РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 20 юли 2010 година
относно парафискалната такса за популяризиране на виното, прилагана от Португалия, C 43/04 (ex NN 38/03)
(нотифицирано под номер C(2010) 4891)
(само текстът на португалски език е автентичен)
(2011/6/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) (1), и по-специално член 108, параграф 2, алинея първа от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените по-горе разпоредби (2),
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
Вследствие на жалба, с писмо от 20 януари 2003 г. Европейската комисия направи запитване до португалските власти относно парафискалната такса, предназначена „за популяризиране на виното“, която се събира от Института за лозата и виното, както и за мерките, финансирани с приходите от тази такса.
(2)
Постоянното представителство на Португалия към Европейския съюз отговори на Комисията с писмо от 14 март 2003 г. В отговор на въпросите, зададени от службите на Комисията, с факс от 14 май и 22 декември 2003 г. беше изпратена допълнителна информация с писма от 4 август 2003 г., 2 септември 2003 г., 24 февруари 2004 г. и 15 юли 2004 г.
(3)
Тъй като прилагането на въпросния механизъм е започнало през 1995 г. без предварително разрешение от страна на Комисията, той е вписан в регистъра на помощите, за които не е представено уведомление. Наистина мерките, които Португалия изпълнява, са нови помощи, за които Комисията не е уведомена и поради това са неправомерни по смисъла на член 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 (3) (настоящ член 108 от ДФЕС).
(4)
С писмо от 6 декември 2004 г. [C(2004) 4522] Комисията уведоми Португалия за решението си да открие официална процедура по разследване, предвидена в член 108, параграф 2 на ДФЕС по отношение на тази помощ. Решението на Комисията за откриване на процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (4). Комисията покани заинтересованите страни да представят своите мнения по разглежданата мярка.
(5)
Португалските власти представиха своите мнения с писма от 11 и 13 януари 2005 г. Те допълниха отговора си с писмо от 24 май 2006 г. Комисията не е получила мнения от трета заинтересована страна.
II. ОПИСАНИЕ НА ПОМОЩТА
(6)
В тази глава са изложени накратко контекстът и основните значими факти, свързани с разглежданите в настоящото решение мерки. Подробностите по тези факти са изложени в решението за откриване на процедурата, посочена в съображение 4 по-горе.
1. Институт за лозата и виното
(7)
Институтът за лозата и виното (ИЛВ) е публичен орган, създаден през 1986 г. с цел да гарантира контрола и общата координация на лозаро-винарския сектор в Португалия. Съгласно разпоредбите на Наредба-закон № 99/97 от 26 април 1997 г.„Основен закон на Института за лозата и виното“ (5), той има общи функции за подпомагане, изследване, контрол, наблюдение и популяризиране на производството и предлагането на пазара на вино и производни продукти и за тази цел разполага с административна и финансова независимост.
(8)
Този орган развива дейности, отредени от националното и общностното законодателство във връзка с лозарския сектор, и по-специално, това е националният орган, определен от португалската държава (6) да отговаря за контрола върху спазването на общностните разпоредби относно лозаро-винарския сектор (7), съгласно параграф 1 от член 72 от Регламент (ЕО) № 1493/1999 на Съвета от 17 май 1999 г. относно общата организация на пазара на вино.
(9)
Измежду своите задачи, свързани с общата координация на лозаро-винарския сектор, ИЛВ развива два вида дейности:
-
дейности, насочени основно към вината и лозаро-винарските продукти, произвеждани в Португалия, а именно функциите, свързани с кадастъра и лозарското наследство, както и с одита на системите за качество и сертификацията на качествените вина, произведени в определени райони (КВПОР) и на регионалните вина (средно 2,8 % от бюджета на ИЛВ), и
-
дейности, които са предназначени, без разлика, за вината и лозаро-винарските продукти, произхождащи от Португалия и за тези, произхождащи от други държави-членки или от трети държави и които се продават в Португалия, а именно дейностите по управлението и координацията на пазара на виното, контрола и наблюдението на лозарския сектор съгласно националното и общностното законодателство (дейности, които изразходват почти целия бюджет на ИЛВ).
(10)
ИЛВ действа също и като доставчик на някои услуги на трети лица, а именно: (i) организиране и популяризиране на дейности, свързани с обучението за икономическите оператори, браншовите и междубраншовите организации в лозарския сектор и за служителите на ИЛВ; (ii) предоставя на разположение на икономическите субекти от сектора складов капацитет от инфраструктурата на ИЛВ, и (iii) предоставя услуги от лабораторията на ИЛВ, както и обучение на собствения си персонал и на други оператори в лозаро-винарския сектор (финансирано в голяма степен от общностни и национални програми за подпомагане).
2. Мерки за популяризиране на виното
(11)
ИЛВ осигурява също и организацията на популяризиране на виното. Това се изразява в осигуряване на подкрепа за представителните междубраншови асоциации в лозаро-винарския сектор, които предвиждат да развиват дейности, свързани с популяризиране и рекламата на вино и винарски продукти. Тази подкрепа се финансира с част от постъпленията от приходите от таксата за популяризиране върху националните и вносните продукти, чийто процент се определя годишно от португалските власти, които същевременно установяват критериите за подбор на икономическите субекти, получаващи тази подкрепа (8).
(12)
От 1997 г. подкрепата за общото популяризиране на виното и лозаро-винарските продукти се предоставя с открита конкурсна процедура на една португалска представителна междубраншова асоциация в лозаро-винарския сектор, наречена Viniportugal. И така, бидейки единствен кандидат от 1997 г. насам, Viniportugal е единственият бенефициер на цялата парафискална такса, предназначена за такива цели.
(13)
Ставката на таксата е предназначена за финансиране на два различни вида кампании за популяризиране:
-
първо, кампании за общо популяризиране на виното и лозаро-винарските продукти в Португалия без позоваване на произхода;
-
кампании за популяризиране на португалското вино и лозаро-винарски продукти на територията на други държави-членки и трети държави.
2.1. Общо популяризиране на виното в Португалия
(14)
По отношение на кампаниите за общо популяризиране на виното в Португалия португалските власти твърдят, че Viniportugal осъществява функции, свързани с подкрепата и извършването на дейности за популяризиране на виното и лозаро-винарските продукти като популяризиране на културни и научни дейности, свързани със сектора на виното. В този контекст Viniportugal популяризира културата на виното чрез организирането на панаири и изложения на този специалитет, публикации в същата област, дейности по представянето и разпространяването, както и чрез рекламни кампании поради очакването, че популяризирането на виното по принцип влияе пряко върху консумацията му в Португалия.
(15)
Португалските власти отбелязват, че във всички случаи осъществяваните от Viniportugal насърчителни и рекламни дейности не целят да разубеждават потребителите да купуват винарски продукти от други държави-членки или да омаловажават тези продукти. Също така това не носи полза на дадена марка на конкретно предприятие или на отделен производител.
(16)
Основната цел на рекламните кампании на национално ниво е да привлекат младите хора от двата пола сред възрастните потребители към здравословна консумация на вино като алтернатива на бирата и другите алкохолни напитки.
(17)
Viniportugal насърчава също и публикуването на книги, проспекти и практически ръководства за виното с цел да се популяризира културата на виното; асоциацията сключва договори с висше учебни заведения за популяризиране на обучението на професионалисти в областта на виното и ресторантьорството; подпомага португалската асоциация на сомелиерите с цел подобряване качеството на вината, които се сервират на публични места и гарантиране на познаването на качествата на виното по принцип; и накрая, Viniportugal насърчава умерената и отговорна консумация на вино, като си сътрудничи със здравните институции чрез организирането на семинари за борба с високите нива на алкохол в кръвта и за безопасност по пътищата и чрез предложение за кодекс на добрите практики в рекламата на виното, с цел популяризиране на виното по достоен начин и предотвратяване на популяризирането на употребата на алкохол преди юношеска възраст. Португалските власти представиха и рекламни извадки, които доказват спазването на посочените принципи.
2.2. Популяризиране на португалското вино на пазарите на други държави-членки и трети държави
(18)
От друга страна, относно кампаниите за популяризиране на португалското вино и лозаро-винарски продукти на територията на други държави-членки и на трети държави, португалските власти посочват, че дейностите, развивани на пазарите на други държави-членки и на трети държави, целят популяризирането на португалските вина и се конкретизират в публикуването на рекламни обяви в специализирани списания, разпространяването на Newsletters, участието в специализирани изложения и насърчаването на посещения в Португалия на журналисти, специализирани в тази област. Те гарантират, че кампаниите нямат за цел да разубеждават потребителите да купуват продукти на други държави-членки или да дискредитират въпросните продукти, и че това не носи полза на конкретно предприятие или на отделен производител. В тази връзка португалските власти приведоха примери и мостри от рекламни кампании в специализираната чуждестранна преса.
3. Свързани с обучението мерки
(19)
ИЛВ отговаря за насърчаването и осъществяването на дейности, свързани с техническото обучение и с повишаване на информираността на икономическите субекти в лозаро-винарския сектор, с цел да се гарантира качеството на вината и лозаро-винарските продукти. В периода 1997-2002 г. бяха организирани различни обучения за служителите на ИЛВ (1 449 служители), за други държавни служители и в по-малка степен (135 служители) за операторите в сектора.
(20)
Португалските власти подчертават, че разходите за организираните от ИЛВ обучения през този период, с изключение на едно обучение от общ интерес - „Sistema de Informaçao e Gestão Vitivinícola - 2000“ (Система за лозаро-винарска информация и управление - 2000), възлизащо на 367,12 EUR, са били изцяло поети от програмите за подпомагане на модернизирането на селскостопанските и горските структури (PAMAF) 6 и от програма Агро/Мярка 7, и двете съфинансирани от Европейския социален фонд. Те уточняват, че поради това не се е наложило нито ИЛВ, нито икономическите субекти да участват във финансирането на тези обучения.
4. Такса за популяризиране на виното
(21)
Анализираната мярка касае използването на приходите от една парафискална такса, която Институтът за лозата и виното (за по-кратко ИЛВ) събира от операторите в сектора от 1995 г. (9) насам. Таксата има за цел да осигури на този публичен орган достатъчно средства за осъществяването на задачите, свързани с коо рдинацията в лозаро-винарския сектор в Португалия, които представляват над 62 % от бюджета за функционирането на ИЛВ.
(22)
Съгласно член 1, параграф 1 от Decreto-Lei 119/97 (Наредба-закон 119/97), вината и лозаро-винарските продукти от националната територия, както и продуктите от внос, които се предлагат на пазара в Португалия, се облагат с такса за популяризиране, която представлява компенсация за услугите, предоставени от ИЛВ във връзка с общото популяризиране и общата координация на сектора, или Азорските острови и Мадейра - от съответните регионални служби.
(23)
Таксата за популяризиране се прилага не само за лозаро-винарските продукти, които са произведени и се предлагат на пазара в Португалия, но и за тези, които са произведени в Португалия и предлагат на пазара или в други държави-членки, или в трети държави (износ), както и за лозаро-винарските продукти, произхождащи от други държави-членки или трети държави, които се предлагат на пазара в Португалия (внос).
(24)
Сумата, която трябва да се плати, се определя всяка година от компетентните органи на Министерство на земеделието. Тази сума варира в зависимост от това дали продуктът е разфасован или не, както и от вместимостта на съда (10).
(25)
Приходите от таксата за популяризиране са предназначени, въпреки наименованието ѝ, на първо място - за финансиране на услугите, свързани с общата координация на винарския сектор, които се осъществяват от ИЛВ, и на второ място - за дейностите, свързани с популяризирането на виното и лозаро-винарските продукти.
(26)
При откриването на процедурата Комисията счете, че при упражняването на дейностите, свързани с общата координация на лозаро-винарския сектор, отредени на ИЛВ от националното и общностното законодателство, както и при организирането от него на отпускането на помощ за популяризиране на виното, той действа не само като частен оператор, но и като публичен орган, и че следователно помощта за него не е държавна (вж точка 66 от решението за откриване на процедурата).
(27)
По отношение на дейностите на ИЛВ като доставчик на определени услуги на трети страни съгласно пазарните условия (вж по-горе съображение 15), не е имало икономическо предимство за ИЛВ поради позицията му на пазара и следователно липсва и държавна помощ по отношение на него (вж точка 70 от решението за откриване на процедура).
(28)
Въз основа на информацията, с която разполага, Комисията счете също така, че не е имало икономическо предимство, и следователно помощ в полза на Viniportugal. Тази междубраншова асоциация е само доставчик на услуги, който е бил избран да предоставя такива услуги съгласно обективни критерии и чрез открита, прозрачна и недискриминационна процедура (вж точка 87 от решението за откриване на процедура).
(29)
На етапа на откриване на процедурата по разследване обаче Комисията е счела, че е имало държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС в полза на икономическите оператори във сектора на виното относно финансирането на кампании за популяризиране и реклама на виното и лозаро-винарските продукти (вж точка 80 от решението за откриване на процедура).
(30)
По отношение на дейностите, свързани с обучението, Комисията също е счела, че е налице държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС (вж точки 79 и 80 от решението за откриване на процедурата).
(31)
Комисията е открила процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от ДФЕС, защото е имала съмнения относно съвместимостта на тези два вида помощи с вътрешния пазар.
(32)
И така по отношение на подпомагането на рекламата на португалско вино на пазара на други държави-членки и на трети държави, на етапа на откриване на процедурата Комисията не е имала достатъчно информация, позволяваща ѝ да заключи, че тези кампании, въпреки че упоменават произхода на вината, предават само информация за обективните характеристики на съответните продукти и не съдържат субективни твърдения относно качеството на продуктите, което се основава единствено на произхода им (вж точка 119 от решението за откриване на процедурата).
(33)
По отношение финансирането на помощите за популяризиране и обучение, съгласно практиката на Съда, Комисията счете, че помощ за националните производители може да се финансира от парафискални такси, налагани и върху вноса на същия продукт от производителите в другите държави-членки само доколкото бъдат осигурени гаранции, че те ще могат да ползват тези предимства по същия начин като националните производители. Но на етапа на откриването на процедурата Комисията не разполагаше с достатъчно информация, която да ѝ позволи да заключи, че в конкретния случай не е имало дискриминация между националните продукти и вносните такива. Тоест, тя не е могла да заключи, че продуктите, произхождащи от други държави-членки, които също е трябвало да платят таксата, са ползвали по същия начин и в същата степен като националните продукти всички предимства, произтичащи от таксата (вж точка 135 от решението за откриване на процедура).
(34)
И така Комисията поиска от португалските власти да предоставят всякаква информация, която би била полезна за оценяването на въпросните мерки, конкретно по повод на недискриминационния характер на метода на финансиране на разглежданите помощи (тоест, помощите за популяризиране и реклама на виното и лозаро-винарските продукти, както в Португалия, така и на територията на други държави-членки и трети държави) и на обективния характер на рекламните кампании, осъществени на пазарите на държави-членки и трети държави.
(35)
Това решение се ограничава до разследването на прилагането на парафискалната такса от момента на влизането ѝ в сила до 31 декември 2006 г., датата на влизането в сила на новите Основни насоки на Общността за държавните помощи за земеделския и горския сектор за периода 2007-2013 г., без да се засяга позицията, която Комисията ще вземе относно прилагането на таксата за популяризиране след тази дата.
III. МНЕНИЯ, ПРЕДСТАВЕНИ ОТ ПОРТУГАЛИЯ
(36)
Вследствие решението за откриване на процедура съгласно член 108, параграф 2 от ДФЕС, португалските власти изпратиха своите мнения с писма от 11 и 13 януари 2005 г. Те допълниха отговора си с писмо от 24 май 2006 г.
1. Помощи за обучение
(37)
По отношение на помощите за обучение португалските власти уточниха следните факти:
(38)
Между 1997 г. и 2000 г. ИЛВ е предприел дейности, свързани с обучението, във връзка с основни въпроси на лозаро-винарския сектор в Португалия, насочени главно към служители на ИЛВ и на други държавни органи, и в по-малка степен към представители на лозаро-винарския сектор.
(39)
Разходите за всички насърчавани и приключени дейности от ИЛВ през въпросния период са изцяло поети от „програмите за подпомагане на модернизирането на селскостопанските и горските структури“ (PAMAF) 6 и от програма „Агро/Мярка 7“, която е отчасти финансирана от Общността - Европейски социален фонд (ЕСФ), и отчасти на национално равнище - чрез „плана за инвестиции и разходи за развитието на централната администрация“ (PIDDAC).
(40)
Единствената дейност през въпросния период, разходите за която са били реално покрити от бюджета на ИЛВ е обучението от общ интерес „Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola 2000“, проведено през 2000 г., на обща стойност от 367,12 EUR, насочено към служителите на регионалните отдели за селско стопанство (регионалните служби на Министерство на земеделието) и служителите на регионалните комитети по лозарство, които са компетентните органи за гарантирането на автентичността и качеството на вината от конкретни райони.
(41)
И накрая португалските власти считат за необходимо да подчертаят, че поради незначителните разходи за тази дейност - само 367,12 EUR - влиянието върху конкуренцията на вътрешен пазар е незначително, или поне de minimus.
2. Помощи за популяризиране и реклама на португалското вино на пазарите на други държави-членки и трети държави.
(42)
По отношение на съмненията, изразени от Комисията по повод подпомагането на рекламата на португалско вино на пазара на други държави-членки и трети държави, португалските власти предоставиха следната информация:
(43)
Дейностите на Viniportugal, свързани с популяризирането и рекламата в Португалия и на територията на други държави-членки и трети държави, са от общ характер и нямат за цел популяризирането на определени предприятия или отделни производители.
(44)
Тези кампании не целят да дискредитират лозаро-винарските продукти на други държави-членки и не би следвало да разубеждават потребителите да купуват лозаро-винарски продукти, произхождащи от други държави-членки; те съответстват на приложимото общностно законодателство (именно законодателството относно етикетирането, представянето и рекламата на хранителните продукти). Следователно рекламните дейности на Viniportugal в други държави-членки на Европейския съюз и в трети държави спазват отрицателните критерии, установени в параграфи 18-30 на Основните насоки на Общността, приложими за държавните помощи за рекламата на продуктите, изброени в Приложение I към Договора за ЕО, и на някои продукти, които не фигурират в Приложение I (11) (наричани по-нататък „Основни насоки за държавните помощи за рекламата“), които са в сила по време на прилагането на въпросната помощ.
(45)
Също така тези дейности изпълняват положителните критерии, изложени в параграф 31 и следващи Основните насоки за държавните помощи за рекламата. В действителност тези дейности целят да запознаят потребителите в други държави-членки с португалските вина, улеснявайки по този начин развитието на дейностите в португалския сектор на лозарството, по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС.
(46)
Кампаниите на Viniportugal извън Португалия целят да направят публично достояние основните характеристики на португалското вино, приканвайки консуматорите в други държави-членки и трети държави да опитат тези продукти, с които те не са запознати. Кампаниите не съдържат никакви субективни твърдения относно качеството на продуктите, основаващи се единствено на техния произход, което е в съответствие с Основните насоки за държавните помощи за рекламата.
(47)
Следователно португалските власти заявяват, че рекламните дейности на Viniportugal в други държави-членки на Европейския съюз, както и тези в трети държави трябва да се считат за съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 буква в) на ДФЕС и на Основните насоки за държавните помощи за рекламата.
(48)
В подкрепа на своето становище португалските власти представят примери и извадки от рекламни кампании в чуждестранната специализирана преса.
3. Финансиране на кампаниите за популяризиране и реклама на португалското вино в други държави-членки и в трети държави
(49)
По отношение на съмненията, изказани от Комисията спрямо финансирането на кампаниите за популяризиране и реклама на вино в други държави-членки и в трети държави, португалските власти изтъкват, че за периода 1997-2005 г. постъпленията от събирането на таксата върху продуктите, произхождащи от други държави-членки представляват едва 15 % от общите постъпления от тази такса.
Годишни постъпления от събирането на таксата за популяризиране на виното (Средногодишно за 1998-2005 г. (12))
Произход
Сума
(EUR)
%
Национални вина и лозаро-винарски продукти
7 327 957
85 %
Вина и лозаро-винарски продукти от други държави-членки и трети държави
1 293 169
15 %
Общо средногодишни постъпления (1998-2005)
8 621 126
100 %
(50)
В този контекст португалските власти считат, че вносните продукти допринасят само за плащането на част от осъщественото в Португалия общо популяризиране на виното и лозаро-винарските продукти, която е в полза и на националните продукти, и на тези произхождащи от други държави-членки. Също така според португалските власти останалата част от финансирането на общото популяризиране се осигурява от частта от облагането на националните продукти, които ползват в същата степен предимствата, произтичащи от тях. От друга страна португалските власти уточняват, че средните разходи за общо популяризиране на виното и лозаро-винарските продукти са много по-високи, отколкото частта от сумата, отпусната на Viniportugal, която е получена от таксата за популяризиране, начислявана върху продуктите на други държави-членки. Според португалските власти отпусканата годишно помощ на Viniportugal за въпросния период представлява между 25 % и 45 % от приходите от таксата за популяризиране на виното (вж по-горе съображение 15). Само 15 % от тази сума се формират от събраната такса от продукти, внос от други държави-членки. Колкото до останалите 85 %, те са от приходите от таксата върху националните продукти (13). Следователно дейността на Viniportugal се финансира най-вече от постъпленията от събраната такса върху националните продукти.
(51)
Португалските власти добавят, че през същия този период разходите на Viniportugal за акциите, свързани с общото популяризиране на виното в Португалия, представляват средно 32 % от разходите на тази асоциация.
Разходи на Viniportugal (средно годишно за 1998 - 2005 (14))
Акции
Сума
(EUR)
%
Промоционални и рекламни акции в други държави-членки и трети държави
1 119 293
68 %
Акции за общо популяризиране в Португалия
525 698
32 %
Общо средни разходи годишно (1998-2005)
1 644 991
100 %
(52)
Като се има предвид, че приносът на таксата върху продуктите от други държави-членки за дейностите на Viniportugal представлява едва 15 % от общите приходи на асоциацията от таксата за популяризиране, португалските власти заключават, че следователно той се ограничава до финансирането само на част от разходите за акциите за общо популяризиране, осъществени от Viniportugal в Португалия.
(53)
Тези акции, които според португалските власти могат да бъдат от полза както за националните продукти, така и за внесените такива от други държави-членки, от една страна са финансирани от таксата върху продуктите на други държави-членки, а от друга, от таксата върху националните продукти.
(54)
Останалата част от таксата, събрана върху националните продукти - за дейността на Viniportugal, е предназначена за финансиране на всички акции за популяризиране и реклама на португалските вина в други държави-членки и в трети държави, бидейки по този начин единственият източник за финансиране на тези дейности.
(55)
В заключение португалските власти заявяват, че няма дискриминация между националните вина и лозаро-винарски продукти и произхождащите от други държави-членки, доколкото i) и едните и другите допринасят за финансирането на дейностите, свързани с общото популяризиране на виното и лозаро-винарските продукти в Португалия, и доколкото тези дейности са в полза и на националните продукти и на внасяните от други-държави-членки; ii) промоционалните и рекламните кампании, осъществявани от Viniportugal в други държави-членки и в трети държави, които носят полза изключително за португалското вино, са изключително финансирани с част от постъпленията от събраната такса върху националните вина и лозаро-винарски продукти.
(56)
Според португалските власти механизмът на финансиране на въпросните помощи следва да се счита съвместим с членове 107 и 110 на ДФЕС.
IV. ПРЕЦЕНКА
1. Наличие на помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС
(57)
Членове 107-109 от ДФЕС са приложими за производството на продукти от лозаро-винарския сектор и търговията с тях по силата на член 71 от Регламент (ЕО) № 1493/99 (15) относно общата организация на пазарите на тези продукти.
(58)
Съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС, освен когато е предвидено друго в Договора, всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с вътрешния пазар.
(59)
За попадането на дадена мярка в приложното поле на член 107, параграф 1 от ДФЕС трябва да бъдат кумулативно изпълнени следните четири условия: 1) мярката трябва да се финансира от държавата или с държавни средства, 2) тя трябва да касае избирателно определени производствени предприятия или сектори, 3) тя трябва да включва икономическо предимство за предприятията бенефициери, 4) тя трябва да засяга търговията в рамките на Общността и да нарушава или да представлява заплаха от нарушаване на конкуренцията.
(60)
В решението за откриване на официалната процедура по разследване Комисията изразява съмнения по следните въпроси: първо, относно съвместимостта на мерките за популяризиране на пазари на други държави-членки и трети държави с член 107 от ДФЕС; второ, относно съвместимостта на мерките, свързани с обученията, организирани от ИЛВ, с член 107 от ДФЕС; и трето, относно съвместимостта на финансирането чрез парафискалната такса на мерките, свързани с популяризиране на пазарите на други държави-членки и трети държави. Следователно Комисията ограничава своето разследване до тези въпроси.
1.1. Държавни средства
(61)
Помощите, които са обект на настоящата процедура по разследване, са финансирани чрез парафискална такса, предназначена за популяризиране на виното.
(62)
По отношение на въпроса дали приходите от парафискалните такси могат да се разглеждат като държавни средства, следва да се отбележи, че не трябва да се прави никаква разлика по отношение на държавните средства, когато помощта се отпуска директно от държавата и когато помощта се отпуска от държавни или частни организации, които са посочени или създадени от държавата. (16)
(63)
На 15 юли 2004 г. Съдът на Европейските общности в решението си по делото Pearle (17) (дело C-345/02) постанови, че задължителните такси, събирани от посреднически орган за всички предприятия в определен професионален сектор, не трябва да се разглеждат като държавни средства, ако са спазени следните четири кумулативни условия:
а)
Съответната мярка е определена от професионална организация, която представлява предприятията и работещите в даден професионален сектор, и не служи като инструмент за осъществяване на определена от държавата политика;
б)
Така определените цели се финансират изцяло от вноските на предприятията в този сектор;
в)
Начинът на финансиране и ставката/сумата на вноските се определят в професионалната организация в сектора, от представители на служителите и работниците, без никаква намеса от страна на държавата.
г)
Вноските се използват задължително за финансирането на мярката, без евентуална намеса на държавата.
(64)
Мярката, за която е направено уведомление, изглежда не отговаря на всичките тези условия. Таксата, предвидена „за популяризиране на виното“, е установена от португалски орган с наредба-закон (вж. съображение 11), като инструмент за изпълнение на политика, която е определена от португалското правителство, а именно популяризиране на виното. Освен това, португалският орган има възможност, в качеството си на законодател, да се намесва при определянето на финансовите условия за мярката и използването на вноските. В разглеждания случай интервенцията на португалската държава в този смисъл личи ясно от разпоредбите на Наредбите-закони № 137/95 от 14 юни и № 119/97 от 15 май.
(65)
Тъй като условията a), в) и г) от решението по случая Pearle не са изпълнени, приходите от така наречената такса за популяризиране следователно се приемат като „държавни средства“.
1.2. Наличие на селективно предимство
(66)
Следователно има основание да се провери дали анализираният механизъм „нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки“. Наличието на помощ следва да бъде установено при потенциалните бенефициери на популяризирането на вино и неговото финансиране.
(67)
И така, за да представлява помощ по смисъла на член 107, отпуснатата компенсация с държавни средства трябва да носи икономическо предимство, която не би била получена при нормални пазарни условия, и Това предимство трябва да бъде селективно. Критерият за селективност е изпълнен, когато споменатото предимство е предвидено за някои предприятия или за даден сектор на дейност. В разглеждания случай, в който виненият сектор и винарските продукти са ясно определени, това условие следователно е изпълнено.
(68)
При откриването на процедурата по разследване Комисията идентифицира като бенефициери икономическите оператори, ползващи се от услугите, предоставени от ИЛВ и Viniportugal. Независимо от въпроса дали финансирането на дейностите на ИЛВ представлява държавна помощ за този орган, поставя се също и въпросът за възможната квалификация като държавни помощи, по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, на услугите предоставени от този орган на винарския сектор. Няма съмнение, че операторите във въпросния сектор (производители, преработватели, търговци на едро, търговци на дребно и др.) са предприятия, упражняващи икономическа дейност.
(69)
Съгласно практиката на Съда се приемат именно като помощи интервенциите, които под различна форма облекчават разходите, които обикновено обременяват бюджета на предприятието и които, по този начин, без да бъдат субсидии в точния смисъл на думата, са от същото естество и водят до същия резултат (18).
(70)
Следователно е важно, на второ място, да се отговори на въпроса дали, и евентуално доколко, дейностите, финансирани с тези „държавни средства“, а именно услугите, предлагани на сектора от ИЛВ и промоционалните кампании, организирани от Viniportugal, представляват икономическо предимство за операторите от сектора.
(71)
По отношение на услугите на ИЛВ е уместно да се разбере от една страна дали, и евентуално доколко, ако ги нямаше осигурените от ИЛВ услуги, икономическите оператори от лозаро-винарския сектор в Португалия би трябвало да поемат разходите за тези услуги и дали те представляват разходи, които обикновено обременяват бюджета на предприятието. За тази цел услугите следва да се разделят на три групи:
1.2.1. Услуги на ИЛВ като общ координатор на сектора
(72)
Комисията счита, че услугите и дейностите на ИЛВ като общ координатор на лозаро-винарския сектор, и по-специално функциите, свързани с надзора, контрола, сертификацията, одита, управлението на пазарните механизми, са следствие от прилагането на изискванията, установени от общностното и националното законодателство, и като такива те не са нормално обременяващи бюджета на предприятието дейности, а са дейности, които са свързани с основни функции на държавата.
1.2.2. Услуги, свързани с обучението
(73)
Все пак по отношение на финансирането на организирането на обученията, от които са могли да се възползват икономическите оператори в сектора, ясно личи, че става въпрос за предимство за тях, защото обучението е дейност, която обикновено натоварва бюджета на предприятията.
(74)
Според информацията, предоставена от португалските власти при откриването на процедурата, с изключение на едно обучение от общ интерес - „Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola - 2000“, което е струвало 367,12 EUR, всички организирани от ИЛВ обучения са били съфинансирани от Европейския социален фонд и следователно не са били финансирани от приходите от парафискалната такса. Поради тази причина тези обучения не са предмет на настоящата процедура по разследване.
(75)
По отношение на единственото обучение, финансирано с приходи от таксата за популяризиране на виното, а именно обучението от общ интерес „Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola - 2000“, Комисията констатира, че една нова информация би могла да промени квалификацията му като държавна помощ. Съгласно новата информация, която беше предоставена, това обучение е било изключително предназначено за служителите на регионалните отдели на Министерство на земеделието и на служителите на Регионалните лозарски комитети, които са компетентни държавни органи за контрол и проверка на автентичността и качеството на вината в съответните региони. От тази информация следва, че не става въпрос за мярка за помощ, предназначена за бенефициерите на услугите, предоставяни от ИЛВ, а за мярка за вътрешно обучение на държавната администрация.
(76)
Следователно тази мярка за обучение не представлява държавна помощ съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС.
1.2.3. Услуги, свързани с осъществяването на промоционални кампании
(77)
По отношение на осъществяването на кампании за популяризиране на вино и винарски продукти чрез Viniportugal, действително има икономическо предимство за икономически оператори от сектора, особено лозаро-винарския сектор в Португалия. Организацията на популяризирането на тези продукти е разход, който обикновено обременява бюджета на предприятието.
(78)
Следователно Комисията заключава, че предоставянето на услуги, състоящи се в осъществяване на промоционални кампании, представлява селективно предимство посредством държавни средства за икономически оператори от лозаро-винарския сектор в Португалия.
1.3. Ефект върху търговията и нарушаване на конкуренцията
(79)
С цел да се установи дали въпросните помощи попадат в приложното поле на член 107, параграф 1 от ДФЕС, трябва на последно място да се определи дали те могат да засегнат търговията между държавите-членки и дали нарушават или заплашват да нарушат конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производства.
(80)
Съдът констатира, че когато дадено предимство, осигурено от държава-членка, укрепва позицията на една категория предприятия спрямо други конкурентни предприятия във вътреобщностната търговия, последните следва да се считат засегнати от това предимство (19).
(81)
Изглежда, че разглежданите мерки могат да засегнат търговията между държави-членки, доколкото те облагодетелстват националната продукция в ущърб на продукцията на други държави-членки. В действителност лозарският сектор е изключително отворен за конкуренцията на общностно ниво и следователно е много чувствителен към всякакви мерки в полза на производството на една или друга държава-членка.
(82)
Фактът, че има търговски обмен между държави-членки в сектора на виното и винарските продукти, изглежда е доказан от наличието на обща организация на пазарите в този сектор.
(83)
Следващата таблица показва като пример нивото на вътреобщностния търговски обмен на тези продукти от 1999 до 2004 г. (20).
1 000 хл
Година
Внос ЕС
Износ ЕС
1999 (ЕС-15)
35 595
40 921
2000 (ЕС-15)
-
-
2001 (ЕС-15)
32 699
35 558,4
2002 (ЕС-15)
31 810,3
35 002,9
2003 (ЕС-15)
33 024,7
35 343
2004 (ЕС-25)
35 513,3
38 696,4
(84)
Следователно по отношение на финансирането на кампаниите за популяризиране и реклама на вино и лозаро-винарски продукти с част от приходите от така наречената такса за популяризиране на виното, Комисията потвърждава своята позиция относно наличието на държавна помощ за икономическите оператори в сектора на виното и лозаро-винарските продукти по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
1.4. Заключения относно характера на „помощ“ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС
(85)
Комисията счита, че мерките в полза на икономическите оператори в сектора на виното и лозаро-винарските продукти им осигуряват предимство, финансирано с държавни средства, което другите оператори не могат да ползват. Това предимство нарушава или заплашва да наруши конкуренцията, като облагодетелства определени предприятия и производства, щом като може да засегне търговията между държави-членки. Следователно Комисията заключава, че тези мерки попадат в обхвата на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
2. Законосъобразност на помощите за популяризиране и реклама
(86)
Португалските власти не са уведомили Комисията по смисъла на член 108, параграф 3 от ДФЕС за механизмите, с които е установена въпросната парафискална такса, нито за финансирането на акциите в полза на сектора на виното.
3. Разследване на съвместимостта на помощите за популяризиране и реклама
(87)
Принципът на несъвместимост, посочен в член 107, параграф 1 от ДФЕС, обаче има изключения.
(88)
По-специално член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС предвижда, че могат да се считат като съвместими с вътрешния пазар помощите, които имат за цел да улеснят развитието на някои икономически дейности или на някои икономически региони, доколкото тези помощи не засягат по неблагоприятен начин условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес.
(89)
Според Съобщение на Комисията относно определянето на правила за оценка на незаконните държавни помощи, всяка неправомерна помощ по смисъла на член 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 659/1999, трябва да се оценява съгласно правилата и основните насоки, които са в сила в момента на отпускането на помощта.
(90)
Така съвместимостта на помощите, отпуснати преди 1 януари 2002 г., трябва да бъде проверена с оглед на Рамката за националните помощи за реклама на селскостопанските продукти и някои продукти, изброени в Приложение II към Договора за ЕИО (21), а за помощите, отпуснати след тази дата, с оглед на цитираните по-горе Основни насоки, приложими за държавните помощи за рекламата, без да се нарушават специалните правила за временно прилагане, установени в гореспоменатите Основни насоки.
(91)
Рамката от 1987 г. и Основните насоки обаче по същество споделят едни и същи принципи. Те предвиждат отрицателни и положителни критерии, които трябва да бъдат спазвани от всички режими за национални помощи. Така че не следва да става въпрос за рекламни акции, които противоречат на член 28 от Договора (настоящият член 34 от ДФЕС) или на производното общностно право и те не трябва да бъдат насочени в зависимост от определени предприятия.
3.1. Кампании за общо популяризиране в Португалия
(92)
Според информацията, изпратена от португалските власти, може да се заключи, че целите на тези мерки съчетават много положителни критерии, приети във визираните по-горе документи, тъй като те се вписват в целите за развитието на малките и средните предприятия и на някои региони, или дори в целите за разработване на висококачествени продукти и за здравословно хранене.
(93)
Освен това португалските власти обясняват, че посланията, предадени чрез промоционалните и рекламните акции са от общ характер, състоят се главно в организация на изложения, участия в панаири, издаване на каталози и други носители, нямат за цел да разубеждават потребителите да купуват продукти на други държави-членки или да дискредитират въпросните продукти, и не са в полза на марка на конкретно предприятие или отделен производител.
(94)
В решението за откриване на официална процедура по разследване (точка 108), Комисията е счела, че публичните помощи, изплатени за финансиране на промоционалните мерки в разглеждания случай до 1 януари 2002 г., са спазили критериите, установени в общностните разпоредби, приложими в тази област.
(95)
Считано от 1 януари 2002 г. точка 8 от Основните насоки на Общността за държавните помощи за реклама на продуктите, изброени в приложение I към Договора за ЕО, и на някои продукти, които не фигурират в приложение I предвижда, че промоционалните акции, като популяризирането на научни знания, организирането на панаири и изложения, участието в тях и подобните на тях акции за връзки с обществеността, включително анкети и пазарни проучвания, не се считат като реклама. Държавните помощи относно това популяризиране в широк смисъл са предмет на точки 13 и 14 от Основните насоки на Общността за държавните помощи в селскостопанския сектор.
(96)
Точка 13.2 от Основните насоки на Общността за държавните помощи в селскостопанския сектор предвижда, че помощи могат да бъдат отпускани за използване на експерти или услуги от този тип, включително технически проучвания, проучвания за осъществимост и проектиране, както и пазарни проучвания, когато тези дейности са свързани с развитието на качеството на селскостопанските продукти. Освен това в точка 14 се разрешава отпускането на помощи за предоставяне на техническа помощ в селскостопанския сектор. По-специално, разрешени са помощи за разпространяване на нови техники.
(97)
Описаните по-горе помощи могат да бъдат причислени към една или друга от тези категории, тъй като в крайна сметка те имат за цел предоставяне на техническа помощ за съответното производство чрез осигуряване на подкрепа за качествените селскостопански продукти, както и общото разпространение на техните характеристики.
(98)
В тези случаи са разрешени помощи, покриващи 100 % от разходите. Но за да се избегне отпускането на значителни суми на големи компании, общата сума на помощта, която може да бъде отпусната по тези две точки, не може да надвишава 100 000 EUR на бенефициер за срок от три години или, ако става въпрос за помощи, отпускани на предприятия, които влизат в категорията на малките и средни предприятия, съгласно дефиницията за тях, дадена от Комисията, 50 % от допустимите разходи, като се прилага най-високият размер. За целите на изчисляването на размера на помощта, получателят на услугата се приема за бенефициер.
(99)
Португалските власти обясниха, че по отношение на общите акции с общ обхват, реалната полза от които е изцяло разпределена между всички участници в лозаро-винарската индустрия, нивото на помощта за отделния бенефициер следователно ще бъде под прага от 100 000 EUR за три години.
(100)
В решението за откриване на официална процедура по разследване (точка 114), Комисията счита, че публичните помощи, изплатени за финансиране на промоционални акции в разглеждания случай след 1 януари 2002 г., изглежда отговарят на критериите, установени в общностните документи, приложими в тази област.
(101)
Предвид информацията, предоставена от португалските власти през цялото време на разследването на този случай и при липсата на противоречащи мнения на трети страни след откриването на официалната процедура по разследване, Комисията потвърждава позицията, изразена при откриване на процедурата (22) относно съвместимостта с общностните разпоредби, приложими към кампаниите за общо популяризиране на вино, организирани от Viniportugal в Португалия.
-
в това изразяване на позиция Комисията отбелязва специално уверенията, представени от страна на португалските власти относно: целите на мярката - развитие на малките и средните предприятия на някои региони, дори разработване на висококачествени продукти и здравословно хранене (точка 32 от Основните насоки за държавните помощи за реклама);
-
същността на кампаниите: посланията, предадени чрез промоционалните и рекламните акции, са от общ характер, състоят се главно в организация на изложения, участия в панаири, издаване на каталози и други носители, нямат за цел да разубеждават потребителите да купуват продукти на други държави-членки или да омаловажават съответните продукти и не са в полза на марка на конкретно предприятие или на отделен производител.
-
определянето на таван за подпомагането: мерките се финансират изцяло от парафискалните такси и финансовите усилия на професионалистите в тези кампании по дефиниция достигат 50 % от разходите им. Освен това, тъй като се касае за акции с общ обхват, реалната полза от които е изцяло разпределена между всички участници в лозаро-винарската индустрия, нивото на помощта за отделния бенефициер, ще бъде следователно под прага от 100 000 EUR за три години.
3.2. Кампании за популяризиране и реклама на португалското вино на пазарите на други държави-членки и трети държави
(102)
По отношение на кампаниите за популяризиране и реклама на португалското вино на пазарите на други държави-членки и трети държави, осъществени от Viniportugal, по-специално след 1 януари 2002 г., Комисията изрази съмнения относно съвместимостта на тези кампании с разпоредбите на Основните насоки за държавните помощи за реклама.
(103)
Съгласно точка 4.1 на основните насоки, приемливи са рекламните кампании, пряко или косвено организирани от държава-членка на пазара на други държави-членки с цел да запознаят потребителите с цяла една категория продукти на друга държава-членка. Все пак тези кампании трябва да предоставят обективна информация за характеристиките на съответните продукти и не трябва да включват субективни твърдения за качеството на продуктите, основаващи се единствено на техния произход.
(104)
При откриването на процедурата обаче Комисията не разполагаше с достатъчно информация, за да може да стигне до заключение, че тези кампании, въпреки че отбелязват произхода на вината, предоставят само информация за обективните характеристики на съответните продукти и не съдържат субективни твърдения относно качеството на продуктите, основаващи се единствено на техния произход. Така че португалските власти бяха приканени да докажат, че евентуалното позоваване на произхода на продуктите наистина спазва тези условия.
(105)
Комисията отчита уверенията, представени от страна на португалските власти по отношение на i) общия характер на промоционалните кампании на Viniportugal (вж по-горе съображение 37); ii) факта, че дейностите по насърчаване и рекламните дейности на Viniportugal в Португалия и на територията на други държави-членки и трети държави не касаят специфични браншове и нямат за цел популяризиране на определени предприятия или отделни производители (вж по-горе съображение 37); iii) факта, че кампаниите не целят омаловажаването на лозаро-винарските продукти на други държави-членки, че те не би следвало да разубеждават потребителите да купуват лозаро-винарски продукти, произхождащи от други държави-членки и че те са в съответствие с приложимото общностно законодателство (а именно законодателството свързано с етикетирането, представянето и рекламата на хранителни продукти) (вж по-горе съображение 38); iv) факта, че тези дейности целят запознаването на потребителите от други държави-членки с португалските вина, улеснявайки по този начин развитието на дейностите на португалския винарски сектор по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС (вж по-горе съображение 39); и накрая, v) факта, че кампаниите на Viniportugal извън Португалия целят да направят публично достояние основните характеристики на португалското вино, приканвайки консуматорите в други държави-членки и трети държави да опитат тези продукти, с които те не са запознати, и че те не съдържат никакво субективно твърдение относно качеството на продуктите, основаващо се единствено на техния произход (вж по-горе съображение 40).
(106)
На базата на допълнителната информация, предоставена от португалските власти, и при липсата на противоречащи мнения на трети страни след откриването на формалната разследваща процедура, Комисията е в състояние да заключи, че съмненията, изразени при откриването на процедурата, относно субективния характер на кампаниите за популяризиране и реклама, организирани на пазарите на държави-членки и трети държави, са разсеяни.
(107)
С оглед на изложените доводи Комисията счита, че помощта за общото популяризиране на виното в Португалия, както и помощта за популяризирането и рекламата на португалско вино на пазарите на други държави-членки и трети държави, е съвместима с положителните и отрицателните критерии, установени в Основните насоки за държавните помощи за реклама.
4. Финансиране на помощите
(108)
По отношение на държавните помощи, финансирани чрез парафискална такса, финансираните с помощите акции както и финансирането на самите помощи трябва да бъдат проучени от Комисията. В действителност евентуалната несъвместимост на финансирането на държавна помощ с общия пазар би направила несъвместими и самите помощи, дори и когато отпускането на помощта е в съответствие с приложимите правила за конкуренцията.
(109)
Според постоянната съдебна практика таксите не попадат в приложното поле на разпоредбите на ДФЕС относно държавните помощи, освен ако те не представляват начин на финансиране на мярка за помощ, така че те да бъдат част от мярката (23). С оглед на възможността такса или част от такса да се разглеждат като неразделна част от мярка за помощ, непременно трябва да има задължителна връзка между предназначението на таксата и това на помощта, съгласно релевантното национално законодателство (24), в смисъл, че приходите от таксата задължително се насочват за финансиране на помощта. Ако такава връзка съществува, приходите от таксата влияят пряко върху размера на помощта (25) и следователно върху оценката на съвместимостта на тази помощ с вътрешния пазар (26).
(110)
Следователно е уместно да се разгледа дали таксата за популяризиране на виното отговаря на посочените по-горе условия.
4.1. Таксата за популяризиране на виното като неразделна част от помощите за популяризиране
(111)
На първо място следва да се разгледа дали приходите от таксата са непременно предназначени за финансиране на помощта. В този контекст следва да се отбележи, че както Decreto-Lei 137/95, така и Decreto-Lei 119/97, чиято дерогация е той, определят, че „процент от приходите от таксата за популяризиране, който се определя всяка година от министъра на земеделието, който обаче никога не е по-малко от 25 %, ще бъде предназначен за акциите за общо популяризиране на виното и винарските продукти“ (член 11, параграф 2 от Decreto-Lei 119/97). В този смисъл една част от приходите от таксата, съгласно съответното национално законодателство, е задължително предназначена за финансирането на мерки за насърчаване, които са предмет на помощта.
(112)
Освен това член 1, параграф 1 от Decreto-Lei 119/97, който определя рамката за прилагане на таксата, постановява, че „вината и лозаро-винарските продукти […] подлежат на облагане с такса за популяризиране, която представлява равностойността на услугите, предоставени от ИЛВ във връзка с общо популяризиране и общата координация на сектора“. На второ място трябва да се разгледа дали приходите от таксата влияят директно върху размера на помощта. В този контекст следва да се отбележи, че таксата за популяризиране е единственият източник за финансиране на помощите за популяризиране и реклама, които са предмет на настоящото проучване, така че намаляването на приходите от таксата предполага намаляване на средствата за финансиране на мерките за популяризиране.
(113)
Следователно Комисията счита, че в разглеждания случай приходите от таксата са задължително предназначени за финансирането на помощта и че приходите от таксата влияят директно върху размера на помощта. В крайна сметка следва да се заключи, съгласно практиката на Съда на ЕС, че съществува връзка на задължително предназначение между таксата и помощта по силата на приложимото национално законодателство и че таксата за популяризиране на виното е неразделна част от разглежданата мярка за помощ. Следователно финансирането на акциите с таксата трябва също да бъде разгледано от Комисията.
4.2. Облагане с таксата на продуктите за износ
(114)
Както бе посочено по-горе в съображение 9, с таксата се облагат както португалските продукти, предназначени за консумация в Португалия, така и продуктите за износ.
(115)
Въпреки това в решението за откриване на официална процедура по разследване (точка 143) Комисията твърди, че изглежда няма дискриминация между предназначените за националния пазар национални продукти и предназначените за износ при осъществяването на кампании за популяризиране и реклама извън португалската територия.
(116)
По отношение на въпроса в каква степен продуктите, предназначени за износ, се ползват в същата степен от мерките за общо популяризиране в Португалия, предвид информацията, предоставена от португалските власти през цялото време на разследването на този случай, и при липсата на мнения на трети лица в обратен смисъл след откриването на официалната процедура по разследване, Комисията е в състояние да заключи, че последната категория продукти се ползва в голяма степен от всички предимства, произтичащи от таксата, а от друга страна се ползва значително от промоционалните дейности на територията на други държави-членки и трети държави.
4.3. Облагане на вносните продукти с таксата
(117)
Съгласно практиката на Съда на ЕС (27) Комисията обикновено приема, че финансирането на помощ посредством задължителни такси може да окаже влияние върху помощта, като има защитен ефект, който се простира отвъд самата помощ. Въпросната такса наистина представлява задължителен налог. Също според практиката на съда Комисията счита, че помощ за националните производители може да бъде финансирана с парафискални такси, които се прилагат и върху вноса на същия продукт от производители в други държави-членки, само доколкото има гаранции, че те могат да ползват всичките тези предимства по същия начин като националните производители.
(118)
Така при откриването на официална процедура по разследване Комисията отбеляза, че доколкото е трябвало да се плати таксата и за продуктите, произхождащи от други държави-членки, португалските власти трябва да докажат и че не е имало никаква дискриминация между националните продукти и тези от внос, и че следователно продуктите, произхождащи от други държави-членки, за които също е трябвало да се плати таксата, са ползвали като националните продукти, по същия начин и в еднаква степенвсички предимства произтичащи от нея (28).
(119)
Вече бе установено, че кампаниите за популяризиране и реклама на вино и лозаро-винарски продукти, осъществени от Viniportugal, са финансирани с част от постъпленията от таксата за популяризиране на вино.
(120)
В своето становище и в допълнителната информация, португалските власти гарантират, че приносът на постъпленията от събраната такса върху продуктите от внос се ограничава до финансирането само на една част от разходите за акциите за общо популяризиране, които Viniportugal е организирал в Португалия. Те твърдят, че промоционалните и рекламни кампании, осъществени на пазарите на други държави-членки и трети държави в подкрепа на португалското вино и лозаро-винарски продукти, са финансирани изключително с постъпленията от събраната такса за националните продукти.
(121)
Информацията, предоставена от португалските власти, доказва, че кампаниите за общо популяризиране в Португалия носят съразмерна полза на вносните продукти. Действително, както е описано по-горе в съображения 16-17, главната цел на рекламните кампании на национално ниво е да привлекат младите пълнолетни потребители от двата пола към здравословна консумация на вино като алтернатива на бирата и другите алкохолни напитки. Португалските власти представиха и рекламни извадки от кампаниите за популяризиране, целящи да насърчат консумацията на вино, и по принцип вносните продукти се възползват в същата степен от посочените мерки.
(122)
Предоставената информация обаче не е достатъчна, за да се докаже, че постъпленията от събраната такса за вносните продукти не са допринесли за финансирането на кампаниите за насърчаване и рекламните кампании, осъществени на пазарите на държави-членки и трети държави, които за сметка на това носят полза изключително за португалското вино. По-специално, според представените от португалските власти данни през периода от 1998 до 2005 г. средно постъпленията от събраната такса за вносните продукти е била 1 293 169 EUR, докато през същия този период Viniportugal е заделял средно годишно 525 698 EUR за акции за общо популяризиране в Португалия (вж по-горе съображения 36 и 38).
(123)
Освен това, дори и националното законодателство да предвижда задължението да се задели процент, който никога не е по-нисък от 25 %, от приходите от таксата за акции за общо популяризиране на виното и лозаро-винарските продукти, не съществува отделно счетоводство за тези две части на прихдите от таксата. Португалските власти можаха да представят само приблизителни оценки на частта от приходите от събраната такса за вносните продукти, предназначена за общо популяризиране.
(124)
Но като се има предвид съдебната практика, цитирана по-горе в събажение 116, поради това, че финансираните с таксата мерки представляват държавна помощ по смисъла на член 107 от ДФЕС, както и поради факта, че таксата приема дискриминационен характер, против разпоредбите на член 110 от ДФЕС, доколкото за продуките, произхождащи от други-държави членки, също трябва да се плати такса, без обаче тези продукти да ползват всички предимства произтичащи от нея, Комисията счита, че приходите, получени от облагането с таксата на внасяните от други държави-членки продукти, с оглед финансирането на осъщетвяваните от Viniportugal акции за насърчаване на пазарите на други държави-членки и трети държави, представляват несъвместимо финансиране на помощта от гледна точка на правилата за свободното движение на стоките, и следователно така финансираните държавни помощи са в същата степен несъвместими с договора.
(125)
Комисията може основателно да заключи въз основа на предоставените от португалските власти сведения и уверения (вж. съображение 104 от настоящото решение), че производителите и търговците от други държави-членки са се възползвали в същата степен като португалските производители от мерките за помощ за общо популяризиране, осъществени в Португалия.
(126)
В замяна на това португалските власти не оспорват, че производителите и търговците от други държави-членки не могат да се възползват от мерките за помощ за популяризиране и реклама извън страната, осъществявани изключително в подкрепа на португалските вина.
(127)
Действително съгласно постоянната практика на Съда, когато приходите от облагането на националните и вносните продукти въз основа на идентични критерии са предназначени за финансиране на дейности, които носят полза специално за обложените национални продукти, може а се получи така, че таксата, събирана по едни и същи критерии, представява все пак една дискриминационна такса, доколкото тежестта ѝ върху националните продукти се неутрализира от предимствата, за чието финансиране тя служи, докато тази върху вносните продукти представлява нетен разход (29).
(128)
Следователно в разглеждания случай не може да се изключи, че е имало дискриминация по отношение на вносните продукти. И обратното, от предоставената от португалските власти информация следва, че вносните продукти са били облагани с таксата в същата степен като националните продукти, но не са ползвали предимствата, финансирани от нея, в същата степен като националните продукти. Както бе посочено по-горе в съображение 122, съгласно цифровите данни, предоставени от португалските власти, през периода 1998-2005 г. средните приходи от събирането на таксата върху вносните продукти са били 1 293 169 EUR, докато за същия период Viniportugal е заделял средногодишно 525 698 EUR за акции за общо популяризиране в Португалия. Не съществува отделно счетоводство, което да може да удостовери, че приходите от таксата, получени от вносните продукти, са изключително предназначени за общо популяризиране в Португалия. Следователно парафискалните такси и приходите от тях са в нарушение на член 110 от ДФЕС.
(129)
Въз основа на информацията, която ѝ беше предоставена след откриването на официална процедура по разследване, Комисията не е в състояние да заключи, че помощите за популяризиране на португалското вино и лозаро-винарски продукти на пазарите на други държави-членки и трети държави не са били финансирани, дори и частично, с приходи от таксата за популяризиране на виното върху вносните продукти. В действителност не е работа на Комисията да разглежда служебно каква информация е можело да ѝ бъде представена, но Комисията трябва, от една страна, да търси всички необходими гледни точки, а от друга страна, да се основава на информацията, с която разполага в момента на приемане на решението (30). Следователно Комисията счита и заключава, че финансирането на тези мерки за помощ трябва да се приема като несъвместимо с вътрешния пазар.
(130)
В заключение, доколкото финансирането на държавна помощ се приема като несъвместимо с приложимите правила на договора, така финансираната помощ трябва също да се разглежда от Комисията като несъвместима за времето, през което е съществувало неправомерното финансиране, защото правомерността на финансирането на държавната помощ е необходимо условие за декларирането на нейната съвместимост (31).
V. ЗАКЛЮЧЕНИЯ
(131)
Комисията изразява съжалението си, че Португалия е приложила горепосочените мерки в нарушение на член 108, параграф 3 от ДФЕС.
(132)
Комисията стигна до следните заключения:
-
Португалия е извършила неправомерно финансиране на кампаниите за общо популяризиране на виното посредством такса върху националните и вносните продукти от други държави-членки в нарушение на член 108, параграф 3 от ДФЕС;
-
единствената акция, свързана с обучението, финансирана с приходите от парафискалната такса, не представлява помощ;
-
помощите за популяризиране и реклама на вино и лозаро-винарски продукти, осъществявани на територията на Португалия, могат да бъдат обявени за съвместими с вътрешния пазар;
-
помощите за популяризиране и реклама на вино и лозаро-винарски продукти с португалски произход на територията на други държави-членки и трети държави, финансирани чрез такса върху производството на вино и лозаро-винарски продукти, с която се облагат и продуктите, произхождащи от други държави-членки, отговарят на общностните разпоредби, приложими за горепосочените бенефициери. Комисията обаче констатира също и наличието на нарушение на член 110 от ДФЕС по отношение на финансирането на помощите. Поради тази причина Комисията не може да обяви въпросния режим за съвместим, тъй като той създава дискриминация между вносните и националните продукти.
(133)
Настоящото решение се ограничава до проучване на прилагането на парафискалната такса от момента на влизането ѝ в сила до 31 декември 2006 г., датата на която влизат в сила новите Основни насоки на Общността относно държавните помощи в сектор селско и горско стопанство 2007-2013 г., без това да засяга позицията, която Комисията ще вземе по отношение на прилагането на таксата след посочената дата.
(134)
Комисията счита за уместно в разглеждания случай да приеме условно решение, като използва възможността, предвидена в член 7, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 659/1999 съгласно който Комисията може да придружи своето положително решение с условия, позволяващи ѝ да признае съвместимостта с общия пазар, както и със задължения, позволяващи ѝ да контролира спазването на решението.
(135)
С цел да коригира нарушението на член 110 и по този начин да премахне дискриминацията от по-задна дата, Португалия трябва да възстанови частта от таксата, събрана за продукти, произхождащи от други държави-членки, в срока и при условията, определени от Комисията. Коригирането на това нарушение ще направи въпросните помощи съвместими с член 107 от ДФЕС.
(136)
Комисията определя условията, които трябва да бъдат спазени при горепосоченото изплащане. Така Португалия трябва да възстанови на задължените с тази такса лица частта от таксата, събрана за продуктите, произхождащи от други държави-членки, от датата на въвеждане на таксата до 31 декември 2006 г., като изцяло бъдат спазени следните условия:
-
ако могат да представят доказателство, че таксата за популяризиране е била наложена върху вносните продукти, задължените с тази такса лица могат да изискат да им бъде възстановена пропорционална част от приходите от таксата, предназначена за финансиране на промоционални услуги, които са в полза изключително на националните продукти, в срок, установен съгласно националното право, който обаче в никакъв случай не може да бъде по-малък от шест месеца, считано от уведомлението за настоящото решение;
-
Португалия ще установи степента на евентуалната дискриминация, на която са подложени вносните продукти. За тази цел Португалия ще провери за референтния период паричната равностойност между общо събраните суми от разглежданата такса за националните продукти и предимствата, от които се ползват изключително тези продукти;
-
възстановяването трябва да стане в срок от максимум шест месеца, считано от датата на подаване на молбата;
-
възстановените суми следва да бъдат актуализирани, като се вземат предвид лихвите, считано от датата на събирането на тези суми до датата на тяхното действително възстановяване. Лихвите се изчисляват на базата на референтния лихвен процент на Комисията, предвиден по метода на определяне на референтите и сконтовите лихвени проценти (32);
-
португалските власти трябва да приемат всякакви разумни доказателства от страна на задължените лица, които доказват частта от платената такса върху продукти, произхождащи от други държави-членки;
-
правото на възстановяване не може да бъде предмет на други условия, по-специално условието таксата да не е била прехвърляна;
-
когато задълженото лице още не е платило таксата, португалските власти категорично трябва да откажат плащането ѝ, включително и на свързаните с нея евентуални лихви за забава;
-
при поискване от страна на Комисията, Португалия се задължава да представи пълен отчет, доказващ правилното изпълнение на мярката за възстановяване;
-
ако в друга държава-членка е била наложена такса върху същите продукти, които са били облагани в Португалия с такса за популяризиране на виното, португалските власти поемат задължението да върнат на задължените лица частта от таксата върху продуктите, произхождащи от тази друга държава-членка;
-
Португалия се ангажира да сведе настоящото решение до знанието на всички потенциално задължени с тази такса лица.
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Единствено акцията за обучение, финансирана с приходите от парафискалната такса, възлизаща на 367,12 EUR, не представлява помощ.
Член 2
Държавните помощи за общо популяризиране на виното и лозаро-винарските продукти на португалска територия, неправомерно приведени в изпълнение от Португалия в нарушение на член 108, параграф 3 от ДФЕС чрез парафискална такса, установена с Наредба-закон 137/95 от 14 юни 1995 г., представляват държавни помощи, съвместими с общия пазар съгласно член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС, по отношение на периода от влизането ѝ в сила до 31 декември 2006 г.
Член 3
1. Държавните помощи за популяризиране и реклама на вино и лозаро-винарски продукти с португалски произход на територията на други държави-членки и трети държави, неправомерно приведени в изпълнение от Португалия в нарушение на член 108, параграф 3 от ДФЕС чрез парафискална такса, установена с Наредба-закон 137/95 от 14 юни 1995 г., представляват, без да се засяга прилагането на член 2, държавни помощи, съвместими с вътрешния пазар съгласно член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС, по отношение на периода от влизането ѝ в сила до 31 декември 2006 г., при условие че Португалия спази условията, посочени в параграф 2 на настоящия член.
2. Португалия възстановява на задължените с таксата лица частта от таксата, събрана за продуктите, произхождащи от други държави-членки, за периода от датата на въвеждане на таксата до 31 декември 2006 г., като изцяло бъдат спазени следните условия:
-
ако могат да представят доказателство, че таксата за популяризиране е била наложена върху вносните пр одукти, задължените с тази такса лица могат да изискат да им бъде възстановена пропорционална част от приходите от таксата, предназначена за финансиране на промоционални услуги, които са в полза изключително на националните продукти, в срок, установен съгласно националното право, който обаче в никакъв случай не може да бъде по-малък от шест месеца, считано от уведомлението за настоящото решение;
-
Португалия установява степента на евентуалната дискриминация, на която са подложени вносните продукти. За тази цел Португалия проверява за референтния период паричната равностойност между общо събраните суми от разглежданата такса за националните продукти и предимствата, които тези продукти ползват изключително;
-
възстановяването се извършва в срок от максимум шест месеца, считано от датата на подаването на молбата;
-
възстановените суми се актуализират, като се вземат предвид лихвите, считано от датата на събирането на тези суми до датата на тяхното действително възстановяване. Лихвите се изчисляват на базата на референтния лихвен процент на Комисията, предвиден по метода на определяне на референтите и сконтовите лихвени проценти (33);
-
португалските власти приемат всякакви разумни доказателства от страна на задължените лица, които доказват частта от платената такса върху продукти, произхождащи от други държави-членки;
-
правото на възстановяване не може да бъде предмет на други условия, по-специално условието таксата да не е била прехвърляна;
-
когато задълженото лице още не е платило таксата, португалските власти категорично отказват плащането ѝ, включително и на свързаните с нея евентуални лихви за забава;
-
при поискване от страна на Комисията, Португалия се задължава да представи пълен отчет, доказващ правилното изпълнение на мярката за възстановяване;
-
ако в друга държава-членка е била наложена такса върху същите продукти, които са били облагани в Португалия с такса за популяризиране на виното, португалските власти поемат задължението да върнат на задължените лица частта от таксата върху продуктите, произхождащи от тази друга държава-членка;
-
Португалия се ангажира да сведе настоящото решение до знанието на всички потенциално задължени с тази такса лица.
Член 4
Португалия информира Комисията в срок от два месеца от датата на уведомлението за настоящото решение за предприетите мерки за неговото изпълнение.
Член 5
Адресат на настоящото решение е Португалската република.
Съставено в Брюксел на 20 юли 2010 година.
KOMISJONI OTSUS,
20. juuli 2010,
Portugalis toodetavate ja turustatavate veinide müügi edendamiseks Portugali poolt kehtestatud maksutaolise lõivu C 43/04 (ex NN 38/03) kohta
(teatavaks tehtud numbri K(2010) 4891 all)
(Ainult portugalikeelne tekst on autentne)
(2011/6/EL)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, (1) eriti selle artikli 108 lõike 2 esimest lõiku,
olles palunud huvitatud isikutel vastavalt eespool nimetatud artiklitele esitada oma märkused (2),
ning arvestades järgmist:
I. MENETLUS
(1)
Komisjonile saabunud kaebuse järel saatis komisjon Portugali ametiasutustele 20. jaanuaril 2003. aastal teabenõude seoses veinimüügi edendamiseks ettenähtud maksutaolise lõivuga, mida kogub viinamarjakasvatus- ja veiniinstituut, ja selle lõivu abil rahastatud meetmetega.
(2)
Portugali alaline esindus Euroopa Liidu juures vastas komisjonile 14. märtsi 2003. aasta kirjaga. Lisateave vastuseks komisjoni ametite poolt 2003. aasta 14. mail ja 22. detsembril faksi teel saadetud küsimustele edastati 4. augusti 2003. aasta, 2. septembri 2003. aasta, 24. veebruari 2004. aasta ja 15. juuli 2004. aasta kirjaga.
(3)
Kuivõrd kõnealune meede rakendati ellu alates 1995. aastast ilma komisjonilt eelnevalt luba küsimata, kanti see mitteteatatud abimeetmete registrisse. Portugali võetud meetme näol oli tegemist uue abiga, millest komisjonile ei teatatud, ning mis on seetõttu nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määruse (EÜ) nr 659/1999 (millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 93 kohaldamiseks, (3) (hilisem artikkel 108)) artikli 1 punkti f kohaselt ebaseaduslik.
(4)
Oma 6. detsembri 2004. aasta kirjas (K(2004) 4522) teatas komisjon Portugalile otsusest algatada kõnealuse abi suhtes Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõikes 2 ettenähtud ametlik uurimismenetlus. Komisjoni otsus menetluse alustamise kohta avaldati Euroopa Liidu Teatajas (4). Komisjon kutsus huvitatud isikuid üles esitama oma märkused kõnealuse meetme kohta.
(5)
Portugali ametiasutused esitasid oma märkused 2005. aasta 11. ja 13. jaanuari kirjas. Ametiasutused täiendasid neis kirjades toodud andmeid 24. mai 2006. aasta kirjas. Komisjonile ei laekunud huvitatud kolmandate isikute märkusi.
II. ABI KIRJELDUS
(6)
Selles osas kirjeldatakse lühidalt käesoleva otsuse raames käsitletavate meetmete konteksti ja nendega seotud iseloomulikke asjaolusid. Nimetatud asjaolude üksikasjad on esitatud põhjenduses 4 osutatud menetluse alustamise otsuses.
1. Viinamarjakasvatus- ja veiniinstituut
(7)
Viinamarjakasvatus- ja veiniinstituut (edaspidi „IVV”) on 1986. aastal asutatud riiklik asutus, mille ülesanne on teha üldist kontrolli ja kooskõlastada tegevust Portugali veinisektoris. 26. aprilli 1997. aasta dekreetseaduse nr 99/97 „Viinamarjakasvatus- ja veiniinstituudi orgaaniline seadus” (5) sätete kohaselt kuuluvad instituudi üldiste ülesannete hulka veinide ja veinitoodetega seotud tutvustused, uuringud, kontroll, järelevalve ning tootmise ja turustamisega seotud müügiedendustegevus, kusjuures instituut on oma ülesannete täitmisel halduslikult ja majanduslikult sõltumatu.
(8)
Asutuse tegevusalad on ette nähtud veinisektorit hõlmavate riiklike ja ühenduse õigusaktidega; tegemist on Portugali riigi nimetatud asutusega, (6) mis vastutab nõukogu 17. mai 1999. aasta määruse (EÜ) nr 1493/1999 (veinituru ühise korralduse kohta) (7) artikli 72 lõike 1 kohaselt selle eest, et oleks tagatud ühenduse veinisektori eeskirjade täitmine.
(9)
Veinisektori toimimise üldise koordineerimise ülesannete raames tegeleb IVV kaht liiki tegevuse arendamisega:
-
Portugalis toodetud veine ja veinitooteid hõlmav tegevus, eeskätt veinitootmisega seotud ajaloolise pärandi ja viinamarjaistanduste registreerimine ning määratud piirkondades valmistatud kvaliteetveinide ja maakonnaveinide kontrolli- ja sertifitseerimissüsteemide auditeerimine (keskmiselt 2,8 % IVV eelarvest), ja
-
Portugalist ja teistest liikmesriikidest ja/või kolmandatest riikidest pärit ja Portugalis turustatud veinide ja veinitoodetega seotud tegevus, st veinituru korraldamine ja kooskõlastamine ning veinisektori kontroll ja järelevalve vastavalt riiklikele ja ühenduse õigusaktidele (nendele tegevustele kulub peaaegu kogu IVV eelarve).
(10)
Samuti osutab IVV teatavaid teenuseid kolmandatele isikutele järgmistes valdkondades: i) veinisektori ettevõtjate, kutsealaste ja kutsealade vaheliste ühenduste ning IVV töötajate koolituse korraldus ja sellealane teavitus; ii) veinisektori majandusüksuste juurdepääsu võimaldamine IVV infrastruktuuri kuuluvatele ladudele ja iii) IVV laboratoorsed teenused ning IVV oma personali ja teiste veinisektori esindajate koolitamine (seda rahastatakse suures osas ühenduse ja liikmesriikide abiprogrammidest).
2. Veinimüügi edendusega seotud meetmed
(11)
IVV üheks tegevusvaldkonnaks on ka veinimüügi edendamise korraldamine. See tegevus hõlmab toetuste maksmist veinisektorit esindavatele kutsealade vahelistele ühendustele, kes kavandavad veinide ja veinitoodete müügiedendus- ja reklaamitegevust. Toetusi rahastatakse osaliselt riiklikelt ja imporditud toodetelt võetava reklaamilõivu abil, mille protsendimäära suuruse määravad igal aastal kindlaks Portugali ametiasutused, kes võtavad ühtlasi vastu ka toetusi saavate üksuste valiku aluseks olevad kriteeriumid (8).
(12)
Alates 1997. aastast eraldati veinide ja veinitoodete üldine müügiedendustoetus avaliku ja konkurentsile avatud menetluse alusel Portugali veinisektorit esindavale kutsealade vahelisele Portugali ühendusele Viniportugal. Viniportugal, kes on olnud ainus kandidaat alates 1997. aastast, on seega saanud kogu eespool nimetatud eesmärkidel kogutud maksutaolisest lõivust saadud tulu.
(13)
Lõivust saadud tuluprotsendi abil rahastati kahte eri liiki müügiedenduskampaaniaid:
-
veinide ja veinitoodete üldised müügiedenduskampaaniad Portugalis, viitamata veini päritoluriigile;
-
Portugali veinide ja veinitoodete müügiedenduskampaaniad teistes liikmesriikides ja kolmandates riikides.
2.1. Portugalis toimunud üldine veinimüügi edendus
(14)
Portugalis toimunud üldiste veinimüügi edenduskampaaniate kohta kinnitasid Portugali ametiasutused, et Viniportugali tegevuse näol on tegemist veinide ja veinitoodete müügiedendustegevuse toetusfunktsioonide täitmisega, näiteks veinisektoriga seotud kultuuri- ja teadusürituste reklaamiga. Selles kontekstis edendab Viniportugal üldist veinikultuuri, toetades messide ja näituste korraldamist, avaldades veinialaseid teoseid, korraldades esitlusi ja tutvustusi ning toetades reklaamikampaaniaid; seejuures tuleb silmas pidada asjaolu, et üldine veinimüügi edendustegevus mõjutab otseselt veini tarbimist Portugalis.
(15)
Portugali ametiasutused teatavad, et Viniportugali müügiedendus- ja reklaamitegevus ei olnud mingil juhul suunatud sellele, et veenda tarbijaid mitte ostma teiste liikmesriikide veinitooteid, ega sellele, et neid tooteid halvustada. Tegevuse käigus ei kasutatud ühegi konkreetse ettevõtte või kindla üksiktootja toodangut.
(16)
Riikliku tasandi reklaamikampaaniate põhieesmärk oli kallutada mõlemast soost noori tarbima mõõdukalt ja tervislikult õlle ja muude alkohoolsete jookide alternatiivina käsitatavat veini.
(17)
Viniportugal toetab veinikultuuri populariseerimiseks ka raamatute, veiniprospektide ja praktiliste veinikäsiraamatute väljaandmist, sõlmib veini- ja toitlustusspetsialistide koolituse küsimustes kokkuleppeid kõrgkoolidega, toetab Portugali sommeljeede ühingut, et seeläbi parandada avalikes toitlustuskohtades pakutavate veinide kvaliteeti ja suurendada üldist teadlikkust veinidest; ühtlasi propageerib Viniportugal mõõdukat ja vastutustundlikku veinitarbimist ja teeb koostööd meditsiiniasutustega, toetades joobes juhtimise vastase võitluse ja liiklusohutusega seotud seminaride korraldamist, ning peab õigeks veinireklaami hea tava koodeksi sisseseadmist, et seeläbi tutvustada veine väärikalt ja vältida alkoholitarbimise reklaamimist alaealiste seas. Portugali ametiasutused esitasid ka näiteid reklaamikampaaniate materjalidest, mis annavad tunnistust nendest põhimõtetest kinnipidamisest.
2.2. Portugali veinide müügiedendustegevus teiste liikmesriikide turgudel ja kolmandates riikides
(18)
Teiselt poolt, mis puutub Portugali veinide ja veinitoodete müügiedenduskampaaniatesse teistes liikmesriikides ja kolmandates riikides, väitsid Portugali ametiasutused, et see tegevus oli suunatud Portugali veinide müügi edendamisele, mille konkreetseks vormiks oli reklaamteadete avaldamine veiniajakirjades, uudislehtede levitamine, osalemine erialamessidel ja veiniajakirjanike Portugali-külastuste toetamine. Ametiasutused rõhutasid, et kõnealuste kampaaniate eesmärk ei olnud mingil juhul veenda tarbijaid mitte ostma teiste liikmesriikide veinitooteid ega nende toodete halvustamine ning et selle tegevuse käigus ei kasutatud ühegi konkreetse ettevõtte ega üksiktootja kindlat veinimarki. Seejuures esitasid Portugali ametiasutused näiteid ja näidiseid välismaises erialaajakirjanduses ilmunud reklaamikampaaniate materjalidest.
3. Koolitusmeetmed
(19)
IVV toetab ja korraldab veinisektori ettevõtjatele tehnilisi koolitusi ja müügiedenduskampaaniaid, et tagada sellega veinide ja veinitoodete parem kvaliteet. Ajavahemikul 1997-2002 korraldati mitmesuguseid tegevusi IVV enda ametnike koolituseks (1 449 töötajale), teiste ametnike koolituseks ning vähemal määral ka veinisektori ettevõtjate koolituseks (135 esindajat).
(20)
Portugali ametiasutused rõhutavad, et kui välja arvata üks üldkoolitus „Sistema de Informaçao e Gestão Vitivinícola - 2000”, mille kulud olid 367.12 eurot, kaeti sel ajavahemikul IVV korraldatud koolitustegevuse kulud täiel määral Euroopa Sotsiaalfondi poolt kaasrahastatud põllumajanduse ja metsanduse kaasajastamise kuuenda toetusprogrammi (PAMAF 6) ja programmi Agro/Medida 7 vahenditest. Ametiasutused täpsustavad, et ei IVV ega ettevõtjad ei pidanud osalema kõnealuse koolitustegevuse rahastamises.
4. Veinimüügi edendamiseks kogutav lõiv
(21)
Analüüsitav meede seisneb viinamarjakasvatus- ja veiniinstituudi (edaspidi IVV) poolt veinisektori ettevõtjatelt alates 1995. aastast võetavast maksutaolisest lõivust (9) saadava tulu kasutamises. Lõivu eesmärk oli anda kõnealusele avalikule asutusele piisavaid rahalisi vahendeid Portugali veinisektori tegevuse koordineerimiseks; kõnealuse ülesande täitmine hõlmas enam kui 62 % IVV tegevuseelarvest.
(22)
Decreto-Lei nr 119/97 artikli 1 lõike 1 kohaselt võetakse Portugali territooriumil toodetud või väljaspool Portugali toodetud, kuid Portugalis turustatavate veinide ja veinitoodete pealt üldist müügiedenduslõivu, millega seotud üldisi toiminguid koordineerib veinisektor ise, seejuures tegelevad Assooride ja Madeira autonoomses piirkonnas lõivu kogumisega vastavad piirkondlikud ametid.
(23)
Müügiedenduslõivu ei kohaldata üksnes Portugalis toodetavate ja turustatavate veinitoodete suhtes, vaid ka Portugalis toodetavate ja teistes liikmesriikides või kolmandates riikides turustatavate toodete suhtes (eksport) ning teistest liikmesriikidest või kolmandatest riikidest pärit ja Portugalis turustatavate veinitoodete suhtes (import).
(24)
Lõivuna tasutava summa määrab igal aastal kindlaks põllumajandusministeeriumi pädev talitus. Lõivusumma sõltub sellest, kas toode on pakendatud või mitte, pakendatud toodete puhul sõltub lõivu suurus ka pakendi mahutavusest (10).
(25)
Vaatamata kõnealuse lõivu nimetusele kasutati müügiedenduslõivust saadud tulu esmajärjekorras veinisektori üldise koordineerimise toimingute rahastamiseks IVV kaudu ja alles teises järjekorras veinide ja veinitoodete müügi edendamisele suunatud tegevusteks.
(26)
Menetluse alustamisel leidis komisjon, et kui IVV tegeleb ühenduse ja riiklike õigusaktidega kehtestatud veinisektori üldise kooskõlastamisega ning korraldab toetuste andmist veinimüügi edendamiseks, ei tegutse ta eraettevõtjana, vaid riigiasutusena ning seega ei ole tegemist riigiabiga (vt menetluse alustamise otsuse punkt 66).
(27)
Selles osas, mis puutub IVV tegevusse teenuste osutamisel kolmandatele isikutele turul valitsevate tingimuste alusel (vt põhjendus 15), ei olnud IVV-l oma turupositsiooni tõttu majanduslikku eelist ja seega ei ole tegemist talle riigiabi andmisega (vt menetluse alustamise otsuse punkt 70).
(28)
Komisjon leidis oma käsutuses olevate andmete põhjal, et ka Viniportugali puhul ei olnud tegemist majandusliku eelisega ja seega ka mitte riigiabiga. Kõnealune kutsealade vaheline ühendus on ainult teenuse osutaja, kes valiti eespool nimetatud teenuste osutamiseks välja objektiivsete kriteeriumide alusel avatud, läbipaistva ja mittediskrimineeriva pakkumismenetluse kaudu (vt menetluse alustamise otsuse punkt 87).
(29)
Menetluse alustamise hetkel leidis komisjon siiski, et veinisektori ettevõtjad on saanud riigiabi Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõikes 1 määratletud tähenduses veinide ja veinitoodete müügiedendus- ja reklaamikampaaniateks (vt menetluse alustamise otsuse punkt 80).
(30)
Ka koolitustegevuse puhul leidis komisjon, et tegemist on riigiabiga Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõikes 1 määratletud tähenduses (vt menetluse alustamise otsuse punktid 79 ja 80).
(31)
Komisjon alustas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõikes 2 sätestatud menetlust, sest tal oli kahtlusi kõnealuse kahe abi siseturuga kokkusobivuse suhtes.
(32)
Selles osas, mis puutub Portugali veinide müügiedendustegevuse toetamisse teiste liikmesriikide ja kolmandate riikide turgudel, ei olnud komisjonil menetluse alustamise hetkel piisavat teavet, mille põhjal järeldada, et ehkki reklaamikampaaniates viidatakse veinide päritolule, käsitleb esitatav teave üksnes toodete objektiivseid omadusi ega esita subjektiivseid väiteid ainuüksi toodete päritolust tingitud kvaliteedi kohta (vt menetluse alustamise otsuse punkt 119).
(33)
Müügiedendus- ja koolitusabi rahastamise valdkonnas on komisjon Euroopa Kohtu kohtupraktikale tugines arvamusel, et riiklikele tootjatele antavat abi võib rahastada sama toodet teistest liikmesriikidest importivatelt tootjatelt võetava maksutaolise lõivu abil vaid juhul, kui on tagatud, et need tootjad saavad riiklike tootjatega samaväärses ulatuses kasutada kõiki kõnealuse lõivu maksmisest tulenevaid soodustusi. Siiski puudus komisjonil küllaldane teave selle kohta, kas kõnealusel juhul ei esinenud riiklike ja imporditud toodete ebavõrdset kohtlemist. See tähendab, et komisjonil ei olnud võimalik otsustada, kas teistest liikmesriikidest pärit tooted, millelt on samuti lõiv kinni peetud, võivad samamoodi ja samas ulatuses saada sellest lõivust tulenevaid soodustusi (vt menetluse alustamise otsuse punkt 135).
(34)
Seetõttu palus komisjon Portugali ametiasutustel esitada kogu vajalik teave kõnealuste meetmete kohta hinnangu andmiseks, eeskätt hõlmab see teavet käsitletava abi (st veinide ja veinitoodete müügi edendamiseks ja reklaamiks nii Portugalis kui ka teistes liikmesriikides ja kolmandates riikides antava abi ning koolitustegevuse korraldamiseks antava abi) rahastamismeetodi mittediskrimineeriva iseloomu kohta ning teavet teiste liikmesriikide ja kolmandate riikide turgudel korraldatud reklaamikampaaniate objektiivse laadi kohta.
(35)
Otsus piirdub maksutaolise lõivu vaatlemisega alates selle kehtestamisest kuni 31. detsembrini 2006, mil jõustusid ühenduse uued suunised riigiabi kohta põllumajandus- ja metsandussektoris aastateks 2007-2013, sõltumata sellest, millise seisukoha komisjon võtab müügiedenduslõivu kohaldamise suhtes pärast nimetatud kuupäeva.
III. PORTUGALI MÄRKUSED
(36)
Pärast Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõike 2 kohase menetluse alustamist esitasid Portugali ametiasutused oma märkused 2005. aasta 11. ja 13. jaanuari kirjas. Nad täiendasid oma vastust 24. mai 2006. aasta kirjas.
1. Koolituseks antav abi
(37)
Koolituseks antava abi puhul täpsustasid Portugali ametiasutused järgmisi asjaolusid.
(38)
Ajavahemikul 1997-2000 tegeles IVV Portugali veinisektori põhiküsimusi hõlmava koolitustegevusega, mis oli suunatud eeskätt IVV ja teiste riiklike asutuste ametnikele ning väiksemal määral veinisektori ettevõtjatele.
(39)
Kõikide IVV poolt kõnealusel ajavahemikul korraldatud ja läbiviidud tegevustega seotud kulud kaeti täiel määral Euroopa Sotsiaalfondist kaasrahastatud põllumajanduse ja metsanduse kaasajastamise kuuenda toetusprogrammi (PAMAF 6) ja programmi Agro/Medida 7 vahenditest, mida rahastas osaliselt ühendus Euroopa Sotsiaalfondi vahendusel ja osaliselt liikmesriik, ning keskvalitsuse investeerimis- ja kulutuste arengukava (PIDDAC) raames eraldatud vahenditest.
(40)
Kõnealuse perioodi ainukeseks koolitustegevuseks, mille kulud kaeti täies ulatuses IVV eelarvest, oli üldhuvikoolitus „Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola - 2000”, mis toimus 2000. aastal, mille kogukulu ulatus 367,12 euroni ning mis oli suunatud piirkondlike põllumajandusosakondade (põllumajandusministeeriumi piirkondlikud talitused) töötajatele ja piirkondlike veinikomiteede töötajatele. Kõnealused asutused on riiklikud pädevad asutused, mis tegelevad asjaomaste piirkondade veinide päritolu autentsuse ja kvaliteedi kontrollimise ja järelevalvega.
(41)
Lõpuks pidasid Portugali ametiasutused vajalikuks rõhutada, et selle tegevuse väike maksumus (vaid 367,12 eurot) muudab selle meetmega siseturu konkurentsiolukorrale avaldatava mõju olematuks või vähemalt minimaalseks.
2. Abi Portugali veinide müügiedendus- ja reklaamitegevuseks teiste liikmesriikide ja kolmandate riikide turgudel
(42)
Komisjoni esitatud kahtluste suhtes Portugali veinide müügiedendus- ja reklaamitegevuseks teiste liikmesriikide ja kolmandate riikide turgudel antava abi kohta edastasid Portugali ametiasutused järgmise teabe.
(43)
Viniportugali tehtav müügiedendus- ja reklaamitegevus Portugalis ning teiste liikmesriikide ja kolmandate riikide turgudel on üldist laadi, ei hõlma konkreetseid veinimarke ega ole suunatud konkreetsete ettevõtete ega ettevõtjate toodete müügi edendamisele.
(44)
Nende kampaaniatega ei püüta halvustada teiste liikmesriikide veinitooteid ning need ei ole suunatud tarbijate kallutamisele mitte osta teistest liikmesriikidest pärinevaid veinitooteid; seejuures on need kampaaniad kooskõlas kohaldatavate ühenduse õigusaktidega (st eeskirjadega, mis hõlmavad toiduainete märgistamist, müügiks väljapanemist ja reklaami). See tähendab, et Viniportugali reklaamitegevus teistes Euroopa Liidu liikmesriikides ja kolmandates riikides on kooskõlas kõnealuse abi andmise ajal EÜ asutamislepingu I lisas loetletud teatud toodete ja I lisas loetlemata toodete reklaamiks antava riigiabi suhtes kohaldatavate ühenduse suuniste (11) (edaspidi „reklaamiks antava riigiabi suunised”) lõigetes 18-30 osutatud negatiivsete kriteeriumidega.
(45)
Ühtlasi on see tegevus kooskõlas reklaamiks antava riigiabi suuniste lõikes 31 ja järgnevates lõigetes toodud positiivsete kriteeriumidega. Kõnealune tegevus oli suunatud sellele, et tutvustada Portugali veine teiste liikmesriikide tarbijatele, soodustades seeläbi Portugali veinisektori majandustegevust Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti c tähenduses.
(46)
Väljaspool Portugali toimunud Viniportugali kampaaniate eesmärk oli tutvustada Portugali veinide põhiomadusi, kutsudes teiste liikmesriikide ja kolmandate riikide tarbijaid tutvuma neile harjumatute toodetega. Asjaolu, et kampaaniad ei hõlmanud subjektiivseid vihjeid toodete kvaliteedi kohta, mis on tingitud vaid nende päritolust, on kooskõlas reklaamiks antava riigiabi suunistega.
(47)
Sellest lähtuvalt teatavad Portugali ametiasutused, et Viniportugali tegevust Euroopa Liidu teistes liikmesriikides nagu ka tema tegevust kolmandates riikides tuleb Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti c ja reklaamiks antava riigiabi suuniste kohaselt käsitada siseturuga kokkusobivana.
(48)
Oma väidete kinnituseks esitasid Portugali ametiasutused välisriikide erialaajakirjanduses avaldatud reklaamikampaaniate näiteid ja näidiseid.
3. Teistes liikmesriikides ja kolmandates riikides toimunud Portugali veinide müügiedendus- ja reklaamikampaaniate rahastamine
(49)
Komisjoni kahtluste puhul teistes liikmesriikides ja kolmandates riikides toimunud Portugali veinide müügiedendus- ja reklaamikampaaniate rahastamise suhtes rõhutavad Portugali ametiasutused, et ajavahemikul 1997-2005 moodustasid teistest liikmesriikidest pärit toodetelt võetud lõivust saadud tulud vaid 15 % lõivust saadud kogutuludest.
Veini müügiedenduslõivust saadud aastatulu (keskmine aastatulu ajavahemikul 1998-2005) (12)
Päritolu
Summa
(eurodes)
%
Riiklikud veinid ja veinitooted
7 327 957
85 %
Teiste liikmesriikide ja kolmandate riikide veinid ja veinitooted
1 293 169
15 %
Keskmine aastatulu kokku (1998-2005)
8 621 126
100 %
(50)
Eespool toodut silmas pidades leiavad Portugali ametiasutused, et imporditud toodete arvelt rahastatakse vaid osa Portugalis toimuvate veinide ja veinitoodete üldisest müügiedendusest, mis hõlmab nii Portugali enda kui ka teistest liikmesriikidest pärinevaid tooteid. Portugali ametiasutused väidavad seejuures, et ülejäänud osa üldise müügiedenduse kuludest kaetakse riiklikelt toodetelt võetava lõivu abil, kusjuures nende toodete suhtes kohaldatakse samas ulatuses kõnealusest lõivust tulenevaid eeliseid. Ühtlasi täpsustavad Portugali ametiasutused, et veinide ja veinitoodete üldise müügiedendustegevuse kulud on palju suuremad, kui kõnealuse lõivu abil teistest liikmesriikidest pärit toodete pealt saadud ja Viniportugalile eraldatud summad. Portugali ametiasutuste väitel moodustab Viniportugalile antav iga-aastane toetus 25-45 % veini müügiedenduslõivust saadavast tulust (vt punkt 15). Kõnealusest toetussummast moodustab teistest liikmesriikidest pärit toodetelt võetav lõiv vaid 15 %. Ülejäänud 85 % pärineb riiklikelt toodetelt võetava lõivu tuludest (13). See tähendab, et Viniportugali tegevust rahastatakse eeskätt riiklikelt toodetelt võetavast lõivust saadava tulu abil.
(51)
Portugali ametiasutused lisavad veel, et vaadeldava ajavahemiku jooksul moodustasid Portugali veinide üldise müügiedendusega seotud kulud keskmiselt 32 % Viniportugali kogukuludest.
Viniportugali kulud (aasta keskmine ajavahemikul 1998-2005) (14)
Tegevus
Summa
(eurodes)
%
Müügiedendus- ja reklaamitegevus teistes liikmesriikides ja kolmandates riikides
1 119 293
68 %
Üldine müügiedendustegevus Portugalis
525 698
32 %
Keskmine aastane kulu kokku (1998-2005)
1 644 991
100 %
(52)
Võttes arvesse asjaolu, et teistest liikmesriikidest pärit toodetelt Viniportugali tegevuse jaoks saadav tulu moodustab vaevalt 15 % ettevõtte müügiedenduslõivust saadavatest tuludest, leiavad Portugali ametiasutused, et nende toodete arvelt kaetakse vaid väike osa Viniportugali poolt Portugalis arendatava üldise müügiedendustegevuse kuludest.
(53)
Müügiedendustegevusi, mida Portugali ametiasutuste väitel said võrdselt kasutada nii riiklikud tooted kui ka teistest liikmesriikidest imporditud tooted, rahastati ühelt poolt teistest liikmesriikidest pärit toodetelt saadud tulu ja teiselt poolt riiklikelt toodetelt saadud tulu abil.
(54)
Ülejäänud osa riiklikelt toodetelt saadud ja Viniportugali tegevuse rahastamiseks kasutatud tulu abil rahastati kogu teistes liikmesriikides ja kolmandates riikides toimunud Portugali veinide müügiedendus- ja reklaamitegevust; kõnealune tulu oli selle tegevuse ainus rahastamisallikas.
(55)
Kokkuvõttes väidavad Portugali ametiasutused, et ei esine riiklike ja teistest liikmesriikidest imporditud veinitoodete ebavõrdset kohtlemist, kuivõrd i) mõlemad tooted osalevad veinide ja veinitoodete üldise müügiedendustegevuse rahastamises Portugalis ning see tegevus hõlmab nii riiklikke kui ka teistest liikmesriikidest imporditud tooteid; ii) ainult Portugali veine hõlmanud teistes liikmesriikides ja kolmandates riikides toimunud Viniportugali müügiedendus- ja reklaamikampaaniaid rahastati vahenditest, mis pärinesid täiel määral müügiedenduslõivu sellest osast, mida võeti riiklike veinide ja veinitoodete pealt.
(56)
Seetõttu tuleb Portugali ametiasutuste väitel käsitada kõnealuse abi rahastamismehhanismi kokkusobivana Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklitega 107 ja 110.
IV. HINNANG
1. Riigiabi olemasolu Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses
(57)
Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107-109 veinisektori suhtes kohaldamise aluseks on määruse (EÜ) nr 1493/99 (15) (millega kehtestatakse kõnealuste toodete ühine turg) artikkel 71.
(58)
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõikes 1 on kindlaks määratud, et kui aluslepingutes ei ole sätestatud teisiti, on igasugune liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, siseturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust.
(59)
Selleks et abimeede jääks Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kohaldamisalasse, peavad olema samal ajal täidetud neli järgmist tingimust: 1) abimeedet peab rahastama riik või seda rahastatakse riigi ressurssidest, 2) abi peab olema suunatud selektiivselt teatud tootmisettevõtetele või -sektoritele, 3) abimeede peab kujutama majanduslikku eelist abi saavatele ettevõtetele, 4) abi peab mõjutama ühendusesisest kaubandust ja moonutama või ähvardama moonutada konkurentsi.
(60)
Ametliku uurimismenetluse alustamise otsuses väljendas komisjon kahtlusi järgmiste küsimuste suhtes: esiteks teistes liikmesriikides ja kolmandates riikides toimunud müügiedendus- ja reklaamitegevuse kokkusobivus Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 107; teiseks IVV koolitustegevuse kokkusobivus Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 107 ning kolmandaks teistes liikmesriikides ja kolmandates riikides toimunud müügiedendustegevuse maksutaolise lõivu abil rahastamise kokkusobivus Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 110. Seda silmas pidades piirdub komisjoni uurimine eespool nimetatud kolme küsimusega.
1.1. Riigi ressursid
(61)
Käesoleva uurimismenetluse objektiks olevaid abimeetmeid rahastati veini müügiedenduslõivuks nimetatava maksutaolise lõivu abil.
(62)
Selleks et otsustada, kas maksutaolise lõivu võtmisest pärinevat tulu võib käsitada riigi ressurssidena, tuleb märkida, et riigi ressursside puhul ei ole vaja eristada olukordi, kus abi antakse otse riigi poolt, nendest olukordadest, kus seda antakse riigi poolt määratud või asutatud avalik- või eraõigusliku organisatsiooni kaudu (16).
(63)
15. juuli 2004. aasta otsuses Pearle’i kohtuasjas (17) (kohtuasi nr C-345/02) on Euroopa Kohus otsustanud, et vahendaja poolt teatava kutseala kõikidelt ettevõtetelt kohustuslikult võetavaid vahendeid ei käsitata riigiabina, kui samal ajal on täidetud järgmised neli tingimust:
a)
asjaomast meedet rakendab kutseorganisatsioon, mis esindab teatava tootmisharu ettevõtteid ja töötajaid ning mis ei toimi teatava riikliku poliitika täideviimise vahendina;
b)
sel viisil kindlaksmääratud eesmärkide täitmist rahastavad üksnes kõnealuse tootmisharu ettevõtted;
c)
rahastamisviisi ja iga ettevõtte osa rahastamises määravad tootmisharu kutseorganisatsioonis kindlaks ettevõtete ja töötajate esindajad ilma riigi sekkumiseta;
d)
saadud vahendeid kasutatakse ainult kõnealuse meetme rahastamiseks ilma riigi võimaliku sekkumiseta.
(64)
Teatatud meede ei tundu rahuldavat kõiki nimetatud tingimusi. Veini müügiedenduslõivuks nimetatava lõivu kehtestas Portugali ametiasutus dekreetseadusega (vt põhjendus 11) Portugali valitsuse kindlaksmääratud poliitika, st veinimüügi edendamise täideviimise vahendina. Lisaks on Portugali ametiasutusel seadusandjana võimalik sekkuda meetme rahalisse korraldusse ja vahendite kasutamise otsustesse. Konkreetsel juhul ilmneb Portugali riigi sekkumine selgelt 14. juuni dekreetseadusest nr 137/95 ja 15. mai dekreetseadusest nr 119/97.
(65)
Kuivõrd Pearle’i kohtuotsuses toodud tingimused a, c ja d ei ole täidetud, tuleb müügiedenduslõivuks nimetatava lõivu kohaldamisest saadud tulu käsitada riigi ressurssidena.
1.2. Valikulise eelise olemasolu
(66)
Järgnevalt tuleb kontrollida, kas analüüsitav meede „kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist”. Abi olemasolu väljaselgitamiseks tuleb vaadelda võimalikke kasusaajaid veinimüügi edendamisest ja selle rahastamisest.
(67)
Selleks et tegemist oleks abiga artikli 107 tähenduses, peab riigi ressurssidest antav hüvitis andma sellise majanduseelise, mida ettevõttel tavapärastes turutingimustes ei oleks, kusjuures see eelis peab olema valikuline. Valikulisuse kriteerium on täidetud juhul, kui kõnealust eelist saavad kasutada vaid teatavad ettevõtted või teatav tegevusharu. See tingimus on seega täidetud juhul, kui veinisektor on selgelt määratletud.
(68)
Ametliku uurimismenetluse alustamisel määratles komisjon meetmest kasusaajatena ettevõtted, kellele IVV ja Viniportugal osutasid teenuseid. Sõltumata asjaolust, kas IVV tegevuse rahastamise näol oli tegemist sellele asutusele antava riigiabiga või mitte, tõstatub küsimus selle asutuse poolt veinisektorile osutatud teenuste kvalifitseerumise kohta riigiabiks Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõikes 1 toodud tähenduses. Ei ole mingit kahtlust, et kõnealuse tootmisharu ettevõtted (tootjad, töötlejad, hulgimüüjad, jaemüüjad) on majandustegevust teostavad ettevõtted.
(69)
Euroopa Kohtu kohtupraktika kohaselt käsitatakse abina ka meetmeid, mis eri viisil kergendavad ettevõtjal tavaliselt lasuvat maksukoormust ja mis seetõttu, ehkki tegemist ei ole otseses mõttes toetusega, on samalaadsed ja samasuguse mõjuga (18).
(70)
Seda silmas pidades tuleb teiseks vastata küsimusele, kas ja konkreetsel juhul ka millises ulatuses annavad riigi ressurssidest rahastatud meetmed, antud juhul IVV poolt veinisektorile osutatud teenused ja Viniportugali korraldatud müügiedenduskampaaniad, sektori ettevõtjatele majanduseelise.
(71)
IVV osutatud teenuste puhul tuleb välja selgitada, kas ja konkreetsel juhul millises ulatuses oleks Portugali veinisektori majandusettevõtjad ilma IVV osutatud teenusteta pidanud kandma kõnealuste teenustega seotud kulusid ning kas nende kulude näol on tegemist ettevõtte eelarvel tavaliselt lasuva maksukoormusega. Selleks tuleb eristada kolme eri liiki teenuseid.
1.2.1. IVV teenused veinisektori üldise korralduse valdkonnas
(72)
Komisjon on seisukohal, et IVV tegevus ja osutatavad teenused veinisektori üldise korralduse valdkonnas, eeskätt tema tegevus järelevalve, kontrolli, auditeerimise ja turumehhanismide haldamise valdkondades tulenevad ühenduse ja riikliku tasandi õigusaktides sätestatud nõuete kohaldamisest ega ole seetõttu ettevõtte eelarvest tavapäraselt rahastatavad tegevused, vaid tegevused, mis tulenevad riigi põhifunktsioonide täitmisest.
1.2.2. Koolitusteenused
(73)
Seevastu koolitusteenuste rahastamise puhul, millest said kasu veinisektori ettevõtted, tundub olevat selge, et tegemist on kõnealustele ettevõtetele antava eelisega, sest koolitus on tegevus, mida rahastatakse tavapäraselt ettevõtte eelarvest.
(74)
Portugali ametiasutuste poolt uurimismenetluse alustamisel edastatud teabe kohaselt kaasrahastati kõiki IVV korraldatud koolitusi, välja arvatud üks üldhuvikoolitus „Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola - 2000”, mille maksumus oli 367,12 eurot, Euroopa Sotsiaalfondi poolt, seega ei rahastatud neid teenuseid maksutaolise meetme tuludest saadud vahendite abil. Seetõttu ei ole kõnealused koolitused käesoleva uurimismenetluse objektiks.
(75)
Mis puutub kõnealust ainukest veini müügiedenduslõivust saadud tuludest rahastatud koolitusse, see tähendab üldhuvikoolitusse „Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola - 2000”, märgib komisjon, et selle riigiabiks kvalifitseerimist mõjutab uus edastatud teave. Uue edastatud teabe kohaselt oli kõnealune koolitus suunatud üksnes Põllumajandusministeeriumi piirkondlike osakondade töötajatele ja piirkondlike veinikomiteede töötajatele. Need asutused on riiklikud pädevad asutused, mis tegelevad asjaomaste piirkondade veinide päritolu autentsuse ja kvaliteedi kontrollimise ja järelevalvega. Kõnealusest teabest ilmneb, et tegemist ei ole abimeetmega, mis on suunatud IVV osutatud teenustest kasusaajatele, vaid riiklikule haldusasutusele suunatud sisekoolitusega.
(76)
Sellest tulenevalt ei ole kõnealuse koolitusmeetme näol tegemist riigiabiga Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.
1.2.3. Müügiedenduskampaaniate korraldamise teenus
(77)
Veinide ja veinitoodete müügiedenduskampaaniate korraldamise näol Viniportugali vahendusel on aga tõepoolest tegemist majanduseelise andmisega veinisektori ja eeskätt Portugali veinisektori majandusettevõtjatele. Kõnealuste toodete müügiedenduse korraldamine on kulu, mis lasub tavapäraselt ettevõtte eelarvel.
(78)
Seetõttu leiab komisjon, et müügiedenduskampaaniate korraldamises seisneva teenuse osutamise näol on tegemist Portugali veinisektori majandusettevõtjatele valikulise eelise andmisega riigi ressurssidest.
1.3. Kaubavahetuse mõjutamine ja konkurentsi moonutamine
(79)
Otsustamaks, kas kõnealused abimeetmed jäävad Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 sätete kohaldamisalasse, tuleb viimasena kindlaks määrata, kas need meetmed võivad mõjutada liikmesriikidevahelist kaubandust ja moonutavad või võivad moonutada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist.
(80)
Euroopa Kohus on otsustanud, et kui riigi finantsabi tugevdab ettevõtja positsiooni võrreldes teiste ühendusesiseses kaubanduses konkureerivate ettevõtjatega, tuleb lugeda, et see abi mõjutab ühendusesisest kaubandust (19).
(81)
Tundub, et vaatlusalused meetmed võivad mõjutada liikmesriikidevahelist kaubandust, kuivõrd need meetmed soodustavad riiklikku tootmist teistest liikmesriikidest pärit toodete arvel. Veinisektor on ühenduse tasandil konkurentsile väga avatud sektor, olles äärmiselt tundlik mis tahes ühe või teise liikmesriigi toodangut soosiva meetme suhtes.
(82)
Seda, et veinide ja veinitoodete puhul toimub liikmesriikidevaheline kaubandus, tundub tõendavat asjaolu, et kõnealuses sektoris on kehtestatud turu ühine korraldus.
(83)
Järgnevas näites esitatud tabelis on toodud kõnealuste toodete ühendusesisese kaubavahetuse maht ajavahemikul 1999-2004 (20).
1 000 hl
Aasta
ELi import
ELi eksport
1999 (EL 15)
35 595
40 921
2000 (EL 15)
-
-
2001 (EL 15)
32 699
35 558,4
2002 (EL 15)
31 810,3
35 002,9
2003 (EL 15)
33 024,7
35 343
2004 (EL 25)
35 513,3
38 696,4
(84)
Sellest tulenevalt kinnitab komisjon olukorras, kus veini ja veinitoodete müügiedendus- ja reklaamikampaaniaid rahastatakse veini müügiedenduslõivuks nimetatava lõivu võtmisest saadava tulu ühe osa abil, oma varasemat seisukohta, mille kohaselt on sel puhul tegemist veinisektori majandusettevõtjatele antava riigiabiga Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõikes 1 osutatud tähenduses.
1.4. Otsus Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõikes 1 toodud tähenduses antava riigiabi laadi kohta
(85)
Eelnevast lähtudes leiab komisjon, et veinisektori majandusettevõtjate suhtes kohaldatavad meetmed annavad neile majanduseelise, mida rahastatakse riigi vahenditest ja millele ei ole juurdepääsu teistel ettevõtjatel. Kõnealune eelis moonutab või võib moonutada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, kuivõrd see võib mõjutada liikmesriikidevahelist kaubavahetust. Sellest tulenevalt on komisjon seisukohal, et kõnealuste meetmete suhtes tuleb kohaldada Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 sätteid.
2. Müügiedenduseks ja reklaamiks antava abi õiguspärasus
(86)
Portugali ametiasutused ei teatanud komisjonile Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõike 3 kohaselt õigussätetest, millega kehtestati kõnealune maksutaoline lõiv, ega veinisektori suhtes kohaldatavate meetmete rahastamisest.
3. Müügiedenduseks ja reklaamiks antava abi aluslepingutele vastavuse uurimine
(87)
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõikes 1 sätestatud mittevastavuspõhimõte hõlmab samas erandeid.
(88)
Eeskätt on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktis c sätestatud, et siseturuga võib kokkusobivaks pidada abi teatud majandustegevuse või teatud majanduspiirkondade arengu soodustamiseks, kui niisugune abi ei mõjuta ebasoovitavalt kaubandustingimusi määral, mis oleks vastuolus ühiste huvidega.
(89)
Kooskõlas komisjoni teatisega kohaldatavate eeskirjade kindlaksmääramise kohta õigusvastase riigiabi hindamiseks, tuleb mis tahes nõukogu määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 1 punkti f kohaselt ebaseaduslikku abi hinnata abi osutamise ajal kehtivate eeskirjade ja suuniste alusel.
(90)
Seega tuleb enne 1. jaanuari 2002. aastal antud abi aluslepingutele vastavuse kindlakstegemiseks seda vaadelda põllumajandustoodete ja teatavate EMÜ asutamislepingu II lisasse mittekuuluvate toodete reklaamiks antava riigiabi raamistiku (21) valguses ja pärast kõnealust kuupäeva antud abi puhul eespool nimetatud reklaamiks antava riigiabi suuniste alusel, ilma et see mõjutaks kõnealustes suunistes kehtestatud ajutiste rakenduseeskirjade kohaldamist.
(91)
1987. aasta raamistik ja kõnealused suunised lähtuvad seejuures samadest põhimõtetest. Neis nähakse ette positiivsed ja negatiivsed kriteeriumid, mida tuleb järgida kõikides riiklikes toetuskavades. Nii ei tohi tegemist olla reklaamitegevusega, mis on vastuolus asutamislepingu artikliga 28 (hilisem Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 34) või ühenduse teisese õigusega, ning seda tegevust ei või suunata teatavatest kindlatest ettevõtetest lähtuvalt.
3.1. Portugalis toimunud üldised müügiedenduskampaaniad
(92)
Portugali ametiasutuste edastatud teabe kohaselt võib järeldada, et kõnealuste meetmete eesmärgid langevad kokku mitmete eespool nimetatud õigusaktides toodud positiivsete kriteeriumidega, kuivõrd need meetmed on kas seotud väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete või teatavate piirkondade arengueesmärkidega või kvaliteetsete ja tervisliku toitumisega seotud toodete arengueesmärkidega.
(93)
Portugali ametiasutused selgitasid veel, et müügiedendus- ja reklaamitegevuse käigus edastatud sõnumid olid üldise iseloomuga, tegevus hõlmas eeskätt näituste korraldamist, messidel osalemist, kataloogide väljaandmist ja muud tugitegevust, selle eesmärk ei olnud veenda tarbijaid mitte ostma teiste liikmesriikide tooteid või neid tooteid halvustada ning tegevuse käigus ei kasutatud konkreetse ettevõtte või kindla üksiktootja toodangut.
(94)
Ametliku uurimismenetluse alustamise otsuses (punkt 108) leidis komisjon, et kuni 2002. aasta 1. jaanuarini kõnealuse müügiedendustegevuse rahastamiseks antud riigiabi puhul on järgitud selles valdkonnas kohaldatavate ühenduse õigusaktide sätteid.
(95)
Alates 2002. aasta 1. jaanuarist kehtiva EÜ asutamislepingu I lisas loetletud toodete ja I lisas loetlemata toodete reklaamiks antava riigiabi suhtes kohaldatavate ühenduse suuniste punktis 8 on sätestatud, et reklaamina ei käsitata müügiedendusmeetmeid, mis on määratletud kui teaduslike teadmiste levitamine üldsusele, messide või näituste korraldamine ja nendel osalemine ning samalaadne suhtekorralduslik tegevus, sealhulgas küsitlused ja turu-uuringud. Sellises laias tähenduses müügiedendusmeetmete suhtes kohaldatakse põllumajandussektoris antava riigiabi ühenduse suuniste punkte 13 ja 14.
(96)
Põllumajandussektoris antava riigiabi ühenduse suuniste punktis 13.2 on sätestatud, et abi võib anda eksperdihinnangu küsimiseks või samalaadse teenuse jaoks, sealhulgas tehniliste uuringute, teostatavus- ja kontseptsiooniuuringute jaoks ning turu-uuringute korraldamiseks, kui need tegevused on suunatud põllumajandusliku kvaliteettoodangu arendamiseks. Lisaks on suuniste punktis 14 sätestatud, et abi on lubatud anda tehnilise abi osutamiseks põllumajandussektoris. Eeskätt on lubatud abi anda uue tehnoloogia levitamiseks.
(97)
Vaadeldavad abimeetmed võivad kuuluda ühte osutatud kahest kategooriast, kuivõrd need on lõppkokkuvõttes suunatud tehnilise abi osutamisele kõnealuste toodete puhul, toetades põllumajandusliku kvaliteettoodangu turustamist ja selle iseloomulike omaduste üldist tutvustamist
(98)
Sellisel juhul on lubatav abi toetusmääraga 100 % kuludest. Vältimaks suurte abisummade eraldamist suurtele ettevõtetele, ei või suuniste eespool nimetatud kahe punkti alusel antava abi kogusumma ületada 100 000 eurot abisaaja kohta kolmeaastase perioodi jooksul või VKE de puhul 50 % abikõlblikest kuludest (kohaldatakse kõige suuremat summat). Abisumma arvestamise hõlbustamiseks käsitatakse teenuse saajat abisaajana.
(99)
Portugali ametiasutused selgitasid, et kuivõrd tegemist on laialdaste ja üldiste meetmetega, millest saadav tegelik kasum jaguneb kõigi veinituru huvirühmade vahel, jääb ühe abisaaja poolt saadav abisumma allapoole kolme aasta jaoks kehtestatud 100 000 euro suurust piirsummat.
(100)
Ametliku uurimismenetluse alustamise otsuses (punkt 114) leidis komisjon, et pärast 2002. aasta 1. jaanuari kõnealuse müügiedendustegevuse rahastamiseks antud abi puhul on ilmselt järgitud selles valdkonnas kohaldatavate ühenduse õigusaktide sätteid.
(101)
Portugali ametiasutuste poolt kogu uurimise kestel edastatud teabe põhjal ja võttes arvesse, et puuduvad kolmandate isikute poolt pärast ametliku uurimismenetluse alustamist esitatud vastupidise sisuga märkused, kinnitab komisjon menetluse alustamisel väljendatud seisukohta (22) Viniportugali poolt Portugalis läbiviidud üldiste veini müügiedenduskampaaniate vastavuse suhtes kohaldatavate ühenduse õigusaktidele.
-
Selle seisukohavõtu puhul võtab komisjon eraldi teadmiseks Portugali ametiasutuste antud kinnitused meetme eesmärkide kohta: väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete arendamine, teatavate piirkondade arendamine, kvaliteettoodete ja tervisliku toitumisega seotud toodete arendamine (reklaamiks antava riigiabi suuniste punkt 32);
-
kampaaniate laadi kohta: müügiedendus- ja reklaamitegevuse käigus edastatud sõnumid olid üldise iseloomuga, tegevus hõlmas eeskätt näituste korraldamist, messidel osalemist, kataloogide väljaandmist ja muud tugitegevust, selle eesmärk ei olnud veenda tarbijaid mitte ostma teiste liikmesriikide tooteid või neid tooteid halvustada ning tegevuse käigus ei kasutatud konkreetse ettevõtte või kindla üksiktootja toodangut (reklaamiks antava riigiabi suuniste punkt 20);
-
abi maksimaalse suuruse kohta: meetmeid rahastatakse täielikult maksutaolise lõivu tuludest, seejuures ulatub kampaaniates osalevate kutseala esindajate rahaline panus 50 %ni nende kantud kuludest. Lisaks, kuivõrd tegemist on laialdaste ja üldiste meetmetega, millest saadav tegelik kasum jaguneb kõigi veinituru huvirühmade vahel, jääb ühe abisaaja poolt saadav abisumma allapoole kolme aasta kohta kehtestatud 100 000 euro suurust piirsummat.
3.2. Portugali veinide müügiedendus- ja reklaamikampaaniad teiste liikmesriikide ja kolmandate riikide turgudel
(102)
Teiste liikmesriikide ja kolmandate riikide turgudel eeskätt pärast 2002. aasta 1. jaanuari Viniportugali korraldatud Portugali veinide müügiedendus- ja reklaamikampaaniate puhul avaldas komisjon kahtlusi nende kampaaniate vastavuse suhtes reklaamiks antava riigiabi suuniste sätetele.
(103)
Kõnealuste suuniste punkti 4.1 kohaselt võib liikmesriik tarbijatele teiste liikmesriikide või piirkondade põllumajandustoodete või teise liikmesriigi tootekategooria tutvustamiseks korraldada otseselt või kaudselt reklaamikampaaniaid teiste liikmesriikide turgudel. Seejuures tuleb niisuguste kampaaniate raames edastada asjaomaste toodete kohta objektiivset teavet ja kampaaniad ei tohi hõlmata subjektiivseid vihjeid toodete kvaliteedi kohta, mis on tingitud ainuüksi nende päritolust.
(104)
Menetluse alustamise hetkel ei olnud komisjonil piisavalt teavet, mille põhjal järeldada, et ehkki reklaamikampaaniates viidatakse veinide päritolule, käsitleb esitatav teave üksnes toodete objektiivseid omadusi ega esita subjektiivseid väiteid toodete kvaliteedi kohta, mis on tingitud ainuüksi nende toodete päritolust. Seega kutsuti Portugali ametiasutusi üles esitama tõendeid selle kohta, et võimalik osutamine toodete päritolule vastas kõnealustele tingimustele.
(105)
Komisjon võttis teadmiseks Portugali ametiasutuste teabe järgmiste asjaolude kohta: i) Viniportugali müügiedenduskampaaniate üldine iseloom (vt põhjendus 37); ii) Viniportugali poolt Portugalis ning teistes liikmesriikides ja kolmandates riikides läbiviidud müügiedendus- ja reklaamitegevus ei hõlmanud konkreetseid tootmisharusid ega olnud suunatud teatavate ettevõtete või üksiktootjate toodete müügi edendamisele (vt põhjendus 37); iii) kampaaniad ei olnud suunatud teiste liikmesriikide veinitoodete halvustamisele ja nende eesmärk ei olnud veenda tarbijaid mitte ostma teiste liikmesriikide veinitooteid, seejuures olid need kampaaniad vastavuses kehtivate ühenduse õigusaktidega (st toidukaupade märgistamist, müügiks väljapanekut ja reklaamimist hõlmavate õigussätetega) (vt põhjendus 38); iv) kõnealuse tegevuse eesmärk oli tutvustada teiste liikmesriikide tarbijatele Portugali veine, soodustades seeläbi Portugali veinisektori majandustegevust Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti c tähenduses (vt põhjendus 39); ja lõpuks v) Viniportugali poolt väljaspool Portugali korraldatud kampaaniate eesmärk oli tutvustada Portugali veinide põhiomadusi, kutsudes teiste liikmesriikide tarbijaid maitsma tooteid, mis ei ole neile harjumuspärased, ning kampaaniad ei hõlmanud subjektiivseid vihjeid toodete kvaliteedi kohta, mis on tingitud ainuüksi nende toodete päritolust (vt põhjendus 40).
(106)
Portugali ametiasutuste edastatud teabe põhjal ja võttes arvesse, et puuduvad kolmandate isikute poolt pärast ametliku uurimismenetluse alustamist esitatud vastupidise sisuga märkused, võib komisjon kinnitada, et menetluse alustamise hetkel väljendatud kahtlused teistes liikmesriikide ja kolmandate riikide turgudel korraldatud müügiedendus- ja reklaamikampaaniate objektiivsuse suhtes on hajunud.
(107)
Toodud põhjenduse alusel leiab komisjon, et veinide üldiseks müügiedenduseks Portugalis antav abi ning Portugali veinide müügiedendus- ja reklaamitegevuseks teiste liikmesriikide ja kolmandate riikide turgudel antav abi on kooskõlas reklaamiks antava riigiabi suunistes sätestatud positiivsete ja negatiivsete kriteeriumidega.
4. Abimeetmete rahastamine
(108)
Kuna tegemist on maksutaolise lõivu abil rahastava riigiabiga, peab komisjon vaatlema nii rahastatavaid tegevusi kui ka abi rahastamismehhanismi ennast. Riigiabi rahastamise kokkusobimatuse korral ühisturuga oleks ka rahastatav abi ühisturuga kokkusobimatu, seda isegi juhul, kui abi andmine on kooskõlas kohaldatavate konkurentsieeskirjadega.
(109)
Euroopa Kohtu väljakujunenud kohtupraktika kohaselt ei kuulu maksud Euroopa Liidu toimimise lepingu riigiabi käsitlevate sätete kohaldamisalasse, välja arvatud juhul, kui nad moodustavad abimeetme rahastamise vahendi selliselt, et on selle meetme oluliseks osaks (23). Selleks et maksu või osa maksust saaks käsitada abimeetme olulise osana, peab asjaomase riikliku õiguse alusel olema maksu ja antava abi vahel kindlasti seos, (24) kus maksutulud on rangelt ette nähtud antava abi rahastamiseks. Kui selline seos on olemas, mõjutavad maksutulud otseselt antava abi suurust (25) ning järelikult ka hinnangut selle abi kokkusobivuse kohta ühisturuga (26).
(110)
Seega tuleks uurida, kas veinimüügi edendamiseks võetav lõiv vastab eespool toodud tingimustele.
4.1. Veinimüügi edendamiseks võetav lõiv müügiedenduseks antava abi lahutamatu osana
(111)
Esmalt tuleb uurida, kas lõivust saadav tulu on kindlasti seotud abimeetme rahastamisega. Sellega seoses tuleb märkida, et nii Decreto-Lei 137/95 kui ka selle tühistanud Decreto-Lei 119/97 sätestavad, et „Põllumajandusministeeriumi poolt igal aastal kindlaks määratud protsendimäär müügiedendulõivu tulust, mis ei või olla väiksem kui 25 %, eraldatakse veinide ja veinitoodete üldisteks müügiedendustoiminguteks” (Decreto-Lei 119/97 artikli 11 lõige 2). See tähendab, et osa lõivust saadavast tulust tuleb asjakohaste riiklike õigusaktide alusel suunata abi eesmärgiks olevate müügiedendusmeetmete rahastamiseks.
(112)
Lisaks on Decreto-Lei 119/97 artikli 1 lõikes 1, milles määratakse kindlaks lõivu kohaldamise raamistik, sätestatud, et „veinide ja veinitoodete suhtes […] kohaldatakse lõivu, nn müügiedenduslõivu, millega hüvitatakse IVV poolt üldise müügiedendamise huvides ja veinisektori üldiseks korraldamiseks osutatud teenused”. Teiseks tuleb uurida, kas lõivust saadav tulu mõjutab otseselt antava abi suurust. Seejuures tuleb märkida, et müügiedenduslõiv on käesoleva uurimise objektiks oleva müügiedendus- ja reklaamitegevuseks antava abi rahastamise ainus allikas, nii et lõivust saadava tulu vähenemine peaks eeldatavasti kaasa tooma müügiedendusmeetme rahastamise ressursside vähenemise.
(113)
Sellest tulenevalt leiab komisjon, et konkreetsel juhul on lõivust saadav tulu piisavalt seotud abimeetme rahastamisega ja lõivust saadava tulu suurus mõjutab otseselt antava abi suurust. Lõpuks saab Euroopa Kohtu kohtupraktikaga kooskõlas järeldada, et lõivu ja abi vahel on olemas seos asjakohaste riiklike õigusaktide alusel ning et veinimüügi edendamiseks võetav lõiv on vaadeldava abimeetme lahutamatu osa. Seetõttu peab komisjoni uurimistegevus hõlmama nii lõivu uurimist kui ka abimeetmete rahastamise uurimist.
4.2. Lõivu kohaldamine eksporditavate toodete suhtes
(114)
Eespool põhjenduses 9 on märgitud, et lõivu kohaldatakse nii Portugalis tarbimiseks ettenähtud Portugali toodete kui ka ekspordiks ettenähtud toodete suhtes.
(115)
Siiski kinnitab komisjon ametliku uurimismenetluse alustamise otsuses (punkt 143), et riiklikule turule suunatavate toodete ja eksporditavate toodete vahel ei tundu väljaspool Portugali korraldatud müügiedendus- ja reklaamikampaaniate raames esinevat ebavõrdset kohtlemist.
(116)
Küsimuses, millises ulatuses võivad eksporditavad tooted saada osa Portugalis rakendatavatest üldistest müügiedendusmeetmetest, on komisjonil Portugali ametiasutuste poolt uurimismenetluse toimumise ajal edastatud teabe põhjal ja võttes arvesse, et puuduvad kolmandate isikute poolt pärast ametliku uurimismenetluse alustamist esitatud vastupidise sisuga märkused, võimalik järeldada, et kõnealune tootekategooria saab suures plaanis osa kõikidest lõivu kohaldamisest tulenevatest eelistest ning lisaks saavad need tooted olulisel määral kasu ka teistes liikmesriikides ja kolmandates riikides korraldatud müügiedendustegevusest.
4.3. Lõivu kohaldamine imporditavate toodete suhtes
(117)
Euroopa Kohtu kohtupraktika kohaselt (27) leiab komisjon üldjuhul, et abi rahastamisel kohustuslikust koormisest saadava tulu abil võib rahastamine omandada protektsionistliku toime, mis ulatub abi kui sellise omast kaugemale. Vaatlusaluse lõivu näol on tegemist kohustusliku koormisega. Sama kohtupraktika alusel leiab komisjon, et riiklikele tootjatele antavat abi võib rahastada sama toodet teistest liikmesriikidest importivatelt tootjatelt võetava maksutaolise lõivu abil vaid juhul, kui on tagatud, et need tootjad saavad riiklike tootjatega samaväärses ulatuses kasutada kõiki kõnealuse lõivu maksmisest tulenevaid soodustusi.
(118)
Ametliku uurimismenetluse alustamisel märkis komisjon, et kuivõrd lõivu kohaldati ka teistest liikmesriikidest pärineva toodangu suhtes, peavad Portugali ametiasutused tõendama, et riiklike toodete ja imporditud toodete vahel ei esine ebavõrdset kohtlemist ning et teistest liikmesriikidest pärinevad tooted, millelt on samuti lõiv kinni peetud, võivad samamoodi ja samas ulatuses saada kõiki lõivust tulenevaid soodustusi (28).
(119)
On välja selgitatud, et Viniportugali korraldatud veinide ja veinitoodete müügiedendus- ja reklaamikampaaniaid rahastati ühe osaga veini müügiedenduslõivust saadud tulust.
(120)
Oma märkustes ja esitatud lisateabes kinnitavad Portugali ametiasutused, et imporditud toodetelt võetavast lõivust saadust tulust piisas vaevalt osa Viniportugali poolt Portugalis korraldatud veinimüügi üldise edendustegevuse kulude katmiseks. Ametiasutused kinnitavad, et teiste liikmesriikide ja kolmandate riikide turgudel korraldatud müügiedendus- ja reklaamikampaaniaid Portugali veinide ja veinitoodete müügi edendamiseks rahastati üksnes riiklike toodete pealt võetavast lõivust saadud tuludest.
(121)
Portugali ametiasutuste esitatud teabest nähtub, et Portugalis korraldatud üldistest müügiedenduskampaaniatest said proportsionaalselt tulu imporditud tooted. Nagu on märgitud põhjendustes 16 ja 17, oli riikliku tasandi tutvustuskampaaniate põhieesmärk kallutada mõlemast soost noori tarbima mõõdukalt ja tervislikult õlle või muude alkohoolsete jookide alternatiivina käsitatavat veini. Portugali ametiasutused esitasid näidiseid kampaaniate reklaamimaterjalide ja lõivust saadud tulu abil rahastatud tutvustusprojektide kohta. Kuivõrd müügiedenduskampaaniate eesmärk oli edendada veinitarbimist üldises plaanis, said imporditud tooted kõnealustest meetmetest osa samas ulatuses.
(122)
Samas ei ole esitatud teave piisav tõendamaks, et imporditud toodetelt võetud lõivust saadud tulu ei kasutatud teiste liikmesriikide ja kolmandate riikide turgudel korraldatud müügiedendus- ja reklaamikampaaniate rahastamiseks, millest sai seevastu kasu üksnes Portugali vein. Eeskätt tuleb märkida, et Portugali ametiasutuste esitatud arvandmete põhjal oli ajavahemikul 1998-2005 imporditud toodete pealt võetud lõivust saadud keskmine tulu 1 293 169 eurot, samal ajal kui Viniportugal eraldas igal aastal keskmiselt 525 698 eurot Portugalis korraldatud üldise müügiedendustegevuse jaoks (vt põhjendused 36 ja 38).
(123)
Liiatigi, isegi kui riiklikes õigusaktides on sätestatud nõue eraldada teatav protsendimäär, mis ei või olla väiksem kui 25 %, lõivust saadavast tulust veinide ja veinitoodete üldise müügiedendustegevuse jaoks, puudub eraldi arvepidamine lõivust saadava tulu kahe osa kohta. Portugali ametiasutused olid suutelised esitama vaid hinnangulisi arvandmeid imporditud toodetelt võetud lõivust saadud tulu suuruse kohta, mis suunati üldise müügiedendustegevuse korraldamisse.
(124)
Võttes arvesse põhjenduses 116 osutatud kohtupraktikat ning arvestades asjaolu, et lõivu abil rahastatavate meetmete näol on tegemist riigiabiga Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 tähenduses ning et diskrimineeriva iseloomuga lõiv on vastuolus Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 110, kuivõrd lõivu võeti ka teistest Euroopa Liidu liikmesriikidest eksporditud toodetelt, kuid nende toodete puhul ei olnud tagatud kõik lõivust tulenevad eelised, on komisjon seisukohal, et teistest liikmesriikidest eksporditud toodetelt võetud lõivust saadud tulu näol, mida Viniportugal kasutas müügiedendustegevuse rahastamiseks teiste liikmesriikide ja kolmandate riikide turgudel, on tegemist kaupade vaba liikumist käsitlevate eeskirjadega kokkusobimatu rahastamisega ning sellest tulenevalt on sel viisil rahastatud riigiabi aluslepinguga samaväärselt kokkusobimatu.
(125)
Komisjon võib Portugali ametiasutuste edastatud teabe ja tõendite põhjal kinnitada (vt käesoleva otsuse punkt 104), et teiste liikmesriikide tootjatel ja vahendajatel on olnud võimalik saada Portugalis korraldatud üldisest müügiedendusabist osa samas ulatuses Portugali tootjatega.
(126)
Seevastu ei ole Portugali ametiasutused vaidlustanud väidet, et teiste liikmesriikide tootjatel ja vahendajatel ei ole olnud võimalik saada osa väljaspool Portugali korraldatud müügiedenduse ja reklaami abimeetmetest, mis on olnud suunatud üksnes Portugali veinide müügi edendamisele.
(127)
Euroopa Kohtu kohtupraktika kohaselt, kui teatavat samade kriteeriumide alusel nii riiklike kui ka imporditud toodete suhtes kohaldatavat maksu kasutatakse selliste tegevuste rahastamiseks, mida saavad spetsiaalselt kasutada vaid riiklikud maksustatavad tooted, võib sellest tuleneda, et samade kriteeriumide alusel võetav maks osutub siiski diskrimineerivaks maksustamiseks sedavõrd, kuivõrd riiklikel toodetel lasuvat maksukoormust kompenseerivad maksu abil rahastatavad eelised, samal ajal kui imporditud toodetelt võetava maksu näol on tegemist üksnes koormisega (29).
(128)
Antud juhul ei ole võimalik välistada, et tegemist on imporditud toodete suhtes diskrimineeriva olukorraga. Portugali ametiasutuste esitatud teabest ilmneb hoopis, et imporditud toodete suhtes kohaldatakse lõivu samas ulatuses kui riiklike toodete suhtes, kuid imporditud tooted ei ole kasutanud rahastatud meetmete antavaid eeliseid samas ulatuses riiklike toodetega. Nagu on märgitud eespool põhjenduses 122, oli Portugali ametiasutuste esitatud arvandmete põhjal ajavahemikul 1998-2005 imporditud toodete pealt võetud lõivust saadud keskmine tulu 1 293 169 eurot, samal ajal kui Viniportugal eraldas igal aastal keskmiselt 525 698 eurot Portugalis korraldatud üldise müügiedendustegevuse jaoks. Puudub eraldi arvepidamine, mis võimaldaks tagada, et imporditud toodetelt võetud lõivust saadud tulu kasutati üksnes Portugalis korraldatud müügiedendustegevuse rahastamiseks. Sellest tulenevalt on maksutaoline lõiv ja sellest saadav tulu vastuolus Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 110 sätetega.
(129)
Komisjonil ei ole pärast ametliku uurimismenetluse alustamist talle edastatud teabe põhjal võimalik järeldada, et teiste liikmesriikide ja kolmandate riikide turgudel korraldatud Portugali veinide ja veinitoodete müügi edendamisele antavat abi ei rahastatud kas või osaliselt imporditud toodete pealt võetavast müügiedenduslõivust saadud tulu abil. Seejuures ei ole komisjoni ülesandeks omal algatusel otsustada, milliseid andmeid oleks ametiasutused talle täiendavalt võinud esitada, vaid ta peab püüdma leida kõikvõimalikke vajalikke vaatenurki ning võtma aluseks teabe, mis on otsuse tegemise hetkel tema käsutuses (30). Seega komisjon leiab ja teeb vastava järelduse, et kõnealuste abimeetmete rahastamine on siseturuga kokkusobimatu.
(130)
Kokkuvõtteks, kuivõrd riigiabi rahastamist käsitatakse kohaldatavates aluslepingutes sätestatud eeskirjadega vastuolus olevana, peab komisjon ka sel viisil rahastatavat abi pidama kokkusobimatuks seni, kuni kestab selle ebaseaduslik rahastamine, sest riigiabi rahastamise õiguspärasus on kõnealuse riigiabi õiguspäraseks kuulutamise vältimatu eeltingimus (31).
V. KOKKUVÕTE
(131)
Komisjon väljendab kahetsust, et Portugal on kõnealuse abi kehtestanud Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõike 3 sätteid rikkudes.
(132)
Komisjon on jõudnud järgmistele järeldustele.
-
Portugal on riiklike ja teistest liikmesriikidest imporditud toodete pealt võetava lõivu abil rakendanud veini müügiedenduskampaaniate puhul ebaseaduslikku rahastamist, mis on vastuolus Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõike 3 sätetega.
-
Maksutaolise lõivu tulude abil ühe konkreetse koolitustegevuse rahastamise näol ei ole tegemist abimeetmega.
-
Viniportugali poolt Portugalis korraldatud üldisele veinide müügiedendus- ja reklaamitegevusele antud abi võib pidada siseturuga kokkusobivaks.
-
Teistes liikmesriikides ja kolmandates riikides korraldatud Portugali veinide ja veinitoodete müügiedendus- ja reklaamitegevusele antud abi puhul, mida rahastati ka teistest liikmesriikidest pärit toodetelt võetud müügiedenduslõivu abil, on järgitud abisaajate suhtes kohaldatavaid ühenduse õigusakte. Samas tuvastas komisjon abimeetmete rahastamise puhul Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 110 rikkumise. Seetõttu ei saa komisjon kuulutada kõnealust abi rahastamise korraldust siseturuga kokkusobivaks, kuivõrd selle puhul esineb imporditud ja riiklike toodete ebavõrdne kohtlemine.
(133)
Otsus piirdub maksutaolise lõivu käsitlemisega alates selle kehtestamisest kuni 31. detsembrini 2006, mil jõustusid ühenduse uued suunised riigiabi kohta põllumajandus- ja metsandussektoris aastateks 2007-2013, sõltumata sellest, millise seisukoha komisjon võtab müügiedenduslõivu kohaldamise suhtes pärast nimetatud kuupäeva.
(134)
Komisjon peab kohaseks võtta antud juhul vastu tingimuslik otsus, kasutades määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 7 lõikega 4 talle jäetud võimalust, mille kohaselt komisjon võib positiivsele otsusele lisada tingimused, mille täitmisel võib abi käsitada ühisturuga kokkusobivana, ja sätestada kohustused, mis võimaldavad jälgida otsuse täitmist.
(135)
Selleks et peatada artikli 110 rikkumine ja välistada sel viisil tagasiulatuvalt diskrimineeriv olukord, peab Portugal komisjoni poolt kindlaksmääratud tingimustel ja tähtaegade jooksul tagasi maksma selle osa lõivust, mis võeti teistest liikmesriikidest pärit toodetelt. Kõnealuse rikkumise peatamine muudab asjaomase abi Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 107 kokkusobivaks.
(136)
Komisjon määrab kindlaks tingimused, mille alusel kõnealune tagasimaksmine peab toimuma. Portugal peab maksukohustuslastele tagasi maksma selle osa lõivust, mis võeti teistest liikmesriikidest pärit toodetelt ajavahemikul alates lõivu kehtestamisest kuni 31. detsembrini 2006. aastal, täites täieulatuslikult järgmisi tingimusi:
-
kui maksukohustuslased on suutelised tõendama, et nende imporditud toodetelt võeti müügiedenduslõivu, võivad selle lõivu tasunud maksukohustuslased riiklikes õigusaktides sätestatud ajavahemiku, kuid mitte vähem kui kuue kuu jooksul alates käesolevast otsusest teatamisest nõuda üksnes riiklike toodete müügiedendusele suunatud teenuste rahastamiseks määratud lõivust saadud tulust proportsionaalse osa tagasimaksmist;
-
Portugal määrab kindlaks imporditud toodete suhtes rakendatud võimaliku diskrimineerimise ulatuse. Selleks kontrollib Portugal võrdlusperioodi jooksul asjaomase lõivu abil üleriigiliselt saadud riiklike vahendite suuruse ja kõnealuste toodete suhtes kohaldatud eeliste rahalist suhet;
-
tagasimaksmine peab toimuma mitte hiljem kui kuue kuu jooksul alates tagasimaksmistaotluse esitamisest;
-
tagastatavad summad tuleb aktualiseerida, arvestades nende pealt intresse alates lõivu kasseerimise hetkest kuni tegeliku tagasimaksmise kuupäevani; intresside arvestamise aluseks on komisjoni poolt viite- ja diskontomäärade kehtestamise meetodi abil kinnitatud viitemäär (32);
-
Portugali ametiasutused arvestavad kõiki maksukohustuslaste esitatud mõistlikke tõendusmaterjale, mis tõendavad teistest liikmesriikidest pärit toodetelt makstud lõivuosa suurust;
-
tagasimakseõigust ei või seada sõltuvusse teistest tingimustest, eelkõige sellest, et lõivu ei ole edasi suunatud;
-
juhul, kui maksukohustuslane ei ole veel lõivu tasunud, loobuvad Portugali ametiasutused ametlikult lõivu sissenõudmisest, sealhulgas võimalikest intressidest hilinenud makse korral;
-
kui komisjon seda nõuab, edastavad Portugali ametiasutused komisjonile täieliku aruande, mis tõendab tagasimakse meetme nõuetekohast täideviimist;
-
kui mõni teine liikmesriik on maksustanud samad tooted, mille pealt Portugal võttis veini müügiedenduslõivu, kohustuvad Portugali ametiasutused maksma maksukohustuslasele tagasi selle osa lõivust, mis võeti kõnealusest liikmesriigist pärit toodete pealt;
-
Portugal kohustub teatama käesolevast otsusest kõikidele potentsiaalsetele kõnealuse lõivu maksukohustuslastele,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Maksutaolise lõivu tulude abil ühe konkreetse koolitustegevuse rahastamise näol 367,12 euro ulatuses ei ole tegemist abimeetmega.
Artikkel 2
Portugali poolt 14. juuni 1995. aasta dekreetseaduse 137/95 alusel kehtestatud maksutaolise lõivu abil saadud vahenditest Portugali territooriumil korraldatud üldisele veinide ja veinitoodete müügiedendustegevusele Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõike 3 sätteid rikkudes ebaseaduslikult antava abi näol on tegemist riigiabiga, mis on kokkusobiv siseturuga Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktis c toodud tähenduses ajavahemikul alates kõnealuse abi jõustumisest kuni 31. detsembrini 2006.
Artikkel 3
1. Portugali poolt 14. juuni 1995. aasta dekreetseaduse 137/95 alusel kehtestatud maksutaolise lõivu abil saadud vahenditest teiste liikmesriikide ja kolmandate riikide territooriumil korraldatud Portugalist pärit veinide ja veinitoodete müügiedendustegevusele Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõike 3 sätteid rikkudes ebaseaduslikult antava abi näol on, ilma et see piiraks käesoleva otsuse artikli 2 kohaldamist, tegemist riigiabiga, mis on kokkusobiv siseturuga Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktis c toodud tähenduses ajavahemikul alates kõnealuse abi jõustumisest kuni 31. detsembrini 2006, eeldusel et Portugal täidab käesoleva artikli lõikes 2 osutatud tingimused.
2. Portugal peab maksukohustuslastele tagasi maksma selle osa lõivust, mis võeti teistest liikmesriikidest pärit toodetelt ajavahemikul alates lõivu kehtestamisest kuni 31. detsembrini 2006. aastal, täites täieulatuslikult järgmisi tingimusi:
-
kui maksukohustuslased on suutelised tõendama, et nende imporditud toodetelt võeti müügiedenduslõivu, võivad selle lõivu tasunud maksukohustuslased riiklikes õigusaktides sätestatud ajavahemiku, kuid mitte vähem kui kuue kuu jooksul alates käesolevast otsusest teatamisest nõuda üksnes riiklike toodete müügiedendusele suunatud teenuste rahastamiseks määratud lõivust saadud tulust proportsionaalse osa tagasimaksmist;
-
Portugal määrab kindlaks imporditud toodete suhtes rakendatud võimaliku diskrimineerimise ulatuse. Selleks kontrollib Portugal võrdlusperioodi jooksul asjaomase lõivu abil üleriigiliselt saadud riiklike vahendite suuruse ja kõnealuste toodete suhtes kohaldatavate eeliste rahalist suhet;
-
tagasimaksmine peab toimuma mitte hiljem kui kuue kuu jooksul alates tagasimaksmistaotluse esitamisest;
-
tagastatavad summad tuleb aktualiseerida, arvestades nende pealt intresse alates lõivu kasseerimise hetkest kuni tegeliku tagasimaksmise kuupäevani; intresside arvestamise aluseks on komisjoni poolt viite- ja diskontomäärade kehtestamise meetodi abil kinnitatud viitemäär (33);
-
Portugali ametiasutused arvestavad kõiki maksukohustuslaste esitatud mõistlikke tõendusmaterjale, mis tõendavad teistest liikmesriikidest pärit toodetelt makstud lõivuosa suurust;
-
tagasimakseõigust ei või seada sõltuvusse teistest tingimustest, eelkõige sellest, et lõivu ei ole edasi suunatud;
-
juhul, kui maksukohustuslane ei ole veel lõivu tasunud, loobuvad Portugali ametiasutused ametlikult lõivu sissenõudmisest, sealhulgas võimalikest intressidest hilinenud makse korral;
-
kui komisjon seda nõuab, edastavad Portugali ametiasutused komisjonile täieliku aruande, mis tõendab tagasimakse meetme nõuetekohast täideviimist;
-
kui mõni teine liikmesriik on maksustanud samad tooted, mille pealt Portugal võttis veini müügiedenduslõivu, kohustuvad Portugali ametiasutused maksma maksukohustuslasele tagasi selle osa lõivust, mis võeti kõnealusest liikmesriigist pärit toodete pealt;
-
Portugal kohustub teatama käesolevast otsusest kõikidele potentsiaalsetele kõnealuse lõivu maksukohustuslastele.
Artikkel 4
Portugal teatab komisjonile kahe kuu jooksul alates käesolevast otsusest teatamisest selle otsusega vastavuse saavutamiseks võetud meetmetest.
Artikkel 5
Käesolev otsus on adresseeritud Portugali Vabariigile.
Brüssel, 20. juuli 2010