РЕШЕНИЕ 2010/127/ОВППС НА СЪВЕТА
от 1 март 2010 година
относно ограничителни мерки срещу Еритрея
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 29 от него,
като има предвид, че:
(1)
На 16 февруари 2009 г. Съветът прие Обща позиция 2009/138/ОВППС (1) за прилагане на Резолюция 1844 (2008) на Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации (ССООН), с която бяха въведени ограничителни мерки срещу тези, които се стремят да попречат или спрат един мирен политически процес, или тези, които заплашват със сила временните федерални институции на Сомалия или мисията на Африканския съюз в Сомалия (AMISOM), или извършват действия, подкопаващи стабилността в Сомалия или региона.
(2)
На 14 януари 2009 г. Съветът за сигурност на Организацията на обединените нации прие Резолюция 1862 (2009) относно граничния спор между Джибути и Еритрея и неговите евентуални последици за подрегионалната стабилност и сигурност.
(3)
На 23 декември 2009 г. Съветът за сигурност на Организацията на обединените нации прие Резолюция 1907 (2009), с която се налага оръжейно ембарго спрямо Еритрея, а всички държави се призовават да извършват проверки, в зависимост от националните си органи и законодателства и в съответствие с международното право, на всички товари към и от Еритрея на техните територии, включително на техните морски пристанища и летища, ако имат информация, която дава достатъчно основания да се смята, че товарът съдържа изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени съгласно тази резолюция или по силата на общото и пълно оръжейно ембарго спрямо Сомалия, наложено съгласно параграф 5 от Резолюция 733 (1992) на ССООН, засилено и изменено с последващи резолюции.
(4)
С Резолюция 1907 (2009) на Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации се въвеждат също ограничителни мерки срещу лица и образувания, които включват, но не се ограничават до политическите и военните ръководители на Еритрея, като тези лица и образувания се определят от комитета, който бе създаден с Резолюция 751 (1992) на ССООН и чийто мандат бе разширен с Резолюция 1844 (2008) на ССООН.
(5)
Необходими са по-нататъшни действия от страна на Съюза за изпълнението на определени мерки,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да предотвратят продажбата или доставката на въоръжение и свързани с него материали от какъвто и да е вид, включително оръжия и боеприпаси, военни превозни средства и оборудване, военизирано оборудване и резервни части за тях, за Еритрея от граждани на държавите-членки, от територията на държавите-членки или посредством кораби или въздухоплавателни средства под знамето на държава-членка независимо дали произхождат от нейна територия.
2. Забранява се предоставянето за Еритрея от граждани на държавите-членки или от територията на държавите-членки на техническа, финансова и друга помощ и на обучение, свързани с военни дейности, или предоставянето, производството, поддръжката или използването на изделията, посочени в параграф 1.
3. Забранява се също снабдяването от граждани на държавите-членки или посредством кораби или въздухоплавателни средства под знамето на държава-членка с изделията, посочени в параграф 1 от Еритрея, както и предоставянето от Еритрея на граждани на държавите-членки на техническа, финансова и друга помощ и на обучение, свързани с военни дейности, или предоставянето, производството, поддръжката или използването на изделията, посочени в параграф 1, независимо дали произхождат от територията на Еритрея.
Член 2
1. Държавите-членки извършват проверки, в зависимост от националните си органи и законодателства и в съответствие с международното право, на всички товари към и от Еритрея на техните територии, включително на техните морски пристанища и летища, ако имат информация, която дава достатъчно основания да се смята, че товарът съдържа изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени по силата на настоящото решение.
2. За въздухоплавателни средства и кораби, превозващи товари от и към Еритрея, се прилага изискването за предоставяне на допълнителна информация преди пристигането или заминаването за всички стоки, внесени или изнесени от дадена държава-членка.
3. При откриване на изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени по силата на настоящото решение, държавите-членки ги конфискуват и ги унищожават или правят употребата им невъзможна.
Член 3
Предвидените в член 4, член 5, параграф 1 и член 6, параграфи 1 и 2 ограничителни мерки се налагат срещу лица и образувания, които включват, но не се ограничават до политическите и военните ръководители на Еритрея, както и правителствени и образувания с държавно участие, или всяко лице, което действа от тяхно име или по тяхно указание, определени от Комитета, създаден с Резолюция 751 (1992) на ССООН, чийто мандат е продължен с Резолюция 1844 (2008) на ССООН („Комитета по санкциите“), че са:
-
действали в нарушение на оръжейното ембарго и свързаните с него мерки, посочени в член 1;
-
предоставили подпомагане от Еритрея на въоръжени опозиционни групировки, които целят да дестабилизират региона;
-
възпрепятствали прилагането на Резолюция 1862 (2009) на ССООН относно Джибути;
-
укривали, финансирали, улеснявали, подпомагали, организирали, обучавали или подстрекавали лица или групировки да извършат насилствени действия или терористични актове срещу други държави или техните граждани в региона;
-
възпрепятствали разследванията или дейността на Групата за наблюдение, повторно създадена с Резолюция 1853 (2008) на ССООН.
Съответните лица и образувания са изброени в приложението.
Член 4
Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да предотвратят пряката или непряката доставка, продажба или трансфер на въоръжение и свързани с него материали от какъвто и да е вид, включително оръжия и боеприпаси, военни превозни средства и оборудване, военизирано оборудване и резервни части за тях, както и прякото или непрякото предоставяне на техническа, финансова и друга помощ и на обучение, включително инвестиции, брокерски или други финансови услуги, свързани с военни дейности, или предоставянето, производството, поддръжката или използването на оръжията и военното оборудване, от граждани на държавите-членки, от територията на държавите-членки или посредством кораби или въздухоплавателни средства под знамето на държава-членка, на лица и образувания, посочени в член 3.
Член 5
1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки за предотвратяване на влизането или транзитното преминаване през тяхната територия на лицата, посочени в член 3.
2. Параграф 1 не задължава никоя държава-членка да откаже влизане на своята територия на собствените си граждани.
3. Параграф 1 не се прилага, когато Комитетът по санкциите прецени отделно за всеки конкретен случай, че такова пътуване е оправдано по хуманитарни съображения, в това число религиозни задължения, или когато Комитетът по санкциите смята, че едно изключение би допринесло за целите на мира и стабилността в региона.
4. В случаите, когато по силата на параграф 3 държава-членка разреши влизането или транзитното преминаване през своята територия на лица, посочени от Комитета по санкциите, това разрешение се ограничава до целта, за която е дадено, и до лицата, за които се отнася.
Член 6
1. Замразяват се всички финансови средства и икономически ресурси, притежавани или контролирани пряко или непряко от лицата или образуванията, посочени в член 3.
2. Никакви финансови средства или икономически ресурси не се предоставят пряко или непряко на лицата или образуванията, посочени в параграф 1, или в тяхна полза.
3. Държавите-членки могат да разрешат освобождаване от мерките, посочени в параграфи 1 и 2, на финансови средства и икономически ресурси, които:
а)
са необходими за покриване на основни разходи, включително заплащане за храни, наем или ипотека, лекарствени средства и медицинско обслужване, данъци, застрахователни премии и такси за комунални услуги;
б)
са предназначени изключително за заплащане на разумни професионални възнаграждения и възстановяване на извършени разходи, свързани с предоставянето на правни услуги;
в)
са предназначени изключително за заплащане на хонорари или такси за услуги съгласно националното законодателство, за рутинно владеене или поддържане на замразени финансови средства и икономически ресурси;
г)
са необходими за извънредни разходи, след нотификация от съответната държава-членка до Комитета по санкциите и одобрение от него;
д)
подлежат на съдебно, административно или арбитражно право на задържане или решение, като в такъв случай тези финансови средства и икономически ресурси могат да бъдат използвани за удовлетворяване на това право на задържане или решение, при условие че правото на задържане или решението е било налице преди датата на приемане на Резолюция 1907 (2009) на ССООН и не е в полза на лице или образувание, посочено в параграф 1 от настоящия член, след като съответната държава-членка нотифицира Комитета по санкциите.
4. Параграф 2 не се прилага по отношение на добавянето към замразени сметки на:
а)
лихви или други приходи от тези сметки; или
б)
плащания по замразените сметки, дължими по договори, споразумения или задължения, сключени или възникнали преди датата, на която тези сметки подлежат на ограничителни мерки,
при условие че към всички тези лихви, други приходи и плащания продължава да се прилага параграф 1.
5. Освобождаването, посочено в параграф 3, букви а), б) и в), може да бъде извършено, след като съответната държава-членка нотифицира Комитета по санкциите за намерението си да разреши, когато е уместно, достъпа до такива средства и икономически ресурси и при липса на отрицателно решение от Комитета по санкциите в рамките на три работни дни от датата на нотифицирането.
Член 7
Съветът съставя списъка, който се съдържа в приложението, и го изменя съгласно определеното от Комитета по санкциите.
Член 8
Настоящото решение се преразглежда, изменя или отменя в зависимост и съгласно съответните решения на Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации.
Член 9
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Член 10
Настоящото решение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 1 март 2010 година.
NÕUKOGU OTSUS 2010/127/ÜVJP,
1. märts 2010,
mis käsitleb Eritrea vastu suunatud piiravaid meetmeid
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu lepingut, eriti selle artiklit 29,
ning arvestades järgmist:
(1)
Nõukogu võttis 16. veebruaril 2009 vastu ühise seisukoha 2009/138/ÜVJP (mis käsitleb Somaalia vastu suunatud piiravaid meetmeid), (1) millega rakendatakse ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1844 (2008), millega kehtestati piiravad meetmed nende suhtes, kes püüavad takistada või peatada rahumeelset poliitilist protsessi, ähvardavad Somaalia üleminekuaja föderaalinstitutsioone või Aafrika Liidu missiooni Somaalias (AMISOM) jõuga või tegutsevad Somaalia või piirkonna stabiilsuse kahjustamise nimel.
(2)
ÜRO Julgeolekunõukogu võttis 14. jaanuaril 2009 vastu resolutsiooni 1862 (2009), mis käsitleb Djibouti ja Eritrea vahelist piirivaidlust ning selle võimalikku mõju allpiirkondlikule stabiilsusele ja julgeolekule.
(3)
ÜRO Julgeolekunõukogu võttis 23. detsembril 2009 vastu resolutsiooni 1907 (2009), millega kehtestatakse Eritrea suhtes relvaembargo ning milles kutsutakse kõiki riike üles kontrollima kooskõlas oma riiklike asutuste ja õigusnormidega ning vastavalt rahvusvahelisele õigusele oma territooriumil, sealhulgas oma sadamates ja lennujaamades kõiki Eritreasse suunduvaid ja sealt saabuvaid veoseid, kui asjaomasel riigil on teavet, mis annab põhjendatud aluse arvata, et asjaomane veos sisaldab tooteid, mille tarnimine, müük, üleandmine või eksport on keelatud nimetatud resolutsiooni või üldise ja täieliku Somaalia relvaembargo alusel, mis kehtestati ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 733 (1992) punkti 5 kohaselt ning mida on hilisemate resolutsioonidega täpsustatud ja muudetud.
(4)
Lisaks kehtestatakse ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooniga 1907 (2009) piiravad meetmed ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 751 (1992) kohaselt loodud ja ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooniga 1844 (2008) laiendatud komitee poolt kindlaks määratud isikute ja üksuste, sealhulgas (aga mitte ainult) Eritrea poliitilise ja sõjaväelise juhtkonna suhtes.
(5)
Teatavate meetmete rakendamiseks on vaja täiendavaid liidu meetmeid,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
1. Liikmesriigid võtavad meetmed, mis on vajalikud selleks, et takistada relvade ja igasuguste nendega seotud materjalide, sealhulgas tulirelvade ja laskemoona, sõjaväeveokite ja -varustuse, poolsõjalise varustuse ja eespool nimetatuile ettenähtud varuosade Eritreasse müüki või tarnimist liikmesriikide kodanike poolt või liikmesriikide territooriumilt või liikmesriikide lipu all sõitvaid laevu või liikmesriikides registreeritud õhusõidukeid kasutades, sõltumata sellest, kas need tooted on pärit liikmesriikide territooriumilt või mitte.
2. Liikmesriikide kodanikel või liikmesriikide territooriumilt on keelatud pakkuda Eritreale sõjaväelise tegevusega või lõikes 1 osutatud toodete kohaletoimetamise, valmistamise, hoolduse või kasutamisega seotud tehnilist abi, väljaõpet, rahalist või muud toetust.
3. Samuti keelatakse liikmesriikide kodanikel või liikmesriikide lipu all sõitvaid laevu või liikmesriikides registreeritud õhusõidukeid kasutades hankida Eritreast lõikes 1 osutatud tooteid ning Eritreal pakkuda liikmesriikide kodanikele sõjaväelise tegevusega või lõikes 1 osutatud toodete kohaletoimetamise, valmistamise, hoolduse või kasutamisega seotud tehnilist abi, väljaõpet, rahalist või muud toetust, sõltumata sellest, kas need tooted on pärit Eritrea territooriumilt või mitte.
Artikkel 2
1. Liikmesriigid kontrollivad kooskõlas oma riiklike asutuste ja õigusnormidega ning vastavalt rahvusvahelisele õigusele oma territooriumil, sealhulgas oma lennujaamades ja sadamates kõiki Eritreasse suunduvaid ja sealt saabuvaid veoseid, kui neil on teavet, mis annab põhjendatud aluse arvata, et asjaomane veos sisaldab tooteid, mille tarnimine, müük, üleandmine või eksport on käesoleva otsusega keelatud.
2. Eritreasse suunduvaid ja sealt saabuvaid veoseid vedavatelt õhusõidukitelt ja laevadelt nõutakse täiendavat saabumis- ja lahkumiseelset teavet kõikide liikmesriiki toodavate ja sealt väljaviidavate kaupade kohta.
3. Avastamise korral peavad liikmesriigid kinni ja kõrvaldavad (kas hävitades või kasutamiskõlbmatuks muutes) tooted, mille tarnimine, müük, üleandmine või eksport on käesoleva otsusega keelatud.
Artikkel 3
Artikliga 4, artikli 5 lõikega 1 ning artikli 6 lõigetega 1 ja 2 ette nähtud piiravad meetmed kehtestatakse ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 751 (1992) kohaselt loodud ja ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooniga 1844 (2008) laiendatud komitee (edaspidi „sanktsioonide komitee”) poolt kindlaks määratud isikute ja üksuste, sealhulgas (aga mitte ainult) Eritrea poliitilise ja sõjaväelise juhtkonna ning riigi- või poolriiklike asutuste või nende nimel või juhtimisel tegutsevate isikute või üksuste suhtes, kes:
-
rikuvad relvaembargot ja artiklis 1 osutatud seotud meetmeid;
-
annavad Eritreast toetust relvastatud opositsioonilistele rühmitustele, mille eesmärk on muuta piirkond ebastabiilseks;
-
takistavad Djiboutit käsitleva ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1862 (2009) rakendamist;
-
varjavad, rahastavad, toetavad, õpetavad välja või õhutavad isikuid või rühmitusi või hõlbustavad või korraldavad nende tegevust muude piirkonna riikide või nende kodanike vastu suunatud vägivalla- või terrorismiaktide toimepanekul;
-
takistavad ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooniga 1853 (2008) taasasutatud järelevalverühma uurimistegevust või tööd.
Asjaomased isikud ja üksused on loetletud lisas.
Artikkel 4
Liikmesriigid võtavad meetmed, mis on vajalikud selleks, et takistada relvade ja igasuguste nendega seotud materjalide, sealhulgas tulirelvade ja laskemoona, sõjaväeveokite ja -varustuse, poolsõjalise varustuse ja eespool nimetatuile ettenähtud varuosade otsest ja kaudset tarnimist, müüki või üleandmist ning sõjalise tegevuse või relvade ja sõjalise varustuse kohaletoimetamise, valmistamise, hoolduse või kasutamisega seotud tehnilise abi või väljaõppe ning rahalise ja muu toetuse, sealhulgas investeerimis-, vahendus- ja muude finantsteenuste otsest või kaudset pakkumist artiklis 3 osutatud isikutele ja üksustele liikmesriikide kodanike poolt või liikmesriikide territooriumilt või liikmesriikide lipu all sõitvaid laevu või liikmesriikides registreeritud õhusõidukeid kasutades.
Artikkel 5
1. Liikmesriigid võtavad meetmed, mis on vajalikud selleks, et takistada artiklis 3 osutatud isikutel oma territooriumile siseneda või seda läbida.
2. Lõige 1 ei kohusta liikmesriiki keelama oma kodanike sisenemist oma territooriumile.
3. Lõiget 1 ei kohaldata, kui sanktsioonide komitee otsustab igal üksikjuhul eraldi, et reisimine on õigustatud seoses humanitaarvajadustega, sealhulgas usuliste kohustustega, või kui sanktsioonide komitee jõuab järeldusele, et erandi tegemine aitaks muul viisil kaasa rahu ja stabiilsuse saavutamisele piirkonnas.
4. Kui liikmesriik lubab lõike 3 alusel sanktsioonide komitee poolt kindlaks määratud isikutel siseneda oma territooriumile või seda läbida, kehtib luba ainult väljastamise põhjuseks olnud eesmärgil ja ainult asjaomaste isikute suhtes.
Artikkel 6
1. Külmutatakse kõik rahalised vahendid ja majandusressursid, mis kuuluvad artiklis 3 osutatud isikutele või üksustele või on nende isikute või üksuste otsese või kaudse kontrolli all.
2. Rahalisi vahendeid ega majandusressursse ei anta otseselt ega kaudselt lõikes 1 osutatud isikute ega üksuste käsutusse ega nende toetamiseks.
3. Liikmesriigid võivad lubada lõigetes 1 ja 2 osutatud meetmete suhtes erandeid seoses rahaliste vahendite ja majandusressurssidega, mis on:
a)
vajalikud põhivajaduste rahuldamiseks tehtavate kulutuste katteks, nagu tasumine toiduainete eest, üüri või hüpoteegi, ravimite ja ravikulude tasumine, maksud, kindlustusmaksed ning tasu kommunaalteenuste eest;
b)
ette nähtud üksnes õigusabiteenuste osutamisega seotud töötasude maksmiseks mõistlikus ulatuses ja nendest teenustest tulenevate kulude hüvitamiseks;
c)
ette nähtud üksnes külmutatud rahaliste vahendite ja majandusressursside tavapärase haldamise või säilitamise eest võetavate tasude ja teenustasude maksmiseks vastavalt siseriiklikele õigusaktidele;
d)
vajalikud erakorraliste kulutuste katteks, tingimusel et asjaomane liikmesriik on oma kavatsuse sanktsioonide komiteele teatavaks teinud ja sanktsioonide komitee on selle heaks kiitnud;
e)
kohtu, haldusorgani või vahekohtu kinnipidamisõiguse või otsuse esemeks, millisel juhul võib rahalisi vahendeid ja majandusressursse kasutada sellise kinnipidamisõiguse või otsuse täitmiseks tingimusel, et selline otsus võeti vastu või kinnipidamisõigus tekkis enne ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1907 (2009) vastuvõtmise kuupäeva ja käesoleva artikli lõikes 1 osutatud isik või üksus ei saa sellest kasu ning asjaomane liikmesriik on sellest teavitanud sanktsioonide komiteed.
4. Lõiget 2 ei kohaldata järgmiste külmutatud kontodele kantud summade suhtes:
a)
nende kontodega seotud intressid või muud tulud või
b)
külmutatud kontodele tehtavad maksed, mis tulenevad lepingutest, kokkulepetest või kohustustest, mis sõlmiti või tekkisid enne kontode suhtes piiravate meetmete kohaldamise kuupäeva,
tingimusel et kõigi selliste intresside, muude tulude ja maksete suhtes kohaldatakse jätkuvalt lõiget 1.
5. Lõike 3 punktides a, b ja c osutatud erandeid võib teha pärast seda, kui asjaomane liikmesriik on teatanud sanktsioonide komiteele oma kavatsusest lubada vajaduse korral ligipääsu sellistele rahalistele vahenditele ja majandusressurssidele ning kui sanktsioonide komitee ei ole kolme tööpäeva jooksul pärast sellist teatamist teinud negatiivset otsust.
Artikkel 7
Nõukogu kehtestab lisas oleva nimekirja ja muudab seda vastavalt sanktsioonide komitee otsustele.
Artikkel 8
Käesolev otsus vaadatakse läbi, seda muudetakse või see tunnistatakse kehtetuks vastavalt ÜRO Julgeolekunõukogu asjaomastele otsustele.
Artikkel 9
Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.
Artikkel 10
Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.
Brüssel, 1. märts 2010