ДИРЕКТИВА 2011/96/ЕС НА СЪВЕТА
от 30 ноември 2011 година
относно общата система за данъчно облагане на дружества майки и дъщерни дружества от различни държави-членки
(преработен текст)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 115 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
в съответствие със специална законодателна процедура,
като има предвид, че:
(1)
Директива 90/435/ЕИО на Съвета от 23 юли 1990 г. относно общата система за данъчно облагане на дружества майки и дъщерни дружества от различни държави-членки (3) е била неколкократно и съществено изменяна (4). Поради по-нататъшни изменения и с оглед постигане на яснота посочената директива следва да бъде преработена.
(2)
С оглед решението на Съда от 6 май 2008 г. по дело С-133/06 (5) се счита за необходимо да се преработи текстът на член 4, параграф 3, втора алинея от Директива 90/435/ЕИО, за да се уточни, че правилата, посочени в нея, се приемат от Съвета, който действа съгласно процедурата, предвидена в Договора. Освен това е целесъобразно да се актуализират приложенията към посочената директива.
(3)
Целта на настоящата директива е дивидентите и другите форми на разпределение на печалби, плащани от дъщерни дружества на техните дружества майки, да се освободят от данъци при източника и да се предотврати двойното данъчно облагане на този вид доход на ниво дружество майка.
(4)
Обединението на дружества от различни държави-членки може да е необходимо с цел създаване в Съюза на условия, които са аналогични на тези на вътрешен пазар и с цел по този начин да се гарантира ефикасното функциониране на този вътрешен пазар. Такива сделки не следва да бъдат препятствани от ограничения, неблагоприятно третиране или несъответствия, които произтичат в частност от данъчни разпоредби на държавите-членки. Следователно по отношение на такова обединение на дружества от различни държави-членки е необходимо да се създадат данъчни правила, които са неутрални от гледна точка на конкуренцията, за да се позволи на предприятията да се приспособят към изискванията на вътрешния пазар, да увеличат производителността си и да подобрят своята конкурентоспособност на международно ниво.
(5)
Подобно обединение може да доведе до образуване на групи от дружества майки и дъщерни дружества.
(6)
Преди влизането в сила на Директива 90/435/ЕИО данъчните разпоредби, които регулират отношенията между дружествата майки и дъщерните дружества от различни държави-членки, значително се различаваха между отделните държави-членки и като цяло бяха по-неблагоприятни от разпоредбите, които се прилагаха към дружества майки и дъщерни дружества в една и съща държава-членка. По тази причина сътрудничеството между дружествата от различни държави-членки беше в по-неблагоприятно положение в сравнение със сътрудничеството между дружества от една и съща държава-членка. Беше необходимо да бъде премахнато това неблагоприятно третиране чрез въвеждане на обща система, за да се улесни обединението на дружества на равнище на Съюза.
(7)
В случаите, когато едно дружество майка по силата на асоциирането си със своите дъщерни дружества получава разпределена печалба, държавата-членка по регистрация на дружеството майка трябва или да се въздържа от облагане на такава печалба, или да облага такава печалба, като даде право на дружеството майка да приспада от размера на дължимия данък частта от корпоративния данък, платена от дъщерното дружество, която е свързана с тази печалба.
(8)
Освен това е необходимо с цел гарантиране на фискална неутралност печалбата, която едно дъщерно дружество разпределя на дружеството майка, да бъде освободена от данък, удържан при източника.
(9)
Изплащането на разпределената печалба и получаването на такава от мястото на стопанската дейност на дружеството майка следва да подлежи на същото третиране като това, което се прилага между дъщерно дружество и дружество майка. Това следва да включва случаите, когато дружеството майка и неговото дъщерно дружество са в една и съща държава-членка и когато мястото на стопанската дейност е в друга държава-членка. От друга страна се оказва, че случаите, в които мястото на стопанската дейност и дъщерното дружество се намират в една и съща държава-членка, могат, без да се засяга прилагането принципите на Договора, да се разглеждат въз основа на националното законодателство на съответната държава-членка.
(10)
Във връзка с третирането на мястото на стопанска дейност на държавите-членки може да се наложи да определят условията и правните инструменти, с които да защитят националните данъчни приходи и да предотвратят заобикалянето на националното законодателство в съответствие с принципите на Договора и предвид международно приетите данъчни правила.
(11)
Когато корпоративни групи са организирани като вериги от дружества и печалбите се разпределят чрез веригата от дъщерни дружествата към дружеството майка, двойното данъчно облагане следва да бъде избегнато или чрез освобождаване от данъчно облагане, или чрез данъчен кредит. В случая с данъчния кредит дружеството майка следва да е в състояние да отчислява платените от дъщерни дружества във веригата данъци, при условие че се изпълняват изискванията, предвидени в настоящата директива.
(12)
Настоящата директива не следва да засяга задълженията на държавите-членки относно сроковете за транспониране в националното право на директивите, които са посочени в приложение II, част Б,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
1. Всяка държава членка прилага настоящата директива по отношение на:
а)
разпределението на печалба, получена от дружества от съответната държава-членка, която е била реализирана от техните дъщерни дружества в други държави-членки;
б)
разпределението на печалба от дружествата от съответната държава-членка на дружества в други държави-членки, на които те са дъщерни дружества;
в)
разпределението на печалбите, получавани от място на стопанска дейност, което се намира в съответната държава-членка, на дружествата от други държави-членки, които печалби се получават от техни дъщерни дружества от държава-членка, различна от тази, в която се намира мястото на стопанска дейност;
г)
разпределението на печалбите от дружествата от съответната държава-членка към място на стопанска дейност, което се намира в друга държава-членка, на дружествата от същата държава-членка, на които те са дъщерни дружества.
2. Настоящата директива не изключва прилагането на вътрешни разпоредби или такива, основаващи се на споразумения, които се изискват с цел предотвратяване на измамите и злоупотребите.
Член 2
За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
а)
„дружество от държава-членка“ означава всяко дружество, което:
i)
има една от формите, изброени в приложение I, част А;
ii)
съгласно данъчното законодателство на дадена държава членка се счита за регистрирано в нея за данъчни цели и според условията на споразумение за избягване на двойното данъчно облагане, сключено с трета държава, не се смята за регистрирано за данъчни цели извън територията на Съюза;
iii)
освен това подлежи на облагане с един от данъците, изброени в приложение I, част Б, без възможност за избор или за освобождаване от задължение за плащане, или с друг данък, който замества някой от тези данъци;
б)
„място на стопанска дейност“ означава установеното място на стопанска дейност в държава-членка, откъдето се извършва цялата или част от дейността на дружество от друга държава-членка, доколкото печалбите, реализирани в това място на дейност, подлежат на данъчно облагане с данъци в държавата-членка по местонахождение по силата на съответните двустранни данъчни спогодби или, при отсъствие на такива, в съответствие с националното право.
Член 3
1. За целите на прилагането на настоящата директива:
а)
статутъта на дружество майка се дава:
i)
поне на дружество от държава-членка, която отговаря на изискванията, предвидени в член 2, и участва с минимум 10 % в капитала на дружество от друга държава-членка, която отговаря на същите условия;
ii)
при същите условия - на дружество от държава-членка, което участва с минимум 10 % в капитала на дружество от същата държава-членка, като това участие се притежава изцяло или частично от място на стопанска дейност на първото дружество, което се намира в друга държава-членка;
б)
„дъщерно дружество“ означава дружество, чийто капитал включва участието, посочено в буква а).
2. Чрез дерогация от параграф 1 държавите-членки разполагат с възможността:
а)
чрез двустранно споразумение да заменят критерия за участие в капитала с този за правата на глас;
б)
да не прилагат настоящата директива по отношение на дружествата от съответната държава членка, които не притежават участия за непрекъснат период от поне две години, квалифициращи ги като дружества майки, или по отношение на онези техни дружества, в които дружество от друга държава-членка не притежава участие за непрекъснат период от поне две години.
Член 4
1. Ако дружество майка или негово място на стопанска дейност, по силата на сдружаването на дружеството майка с дъщерно дружество, получава разпределена печалба, държавата-членка на дружеството майка и държавата-членка на мястото на стопанска дейност, освен когато дъщерно дружество е в ликвидация, или:
а)
се въздържат от данъчно облагане на подобни печалби; или
б)
облагат печалбите, като разрешават на дружеството майка и на мястото на стопанска дейност да отчисляват от сумата на данъчното задължение тази част от корпоративния данък, която е свързана с конкретните печалби и е платена от дъщерно дружество и някое от по-нискостепенните подразделения до границата на сумата по съответното данъчно задължение, при условие че на всяка отделна степен дружеството и по-нискостепенните му подразделения са в съответствие с определенията, установени в член 2, и отговарят на условията, предвидени в член 3.
2. Нищо в настоящата директива не възпрепятства по никакъв начин държавата-членка на дружеството майка да разглежда дъщерно дружество като фискално прозрачно въз основа на извършената от тази държава оценка на правните характеристики, произтичащи от правото, по което въпросното дъщерно дружество е учредено, и следователно от данъчно облагане на дружеството майка относно неговия дял от печалбата на дъщерно дружество, когато такива печалби възникнат. В този случай държавата-членка на дружеството майка се въздържа от данъчно облагане върху разпределената печалба на дъщерно дружество.
При оценката на дела на дружеството майка в печалбата на дъщерно дружество в момента на реализирането ѝ държавата-членка на дружеството майка или освобождава от данъци тези печалби, или разрешава на дружеството майка да отчислява от сумата на данъчното задължение онази част от корпоративния данък, която е свързана с дела в печалбата на дъщерно дружество и е платена от него и някое от по-нискостепенните подразделения до границата на сумата по съответното данъчно задължение, при условие че на всяка отделна степен дружеството и по-нискостепенните му подразделения са в съответствие с определенията, установени в член 2, и отговарят на условията, предвидени в член 3.
3. Всяка държава-членка запазва възможността си да предвиди, че разноските, свързани, с участията и загубите, произтичащи от разпределението на печалбата на дъщерното дружество, няма да могат да се приспадат от облагаемата печалба на дружеството майка.
В случаите, когато разходите по управлението на участията представляват фиксирана сума, тя не може да надвишава 5 % от печалбата, разпределена от дъщерното дружество.
4. Параграфи 1 и 2 се прилагат до датата на влизане в сила на общата система за данъчно облагане на дружества.
5. Когато е целесъобразно, Съветът приема с единодушие и в съответствие със специална законодателна процедура, и след консултация с Европейския парламент и Икономическия и социален комитет правилата, които да се прилагат, считано от датата на действителното прилагане на общата система за данъчно облагане на дружества.
Член 5
Печалбите, които се разпределят от дъщерно дружество на дружеството майка, се освобождават от данък, удържан при източника.
Член 6
Държавата-членка на дружеството майка няма право да начислява данък, удържан при източника, върху печалбата, която такова дружество получава от свое дъщерно дружество.
Член 7
1. Терминът „данък, удържан при източника“, както е използван в настоящата директива, не обхваща авансовото плащане или предварително плащане на корпоративен данък на държавата членка на дъщерното дружество, извършено във връзка с разпределението на печалбата към неговото дружество майка.
2. Настоящата директива не засяга прилагането на национални разпоредби или на разпоредби, основаващи се на споразумения, предназначени да премахнат или да намалят двойното данъчно облагане на дивидентите, в частност на разпоредбите, свързани с плащането на данъчни кредити на получателите на дивидент.
Член 8
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 18 януари 2012 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива, заедно с таблица на съответствието между посочените разпоредби и настоящата директива.
Член 9
Директива 90/435/ЕИО, изменена с актовете, посочени в приложение II, част А, се отменя, без да се засягат задълженията на държавите-членки относно сроковете за транспониране в националното право на директивите, които са посочени в приложение II, част Б.
Позоваванията на отменената директива се считат за позовавания на настоящата директива и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение III.
Член 10
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 11
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 30 ноември 2011 година.
NÕUKOGU DIREKTIIV 2011/96/EL,
30. november 2011,
eri liikmesriikide ema- ja tütarettevõtjate suhtes kohaldatava ühise maksustamissüsteemi kohta
(uuesti sõnastatud)
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 115,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust (1),
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (2),
toimides seadusandliku erimenetluse kohaselt
ning arvestades järgmist:
(1)
Nõukogu 23. juuli 1990. aasta direktiivi 90/435/EMÜ eri liikmesriikide emaettevõtjate ja tütarettevõtjate suhtes kohaldatava ühise maksustamissüsteemi kohta (3) on korduvalt (4) oluliselt muudetud. Kuna sellesse on vaja teha täiendavaid muudatusi, tuleks see selguse huvides uuesti sõnastada.
(2)
Euroopa Kohtu 6. mai 2008. aastal kohtuasjas C-133/06 (5) tehtud otsuse põhjal on vaja muuta direktiivi 90/435/EMÜ artikli 4 lõike 3 teise lõigu sõnastust, näitamaks selgelt, et selles nimetatud eeskirjad võtab vastu nõukogu aluslepingus ette nähtud menetluse kohaselt. Lisaks sellele tuleks ajakohastada kõnealuse direktiivi lisasid.
(3)
Käesoleva direktiivi eesmärk on vabastada dividendid ja muud kasumijaotised, mida tütarettevõtjad maksavad oma emaettevõtjatele maksude kinnipidamisest, ning kaotada ära sellise tulu topeltmaksustamine emaettevõtja tasemel.
(4)
Eri liikmesriikide äriühingute grupeerumine võib olla vajalik selleks, et luua liidu piires siseturu tingimustega analoogilised tingimused, ja tagada sellise siseturu tõhus toimimine. Sellist tegevust ei tohiks takistada piirangud, ebasoodsad tingimused ega moonutused, mis tulenevad eelkõige liikmesriikide maksusätetest. Sellise eri liikmesriikide äriühingute grupeerumisega seoses on vaja näha ette konkurentsi seisukohalt neutraalsed maksustamiseeskirjad, mis võimaldavad äriühingutel kohaneda siseturu nõuetega, suurendada oma tootlikkust ja parandada rahvusvahelist konkurentsivõimet.
(5)
Sellise grupeerumise tulemusena võivad tekkida ema- ja tütarettevõtjate grupid.
(6)
Enne direktiivi 90/435/EMÜ jõustumist oli eri liikmesriikide ema- ja tütarettevõtjate vahelisi suhteid reguleerivates maksusätetes liikmesriigiti märkimisväärseid erinevusi ning kohaldatavad sätted olid üldiselt ebasoodsamad kui need, mida kohaldati ühe ja sama liikmesriigi ema- ja tütarettevõtjate suhtes. Seetõttu oli eri liikmesriikide äriühingute vaheline koostöö võrreldes ühe ja sama liikmesriigi äriühingute vahelise koostööga ebasoodsamas olukorras. Kõnealune ebasoodus olukord tuli kõrvaldada, kehtestades liidu tasandil äriühingute grupeerumist lihtsustava ühtse süsteemi.
(7)
Olukorras, kus emaettevõtja saab oma seose tõttu tütarettevõtjaga jaotatud kasumit, peab emaettevõtja liikmesriik kas hoiduma sellise kasumi maksustamisest või lubama sellist kasumit maksustades emaettevõtjal tasumisele kuuluvast maksusummast maha arvata selle osa tütarettevõtja poolt makstud äriühingu tulumaksust, mis seondub nimetatud kasumiga.
(8)
Maksustamise neutraalsuse tagamiseks tuleb lisaks eeltoodule vabastada tütarettevõtja poolt emaettevõtjale jaotatav kasum kinnipeetavast maksust.
(9)
Kasumijaotiste maksmist ja nende saamist emaettevõtja püsiva tegevuskoha poolt tuleks kohelda samamoodi kui tütarettevõtja ja tema emaettevõtja vahelisi suhteid. See peaks hõlmama olukorda, kus emaettevõtja ja tema tütarettevõtja on samas liikmesriigis ja püsiv tegevuskoht teises liikmesriigis. Teisest küljest tundub, et olukordi, kus püsiv tegevuskoht ja tütarettevõtja asuvad samas liikmesriigis, võib käsitleda asjaomase liikmesriigi siseriiklike õigusaktide alusel, ilma et see piiraks aluslepingu põhimõtete kohaldamist.
(10)
Seoses püsivate tegevuskohtade käsitlemisega võib liikmesriikidel olla vaja määrata kooskõlas aluslepingu põhimõtetega ja võttes arvesse rahvusvaheliselt aktsepteeritud maksureegleid tingimused ja õigusnormid siseriikliku maksutulu kaitsmiseks ja siseriiklike õigusaktide täitmisest kõrvalehoidmise takistamiseks.
(11)
Kui kontsernid on organiseerunud äriühingute kettidesse ning kasumeid jaotatakse tütarettevõtjate keti kaudu emaettevõtjale, tuleks topeltmaksustamise vältimiseks kohaldada kas maksuvabastust või maksukrediiti. Maksukrediidi puhul peaks emaettevõtjal olema võimalik maha arvata ketti kuuluva mis tahes tütarettevõtja poolt makstud mis tahes maks, eeldusel et täidetud on käesolevas direktiivis sätestatud nõuded.
(12)
Käesolev direktiiv ei tohiks mõjutada liikmesriikide kohustusi, mis on seotud II lisa B osas esitatud direktiivide ülevõtmise tähtpäevadega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
Artikkel 1
1. Iga liikmesriik kohaldab käesolevat direktiivi:
a)
kasumijaotiste suhtes, mida nimetatud liikmesriigi äriühingud saavad teistes liikmesriikides asuvatelt tütarettevõtjatelt;
b)
kasumijaotiste suhtes, mida nimetatud liikmesriigi äriühingud maksavad tütarettevõtjana teistes liikmesriikides asuvatele äriühingutele;
c)
kasumijaotistele, mida nimetatud liikmesriigis asuvad püsivad tegevuskohad saavad teiste liikmesriikide äriühingutelt ning mis pärinevad nende tütarettevõtjatelt muus liikmesriigis kui see, kus asub püsiv tegevuskoht;
d)
kasumijaotistele nimetatud liikmesriigi äriühingute poolt sama liikmesriigi äriühingute muus liikmesriigis asuvatele püsivatele tegevuskohtadele, mille tütarettevõtjaks kõnealused äriühingud on.
2. Käesolev direktiiv ei välista pettuste või kuritarvituste vältimiseks vajalike siseriiklike või lepingupõhiste sätete kohaldamist.
Artikkel 2
Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:
a)
„liikmesriigi äriühing” tähendab iga äriühingut:
i)
mis tegutseb käesoleva direktiivi I lisa A osas loetletud vormis,
ii)
mida liikmesriigi maksuõigusaktide kohaselt loetakse kõnealuse liikmesriigi maksuresidendiks ja mida kolmanda riigiga sõlmitud topeltmaksustamise vältimise lepingu sätete kohaselt ei peeta liiduvälise riigi maksuresidendiks,
iii)
mis lisaks kuulub ilma valiku- või vabastamisvõimaluseta maksustamisele ühega I lisa B osas loetletud maksudest või muu maksuga, millega nimetatud maksud võidakse asendada;
b)
mõiste „püsiv tegevuskoht” tähendab liikmesriigis asuvat äritegevuse kindlat kohta, mille kaudu täielikult või osaliselt toimub muu liikmesriigi äriühingu tegevus, kui kõnealuse tegevuskoha kasumile kehtib selle asukohaliikmesriigi maks tulenevalt asjaomasest kahepoolsest maksulepingust või, sellise lepingu puudumisel, siseriiklikust õigusest.
Artikkel 3
1. Käesolevas direktiivis:
a)
loetakse emaettevõtjaks:
i)
vähemalt selline liikmesriigi äriühing, mis vastab artiklis 2 sätestatud tingimustele ning millel on vähemalt 10 % osalus teise liikmesriigi samadele tingimustele vastava äriühingu kapitalis;
ii)
samadel tingimustel liikmesriigi äriühing, millel on sama liikmesriigi äriühingu kapitalis vähemalt 10 % osalus, mida valdab osaliselt või täielikult esimese äriühingu muus liikmesriigis asuv püsiv tegevuskoht;
b)
loetakse tütarettevõtjaks äriühingut, mille kapital sisaldab punktis a osutatud osalust.
2. Erandina lõikest 1 võivad liikmesriigid:
a)
kahepoolse kokkuleppe alusel asendada kapitalis osalemise kriteeriumi hääleõiguse omamise kriteeriumiga;
b)
mitte kohaldada käesolevat direktiivi oma äriühingute suhtes, mis ei säilita neile emaettevõtja staatust andvat osalust vähemalt kaheaastase katkematu perioodi jooksul, või nende oma äriühingute suhtes, milles teise liikmesriigi äriühing ei säilita talle emaettevõtja staatust andvat osalust vähemalt kaheaastase katkematu perioodi jooksul.
Artikkel 4
1. Kui emaettevõtja või selle püsiv tegevuskoht saab tulenevalt emaettevõtja seotusest oma tütarettevõtjaga jaotatud kasumit, siis emaettevõtja liikmesriik ja tema püsiva tegevuskoha liikmesriik, välja arvatud juhul, kui tütarettevõte likvideeritakse, kas:
a)
ei maksusta sellist kasumit või
b)
maksustab sellist kasumit, lubades samal ajal emaettevõtjal ja püsival tegevuskohal tasumisele kuuluvast maksusummast selle maksusumma piires maha arvata selle äriühingu tulumaksu osa, mis on seotud kõnealuse kasumiga ning mida on maksnud tütarettevõtja ja mis tahes madalama astme tütarettevõtja tingimusel, et äriühing ja tema madalama astme tütarettevõtja vastavad igal astmel artiklis 2 toodud määratlusele ning artiklis 3 sätestatud nõuetele.
2. Ükski käesoleva direktiivi säte ei takista emaettevõtja liikmesriiki käsitlemast tütarettevõtjat maksustamise mõttes läbipaistvana, lähtudes nimetatud liikmesriigi hinnangust kõnealuse tütarettevõtja õiguslikele tunnustele, mis tulenevad selle asutamise aluseks olnud õigusest, ja seetõttu maksustamast emaettevõtja osa tema tütarettevõtja kasumis, kui see kasum tekib. Sellisel juhul hoidub emaettevõtja liikmesriik tütarettevõtja jaotatud kasumi maksustamisest.
Hinnates emaettevõtja osa tema tütarettevõtja kasumis, kui see tekib, emaettevõtja liikmesriik kas vabastab selle kasumi maksustamisest või lubab emaettevõtjal tasumisele kuuluvast maksusummast selle maksusumma piires maha arvata selle äriühingu tulumaksu osa, mis on seotud emaettevõtja kasumi osaga ja mida on maksnud tema tütarettevõtja ja mis tahes madalama astme tütarettevõtja, tingimusel et äriühing ja tema madalama astme tütarettevõtja vastavad igal astmel artiklis 2 toodud määratlusele ning artiklis 3 sätestatud nõuetele.
3. Igale liikmesriigile jääb võimalus mitte lubada emaettevõtja maksustatavast kasumist maha arvata osalusega seotud kulutusi ega tütarettevõtja kasumi jaotamisest tulenevaid kahjumeid.
Kui sellisel juhul on osalusega seotud juhtimiskulud määratletud kindla suurusega määrana, ei tohi kindlaksmääratud summa ületada 5 % tütarettevõtja jaotatavast kasumist.
4. Lõikeid 1 ja 2 kohaldatakse kuni äriühingute maksustamise ühtse süsteemi jõustumise kuupäevani.
5. Pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendi ning Majandus- ja Sotsiaalkomiteega võtab nõukogu seadusandliku erimenetluse kohaselt sobival ajal ühehäälselt vastu eeskirjad, mida rakendatakse alates äriühingute maksustamise ühtse süsteemi tegeliku jõustumise kuupäevast.
Artikkel 5
Kasum, mida tütarettevõtja oma emaettevõtjale jaotab, vabastatakse kinnipeetavast maksust.
Artikkel 6
Emaettevõtja liikmesriik ei tohi maksustada kinnipeetava maksuga kasumit, mida selline äriühing saab tütarettevõtjalt.
Artikkel 7
1. „Kinnipeetav maks” ei hõlma käesoleva direktiivi mõistes äriühingu tulumaksu avansilist makset või ettemaksu (précompte), mida makstakse tütarettevõtja liikmesriigile seoses kasumi jaotamisega tema emaettevõtjale.
2. Käesolev direktiiv ei mõjuta siseriiklike või lepingupõhiste sätete kohaldamist dividendide majandusliku topeltmaksustamise kaotamiseks või selle vähendamiseks, eriti nende sätete kohaldamist, mis käsitlevad dividendide saajatele maksukrediidi andmist.
Artikkel 8
1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid 18. jaanuaril 2012. Liikmesriigid teatavad nendest viivitamata komisjonile.
Kui liikmesriigid need sätted vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti koos nimetatud õigusnormide ja käesoleva direktiivi vastavust käsitleva vastavustabeliga.
Artikkel 9
Direktiiv 90/435/EMÜ, mida on muudetud II lisa A osas loetletud õigusaktidega, tunnistatakse kehtetuks; see ei mõjuta liikmesriikide kohustusi, mis on seotud II lisa B osas esitatud direktiivide ülevõtmise tähtpäevadega.
Viiteid kehtetuks tunnistatud direktiivile käsitatakse viidetena käesolevale direktiivile ning neid loetakse vastavalt III lisas esitatud vastavustabelile.
Artikkel 10
Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Artikkel 11
Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.
Brüssel, 30. november 2011