrumentide väärtuse hindamise korda ja vastavaid menetlusi.
4. Alalist riskijuhtimisfunktsiooni täitval isikul on vajalikud ametivolitused ja juurdepääs kogu asjakohasele teabele, mida on vaja lõikes 3 sätestatud ülesannete täitmiseks.
Artikkel 13
Isiklikud tehingud
1. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad kehtestavad, rakendavad ja säilitavad asjakohase korra, mille eesmärk on järgmiste tegevuste vältimine juhul, kui mõni asjaomane isik, kes on seotud tegevusega, mille puhul võib tekkida huvide konflikt, või kellel on tulenevalt tegevusest, mida ta teostab fondivalitseja nimel, direktiivi 2003/6/EÜ artikli 1 lõike 1 tähenduses juurdepääs siseteabele või muule eurofondiga seotud või eurofondiga või selle nimel teostatud tehingutega seotud konfidentsiaalsele teabele:
a)
isikliku tehingu sõlmimine, mis vastab vähemalt ühele järgmistest kriteeriumidest:
i)
kõnealusel isikul on kõnealuse isikliku tehingu sõlmimine direktiivi 2003/6/EÜ kohaselt keelatud;
ii)
tehinguga kaasneb konfidentsiaalse teabe kuritarvitamine või keelatud avalikustamine;
iii)
tehing on direktiivide 2009/65/EÜ või 2004/39/EÜ kohaste fondivalitseja kohustustega vastuolus või võib nendega tõenäoliselt vastuollu sattuda;
b)
muul viisil kui ametiülesannete või teenuste osutamise lepingu raames mõnele muule isikule finantsinstrumendiga seotud tehingu sõlmimiseks soovituse andmine või tema selleks ajendamine, kui asjaomase isiku isikliku tehingu puhul selle finantsinstrumendiga oleks kohaldatav käesoleva lõike punkt a või direktiivi 2006/73/EÜ artikli 25 lõike 2 punkt a või b või kui seeläbi muul viisil kuritarvitatakse täitmist ootavate korraldustega seotud teavet;
c)
mis tahes teabe või arvamuse avaldamine mõnele muule isikule muul viisil kui ametiülesannete või teenuste osutamise lepingu raames ja ilma et see piiraks direktiivi 2003/6/EÜ artikli 3 punkti a kohaldamist, kui asjaomane isik teab või oleks mõistlik eeldada, et ta teab, et sellise avaldamise tulemusena kõnealune muu isik astub ühe järgmistest sammudest või on tõenäoline, et ta seda teeb:
i)
sõlmib finantsinstrumendiga seotud tehingu, kui asjaomase isiku isikliku tehingu puhul selle finantsinstrumendiga oleks kohaldatav käesoleva lõike punkt a või direktiivi 2006/73/EÜ artikli 25 lõike 2 punkt a või b või kui seeläbi muul viisil kuritarvitatakse täitmist ootavate korraldustega seotud teavet;
ii)
annab teisele isikule sellise tehingu sõlmimiseks soovituse või ajendab teda selleks.
2. Lõikes 1 nõutava korra eesmärk on eelkõige tagada, et:
a)
iga asjaomane isik, kelle suhtes kohaldatakse lõiget 1, on teadlik isiklikele tehingutele seatud piirangutest ja meetmetest, mille fondivalitseja on seoses isiklike tehingute ja avaldamisega vastavalt lõikele 1 kehtestanud;
b)
fondivalitsejat teavitatakse viivitamatult asjaomase isiku sõlmitud isiklikest tehingutest kas teatades kõnealusest tehingust või muu menetluse korras, mis võimaldab fondivalitsejal sellised tehingud kindlaks teha;
c)
andmed fondivalitsejale teada antud või ühingu poolt kindlaks tehtud isiklike tehingute, sealhulgas kõigi kõnealusteks tehinguteks antud lubade ja sellest keeldumiste kohta säilitatakse.
Esimese lõigu punkti b kohaldamisel, kui teatavaid tegevusi teostab kolmas isik, tagab fondivalitseja, et tegevust teostav üksus säilitab andmed mis tahes asjaomase isiku tehtud isiklike tehingute kohta ja esitab fondivalitseja nõudel kõnealused andmed viivitamata fondivalitsejale.
3. Lõikeid 1 ja 2 ei kohaldata järgmist liiki isiklike tehingute puhul:
a)
isiklikud tehingud, mis on tehtud väärtpaberiportfelli valitsemise teenuse raames lubatud ulatuses, kui tehingule ei eelne sellega seotud teabevahetust portfellivalitseja ja asjaomase isiku või muu isiku vahel, kelle arvel tehing tehakse;
b)
isiklikud tehingud eurofondiga või selliste investeerimisfondide osakutega, mille suhtes kohaldatakse liikmesriigi õiguse kohaselt järelevalvet, millega on nõutav samaväärne riskide hajutamine nende varade suhtes, kui asjaomane isik ja mis tahes muu isik, kelle arvel tehing tehakse, ei ole kõnealuse fondi juhtimisega seotud.
4. Käesoleva artikli lõigete 1, 2 ja 3 kohaldamisel on „isiklikul tehingul” sama tähendus nagu on sätestatud direktiivi 2006/73/EÜ artiklis 11.
Artikkel 14
Portfellitehingute salvestamine
1. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad tagavad, et eurofondiga seotud iga portfellitehingu kohta koostatakse viivitamata andmekirje, mis on piisav korralduse ja tehtud tehingu üksikasjalike andmete tuvastamiseks.
2. Lõikes 1 osutatud kirje hõlmab järgmist:
a)
eurofondi ja eurofondi nimel tegutseva isiku nimi või muu tunnus;
b)
asjaomase instrumendi tuvastamiseks vajalikud andmed;
c)
kogus;
d)
korralduse või tehingu liik;
e)
hind;
f)
korralduste puhul korralduse edastamise kuupäev ja täpne aeg ning sellise isiku nimi või muu tähis, kellele korraldus edastati; või tehingute puhul, tehingu tegemise otsuse ja tehingu tegemise kuupäev ja täpne aeg;
g)
korralduse edastanud või tehingu teinud isiku nimi;
h)
vajaduse korral korralduse tühistamise põhjused;
i)
tehtud tehingute puhul vastaspoole ja täitmiskoha tunnus.
Esimese lõigu punkti i kohaldamisel tähendab „täitmiskoht” direktiivi 2004/39/EÜ artikli 4 lõike 1 punktis 14 osutatud reguleeritud turgu, kõnealuse direktiivi artikli 4 lõike 1 punkti 15 kohast mitmepoolset kauplemissüsteemi, kõnealuse direktiivi artikli 4 lõike 1 punkti 7 kohast kliendi korralduste ühingusisest täitjat või turutegijat või muud likviidsuse tagajat või üksust, kes täidab kolmandas riigis mõnega eespool nimetatutest sarnaseid ülesandeid.
Artikkel 15
Märkimis- ja tagasivõtmiskorralduste salvestamine
1. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad astuvad kõik vajalikud sammud, et tagada eurofondi saadud märkimis- ja tagasivõtmiskorralduste tsentraliseerimine ja salvestamine kohe pärast mis tahes sellise korralduse saamist.
2. Salvestis sisaldab järgmist teavet:
a)
asjaomane eurofond;
b)
korralduse andja või edastaja nimi;
c)
korralduse vastuvõtja nimi;
d)
korralduse tegemise kuupäev ja aeg;
e)
maksetingimused ja -viis;
f)
korralduse liik;
g)
korralduse täitmise kuupäev;
h)
märgitud või tagasivõetud osakute arv;
i)
iga osaku märkimise või tagasivõtmise hind;
j)
osakute märkimise või tagasivõtmise koguväärtus;
k)
korralduse kogumaksumus, mis hõlmab sealhulgas märkimistasusid või puhasmaksumust tagasivõtmistasude mahaarvamise järgselt.
Artikkel 16
Nõuded andmete säilitamisele
1. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad tagavad artiklites 14 ja 15 osutatud andmete säilitamise vähemalt viie aasta jooksul.
Samas võivad pädevad asutused eriasjaolude korral nõuda, et fondivalitsejad säilitavad mõned või kõik andmed instrumendi olemusest või portfellitehingust sõltuvalt pikema perioodi jooksul, kui see on vajalik selleks, et pädeval asutusel oleks võimalik täita direktiivi 2009/65/EÜ kohast järelevalvefunktsiooni.
2. Pärast fondivalitseja tegevusloa lõppemist võivad liikmesriigid või pädevad asutused nõuda, et fondivalitseja säilitab lõikes 1 osutatud andmeid viie aasta jooksul.
Juhul kui fondivalitseja annab oma kohustused seoses eurofondiga üle teisele fondivalitsejale, võib liikmesriik või pädevad asutused nõuda sellise korra kehtestamist, mille kohaselt on viimase viie aasta andmed kõnealusele fondivalitsejale kättesaadavad.
3. Andmeid säilitatakse andmekandjal, mis võimaldab teabe säilitamist nii, et see on pädevale asutusele hiljem kättesaadav, ning säilitamise vorm ja viis vastavad järgmistele tingimustele:
a)
pädeval asutusel peab olema andmetele vaba juurdepääs ja võimalus taastada iga portfellitehingu käitlemise kõik olulised etapid;
b)
mis tahes parandused või muud muudatused ja andmete sisu enne selliseid parandusi või muudatusi peavad olema kergesti tuvastatavad;
c)
andmetega ei tohi olla võimalik muul moel manipuleerida ega neid muuta.
III PEATÜKK
HUVIDE KONFLIKT
(Direktiivi 2009/65/EÜ artikli 12 lõike 1 punkt b ning artikli 14 lõike 1 punkt d ja lõike 2 punkt c)
Artikkel 17
Huvide konfliktide tuvastamise kriteeriumid
1. Liikmesriigid tagavad, et selleks, et tuvastada huvide konfliktide tüübid, mis tulenevad teenuste osutamisest või tegevusest ning mis võivad kahjustada eurofondi huve, võtavad fondivalitsejad arvesse vähemalt seda, kas fondivalitseja või asjaomane isik või isik, kes omab otsest või kaudset kontrolli fondivalitsejas, on kas ühise väärtpaberiportfelli valitsemisega seotud ülesannete tõttu või muul põhjusel mõnes järgmistest olukordadest:
a)
fondivalitseja või kõnealune isik saab tõenäoliselt eurofondi arvel rahalist kasu või väldib rahalist kahju;
b)
fondivalitsejal või kõnealusel isikul on eurofondile või mõnele teisele kliendile osutatud teenuse või mõne teise kliendi nimel tehtud tehingu tulemuse vastu huvi, mis ei kattu eurofondi huvidega;
c)
fondivalitsejal või kõnealusel isikul on rahaline või muu motiiv eelistada eurofondi huvidele mõne teise kliendi või kliendigrupi huve;
d)
fondivalitseja või kõnealune isik teostab eurofondi jaoks ja teise kliendi või klientide jaoks, kes ei ole eurofondid, samu tegevusi;
e)
fondivalitseja või kõnealune isik saab eurofondile osutatava ühise väärtpaberiportfelli valitsemise teenusega seoses muult isikult kui eurofond hüvesid raha, kauba või teenuse näol, mis ei ole selle teenuse eest tavapäraselt makstav vahendus- või teenustasu.
2. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad võtavad huvide konflikti tuvastamisel arvesse:
a)
fondivalitseja huve, sealhulgas neid, mis tulenevad tema kuulumisest gruppi või teenuste osutamisest ja tegevusest; klientide huve ja fondivalitseja kohustusi eurofondi ees;
b)
kahe või rohkema valitsetava eurofondi huve.
Artikkel 18
Huvide konfliktide juhtimise poliitika
1. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad kehtestavad, rakendavad ja säilitavad tõhusa huvide konfliktide juhtimise poliitika. Kõnealune poliitika vormistatakse kirjalikult ning see on kooskõlas fondivalitseja suuruse ja struktuuri ning tema äritegevuse loomuse, ulatuse ja keerukusega.
Kui fondivalitseja kuulub gruppi, peab poliitika võtma arvesse ka kõiki asjaolusid, millest fondivalitseja on või peaks olema teadlik ning millest võib grupi teiste liikmete struktuuri või äritegevuse tõttu tekkida huvide konflikt.
2. Lõike 1 kohane huvide konfliktide juhtimise poliitika sisu hõlmab järgmist:
a)
fondivalitseja nimel teostatavate ühise väärtpaberiportfelli valitsemisega seotud tegevustega seoses määratakse kindlaks asjaolud, mis kujutavad endast või võivad endast kujutada huvide konflikti, millega kaasneb eurofondi või ühe või enama kliendi huvide kahjustamise materiaalne risk;
b)
menetlused, mida tuleb järgida, ja meetmed, mis tuleb vastu võtta selliste konfliktide juhtimiseks.
Artikkel 19
Sõltumatus konfliktide juhtimisel
1. Liikmesriigid tagavad, et artikli 18 lõike 2 punkti b kohased menetlused ja meetmed töötatakse välja selliselt, et nendega on tagatud, et asjaomased isikud, kes on seotud erinevate äritegevustega, millega kaasneb huvide konflikt, teostavad kõnealuseid tegevusi sellisel tasemel sõltumatusega, mis on fondivalitseja ja tema grupi suuruse ja tegevuse ning klientide huvide kahjustamise riski suuruse seisukohast asjakohane.
2. Menetlused ja meetmed, mis tuleb vastu võtta ja mida tuleb järgida vastavalt artikli 18 lõike 2 punktile b, hõlmavad, kui see on fondivalitseja piisava sõltumatuse tagamiseks vajalik, järgmist teavet:
a)
tõhusad menetlused, millega vältida või kontrollida teabevahetust asjaomaste isikute vahel, kes on seotud ühise väärtpaberiportfelli valitsemisega ja kelle tegevusega võib kaasneda huvide konflikt, juhul kui kõnealuse teabe vahetamine võib kahjustada ühe või enama kliendi huve;
b)
eraldi järelevalve selliste asjaomaste isikute üle, kelle põhiülesannete hulka kuulub selliste klientide nimel ühise väärtpaberiportfelli valitsemine või sellistele klientidele või investoritele teenuste osutamine, kelle huvid võivad konflikti sattuda või kes muul moel esindavad erinevaid huve (sealhulgas fondivalitseja huve), mis võivad konflikti sattuda;
c)
mis tahes otsese seose kõrvaldamine peamiselt ühe tegevusega tegelevate asjaomaste isikute ja peamiselt teise tegevusega tegelevate teiste asjaomaste isikute tasustamise või nende toodetud tulude vahel, kui need mõlemad tegevused võivad põhjustada huvide konflikti;
d)
meetmed, millega ennetada või piirata mis tahes isiku ebakohast mõju sellele, mil viisil asjaomane isik ühist väärtpaberiportfelli valitseb;
e)
meetmed, millega takistada või kontrollida asjaomase isiku samaaegset või järjestikust tegelemist ühise väärtpaberiportfelli valitsemise eraldiseisvate tegevustega, kui see võib kahjustada huvide konfliktide nõuetekohast juhtimist.
Kui ühe või enama kõnealuse meetme või menetluse vastuvõtmine või rakendamine ei taga sõltumatuse nõutavat taset, nõuavad liikmesriigid, et fondivalitsejad võtavad selle saavutamiseks vastu alternatiivsed või täiendavad meetmed ja menetlused.
Artikkel 20
Nende tegevuste juhtimine, mis võivad tekitada huvide konflikti
1. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad säilitavad ja korrapäraselt ajakohastavad andmeid sellist liiki ühise väärtpaberiportfelli valitsemisega seotud tegevuste kohta, mis on teostatud fondivalitseja poolt või nimel ning mille puhul on tekkinud huvide konflikt või see võib ühise väärtpaberiportfelli valitsemisega seotud käimasoleva tegevuse käigus tekkida ning millega kaasneb oluline risk kahjustada ühe või mitme eurofondi või muude klientide huve.
2. Liikmesriigid nõuavad, et juhul kui huvide konfliktide juhtimiseks fondivalitseja kehtestatud organisatoorse või halduskorraga ei ole piisava kindlusega võimalik tagada eurofondi või tema osakuomanike huvide kahjustamise riski ennetamist, teavitatakse fondivalitseja kõrgemat juhtkonda või muud pädevat fondivalitseja organit sellest kohe, et oleks võimalik teha kõik vajalikud otsused, et igal juhul tagada fondivalitseja tegutsemine eurofondi ja tema osakuomanike parimates huvides.
3. Fondivalitseja teatab investoritele lõikes 2 osutatud olukordadest mis tahes sobival püsival andmekandjal ning põhjendab oma otsust.
Artikkel 21
Hääleõiguse teostamise strateegiad
1. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad töötavad välja asjakohased ja tõhusad strateegiad selle kohta, millal ja kuidas tuleb valitsetava portfelli instrumentidega seotud hääleõigusi teostada, nii et see oleks kasulik eelkõige asjaomasele eurofondile.
2. Lõikes 1 osutatud strateegiaga määratakse kindlaks meetmed ja menetlused, millega:
a)
jälgitakse ettevõtte olulisi sündmusi;
b)
tagatakse, et hääleõiguste teostamine vastab asjaomase eurofondi investeerimiseesmärkidele ja poliitikale;
c)
ennetatakse ja juhitakse huvide mis tahes konflikte, mis tulenevad hääleõiguste kasutamisest.
3. Lõikes 1 osutatud strateegiate kokkuvõtlik kirjeldus tehakse investoritele kättesaadavaks.
Kõnealuste strateegiate alusel võetud meetmete üksikasjad tehakse osakuomanike nõudel neile kättesaadavaks tasuta.
IV PEATÜKK
TEGUTSEMISEESKIRJAD
(Direktiivi 2009/65/EÜ artikli 14 lõike 1 punkt a ning lõike 2 punktid a ja b)
1. JAGU
Üldpõhimõtted
Artikkel 22
Kohustus tegutseda eurofondi ja tema osakuomanike parimates huvides
1. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad tagavad valitsetava eurofondi osakuomanike õiglase kohtlemise.
Fondivalitsejad hoiduvad osakuomanike mis tahes grupi huvide eelistamisest osakuomanike mis tahes teisele grupile.
2. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad kohaldavad asjakohast poliitikat ja sobivaid menetlusi, et ennetada kuritarvitusi, mille puhul on alust arvata, et need normaalsetes oludes võivad mõjutada turu stabiilsust ja terviklikkust.
3. Ilma et see piiraks siseriikliku õiguse kohaldamist, nõuavad liikmesriigid, et fondivalitsejad tagavad nende valitsetavate eurofondide puhul õiglaste, korrektsete ja läbipaistvate hinna ja väärtuse määramise mudelite kasutamise, et täita kohustust tegutseda osakuomanike parimates huvides. Fondivalitsejad peavad suutma tõendada, et eurofondi väärtpaberiportfellide väärtus on sobivalt määratud.
4. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad tegutsevad nii, et ennetatakse eurofondile ja tema osakuomanikele ülemääraste kulude tekitamist.
Artikkel 23
Hoolsuskohustuse nõuded
1. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad tagavad hoolsuse kõrge taseme investeeringute valiku ja pideva järelevalve käigus, järgides kõigiti eurofondi huve ja turu terviklikkust.
2. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad tagavad, et neil on piisavad teadmised ja arusaamine varadest, millesse eurofondid investeerivad.
3. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad koostavad kirjalikult hoolsuskohustuse järgimise poliitika ja menetlused ning rakendavad tõhusat korda, et tagada eurofondi nimel tehtavate investeerimisotsuste vastavus eurofondi eesmärkidele, investeerimisstrateegiale ja riskipiirangutele.
4. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad koostavad riskijuhtimispoliitika rakendamisel ja vajaduse korral pärast kavandatud investeeringu arvesse võtmist prognoosid ja analüüsid investeeringu mõju kohta eurofondi väärtpaberiportfelli struktuurile, likviidsusele ning riski ja tootluse profiilile enne investeeringu tegemist. Nii kvantitatiivne kui ka kvalitatiivne analüüs tuleb läbi viia üksnes usaldusväärse ja ajakohase teabe põhjal.
Seoses riskijuhtimisega tegutsevad fondivalitsejad kolmandate isikutega lepingute sõlmimisel, haldamisel ja lõpetamisel vilumuse, ettevaatlikkuse ja hoolikusega. Enne kõnealuste lepingute sõlmimist võtavad fondivalitsejad vajalikud meetmed veendumaks, et kolmas isik on võimeline riskijuhtimisega tegelema usaldusväärselt, professionaalselt ja tõhusalt. Fondivalitseja kehtestab kolmanda isiku tegevuse pideva hindamise meetodi.
2. JAGU
Märkimis- ja tagasivõtmiskorralduste käitlemine
Artikkel 24
Aruandekohustus seoses märkimis- ja tagasivõtmiskorralduste täitmisega
1. Liikmesriigid tagavad, et osakuomaniku märkimis- või tagasivõtmiskorralduse täitmisel peavad fondivalitsejad saatma osakuomanikule püsival andmekandjal teate, milles kinnitatakse korralduse täitmist, niipea kui võimalik, kuid hiljemalt esimesel tööpäeval pärast korralduse täitmist või kui fondivalitseja saab kinnituse kolmandalt isikult, siis hiljemalt esimesel tööpäeval pärast kolmandalt isikult kinnituse saamist.
Esimest lõiku ei kohaldata, kui teade sisaldaks sama teavet mis kinnitus, mille mõni teine isik peab viivitamatult saatma osakuomanikule.
2. Lõikes 1 osutatud teade sisaldab vajaduse korral järgmist teavet:
a)
fondivalitseja tunnused;
b)
osakuomaniku nimi või muu tähis;
c)
korralduse saamise kuupäev ja kellaaeg ning makseviis;
d)
täitmise kuupäev;
e)
eurofondi tunnused;
f)
korralduse loomus (märkimine või tagasivõtmine);
g)
seotud osakute arv;
h)
osaku märkimise või tagasivõtmise väärtus;
i)
referentsväärtuse kuupäev;
j)
korralduse kogumaksumus, mis hõlmab sealhulgas märkimistasusid või puhasmaksumust tagasivõtmistasude mahaarvamise järgselt;
k)
tasumisele kuuluvate vahendustasude ja kulude kogusumma ja investori nõudmisel nende üksikasjalik kirjeldus.
3. Osakuomaniku korrapäraselt täidetavate korralduste puhul toimivad fondivalitsejad seoses kõnealuste tehingutega kas vastavalt lõikele 1 või esitavad osakuomanikule vähemalt korra iga kuue kuu jooksul seoses kõnealuste tehingutega teabe, mis on loetletud lõikes 2.
4. Fondivalitsejad esitavad osakuomanikule nõudmise korral teabe tema korralduse staatuse kohta.
3. JAGU
Parim täitmine
Artikkel 25
Otsuste täitmine valitsetavate eurofondide nimel
1. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad tegutsevad nende poolt valitsetava eurofondi parimates huvides, kui nad väärtpaberiportfelli valitsemise käigus viivad otsused ellu valitsetava eurofondi nimel.
2. Lõike 1 kohaldamisel nõuavad liikmesriigid, et fondivalitsejad võtavad korralduste täitmisel kõik mõistlikud meetmed eurofondi jaoks parima võimaliku tulemuse saavutamiseks ning võtavad seejuures arvesse hinda, kulusid, kiirust, täitmise ja arveldamise tõenäosust, korralduse suurust ja laadi või muid korralduse täitmisega seotud kaalutlusi. Kõnealuste tegurite suhteline olulisus määratakse kindlaks järgmiste kriteeriumide alusel:
a)
eurofondi eesmärgid, investeerimispoliitika ja eririskid, nagu on märgitud prospektis või fonditingimustes või eurofondi põhikirjas;
b)
korralduse tunnused;
c)
neid finantsinstrumente iseloomustavad andmed, mille kohta korraldus on esitatud;
d)
neid täitmiskohti iseloomustavad andmed, kuhu võib korralduse suunata.
3. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad kehtestavad lõikes 2 osutatud kohustuste täitmiseks tõhusa korra ja rakendavad seda. Eelkõige kehtestavad ja rakendavad fondivalitsejad poliitika, mis võimaldab neil seoses eurofondi korraldustega vastavalt lõikele 2 saavutada parima võimaliku tulemuse.
Äriühinguna asutatud fondid peavad fondivalitsejad täitmispoliitika eelnevalt heaks kiitma Fondivalitseja teeb osakuomanikele kättesaadavaks asjakohase teabe käesoleva artikli kohaselt kehtestatud poliitika ning kõigi selle oluliste muudatuste kohta.
4. Fondivalitsejad jälgivad regulaarselt korralduste täitmise korra ja poliitika tõhusust, et tuvastada ja vajaduse korral kõrvaldada kõik puudused.
Lisaks vaatavad fondivalitsejad täitmispoliitika läbi igal aastal. Samuti vaadatakse poliitika läbi iga kord, kui leiab aset oluline muutus, mis kahjustab fondivalitseja suutlikkust saavutada valitsetava eurofondi jaoks parim võimalik tulemus.
5. Fondivalitsejad suudavad tõendada, et nad on korralduse eurofondi nimel täitnud vastavalt fondivalitseja täitmispoliitikale.
Artikkel 26
Eurofondi nimel korralduste teistele üksustele täitmiseks andmine
1. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad tegutsevad valitsetava eurofondi parimates huvides, kui nad nende väärtpaberiportfelli valitsemise käigus annavad korraldused täitmiseks edasi teistele üksustele.
2. Liikmesriigid tagavad, et fondivalitsejad võtavad korralduste täitmisel kõik mõistlikud meetmed eurofondi jaoks parima võimaliku tulemuse saavutamiseks ning võtavad seejuures arvesse hinda, kulusid, kiirust, täitmise ja arveldamise tõenäosust, suurust/mahtu ja laadi või muid korralduse täitmisega seotud kaalutlusi. Kõnealuste tegurite suhteline olulisus määratakse kindlaks artikli 25 lõike 2 alusel.
Kõnealustel eesmärkidel kehtestavad ja rakendavad fondivalitsejad poliitika, mis võimaldab neil esimeses lõigus osutatud kohustust täita. Poliitikaga määratakse instrumendi iga liigi jaoks kindlaks üksused, kellele võib korralduse anda. Fondivalitseja sõlmib täitmiseks andmise lepingu üksnes juhul, kui kõnealune leping on kooskõlas käesoleva artikli kohustustega. Fondivalitsejad teevad osakuomanikele kättesaadavaks asjakohase teabe käesoleva lõike kohase poliitika ning kõigi selle oluliste muudatuste kohta.
3. Fondivalitsejad jälgivad korrapäraselt lõike 2 kohaselt kehtestatud poliitika ja eelkõige kõnealuses poliitikas määratletud üksuste täitmispoliitika tõhusust ning vajaduse korral kõrvaldavad kõik puudused.
Lisaks vaatavad fondivalitsejad kõnealuse poliitika läbi igal aastal. Poliitika vaadatakse läbi iga kord, kui leiab aset oluline muutus, mis kahjustab fondivalitseja suutlikkust saavutada valitsetava eurofondi jaoks parim võimalik tulemus.
4. Fondivalitsejad suudavad tõendada, et nad on korralduse eurofondi nimel täitnud vastavalt lõikes 2 sätestatud poliitikale.
4. JAGU
Korralduste käitlemine
Artikkel 27
Üldpõhimõtted
1. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad kehtestavad ja rakendavad menetlusi ja korda, millega tagatakse, et eurofondi nimel täidetakse portfellitehingute korraldused kiiresti, õiglaselt ja ladusalt.
Fondivalitsejate rakendatud menetlused ja kord vastavad järgmistele tingimustele:
a)
need peavad tagama, et eurofondi nimel täidetud korraldused salvestatakse ja jaotataks viivitamata ja nõuetekohaselt;
b)
muus osas võrreldavad eurofondi korraldused täidetakse järjest ja viivitamatult, välja arvatud juhul, kui korralduse olemus või valitsevad turutingimused teevad selle võimatuks või kui eurofondi huvid nõuavad vastupidist.
Finantsinstrumendid või rahasummad, mis on saadud täidetud korralduste arveldamise käigus, kantakse viivitamatult ja korrektselt asjaomase eurofondi kontole.
2. Fondivalitseja ei kuritarvita täitmist ootavate eurofondi korraldustega seonduvat teavet ja võtab kasutusele kõik mõistlikud abinõud, et vältida kõnealuse teabe kuritarvitamist asjaomaste isikute poolt.
Artikkel 28
Tehingukorralduste koondamine ja jaotamine
1. Liikmesriigid ei luba fondivalitsejatel täita eurofondi korraldust koos teise eurofondi või teise kliendi või koos enda arvel tehtava korraldusega, välja arvatud juhul, kui järgmised tingimused on täidetud:
a)
peab olema ebatõenäoline, et korralduste koondamine on mis tahes sellise eurofondi või kliendi jaoks, kelle korraldus koondatakse, kokkuvõttes kahjulik;
b)
peab olema kehtestatud ja rakendatud korralduste jaotamise poliitika, millega nähakse piisavalt täpselt ette koondatud korralduste õiglane jaotamine, sealhulgas see, kuidas korralduste maht ja hind määrab jaotamise ja osalise täitmise käsitlemise.
2. Liikmesriigid tagavad, et kui fondivalitseja koondab eurofondi korralduse teiste eurofondide või klientide ühe või mitme korraldusega ja koondatud korraldus täidetakse osaliselt, siis jaotab ta sellega seotud tehingud vastavalt oma korralduste jaotamise poliitikale.
3. Liikmesriigid tagavad, et fondivalitsejad, kes on koondanud oma arvel tehtavaid tehinguid eurofondide või klientide ühe või mitme korraldusega, ei jaota sellega seotud tehinguid eurofondile või teisele kliendile kahjulikul viisil.
4. Liikmesriigid nõuavad, et kui fondivalitseja koondab eurofondi või teise kliendi korralduse oma arvel tehtava tehinguga ning koondatud korraldus täidetakse osaliselt, siis jaotab ta sellega seotud tehingud, eelistades seejuures eurofondi ja teise kliendi tehinguid enda arvel tehtavatele tehingutele.
Kui fondivalitseja suudab aga eurofondile või teisele kliendile mõistlikel alustel tõendada, et ilma koondamiseta ei oleks ta saanud tehingut nii soodsatel tingimustel või üldse teha, võib ta vastavalt lõike 1 punktis b osutatud korralduste jaotamise poliitikale võtta tehingu jaotamisel oma arvel tehtava tehingu arvesse proportsionaalselt.
5. JAGU
Hüved
Artikkel 29
Eurofondi parimate huvide kaitse
1. Liikmesriigid tagavad, et fondivalitsejaid ei loeta tegutsevaks ausalt, õiglaselt ja asjatundlikult kooskõlas oma klientide parimate huvidega, kui nad seoses eurofondi investeeringute valitsemise või haldusega maksavad või võtavad vastu mis tahes muud teenus- või vahendustasu või mitterahalist hüve kui:
a)
teenustasu, vahendustasu või mitterahaline hüve, mida makstakse eurofondile või tema nimel tegutsevale isikule või võetakse vastu eurofondilt või tema nimel tegutsevalt isikult;
b)
teenustasu, vahendustasu või mitterahaline hüve, mida makstakse kolmandale isikule või tema nimel tegutsevale isikule või võetakse vastu kolmandalt isikult või tema nimel tegutsevalt isikult, kui täidetud on järgmised tingimused:
i)
teenustasu, vahendustasu või hüve olemasolu, loomust ja summa või kui summat ei saa kindlaks teha, siis selle arvutamise meetod, tuleb eurofondile avaldada enne asjaomase teenuse osutamist selgelt ning ammendaval, täpsel ja arusaadaval viisil;
ii)
teenustasu, vahendustasu või mitterahalise hüve maksmise eesmärk peab olema parandada asjaomase teenuse kvaliteeti ning hüve ei tohi kahjustada fondivalitseja kohustust tegutseda eurofondi parimates huvides;
c)
nõuetekohased tasud, mis võimaldavad asjaomaste teenuste osutamist või mis on nende osutamiseks vajalikud, sealhulgas hoidmistasu, arveldus- ja valuutavahetustasud, õigusaktidest tulenevad tasud või juriidilise nõustamise tasud, ja mis nende olemust arvestades ei saa minna vastuollu fondivalitseja kohustusega tegutseda ausalt, õiglaselt ja professionaalselt kooskõlas eurofondi parimate huvidega.
2. Liikmesriigid lubavad fondivalitsejal lõike 1 punkti b alapunkti i kohaldamisel avaldada teenustasu, vahendustasu või mitterahalise hüve tasumise korra põhitingimused kokkuvõtlikus vormis, kui ta kohustub osakuomaniku nõudmisel avaldama täiendavaid üksikasju ja kui ta sellest kohustusest kinni peab.
V PEATÜKK
DEPOSITOORIUMI JA FONDIVALITSEJA VAHELISE TÜÜPLEPINGU ÜKSIKASJAD
(Direktiivi 2009/65/EÜ artikli 23 lõige 5 ja artikli 33 lõige 5)
Artikkel 30
Nende menetluste elemendid, mida lepinguosalised peavad järgima
Liikmesriigid nõuavad, et depositoorium ja fondivalitseja, kellele käesolevas peatükis osutatakse kui lepinguosalistele, lisavad direktiivi 2009/65/EÜ artikli 23 lõikes 5 või artikli 33 lõikes 5 osutatud kirjalikule lepingule lepinguosaliste osutatavate teenuste ja nende järgitavate menetluste kohta järgmised üksikasjad:
a)
menetluste kirjeldus (sealhulgas need menetlused, mis on seotud hoiule andmisega), mis tuleb vastu võtta eurofondi poolt depositooriumisse hoiule antud iga varaliigi kohta;
b)
menetluste kirjeldus, mida tuleb järgida, kui fondivalitseja kavatseb muuta eurofondi fonditingimusi või prospekti, märkides seejuures, millal tuleb depositooriumit teavitada või mis juhtudel on muudatuse tegemiseks vaja depositooriumi eelnevat nõusolekut;
c)
vahendite ja menetluste kirjeldus, millega ja mille alusel depositoorium edastab fondivalitsejale kogu vajaliku teabe, mida fondivalitsejal on vaja oma kohustuste täitmiseks, sealhulgas finantsinstrumentidega seotud õiguste rakendamise vahendite ja menetluste kirjeldus, ning vahendid ja menetlused, mida on kohaldatud, et tagada fondivalitsejale ja eurofondile õigeaegne ja asjakohane juurdepääs eurofondi raamatupidamisaruandeid käsitlevale teabele;
d)
vahendite ja menetluste kirjeldus, mille kaudu või alusel on depositooriumil juurdepääs kogu teabele, mida tal on vaja oma ülesannete täitmiseks;
e)
menetluste kirjeldus, mille alusel depositoorium saab uurida fondivalitseja tegevust ja hinnata edastatud teabe kvaliteeti, viies selleks sealhulgas läbi kohapealseid kontrolle;
f)
menetluste kirjeldus, mille kohaselt fondivalitseja saab kontrollida depositooriumi tegevust seoses depositooriumi lepinguliste kohustustega.
Artikkel 31
Teabevahetuse, konfidentsiaalsusnõude ja rahapesuga seotud elemendid
1. Liikmesriigid nõuavad, et direktiivi 2009/65/EÜ artikli 23 lõikes 5 või artikli 33 lõikes 5 osutatud lepingu osalised lisavad kõnealusesse lepingusse teabevahetuse, konfidentsiaalsusnõude ja rahapesu kohta vähemalt järgmised elemendid:
a)
loetelu kogu teabest, mida tuleb eurofondi, fondivalitseja ja depositooriumi vahel vahetada seoses eurofondi osakute märkimise, tagasivõtmise, väljalaskmise, tühistamise ja tagasiostmisega;
b)
lepinguosaliste suhtes kohaldatavad konfidentsiaalsusnõuded;
c)
vajaduse korral teave lepinguosaliste ülesannete ja vastutuse kohta seoses rahapesu ja terrorismi ennetamisega seotud kohustustega.
2. Lõike 1 punktis b osutatud kohustused kehtestatakse nii, et ei kahjustata ei fondivalitseja päritoluliikmesriigi pädevate asutuste ega eurofondi päritoluliikmesriigi pädevate asutuste juurdepääsu asjaomastele dokumentidele ja teabele.
Artikkel 32
Kolmandate isikute määramisega seotud elemendid
Juhul kui depositoorium või fondivalitseja kavatseb määrata oma vastavaid ülesandeid täitma kolmanda isiku, nõuavad liikmesriigid, et direktiivi 2009/65/EÜ artikli 23 lõikes 5 või artikli 33 lõikes 5 osutatud lepingusse lisavad lepinguosalised vähemalt järgmised elemendid:
a)
mõlema lepinguosalise kohustus esitada korrapäraselt andmed mis tahes kolmanda isiku kohta, kelle depositoorium või fondivalitseja on määranud oma ülesandeid täitma;
b)
kohustus esitada ühe lepinguosalise taotlusel teisele lepinguosalisele teave kolmanda isiku valiku kriteeriumide kohta ja meetmed, mis on võetud valitud kolmanda isiku tegevuse kontrollimiseks;
c)
kinnitus, et direktiivi 2009/65/EÜ artikli 24 või artikli 34 kohast depositooriumi vastutust ei mõjuta asjaolu, et depositoorium on kogu talle hoiule antud vara või osa sellest andnud hoiule kolmanda isiku hoolde.
Artikkel 33
Elemendid, mis on seotud lepingu võimaliku muutmise või lõpetamisega
Liikmesriigid nõuavad, et lepinguosalised lisavad direktiivi 2009/65/EÜ artikli 23 lõikes 5 või artikli 33 lõikes 5 osutatud lepingusse vähemalt lepingu muutmist või lõpetamist käsitlevad järgmised elemendid:
a)
lepingu kehtivus;
b)
tingimused, mille kohaselt võib lepingut muuta või lõpetada;
c)
tingimused, mida on vaja selleks, et võimaldada üleminekut teise depositooriumisse, ning üleminekumenetlus, mille alusel saadab depositoorium kogu vajaliku teabe teisele depositooriumile.
Artikkel 34
Kohaldatav õigus
Liikmesriigid nõuavad, et direktiivi 2009/65/EÜ artikli 23 lõikes 5 või artikli 33 lõikes 5 osutatud lepingu osalised täpsustavad, kõnealuse lepingu suhtes kohaldatakse eurofondi päritoluliikmesriigi õigust.
Artikkel 35
Elektrooniline teabeedastus
Juhul kui direktiivi 2009/65/EÜ artikli 23 lõikes 5 või artikli 33 lõikes 5 osutatud lepingu osalised on nõus nende vahel liikuva kogu teabe või osa sellest edastama elektrooniliselt, nõuavad liikmesriigid, et kõnealune leping hõlmab sätteid, millega tagatakse kõnealuse teabe säilitamine.
Artikkel 36
Lepingu reguleerimisala
Liikmesriigid võivad lubada, et direktiivi 2009/65/EÜ artikli 23 lõikes 5 või artikli 33 lõikes 5 osutatud leping hõlmab rohkem kui ühte fondivalitseja valitsetavat eurofondi. Sellisel juhul on hõlmatud eurofondid lepingus loetletud.
Artikkel 37
Teenuse taseme leping
Liikmesriigid lubavad, et lepinguosalised lisavad artikli 30 punktides c ja d osutatud vahendite ja menetluste üksikasjad direktiivi 2009/65/EÜ artikli 23 lõikes 5 või artikli 33 lõikes 5 osutatud lepingusse või esitavad need eraldi kirjalikus lepingus.
VI PEATÜKK
RISKIJUHTIMINE
(Direktiivi 2009/65/EÜ artikli 51 lõige 1)
1. JAGU
Riskijuhtimispoliitika ja riskide hindamine
Artikkel 38
Riskijuhtimispoliitika
1. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad koostavad, rakendavad ja säilitavad asjakohase ja dokumenteeritud riskijuhtimispoliitika, milles määratletakse valitsetava eurofondi olemasolevad või võimalikud riskid.
Riskijuhtimispoliitika hõlmab protseduure, mis võimaldavad fondivalitsejal hinnata iga valitsetava eurofondi turu-, likviidsus- ja vastaspooleriske ning eurofondi kõiki muid riske, sealhulgas tegevusriskid, mis võivad valitsetava eurofondi puhul olla olulised.
Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejate riskijuhtimispoliitika sisaldab vähemalt järgimisi elemente:
a)
meetodid, vahendid ja kord, mis võimaldavad fondivalitsejal täita artiklites 40 ja 41 sätestatud kohustusi;
b)
fondivalitseja ettevõttesisene vastutuse jaotus seoses riskijuhtimisega.
2. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad tagavad, et lõikes 1 osutatud riskijuhtimispoliitikaga määratakse kindlaks artiklis 12 osutatud riskijuhtimisfunktsiooni täitva isiku poolt juhatusele, kõrgemale juhtkonnale ja vajaduse korral järelevalvefunktsiooni täitvale isikule aruannete esitamise tingimused, sisu ja sagedus.
3. Lõigete 1 ja 2 kohaldamisel tagavad liikmesriigid, et fondivalitsejad võtavad arvesse enda ja nende valitsetavate eurofondide tegevuse laadi, ulatust ja keerukust.
Artikkel 39
Riskijuhtimispoliitika hindamine, kontrollimine ja läbivaatamine
1. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad hindavad, kontrollivad ja vaatavad korrapäraselt läbi:
a)
riskijuhtimispoliitika ja artiklites 40 ja 41 osutatud korra, protseduuride ja meetodite asjakohasuse ja tõhususe;
b)
mil määral fondivalitseja järgib riskijuhtimispoliitikat ja artiklites 40 ja 41 osutatud korda, protseduure ja meetodeid;
c)
riskijuhtimisprotseduuri täitmises esinevate puuduste kõrvaldamiseks võetud meetmete asjakohasus ja tõhusus.
2. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad teatavad oma päritoluliikmesriigi pädevatele asutustele kõigist olulistest muudatustest riskijuhtimisprotseduuri.
3. Liikmesriigid tagavad, et fondivalitseja päritoluliikmesriigi pädevad asutused vaatavad lõikes 1 sätestatud nõuded läbi jooksvalt seoses tegevusloa andmisega.
2. JAGU
Riskijuhtimise protseduurid, vastaspoolerisk ja emitendi kontsentratsioon
Artikkel 40
Riskide hindamine ja juhtimine
1. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad võtavad vastu asjakohase ja tõhusa korra, protseduurid ja meetodid, et:
a)
hinnata ja juhtida igal ajal nende valitsetava eurofondi olemasolevaid või võimalikke riske;
b)
tagada kinnipidamine piirmääradest, mis on seotud üld- ja vastaspooleriskiga vastavalt artiklitele 41 ja 43.
Kõnealused korrad, protseduurid ja meetodid on vastavuses fondivalitsejate ja nende valitsetavate eurofondide tegevuse laadi, ulatuse ja keerukusega ning eurofondi riskiprofiiliga.
2. Lõike 1 kohaldamisel nõuavad liikmesriigid, et fondivalitsejad võtavad iga nende valitsetava eurofondi puhul järgmisi meetmeid:
a)
kehtestavad riskide hindamise korra, protseduurid ja meetodid, mida on vaja selleks, et võetud positsioonide riskid ja nende osakaal üldriskiprofiilis oleks asjakohaselt hinnatavad usaldusväärsete andmete alusel, ning tagavad riskide hindamise korra, protseduuride ja meetodite asjakohane dokumenteerimine;
b)
viivad vajaduse korral korrapäraselt läbi järelteste, et hinnata mudelipõhiseid prognoose ja hinnanguid hõlmava riskide hindamise korra sobivust;
c)
viima vajaduse korral korrapäraselt läbi stressiteste ja analüüsima stsenaariume, et vähendada riske, mis tulenevad turutingimuste võimalikust muutumisest, mis võib eurofonde kahjustada;
d)
kehtestama, rakendama ja säilitama ettevõttesiseste piirmäärade dokumenteeritud süsteemi, mis hõlmab meetmeid, mida kasutatakse iga eurofondi asjaomaste riskide juhtimiseks ja kontrollimiseks, võttes seejuures arvesse kõiki riske, mis võivad artikli 38 kohaselt olla eurofondi puhul olulised, ning tagades vastavuse eurofondi riskiprofiilile;
e)
tagama, et hetke riskitase vastab iga eurofondi puhul punktis d sätestatud riskipiirangute süsteemile;
f)
kehtestama, rakendama ja säilitama nõuetekohased protseduurid, mille alusel võetakse riskipiirangute süsteemist tegeliku või võimaliku kõrvalekaldumise korral probleemi lahendamiseks osakuomanike parimates huvides õigeaegselt meetmeid.
3. Liikmesriigid tagavad, et fondivalitsejad rakendavad asjakohast likviidsusriski juhtimise protseduuri, et tagada, et iga nende valitsetav eurofond täidab järjepidevalt direktiivi 2009/65/EÜ artikli 84 lõike 1 sätteid.
Fondivalitsejad viivad vajaduse korral läbi stressitesti, mis võimaldab hinnata eurofondi likviidsusriski eriolukorras.
4. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad tagavad, et iga valitsetava eurofondi investeeringute likviidsusprofiil vastab fonditingimuste, põhikirja või prospektiga kehtestatud tagasivõtmispoliitikale.
Artikkel 41
Üldriski arvutamine
1. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad arvutavad valitsetava eurofondi üldriski, nagu on osutatud direktiivi 2009/65/EÜ artikli 51 lõikes 3, ühena järgmistest:
a)
kogunev risk ja võimendus, mis tekivad valitsetaval eurofondil, kasutades tuletisinstrumente, sealhulgas tuletisinstrumendi tunnustega väärtpabereid, vastavalt direktiivi 2009/65/EÜ artikli 51 lõike 3 neljandale lõigule ning mis ei tohi ületada eurofondi varade puhasväärtust;
b)
eurofondi väärtpaberiportfelli tururisk.
2. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad arvutavad eurofondi üldriski vähemalt iga päev.
3. Liikmesriigid võivad lubada fondivalitsejatel üldriski arvutada kohustustel põhineva meetodi, VaR riskihindamismeetodi või muude asjakohaste täiustatud riskihindamismeetodite alusel. Käesoleva sätte kohaldamisel tähendab VaR riskihindamine teatava aja jooksul suurima võimaliku kahju hindamist usalduse antud tasemel.
Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad tagavad üldriski hindamiseks valitud meetodi sobivuse, võttes arvesse eurofondi investeerimisstrateegiat ja kasutatud tuletisinstrumentide liike ja keerukust, samuti tuletisinstrumentide osakaalu eurofondi väärtpaberiportfellis.
4. Juhul kui eurofond kasutab vastavalt direktiivi 2009/65/EÜ artikli 51 lõikele 2 tehnikaid ja instrumente, mis hõlmavad tagasiostulepinguid või väärtpaberite laenamise tehinguid, et tekitada täiendavat võimendust või tururiski, nõuavad liikmesriigid, et fondivalitsejad võtavad üldriski arvutamisel kõnealuseid tehnikaid ja instrumente arvesse.
Artikkel 42
Kohustustel põhinev meetod
1. Juhul kui üldrisk arvutatakse kohustustel põhineva meetodi alusel, nõuavad liikmesriigid, et fondivalitsejad kohaldavad kõnealust meetodit kõigi tuletisinstrumentide positsioonide suhtes, sealhulgas tuletisinstrumendi tunnustega väärtpaberite suhtes, nagu on osutatud direktiivi 2009/65/EÜ artikli 51 lõike 3 neljandas lõigus, sõltumata sellest, kas neid kasutatakse riskide maandamise eesmärgil või väärtpaberiportfelli tõhusaks valitsemiseks, nagu on osutatud kõnealuse direktiivi artikli 51 lõikes 2.
2. Juhul kui üldrisk arvutatakse kohustustel põhineva meetodi alusel, nõuavad liikmesriigid, et fondivalitsejad arvutavad iga tuletisinstrumenti positsiooni kõnealuse tuletisinstrumendi alusvaraga võrdväärse positsiooni turuväärtusesse (kohustustel põhinev standardmeetod).
Liikmesriigid võivad lubada, et fondivalitsejad kohaldavad muid arvutusmeetodeid, mis on samaväärsed kohustustel põhineva standardmeetodiga.
3. Liikmesriigid võivad lubada, et fondivalitseja võtab üldriski arvutamisel arvesse nettimise või riskimaandamise korda, kui need ei jäta tähelepanuta ilmseid ja olulisi riske ning selgelt aitavad riske vähendada.
4. Juhul kui tuletisinstrumentide kasutamine ei põhjusta eurofondi riskide kogunemist, ei tule kohustuste arvutamisel võtta arvesse alusvara positsiooni.
5. Juhul kui kasutatakse kohustustel põhinevat meetodit, ei tule üldriski arvutamisel võtta arvesse vastavalt direktiivi 2009/65/EÜ artiklile 83 eurofondi nimel sõlmitud ajutisi laenulepinguid.
Artikkel 43
Vastaspoolerisk ja emitendi kontsentratsioon
1. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad tagavad, et börsivälistest tuletisinstrumentidest tuleneva vastaspoole riskiga seoses kohaldatakse direktiivi 2009/65/EÜ artiklis 52 sätestatud piirmäärasid.
2. Eurofondi vastaspoole riski arvutamisel vastavalt direktiivi 2009/65/EÜ artikli 52 lõikes 1 osutatud piirmääradele kasutavad fondivalitsejad kõnealuse vastaspoolega sõlmitud börsivälise tuletisinstrumendi lepingu turuhinnas hinnatud positiivset väärtust.
Fondivalitsejad võivad eurofondi tuletisinstrumentide positsioone nettida sama vastaspoolega eeldusel, et nad suudavad eurofondi nimel vastaspoolega sõlmitud nettimislepinguid õiguslikult rakendada. Nettimine on lubatud üksnes seoses sama vastaspoole börsiväliste tuletisinstrumentidega ning mitte seoses eurofondi mis tahes muu riskipositsiooniga, mis on seotud sama vastaspoolega.
3. Liikmesriigid võivad lubada, et fondivalitsejad vähendavad tagatise võtmise teel eurofondi vastaspoole riski, mis on tingitud börsiväliste tuletisinstrumentidega tehtud tehingutest. Saadud tagatis peab olema piisavalt likviidne, nii et seda saab kiiresti müüa hinnaga, mis on lähedane selle müügieelsele väärtusele.
4. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad võtavad tagatise direktiivi 2009/65/EÜ artikli 52 lõikes 1 osutatud vastaspoole riski arvutamisel arvesse, kui fondivalitseja annab eurofondi nimel börsivälisele vastaspoolele tagatise. Antud tagatist võib võtta arvesse üksnes netobaasil juhul, kui fondivalitseja on võimeline õiguslikult järgima eurofondi nimel vastaspoolega sõlmitud nettimislepinguid.
5. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad arvutavad emitendi kontsentratsiooni direktiivi 2009/65/EÜ artiklis 52 sätestatud piirmäärasid aluspositsiooni põhjal, mis on loodud kohustustel põhineva meetodi järgi läbi tuletisinstrumentide kasutamise.
6. Seoses direktiivi 2009/65/EÜ artikli 52 lõikes 2 osutatud börsivälistest tuletisinstrumentidest tulenevate riskidega nõuavad liikmesriigid, et fondivalitsejad võtavad arvutamisel arvesse mis tahes riskipositsiooni seoses börsivälistest tuletisinstrumentidest tuleneva vastaspoole riskiga.
3. JAGU
Börsiväliste tuletisinstsrumentide väärtuse hindamise kord
Artikkel 44
Börsiväliste tuletisinstrumentide väärtuse hindamise kord
1. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad kontrollivad, et eurofondi börsiväliste tuletisinstrumentide riskipositsiooni väärtus on õiglane ning see ei põhine ainult vastaspoole börsiväliste tehingute turunoteeringutel ja vastab direktiivi 2007/16/EÜ artikli 8 lõikes 4 sätestatud kriteeriumidele.
2. Lõike 1 kohaldamisel kehtestavad, rakendavad ja säilitavad fondivalitsejad korra ja protseduurid, millega tagatakse eurofondi börsivälistest tuletisinstrumentidest tuleneva riskipositsiooni asjakohane, läbipaistev ja õiglane hindamine.
Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad tagavad, et börsiväliste tuletisinstrumentide õiglane väärtus põhineb piisaval, täpsel ja sõltumatul hindamisel.
Väärtuse hindamise kord ja protseduur on adekvaatsed ja vastavuses asjaomaste börsiväliste tuletisinstrumentide laadi ja keerukusega.
Fondivalitsejad täidavad artikli 5 lõike 2 ja artikli 23 lõike 4 teise lõigu nõudeid, kui börsiväliste tuletisinstrumentide hindamise kord ja protseduur sisaldavad teatavate tegevuste sooritamist kolmanda isiku poolt.
3. Lõigete 1 ja 2 kohaldamiseks määratakse riskijuhtimisfunktsiooni täitvale isikule eriülesanded ja -vastutus.
4. Lõikes 2 osutatud väärtuse hindamise kord ja protseduur on asjakohaselt dokumenteeritud.
4. JAGU
Tuletisinstrumentidega seotud teave
Artikkel 45
Aruanded tuletisinstrumentide kohta
1. Liikmesriigid nõuavad, et fondivalitsejad esitavad vähemalt korra aastas oma päritoluliikmesriigi pädevatele asutustele aruanded teabega, mis kajastab õigesti ja õiglaselt iga valitsetava eurofondi puhul kasutatud tuletisinstrumentide tüüpe, nendega seotud riske, tuletisinstrumentidega tehtavate tehingutega seotud riskide hindamise kvantitatiivseid piirmäärasid ja valitud tehnikaid.
2. Liikmesriigid tagavad, et fondivalitseja päritoluliikmesriigi pädevad asutused kontrollivad lõikes 1 osutatud teabe korrektsust ja terviklikkust ning et neil on vajaduse korral võimalik sekkuda.
VII PEATÜKK
LÕPPSÄTTED
Artikkel 46
Ülevõtmine
1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 30. juuniks 2011. Nad edastavad kõnealuste normide teksti ning kõnealuste normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.
Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetavate põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.
Artikkel 47
Jõustumine
Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Artikkel 48
Adressaadid
Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.
Brüssel, 1.juuli 2010