РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 438/2010 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 19 май 2010 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 998/2003 относно ветеринарно-санитарните изисквания, които са приложими при движение с нетърговска цел на домашни любимци
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 2 и член 168, параграф 4, буква б) от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 998/2003 на Европейския парламент и на Съвета (3) се установяват ветеринарно-санитарните изисквания, прилагани спрямо движението с нетърговска цел на домашни любимци, както и правилата относно проверките на това движение.
(2)
В член 5 от Регламент (ЕО) № 998/2003 са определени разпоредбите, които се прилагат за движението между държавите-членки на кучета, котки и порове, както са посочени в части А и Б от приложение I към него. Съгласно член 5, параграф 1, буква а) от посочения регламент въпросните домашни любимци трябва да бъдат идентифицирани посредством електронна идентификационна система (импулсен приемо-предавател). По време на осемгодишния преходен период, считано от датата на влизане в сила на посочения регламент, домашните любимци се смятат за идентифицирани и когато имат ясно четлива татуировка.
(3)
В член 4, параграф 1 и член 14 от Регламент (ЕО) № 998/2003 се предвижда, че когато импулсният приемо-предавател не съответства на стандарт по ISO 11784 или на приложение А към стандарт по ISO 11785, собственикът на домашния любимец или физическото лице, отговорно от името на собственика, трябва да предостави средствата за разчитане на импулсния приемо-предавател по време на всяка инспекция.
(4)
С цел да се избегнат ненужните усложнения, по-специално по отношение на движението на домашни любимци от трети страни, е необходимо да бъдат прецизирани позоваванията на посочените стандарти по ISO, преди използването на импулсни приемо-предаватели да стане задължително. Целесъобразно е, поради техническото естество на тези позовавания, те да бъдат включени в приложение към Регламент (ЕО) № 998/2003, а членове 4 и 14 от посочения регламент да бъдат съответно изменени.
(5)
Освен това в член 5, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 998/2003 се предвижда, че кучетата, котките и поровете трябва да бъдат придружени от паспорт, издаден от ветеринар, оправомощен от компетентния орган, с който се удостоверява ваксинация против бяс съгласно препоръките на лабораторията производител, направена на въпросното животно с инактивирана ваксина против бяс от поне една антигенна единица на доза (стандарт на СЗО). След приемането на Регламент (ЕО) № 998/2003 за целите на ваксинацията против бяс се появиха на разположение и рекомбинантни ваксини.
(6)
С цел да се позволи движението на кучета, котки и порове, ваксинирани с рекомбинантни ваксини, и по-специално на тези, идващи от трети страни, следва също да се предвиди разпоредба, разрешаваща за целите на Регламент (ЕО) № 998/2003 използването на такива ваксини в съответствие с някои от техническите изисквания, установени в приложение към посочения регламент.
(7)
Ако са сложени в държава-членка, ваксините следва да имат разрешение за търговия в съответствие с Директива 2001/82/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 г. относно кодекса на Общността за ветеринарните лекарствени продукти (4) или с Регламент (ЕО) № 726/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. за установяване на процедури на Общността за разрешаване и контрол на лекарствени продукти за хуманна и ветеринарна употреба и за създаване на Европейска агенция по лекарствата (5).
(8)
Ако са сложени в трета страна, ваксините следва да отговарят на минималните стандарти за безопасност, установени в съответната глава от Ръководството за диагностични тестове и ваксини за сухоземни животни на Световната организация за здравеопазване на животните.
(9)
Освен това следва да бъдат приети правила, основани на научни доказателства и подобни на тези, установени за беса. С тях следва да се предвидят превантивни здравни мерки за движението на домашни любимци по отношение на други болести, които могат да засегнат посочените животни, ако тези превантивни мерки са пропорционални на риска от разпространение на тези болести в резултат от такова движение.
(10)
В член 6 от Регламент (ЕО) № 998/2003 се предвижда влизането на кучета и котки в Ирландия, Малта, Швеция и Обединеното кралство да подлежи на допълнителни изисквания предвид особената обстановка в посочените държави-членки по отношение на беса. Тази разпоредба се прилага като преходна мярка до 30 юни 2010 г.
(11)
Съгласно тези допълнителни изисквания влизащите на територията на посочените държави-членки кучета и котки трябва да бъдат идентифицирани посредством импулсен приемо-предавател, освен ако в държавата-членка на местоназначение не е разрешено животното да бъде идентифицирано посредством ясно четлива татуировка. Освен това посочените изисквания включват задължително титруване за антитела преди влизането на посочените домашни любимци на територията на посочените държави-членки, което има за цел да потвърди защитното ниво на антителата против бяс.
(12)
Комисията следва да бъде оправомощена да приема делегирани актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз във връзка с превантивни здравни мерки относно болести, различни от бяс, и изменения на техническите изисквания за идентификацията на животните и ваксинацията против бяс, както е посочено в приложенията, добавени съгласно настоящия регламент към Регламент (ЕО) № 998/2003. От особено значение е Комисията да проведе подходящи консултации по време на подготвителната си работа, включително на експертно равнище.
(13)
В член 8 от Регламент (ЕО) № 998/2003 се определят условията за движението на кучета, котки и порове от трети страни в зависимост от преобладаващата обстановка по отношение на беса в третата страна на произход и в държавата-членка по местоназначение.
(14)
В член 8, параграф 1, буква а), подточка ii) от Регламент (ЕО) № 998/2003 се предвижда в случаите, когато домашните любимци се придвижват от някои трети страни до Ирландия, Малта, Швеция и Обединеното кралство, да се прилагат допълнителните изисквания, предвидени в член 6 от посочения регламент. Тези трети страни са посочени в раздел 2 от част Б и в част В от приложение II към посочения регламент.
(15)
В член 8, параграф 1, буква б), подточка ii) от Регламент (ЕО) № 998/2003 се предвижда в случаите, когато домашните любимци се придвижват от други трети страни, те да се поставят под карантина, освен ако не са приведени в съответствие с изискванията на член 6 от посочения регламент след тяхното влизане в Съюза.
(16)
Освен това в член 16 от Регламент (ЕО) № 998/2003 се предвижда, че Финландия, Ирландия, Малта, Швеция и Обединеното кралство - по отношение на ехинококозата, и Ирландия, Малта и Обединеното кралство - по отношение на кърлежите, могат да подчинят влизането на домашни любимци на тяхна територия на специалните правила, приложими към датата на влизане в сила на посочения регламент. Тази разпоредба се прилага като преходна мярка до 30 юни 2010 г.
(17)
В член 23 от Регламент (ЕО) № 998/2003 се предвижда, че Комисията, след като получи становището на Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ) относно необходимостта от поддържане на серологичния тест, предоставя на Европейския парламент и на Съвета доклад, основан на получения опит и оценка на риска, заедно с подходящи предложения за определяне на режима, който да влезе в сила от 1 юли 2010 г. по отношение на членове 6, 8 и 16 от посочения регламент.
(18)
С цел определяне на посочения режим Комисията извърши оценка на въздействието въз основа на различни скорошни консултации и на доклада на Комисията, приет на 8 октомври 2007 г. във връзка с член 23 от Регламент (ЕО) № 998/2003, и взе предвид препоръките на ЕОБХ.
(19)
На 11 декември 2006 г. ЕОБХ прие становище, озаглавено „Оценка на риска от въвеждане на бяс в Обединеното кралство, Ирландия, Швеция и Малта като последица от премахването на серологичния тест за измерване на защитните антитела против бяс“ (6).
(20)
Въз основа на данни от 2005 г. ЕОБХ установи, че в някои държави-членки разпространението на бяс сред домашните любимци никак не е незначително. Освен това ЕОБХ препоръча прилагането на мерки за ограничаване на риска по отношение на движението на домашни любимци от страните, където разпространението на бяс сред домашните любимци не е незначително.
(21)
Бесът в тези държави-членки е предимно горски бяс. Събраните на място доказателства показват, че с елиминирането на горския бяс посредством интензивни програми за перорална ваксинация на дивите животни намаляват и случаите на заболяването при домашните животни.
(22)
Общността е одобрила редица програми за ликвидиране, контрол и мониторинг на беса в тези държави-членки в изпълнение на член 24, параграф 5 от Решение 90/424/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 г. относно разходите във ветеринарната област (7). Комисията предвижда приключването на подкрепата от ЕС за националните програми на територията на тези държави-членки до края на 2011 г.
(23)
Предвид становището от 11 декември 2006 г. на ЕОБХ, и подкрепяните от Общността програми за ликвидиране на беса в някои държави-членки преходната мярка, предвидена в член 6 от Регламент (ЕО) № 998/2003, следва да бъде продължена до 31 декември 2011 г.
(24)
На 18 януари 2007 г. ЕОБХ прие становище, озаглавено „Оценка на риска от въвеждане на ехинококоза в Обединеното кралство, Ирландия, Швеция, Малта и Финландия като последица от премахването на националните правила“ (8).
(25)
На 8 март 2007 г. ЕОБХ прие становище, озаглавено „Оценка на риска от въвеждане на кърлежи в Обединеното кралство, Ирландия и Малта като последица от премахването на националните правила“ (9).
(26)
От посочените становища личи, че наличните данни не позволяват на ЕОБХ да докаже ясно обособен статус за петте държави-членки, прилагащи преходните мерки, по отношение на някои кърлежи и на тенията Echinococcus multilocularis, нито да определи количествено риска от въвеждането на патогени посредством движението с нетърговска цел на домашни любимци.
(27)
С цел да се гарантира последователността по отношение на преходните мерки, е целесъобразно преходната мярка, предвидена в член 16 от Регламент (ЕО) № 998/2003, да бъде продължена до 31 декември 2011 г.
(28)
Поради това Регламент (ЕО) № 998/2003 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 998/2003 се изменя, както следва:
1.
Член 4, параграф 1, втора алинея се заменя със следното:
„В случая, посочен в буква б) от първа алинея, когато импулсният приемо-предавател не отговаря на изискванията, установени в приложение Ia, собственикът на домашния любимец или физическото лице, отговорно от името на собственика, трябва да предостави средствата за разчитане на импулсния приемо-предавател по време на всяка инспекция.“;
2.
Член 5, параграф 1 се изменя, както следва:
а)
буква б) се заменя със следното:
„б)
да бъдат придружени от паспорт, издаден от ветеринар, оправомощен от компетентния орган, който удостоверява, че:
i)
на въпросното животно е поставена валидна ваксина против бяс в съответствие с приложение Iб,
ii)
въпросното животно е било подложено на превантивни здравни мерки за други болести, когато това е необходимо.“;
б)
добавя се следната алинея:
„С цел да се гарантира контрол на болестите, различни от бяс, които могат да се разпространят в резултат на движението на домашни любимци, Комисията може да приеме, чрез делегирани актове в съответствие с член 19б и ако са спазени условията по членове 19в и 19г, превантивните здравни мерки, посочени в буква б), подточка ii) от първа алинея. Тези мерки са научно обосновани и са пропорционални на риска от разпространение на тези болести в резултат на такова движение.“;
3.
В член 6, параграф 1, първа алинея уводният текст и първото тире се заменят със следното:
„1. До 31 декември 2011 г. влизането на домашните любимци, изброени в част А от приложение I, на територията на Ирландия, Малта, Швеция и Обединеното кралство се подчинява на следните изисквания:
-
те трябва да са идентифицирани в съответствие с член 4, параграф 1, първа алинея, буква б), освен ако до края на осемгодишния преходен период, предвиден в член 4, параграф 1, държавата-членка по местоназначение признава също и идентификацията в съответствие с член 4, параграф 1, първа алинея, буква а), и“;
4.
Член 8, параграф 1 се изменя, както следва:
а)
буква а), подточка ii) се заменя със следното:
„ii)
до 31 декември 2011 г. в една от държавите-членки, посочени в приложение II, част А, или директно, или след транзит през една от териториите, посочени в приложение II, част Б, отговарят на изискванията на член 6.“
б)
буква б), подточка ii) се заменя със следното:
„ii)
до 31 декември 2011 г. в една от държавите-членки, посочени в приложение II, част А, или директно, или след транзит през една от териториите, посочени в приложение II, част Б, да бъдат поставени под карантина, освен ако не са приведени в съответствие с изискванията на член 6 след тяхното влизане в Съюза.“;
5.
В член 14 втората алинея се заменя със следното:
„В случая, посочен в член 4, параграф 1, първа алинея, буква б), когато импулсният приемо-предавател не отговаря на изискванията, установени в приложение Ia, собственикът на домашния любимец или физическото лице, отговорно от името на собственика, трябва да предостави средствата за разчитане на импулсния приемо-предавател по време на всяка инспекция.“;
6.
Член 16 се заменя със следното:
„Член 16
До 31 декември 2011 г. Финландия, Ирландия, Малта, Швеция и Обединеното кралство - по отношение на ехинококозата, и Ирландия, Малта и Обединеното кралство - по отношение на кърлежите, могат да подчинят влизането на домашни любимци на тяхната територия на специални правила, приложими към датата на влизане в сила на настоящия регламент.“;
7.
Вмъкват се следните членове:
„Член 19а
1. С оглед отразяване на техническия прогрес Комисията може да приеме изменения на техническите изисквания за идентификацията, установени в приложение Iа, посредством делегирани актове в съответствие с член 19б и при спазване на условията по членове 19в и 19г.
2. С оглед отразяване на научно-техническите постижения по отношение на ваксинацията против бяс Комисията може да приеме изменения на техническите изисквания за ваксинацията против бяс, установени в приложение Iб, посредством делегирани актове в съответствие с член 19б и при спазване на условията по членове 19в и 19г.
3. При приемането на подобни делегирани актове Комисията действа в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент.
Член 19б
1. Правомощията да приема делегираните актове, посочени в член 5, параграф 1 и член 19а, се предоставят на Комисията за срок от 5 години след 18 юни 2010 г. Комисията изготвя доклад относно делегираните правомощия не по-късно от 6 месеца преди края на 5-годишния срок. Делегирането на правомощия се удължава автоматично за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент и Съветът не го оттеглят в съответствие с член 19в.
2. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира едновременно Европейския парламент и Съвета за него.
3. Правомощията да приема делегирани актове се предоставят на Комисията при условията, предвидени в членове 19в и 19г.
Член 19в
1. Делегирането на правомощия, посочено в член 5, параграф 1 и член 19а, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета.
2. Институцията, започнала вътрешна процедура за вземане на решение дали да оттегли делегирането на правомощия, полага усилия да информира другата институция и Комисията в разумен срок, преди да вземе окончателно решение, като посочва делегираните правомощия, които могат да бъдат оттеглени, както и евентуалните причини за оттеглянето.
3. С решението за оттегляне се прекратява делегирането на правомощията, посочени в същото решение. То поражда действие незабавно или на посочена в него по-късна дата. Решението за оттегляне не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила. То се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 19г
1. Европейският парламент или Съветът могат да възразят срещу делегирания акт в срок от два месеца от датата на нотификацията.
По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок се удължава с два месеца.
2. Ако към момента на изтичането на посочения срок нито Европейският парламент, нито Съветът не е възразил срещу делегирания акт, той се публикува в Официален вестник на Европейския съюз и влиза в сила на посочената в него дата.
Делегираният акт може да се публикува в Официален вестник на Европейския съюз и да влезе в сила преди изтичането на посочения срок, ако и Европейският парламент, и Съветът са информирали Комисията за намерението си да не правят възражения.
3. Ако Европейският парламент или Съветът възразят срещу делегиран акт, той не влиза в сила. Институцията, която възразява срещу делегирания акт, посочва причините за това.“;
8.
Вмъкват се приложения Iа и Iб съгласно установеното в приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 19 май 2010 година.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 438/2010,
19. mai 2010,
millega muudetakse määrust (EÜ) nr 998/2003, mis käsitleb lemmikloomade mittekaubandusliku liikumise suhtes kohaldatavaid loomatervishoiunõudeid
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 2 ja artikli 168 lõike 4 punkti b,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
pärast konsulteerimist Regioonide Komiteega,
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 998/2003 (3) on sätestatud lemmikloomade mittekaubandusliku liikumise suhtes kohaldatavad loomatervishoiunõuded ja niisuguse liikumise kontrolli suhtes rakendatavad eeskirjad.
(2)
Määruse (EÜ) nr 998/2003 artiklis 5 on sätestatud nõuded, mida kohaldatakse kõnealuse määruse I lisa A ja B osades loetletud koerte, kasside ja valgetuhkrute liikumise suhtes liikmesriikide vahel. Vastavalt kõnealuse määruse artikli 5 lõike 1 punktile a peavad nimetatud lemmikloomad olema identifitseeritavad elektroonilise identifitseerimissüsteemi (mikrokapsli) abil. Kaheksa-aastase üleminekuperioodi jooksul alates kõnealuse määruse jõustumise kuupäevast tuleb nimetatud lemmikloomi käsitada identifitseerituna ka siis, kui neil on selgelt loetav tätoveering.
(3)
Määruse (EÜ) nr 998/2003 artikli 4 lõikega 1 ja artikliga 14 on ette nähtud, et kui mikrokapsel ei vasta ISO-standardile 11784 või ISO-standardi 11785 A lisale, peavad omanikul või omaniku nimel lemmiklooma eest vastutaval füüsilisel isikul olema kontrollimiseks vajalikud mikrokapsli lugemise vahendid.
(4)
Et vältida tarbetuid häireid eelkõige seoses lemmikloomade liikumisega kolmandatest riikidest, on enne mikrokapslite kasutamise kohustuslikuks muutumist vaja täpsustada viiteid nimetatud ISO-standarditele. Kõnealuste viidete tehnilisuse tõttu on asjakohane esitada need määruse (EÜ) nr 998/2003 lisas ja muuta vastavalt kõnealuse määruse artikleid 4 ja 14.
(5)
Lisaks sellele on määruse (EÜ) nr 998/2003 artikli 5 lõike 1 punktiga b ette nähtud, et koerte, kasside ja valgetuhkrutega peab olema kaasas pass, mille on välja andnud pädeva asutuse väljastatud tegevusloaga veterinaararst ja mis tõendab valmistajalabori soovitustele vastavat kehtivat marutaudivastast vaktsineerimist, mis on kõnealusele loomale tehtud inaktiveeritud marutaudivastase vaktsiiniga, mis sisaldab vähemalt üht antigeeni ühikut doosi kohta (WHO standard). Pärast määruse (EÜ) nr 998/2003 vastuvõtmist on marutaudivastaseks vaktsineerimiseks kättesaadavaks muutunud ka rekombinantsed vaktsiinid.
(6)
Et võimaldada rekombinantsete vaktsiinidega vaktsineeritud koerte, kasside ja valgetuhkrute liikumist, eelkõige kolmandatest riikidest, tuleks määruse (EÜ) nr 998/2003 kohaldamise eesmärgil samuti lubada kasutada nimetatud vaktsiine kooskõlas teatavate tehniliste nõuetega, mis on esitatud kõnealuse määruse lisas.
(7)
Liikmesriigis manustamise korral peaks vaktsiinidele olema antud müügiluba kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. novembri 2001. aasta direktiiviga 2001/82/EÜ (veterinaarravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta) (4) või Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta määrusega (EÜ) nr 726/2004 (milles sätestatakse ühenduse kord inim- ja veterinaarravimite lubade andmise ja järelevalve kohta ning millega asutatakse Euroopa ravimiamet) (5).
(8)
Kolmandas riigis manustamise korral peaksid vaktsiinid vastama Maailma Loomatervishoiu Organisatsiooni maismaaloomade diagnostiliste testide ja vaktsiinide käsiraamatu vastavas peatükis sätestatud ohutuse miinimumstandarditele.
(9)
Lisaks tuleks kehtestada teaduslikul alusel põhinevad eeskirjad, mis sarnaneksid marutaudi kohta sätestatud eeskirjadega. Nendega tuleks ette näha lemmikloomade liikumise suhtes kohaldatavad tervishoiualased ennetusmeetmed seoses muude haigustega, mis võivad asjaomaseid loomi ohustada, juhul kui kõnealused ennetusmeetmed on proportsionaalsed sellise liikumise tõttu tekkiva vastavate haiguste levikuohuga.
(10)
Määruse (EÜ) nr 998/2003 artikliga 6 on ette nähtud, et koerte ja kasside sisenemisel Iirimaa, Malta, Rootsi ja Ühendkuningriigi territooriumile tuleb kohaldada lisanõudeid, pidades silmas nimetatud liikmesriikide erilist olukorda seoses marutaudiga. Kõnealust sätet kohaldatakse üleminekumeetmena 30. juunini 2010.
(11)
Vastavalt kõnealustele lisanõuetele peavad koerad ja kassid nimetatud liikmesriikide territooriumile sisenedes olema identifitseeritavad mikrokapsli abil, välja arvatud juhul, kui sihtliikmesriik tunnustab looma identifitseerimist selgelt loetava tätoveeringu abil. Kõnealuste nõuete hulka kuulub ka kohustuslik antikehade tiitrimine enne, kui kõnealused lemmikloomad sisenevad nimetatud liikmesriikide territooriumile, kinnitamaks marutaudivastaste antikehade kaitsva taseme olemasolu.
(12)
Komisjonil peaks olema õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte tervishoiualaste ennetusmeetmete kohta, mis käsitlevad muid haigusi peale marutaudi, ning loomade identifitseerimise ja marutaudivastase vaktsineerimise tehniliste nõuete muudatusi vastavalt käesoleva määrusega määrusele (EÜ) nr 998/2003 lisatud lisadele. On eriti oluline, et komisjon viiks oma ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil.
(13)
Määruse (EÜ) nr 998/2003 artiklis 8 on sätestatud tingimused koerte, kasside ja valgetuhkrute liikumisele kolmandatest riikidest sõltuvalt marutaudiga seotud olukorrast kolmandas päritoluriigis ja sihtliikmesriigis.
(14)
Määruse (EÜ) nr 998/2003 artikli 8 lõike 1 punkti a alapunktiga ii on ette nähtud, et kui lemmikloomad tuuakse teatavatest kolmandatest riikidest Iirimaale, Maltale, Rootsi ja Ühendkuningriiki, tuleb kohaldada kõnealuse määruse artiklis 6 sätestatud lisanõudeid. Asjaomased kolmandad riigid on loetletud kõnealuse määruse II lisa B osa 2. jaos ja C osas.
(15)
Määruse (EÜ) nr 998/2003 artikli 8 lõike 1 punkti b alapunktiga ii on ette nähtud, et kui lemmikloomad tuuakse muust kolmandast riigist, tuleb nad panna karantiini, välja arvatud juhul, kui nad on pärast liitu sisenemist viidud vastavusse kõnealuse määruse artikli 6 nõuetega.
(16)
Määruse (EÜ) nr 998/2003 artikliga 16 on samuti ette nähtud, et Soome, Iirimaa, Malta, Rootsi ja Ühendkuningriik võivad seoses ehhinokokoosiga ning Iirimaa, Malta ja Ühendkuningriik võivad seoses puukidega seada lemmikloomade oma territooriumile sisenemise tingimuseks vastavuse neis riikides kõnealuse määruse jõustumise kuupäeval kohaldatavatele erieeskirjade nõuetele. Kõnealust sätet kohaldatakse üleminekumeetmena 30. juunini 2010.
(17)
Määruse (EÜ) nr 998/2003 artikliga 23 on ette nähtud, et komisjon peab pärast seda, kui ta on saanud Euroopa Toiduohutusameti arvamuse seroloogilise testi säilitamise vajaduse kohta, esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule saadud kogemusel ja riskihinnangul põhineva aruande koos asjakohaste ettepanekutega režiimi kindlaksmääramiseks, mida alates 1. juulist 2010 kohaldatakse kõnealuse määruse artiklite 6, 8 ja 16 puhul.
(18)
Režiimi kindlaksmääramiseks korraldas komisjon mõju hindamise, mis põhines mitmel hiljutisel konsultatsioonil ja komisjoni 8. oktoobril 2007 vastu võetud aruandel seoses määruse (EÜ) nr 998/2003 artikliga 23, milles võeti arvesse Euroopa Toiduohutusameti soovitusi.
(19)
11. detsembril 2006 võttis Euroopa Toiduohutusamet vastu arvamuse „Hinnang Ühendkuningriiki, Iirimaale, Rootsisse ja Maltale marutaudi sissetoomise ohu kohta marutaudi antikehade mõõtmise seroloogiliste testide lõpetamise korral” (6).
(20)
Põhinedes 2005. aasta andmetel, tuvastas Euroopa Toiduohutusamet, et teatavates liikmesriikides esineb lemmikloomadel marutaudi märkimisväärselt palju. Lisaks sellele soovitas Euroopa Toiduohutusamet riskivähendamise meetmete rakendamist lemmikloomade liikumise suhtes nendest liikmesriikidest, kus lemmikloomadel esineb marutaudi märkimisväärselt palju.
(21)
Nimetatud liikmesriikides on tegemist eelkõige metsamarutaudiga. Väliandmed näitasid, et metsamarutaudi kõrvaldamisega metsloomade ja -lindude suukaudse vaktsineerimise intensiivsete programmide abil vähenes haiguse esinemus koduloomadel.
(22)
Ühendus on heaks kiitnud mitu asjaomastes liikmesriikides marutaudi likvideerimist, tõrjet ja seiret käsitlevat programmi kooskõlas nõukogu 26. juuni 1990. aasta otsuse 90/424/EMÜ (kulutuste kohta veterinaaria valdkonnas) (7) artikli 24 lõikega 5. Komisjon kavandab 2011. aasta lõpuks lõpetada ELi toetuse andmise riiklikele programmidele nimetatud liikmesriikide territooriumil.
(23)
Võttes arvesse Euroopa Toiduohutusameti 11. detsembri 2006. aasta arvamust ja ühenduse toetatavaid programme marutaudi likvideerimiseks teatavates liikmesriikides, tuleks määruse (EÜ) nr 998/2003 artikliga 6 ette nähtud üleminekumeedet pikendada 31. detsembrini 2011.
(24)
18. jaanuaril 2007 võttis Euroopa Toiduohutusamet vastu arvamuse „Hinnang Ühendkuningriiki, Iirimaale, Rootsi, Maltale ja Soome ehhinokokoosi sissetoomise ohu kohta riiklike eeskirjade kehtetuks tunnistamise korral” (8).
(25)
8. märtsil 2007 võttis Euroopa Toiduohutusamet vastu arvamuse „Hinnang Ühendkuningriiki, Iirimaale ja Maltale puukide sissetoomise ohu kohta riiklike eeskirjade kehtetuks tunnistamise korral” (9).
(26)
Nimetatud arvamustest nähtub, et olemasolevate andmete põhjal ei olnud Euroopa Toiduohutusametil võimalik tõestada nende viie liikmesriigi, kes kohaldavad üleminekumeetmeid seoses teatavate puukide ja paelussiga (Echinococcus multilocularis), eriseisundit ning hinnata, kui suur on oht haigusetekitaja sissetoomiseks lemmikloomade mittekaubandusliku liikumise kaudu.
(27)
Et tagada üleminekumeetmete järjepidevus, on asjakohane pikendada määruse (EÜ) nr 998/2003 artikliga 16 ettenähtud üleminekumeetme kehtivust kuni 31. detsembrini 2011.
(28)
Seetõttu tuleks määrust (EÜ) nr 998/2003 vastavalt muuta,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Määrust (EÜ) nr 998/2003 muudetakse järgmiselt:
1)
artikli 4 lõike 1 teine lõik asendatakse järgmisega:
„Kui esimese lõigu punktis b osutatud juhul ei vasta mikrokapsel Ia lisas sätestatud nõuetele, peavad omanikul või omaniku nimel lemmiklooma eest vastutaval füüsilisel isikul olema kontrollimiseks vajalikud mikrokapsli lugemise vahendid.”;
2)
artikli 5 lõiget 1 muudetakse järgmiselt:
a)
punkt b asendatakse järgmisega:
„b)
loomadega on kaasas pass, mille on välja andnud pädeva asutuse väljastatud tegevusloaga veterinaararst ja mis tõendab, et:
i)
kõnealusele loomale on tehtud kehtiv vaktsineerimine marutaudi vastu kooskõlas Ib lisaga,
ii)
vajaduse korral on kõnealuse looma suhtes võetud tervishoiualased ennetusmeetmed seoses muude haigustega.”;
b)
lisatakse järgmine lõik:
„Selleks et tagada lisaks marutaudile kontroll lemmikloomade liikumise tõttu levida võivate muude haiguste üle, võib komisjon artikli 19b kohaselt ja artiklite 19c ja 19d tingimusi järgides võtta delegeeritud õigusaktidega vastu esimese lõigu punkti b alapunktis ii osutatud tervishoiualased ennetusmeetmed. Kõnealused meetmed peavad olema teaduslikult põhjendatud ja proportsionaalsed sellise liikumise tõttu tekkiva haiguste levikuohuga.”;
3)
artikli 6 lõike 1 esimese lõigu sissejuhatav osa ja esimene taane asendatakse järgmisega:
„1. Kuni 31. detsembrini 2011 kehtivad I lisa A osas loetletud lemmikloomade sisenemisel Iirimaa, Malta, Rootsi ja Ühendkuningriigi territooriumile järgmised tingimused:
-
loomad peavad olema identifitseeritavad vastavalt artikli 4 lõike 1 esimese lõigu punktile b, välja arvatud juhul, kui kuni artikli 4 lõikega 1 ettenähtud kaheksa-aastase üleminekuperioodi lõpuni tunnustab sihtliikmesriik identifitseerimist ka vastavalt artikli 4 lõike 1 esimese lõigu punktile a, ja”;
4)
artikli 8 lõiget 1 muudetakse järgmiselt:
a)
punktis a asendatakse alapunkt ii järgmisega:
„ii)
kuni 31. detsembrini 2011 ühte II lisa A osas loetletud liikmesriikidest kas otse või mõne II lisa B osas loetletud territooriumi kaudu, vastama artikli 6 nõuetele;”
b)
punktis b asendatakse alapunkt ii järgmisega:
„ii)
kuni 31. detsembrini 2011 ühte II lisa A osas loetletud liikmesriikidest kas otse või mõne II lisa B osas loetletud territooriumi kaudu, pandama karantiini, välja arvatud juhul, kui nad on pärast liitu sisenemist viidud vastavusse artikli 6 nõuetega;”
5)
artikli 14 teine lõik asendatakse järgmisega:
„Kui artikli 4 lõike 1 esimese lõigu punktis b osutatud juhul ei vasta mikrokapsel Ia lisas sätestatud nõuetele, peavad omanikul või omaniku nimel lemmiklooma eest vastutaval füüsilisel isikul olema kontrollimiseks vajalikud mikrokapsli lugemise vahendid.”;
6)
artikkel 16 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 16
Kuni 31. detsembrini 2011 võivad Soome, Iirimaa, Malta, Rootsi ja Ühendkuningriik seoses ehhinokokoosiga ning Iirimaa, Malta ja Ühendkuningriik seoses puukidega seada lemmikloomade oma territooriumile sisenemise tingimuseks vastavuse neis riikides käesoleva määruse jõustumise kuupäeval kohaldatavatele erieeskirjade nõuetele.”;
7)
lisatakse järgmised artiklid:
„Artikkel 19a
1. Komisjon võib tehnika arengut arvestades võtta artikli 19b kohaselt ja artiklite 19c ja 19d tingimusi järgides delegeeritud õigusaktidega vastu Ia lisas sätestatud identifitseerimise tehniliste nõuete muudatusi.
2. Komisjon võib marutaudivastase vaktsineerimisega seotud teaduse ja tehnika arengut arvestades võtta artikli 19b kohaselt ja artiklite 19c ja 19d tingimusi järgides delegeeritud õigusaktidega vastu Ib lisas sätestatud marutaudivastase vaktsineerimisega seotud tehniliste nõuete muudatusi.
3. Selliste delegeeritud õigusaktide vastuvõtmisel toimib komisjon vastavalt käesoleva määruse sätetele.
Artikkel 19b
1. Komisjonile antakse viieks aastaks alates 18. juunist 2010 õigus võtta vastu artikli 5 lõikes 1 ja artiklis 19a osutatud delegeeritud õigusakte. Komisjon esitab delegeeritud volituste kohta aruande hiljemalt kuus kuud enne viieaastase ajavahemiku lõppu. Volituste delegeerimist uuendatakse automaatselt samaks ajavahemikuks, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu selle kooskõlas artikliga 19c tagasi võtab.
2. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
3. Komisjonile antud õiguse suhtes võtta vastu delegeeritud õigusakte kohaldatakse artiklites 19c ja 19d sätestatud tingimusi.
Artikkel 19c
1. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artikli 5 lõikes 1 ja artiklis 19a osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta.
2. Institutsioon, kes on algatanud sisemenetluse, et otsustada, kas volituste delegeerimine tuleks tagasi võtta, püüab sellest teavitada teist institutsiooni ja komisjoni mõistliku aja jooksul enne lõpliku otsuse tegemist, nimetades delegeeritud volitused, mille suhtes võidakse kohaldada tagasivõtmist, ja tagasivõtmise võimalikud põhjused.
3. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub kohe või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust. Otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.
Artikkel 19d
1. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad delegeeritud õigusakti suhtes vastuväiteid esitada kahe kuu jooksul alates õigusakti teatavakstegemisest.
Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel võib seda tähtaega pikendada kahe kuu võrra.
2. Kui pärast selle tähtaja möödumist ei ole Euroopa Parlament ega nõukogu delegeeritud õigusakti suhtes vastuväiteid esitanud, avaldatakse see Euroopa Liidu Teatajas ning see jõustub õigusaktis sätestatud kuupäeval.
Delegeeritud õigusakti võib avaldada Euroopa Liidu Teatajas ja see võib jõustuda enne nimetatud tähtaja lõppu, kui nii Euroopa Parlament kui ka nõukogu on komisjonile teatanud, et nad ei kavatse vastuväiteid esitada.
3. Kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab delegeeritud õigusakti suhtes vastuväiteid, õigusakt ei jõustu. Vastuväiteid esitanud institutsioon põhjendab delegeeritud õigusakti suhtes esitatud vastuväiteid.”;
8)
lisatakse käesoleva määruse lisas esitatud Ia ja Ib lisad.
Artikkel 2
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Strasbourg, 19. mai 2010