РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 26 януари 2011 година
относно държавна помощ C 7/10 (ex CP 250/09 и NN 5/10), приведена в действие от Германия Схема за пренасяне на данъчни загуби в случай на преструктуриране на предприятия в затруднение („Sanierungsklausel“)
(нотифицирано под номер C(2011) 275)
(само текстът на немски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2011/527/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз и Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него (1),
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като прикани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с горепосочените разпоредби (2),
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
С писма с дата 5 август 2009 г. и 30 септември 2009 г. Комисията поиска от Германия информация относно член 8c от Закона за корпоративния подоходен данък (Körperschaftsteuergesetz, наричан по-долу: KStG). Германските органи отговориха на тези искания с писма с дата 20 август 2009 г. и 5 ноември 2009 г. С решение от 24 февруари 2010 г. Комисията откри официална процедура за разследване, посочена в член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), по отношение на помощта.
(2)
Решението на Комисията да открие процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съю. (3). Комисията покани заинтересованите страни да представят мнения.
(3)
Германските органи представиха своя отговор с писмо от 9 април 2010 г.
(4)
В Брюксел бяха проведени две срещи с германските органи, на 9 април 2010 г. и на 3 юни 2010 г. Германия представи допълнителна информация на 2 юли 2010 г. Комисията не получи мнения от заинтересовани страни.
2. ОПИСАНИЕ НА МЯРКАТА
2.1. Обща информация
(5)
Корпоративното данъчно облагане в Германия се основава главно на Закона за данъка върху доходите (Einkommensteuergesetz, наричан по-долу: EStG) и KStG. Член 10d, параграф 2 от EStG позволява загубите, натрупани през данъчната година, да бъдат пренасяни, т.e. в съответствие с принципа за платежоспособност облагаемите приходи през бъдещи данъчни години може да бъде намален чрез прихващане на загубите до максимален размер от 1 млн. EUR всяка година. Съгласно член 8, параграф 1 от KStG тази възможност за пренасяне на загуби е приложима също за предприятия, подлежащи на облагане с корпоративен данък.
(6)
Възможността за пренасяне на загуби доведе до търговия с кухи предприятия (Mantelgesellschaften), които отдавна са прекратили каквато и да е стопанска дейност, но все още имат загуби, които са пренесени от минали периоди.
(7)
За да противодейства на търговията с кухи предприятия през 1997 г. немският законодател ограничи възможността за пренасяне на загуби чрез въвеждането в член 8, параграф 4 от KStG на правило за придобиване на кухи предприятия (Mantelkaufregelung). Правилото ограничава пренасянето на загуби към такива корпоративни образувания, които са юридически и икономически идентични с образуванието, натрупало загубите. Правилото не съдържа определение на понятието „икономически идентичен“, но включва един отрицателен и два положителни примера:
а)
корпоративното образувание не е икономически идентично, ако повече от половината от неговите дялове са прехвърлени и ако след това образуванието продължи стопанската си дейност или я започне отново с преимуществено нови активи;
б)
корпоративното образувание обаче е икономически идентично, ако вливането на нови активи е единствено за целите на преструктурирането на генериращото загуби образувание и ако дейността, която е довела до пренасянето на неприспаднати загуби, продължи в сравними мащаби през следващите 5 години;
в)
корпоративното образувание е икономически идентично също и ако вместо да влива нови активи, придобиващото образувание покрие загубите, които са натрупани в генериращото загуби образувание.
(8)
Последните два примера обикновено се цитират като „Sanierungsklausel“ (клауза, позволяваща преструктурирането на предприятия в затруднение).
(9)
Член 8, параграф 4 от KStG е отменен считано от 1 януари 2008 г. със Закона за реформа на данъчното облагане на предприятия от 2008 г. (Unternehmensteuerreformgesetz).
(10)
Същият нормативен акт въвежда новия член 8c, параграф 1 от KStG, който налага много по-строги ограничения в сравнение с член 8, параграф 4 от KStG относно пренасянето на загуби в случай на промени в дяловото участие в корпоративно образувание. Съгласно новото правило:
а)
неизползваните загуби се губят изцяло, ако повече от 50 % от дяловия капитал, правата на членство, правата на собственост или правата на глас бъдат прехвърлени на купувач;
б)
ако в рамките на период от пет години повече от 25 %, но не повече от 50 % от дяловия капитал, правата на членство, правата на собственост или правата на глас бъдат прехвърлени, неизползваните загуби се губят пропорционално.
(11)
Първоначално в новото правило не са предвидени изключения за предприятия, които са в процес на преструктуриране и в същото време са предмет на съществена промяна в собствеността.
(12)
Съгласно обяснителния меморандум, приет от немския парламент със Закона за реформа на данъчното облагане на предприятия от 2008 г., целта на замяната на член 8, параграф 4 от KStG с новия член 8c, параграф 1 от KStG е да се опростят правилата (в обяснителния меморандум се посочва, че практическото прилагане на член 8, параграф 4 от KStG е породило много сложни правни въпроси) и по-добре да се противодейства на злоупотребите. (4) Законодателят е съзнавал, че промяната означава, че в случай на преструктуриране на предприятие в затруднение, което води до промяна в собствеността, пренасянето на загуби вече няма да е възможно. Това обаче се е считало за приемливо, тъй като в такава ситуация данъчните органи биха могли да се откажат от събиране на данъчните задължения въз основа на съображения за справедливост, дори без изрична законодателна разпоредба (5).
2.2. Мярката
(13)
През юни 2009 г. с изменение на член 8c от KStG е въведен член 8c, параграф 1a от KStG, съгласно който пренасянето на загуби все пак е възможно, когато предприятие в затруднение бива придобито с цел преструктуриране. Това изменение съставлява част от Закона за облекчения за гражданите - Здравноосигурителна каса (Bürgerentlastungsgesetz Krankenversicherung) (6). Новата разпоредба отново е наречена Sanierungsklausel или нова Sanierungsklausel, за да се разграничава от предшестващия я член 8, параграф 4 от KStG. Тя въвежда изключение от ограничението върху пренасянето на загуби, въведено в действие от 1 януари 2008 г. с член 8c, параграф 1 от KStG.
(14)
Съгласно член 8c, параграф 1a от KStG, корпоративно образувание може да пренася загуби въпреки промяна в неговото дялово участие, която попада в обхвата на член 8c, параграф 1 от KStG, при положение че са изпълнени следните условия:
а)
придобиването е с цел преструктуриране на корпоративното образувание (7);
б)
предприятието е изпаднало или съществува вероятност да изпадне в несъстоятелност или свръхзадлъжнялост към момента на придобиването (8);
в)
основните стопански структури на предприятието са запазени, което налага:
-
изпълнението от корпоративното образувание на споразумение между управителния и работническия съвет (Betriebsvereinbarung) относно запазването на работни места, или
-
запазването на 80 % от работните места (спрямо годишната стойност на заплатите) през първите пет години след придобиването, или
-
вливането на значителни стопански активи или отписването на задължения, които все още имат икономическа стойност в рамките на дванадесет месеца; стопанските активи са значителни, ако представляват най-малко 25 % от активите от предходната финансова година; всички трансфери обратно към придобиващото предприятие през първите три години се приспадат;
г)
през първите пет години след придобиването предприятието не променя сектора или дейността си;
д)
към момента на придобиването предприятието не е преустановило дейност.
(15)
Член 8c, параграф 1a от KStG влиза в сила на 10 юли 2009 г. и се прилага с обратна сила от 1 януари 2008 г.
(16)
Първоначално член 8c, параграф 1a от KStG е въведен само за ограничен период - до 31 декември 2009 г. На 22 декември 2009 г. обаче, като част от Закона за ускоряване на икономическия растеж от 2009 г. (Wachstumsbeschleunigungsgesetz) (9), германският парламент прие разпоредба, с която се заличава съответната клауза за изтичане на срока на действие от KStG.
(17)
Трябва да се отбележи, че пренесените загуби от минали периоди могат да бъдат приспаднати само от печалбата на предприятието, което се преструктурира. Придобиващото предприятие не може да приспада загубите от собствената си печалба.
(18)
Това е валидно, дори ако придобиващото предприятие консолидира своите данъчни задължения на равнище група, тъй като с член 15, първо изречение, номер 1 от KStG се забранява пренасянето на загуби, ако контролирано дъщерно предприятие (Organgesellschaft) съставлява част от интегрирана група (Organschaft) (10).
(19)
Съгласно немското законодателство в областта на корпоративното данъчно облагане обаче такива загуби не се губят; те просто се „замразяват“ на равнището на образуванието и могат да се използват единствено, след като предприятието вече не е консолидирано. Няма ограничение във времето за пренасянето на тези „замразени“ загуби.
(20)
Придобиващото предприятие се възползва косвено от член 8c, параграф 1a от KStG, тъй като след успешното завършване на процеса на преструктуриране данъчната тежест на преструктурираното предприятие се намалява. Нещо повече, придобиващото предприятие разбира се може да обедини част или всички свои дейности в придобитото предприятие и по този начин да използва пренесените загуби.
2.3. Съпоставка между член 8c, параграф 1a от KStG и член 8, параграф 4 от KStG
(21)
Новото правило в член 8c, параграф 1a от KStG се различава от предишното правило - отмененият член 8 параграф 4 от KStG - по един важен аспект, който е от ключово значение за оценката за целите на държавната помощ.
(22)
Съгласно член 8c, параграф 1 от KStG предприятието губи правото да пренася своите загуби, когато повечето от половината дялове са прехвърлени, освен ако е приложима Sanierungsklausel. Следователно основното правило е загуба на правото за пренасяне на загуби при значителни промени в собствеността. Следователно съществуващата Sanierungsklausel е изключение от общото правило.
(23)
Съгласно предишния член 8, параграф 4 от KStG общото правило е било продължаване на пренасянето на загуби в случай на значителни промени в собствеността, при условие че предприятието е било икономически идентично. Целта на това изключение е било предотвратяването на злоупотреби, например под формата на търговия с кухи предприятия.
3. РЕШЕНИЕТО ЗА ОТКРИВАНЕ
(24)
С писмо от 24 февруари 2010 г. Комисията уведоми Германия за решението си да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от ДФЕС, по отношение на настоящата мярка.
(25)
В решението за откриване Комисията изрази становището, че член 8c, параграф 1a от KStG поставя разграничение между финансово стабилни генериращи загуби предприятия и предприятия, които са (потенциално) неплатежоспособни или свръхзадлъжнели, като облагодетелства само последните. Следователно изглежда, че член 8c, параграф 1a от KStG се отклонява от референтната система, съгласно която и двата типа предприятия не биха имали право да пренасят загуби. Поради това Комисията достигна до предварителното заключение, че мярката е селективна и представлява държавна помощ, тъй като изглежда, че са изпълнени условията на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Накрая Комисията изрази съмнения относно съвместимостта на мярката с член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС, както е тълкуван във Временната рамка (11), и с член 107, параграф 3, буква в), както е тълкуван в Насоките за оздравяване и преструктуриране (12) и Насоките за регионалните помощи (13).
(26)
Решението за откриване на процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (14). Комисията покани Германия и заинтересованите страни да представят мнения.
(27)
След откриването на официалната процедура за разследване германското федерално министерство на финансите даде указания на данъчната администрация, отговорна за събирането на данъците, да преустанови прилагането на член 8c, параграф 1a от KStG, докато Комисията вземе окончателно решение по случая, и да уведоми засегнатите предприятия, че в случай на отрицателно окончателно решение от страна на Комисията държавната помощ ще трябва да бъде възстановена (15).
4. КОМЕНТАРИ НА ГЕРМАНИЯ
(28)
Германия счита, че член 8c, параграф 1a от KStG не представлява държавна помощ по три причини:
а)
той е в съответствие с принципа за частен кредитор на пазара (вж. 4.1);
б)
той не е селективен (вж. 4.2);
в)
той е обоснован от естеството и цялостната структура на германската данъчна система (вж. 4.3)
(29)
В допълнение Германия твърди, че новата Sanierungsklausel в член 8c, параграф 1a от KStG по същество съответства на старата Sanierungsklausel в член 8, параграф 4 от KStG, която никога не е критикувана от Комисията (вж. 4.4), и че редица други държави-членки са въвели подобни данъчни правила (вж. 4.5).
4.1. Съответствие с принципа за частен кредитор на пазара
(30)
Този аргумент се изтъква от Германия за първи път в нейно писмо от 2 юли 2010 г. Германия твърди, че позоваване на принципа за частния кредитор може да се прави също по отношение на данъчни задължения или квазиданъчни задължения (16). Твърди се, че отношението на германската държава към нейните данъкоплатци е сравнимо с отношението между частен кредитор и длъжник, които са обвързани с дългосрочен договор, като например договор за наем или трудов договор. Според германските органи частният кредитор, който е страна по дългосрочен договор, би се отказал от част от своите бъдещи вземания, ако това би позволило на друго предприятие да придобие контрол върху длъжника, осигурявайки по този начин продължаването на дългосрочния договор.
4.2. Отсъствие на селективност
(31)
Германия счита, че член 8c, параграф 1a от KStG представлява обща мярка, тъй като може да се използва от всички предприятия, независимо от региона, сектора и размера им. Германия подчертава, че по отношение на всяко предприятие съществува възможност да изпадне в затруднение извън неговия контрол и да се превърне в кандидат за прилагане на правилото.
(32)
Германия отбелязва, че в своето Известие за данъчно облагане на дружества от 1998 г. самата Комисия е на мнение, че, „при условие че те важат без разлика за всички дружества и за производството на всички стоки“, данъчните мерки с чисто технически характер, като например правилата за пренасяне на загуби, не са селективни, и че „фактът, че някои дружества или някои отрасли се възползват повече от други от някои от тези данъчни мерки не означава непременно, че те попадат в полето на приложение на правилата на конкуренцията, регулиращи държавната помощ“ (17).
(33)
Германия счита, че тези съображения са от особено значение за данъчните стимули за научноизследователска и развойна дейност, а също така и за опазване на околната среда, образование и трудова заетост. Според германските органи данъчните правила, от които се възползват предприятия, полагащи специални усилия в тези области, не са селективни, тъй като те са отворени за всички предприятия, дори ако de facto те облагодетелстват в по-голяма степен в сравнение с другите предприятията, осъществяващи дейност в определени сектори. Германия счита, че същите доводи следва да са приложими за данъчни правила, които облагодетелстват предприятия в затруднение, придобити с цел преструктуриране.
(34)
Германия твърди, че Съдът и Общият съд са приели, че мярка, от която се ползват изключително предприятия в затруднение, по принцип може да представлява обща мярка, която не е селективна. В този контекст в първия пример Германия цитира DMT, където по отношение на белгийски инструмент за улесняване на плащанията за предприятия в затруднение Съдът се произнася, че (18):
„Френското правителство твърди, че инструментите за улесняване на плащанията във връзка с вноските за социално осигуряване не представляват държавна помощ, ако те се предоставят при едни и същи обстоятелства на всяко предприятие, което изпитва финансови затруднения. Изглежда такъв е случаят в рамките на режима, установен от белгийското законодателство. Комисията обаче твърди, че ONSS разполага с право на преценка по отношение на предоставянето на инструментите за улесняване на плащанията.
От формулировката на член 92, параграф 1 от Договора следва, че общите мерки, които не облагодетелстват само определени предприятия или производството само на някои стоки, не попадат в обхвата на тази разпоредба. Обратно, когато органът, предоставящ финансова помощ, се ползва от известна свобода на преценка, която му дава възможност да избира бенефициерите или условията, при които се отпуска финансовата помощ, не може да се счита, че тази помощ е обща по своя характер (в този смисъл вж. Решение от 26 септември 1996 г. по дело Франция/Комисия, C-241/94 [1996], Recueil, стр. I-4551, точки 23 и 24).
Националният съд в хода на главното производство е компетентен да определи дали правото на ONSS да предоставя механизми за улесняване на плащанията е по преценка и, ако то не е такова, да установи дали механизмите за улесняване на плащанията, предоставени от ONSS, са общи по характер или дали те облагодетелстват определени предприятия.“
(35)
Германия цитира също HAMSA, където Испания твърди, че дадена мярка не е селективна, тъй като се прилага за всички предприятия в затруднение. По този въпрос Общият съд постановява, че (19):
„В настоящия случай доводът, на който се основават заявителят и Кралство Испания, в смисъл, че испанският закон от 26 юли 1922 г. относно прекъсването на плащанията въвежда обща процедура, приложима към всички предприятия в затруднение, не може да бъде приет. Действително законът не поражда право да бъде прилаган селективно в полза на някои категории предприятия или сектори на дейност, но въпреки това трябва да се припомни, че опрощаването на задължения, критикувано от Комисията, не произтича автоматично от прилагането на закона, а от решенията по преценка, вземани от въпросните публични органи. Нещо повече, съгласно установената съдебна практика, когато органът, предоставящ финансова помощ, се ползва от известна свобода на преценка, която му дава възможност да избира бенефициерите или условията, при които се отпуска финансовата помощ, не може да се счита, че тази помощ е обща по своя характер (Решение от 29 юни 1999 г. по дело DM Transport, C-256/97, Recueil, стр. I-3913, точка 27).“
(36)
Германските органи твърдят, че за разлика от мерките в DMT и HAMSA, член 8c, параграф 1a от KStG не предвижда решения по преценка на публичните органи, но прилагането му произтича автоматично от закона. Следователно, прилагайки довода a contrario, член 8c, буква 1a от KStG не е селективен.
(37)
Германия също счита, че член 8c, параграф 1a от KStG принадлежи към съвкупността от правила в рамките на немското право в областта на несъстоятелността. По-специално допустимостта на предприятието се основава на понятията за несъстоятелност, риск от несъстоятелност и свръхзадлъжнялост, които са определени в InsO и които дават основания за откриване на производства по несъстоятелност.
(38)
По въпроса за селективността Германия заключава, че позицията на Комисията би означавала, че всяко данъчно облекчение представлява държавна помощ, дори ако е общо приложимо, и че такава позиция е в нарушение на ДФЕС.
4.3. Обосноваване чрез естеството и цялостната структура на данъчната система
(39)
Германия поддържа твърдението, че освобождаването, въведено с член 8c, параграф 1a от KStG, е обосновано от естеството и цялостната структура на немската данъчна система. Тя твърди, че съществува обективна разлика между предприятията в затруднение, които се нуждаят от преструктуриране, и останалите предприятия, и че тази обективна разлика оправдава различното третиране на предприятията в затруднение, придобити с оглед преструктуриране. Германия основава своите доводи на три съображения.
(40)
Първо, докато финансово стабилните предприятия имат избор между търсенето на финансиране на капиталовите пазари и търсенето на предприятие, което да ги придобие, предприятията в затруднение разполагат само с втория вариант, тъй като те няма да могат да получат дългово финансиране на капиталовия пазар или да получат банков заем. В резултат на това предприятията в затруднение систематично ще пропускат възможността за пренасяне на загуби от минали периоди, докато жизнеспособните предприятия винаги могат да избират между дълговото финансиране и търсенето на купувач.
(41)
Второ, ratio legis на член 8c, параграф 1 от KStG, т.e. предотвратяването на търговията с кухи предприятия с натрупани загуби, не налага изключването на пренасянето на загуби в ситуации, при които придобиването е по-скоро за целите на преструктурирането, отколкото просто с цел данъчна оптимизация. Без ограничението на член 8c, параграф 1a от KStG върху придобиването на предприятия във финансово затруднение с цел преструктуриране, т.е. ако бяха включени други видове придобиване, ratio legis не би могло да се запази.
(42)
Трето, целта на член 8c, параграф 1 от KStG е да се гарантира, че продажната цена на дяловете в предприятията се основава единствено на икономическата стойност на предприятието и че стойността на натрупаните загуби за данъчна оптимизация не се отразява на продажната цена. В случай на придобиване на предприятие в затруднение с цел преструктуриране обаче възможната стойност на натрупаните загуби няма съществена роля. За да подкрепи с доказателства този довод, Германия изтъква, че във финансовите отчети на търговските групи счетоводителите не приписват стойност на потенциалните пренесени загуби от минали периоди на предприятията в затруднено положение.
(43)
Въз основа на тези три причини, взети заедно, Германия счита, че дори ако член 8c, параграф 1a от KStG би бил селективен prima facie, той при всички случаи е оправдан от естеството и цялостната структура на немската данъчна система.
4.4. Връзка между новата и старата Sanierungsklausel
(44)
Германия отбелязва, че считано от 1 януари 2008 г. член 8c от KStG заменя подобно правило, което е отменено по същото време, а именно член 8, параграф 4 от KStG. И двете правила преследват една и съща цел, а именно предотвратяването на търговията с кухи предприятия с натрупани загуби.
(45)
Германия отбелязва, че Комисията никога не е изразила каквато и да е загриженост по отношение на член 8, параграф 4 от KStG и че следователно става видно, че това правило не представлява държавна помощ.
(46)
Поради това Германия разглежда позицията на Комисията по този въпрос като непоследователна.
4.5. Сходни правила в други данъчни системи
(47)
Германия е изтъквала, че много други държави-членки имат правила, сходни с член 8c, параграф 1a от KStG. Пример за това са Австрия, Белгия, Финландия, Италия, Люксембург и Нидерландия. Тя посочва, че Комисията не е предприела действия в рамките на правилата относно държавната помощ срещу тези държави-членки въпреки големите сходства между системите.
(48)
Във връзка с параграф 34 от решението за откриване, където се посочват действията, предприети от Комисията по отношение на френската система, Германия подчертава, че немската система се различава от френската, която се ограничава до някои сектори на икономиката и предоставя пълно освобождаване от корпоративен данък.
5. ОЦЕНКА НА МЯРКАТА
(49)
Съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки и засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с вътрешния пазар.
5.1. Държавни средства и възможност за приписване
(50)
Мярката трябва да е финансирана с държавни средства и използването на държавни средства трябва да бъде приписано на държавата. Загуба на приходи от данъци е равностойно на изразходване на държавни ресурси под формата на бюджетни разходи. Като позволява на предприятията да намаляват тежестта на своя корпоративен данък чрез пренасянето на загуби, Германия се лишава от приходи, което представлява държавна помощ. Германия е информирала Комисията, че прилагането на мярката би довело до недостиг на данъчните постъпления в размер на 900 млн. EUR всяка година. От това, че мярката води до загуба на държавни ресурси, следва, че тя се предоставя чрез държавни ресурси. Помощта се предоставя в съответствие със закон и следователно може да бъде приписана на държавата.
5.2. Селективно предимство
(51)
В допълнение мярката трябва да предоставя на бенефициера селективно предимство. Съгласно установената съдебна практика понятието за помощ обхваща не само положителните предимства, но също и действия, които под различни форми облекчават тежестите, които обикновено натоварват бюджета на едно предприятие (20).
(52)
Съгласно член 8c, параграф 1 от KStG определени промени в структурата на собствеността на предприятието означават частична или пълна загуба на възможността за пренасяне на загуби от минали периоди за данъчни цели.
(53)
Член 8c, параграф 1a от KStG създава изключение от това правило, когато промяната в собствеността засяга предприятие в затруднение и се извършва с цел преструктуриране.
(54)
Следователно член 8c, параграф 1a от KStG би могъл да предоставя селективно предимство на предприятия, които изпълняват тези условия, тъй като им позволява да приспадат загуби от минали периоди от бъдещата печалба за целите на изчисляването на техните облагаеми приходи.
(55)
Както е обяснено в съображение 28, Германия твърди, че член 8c, параграф 1a от KStG не представлява такова селективно предимство по три причини:
а)
член 8c, параграф 1a от KStG е в съответствие с принципа за частен кредитор на пазара (5.2.1);
б)
член 8c, параграф 1a от KStG не е селективен prima facie (5.2.2);
в)
член 8c, параграф 1a от KStG е обоснован от естеството и цялостната структура на немската данъчна система (5.2.3).
(56)
Германия изтъква също сходствата между член 8c, параграф 1a от KStG и неговия предшественик, член 8, параграф 4 от KStG (вж.5.2.4) и факта, че други държави-членки имат подобни правила (вж. 5.2.5).
5.2.1. Възможно прилагане на принципа за частен кредитор на пазара
(57)
Германия твърди, че член 8c, параграф 1a от KStG е в съответствие с принципа за частен кредитор на пазара, тъй като той отговаря на поведението на частен кредитор на пазара, обвързан по дългосрочен договор с длъжник.
(58)
Комисията счита, че това твърдение е необосновано по няколко причини. Съгласно практиката на Съда и Общия съд принципът за частен кредитор на пазара е приложим, само ако държавата действа като икономически оператор, но не и когато упражнява своите прерогативи като публичен орган. (21) В този случай държавата упражнява монополното си право на данъчно облагане в качеството си на публичен орган.
(59)
Комисията счита, че съдебната практика, цитирана от Германия, не променя тази оценка. Член 8c, параграф 1a от KStG засяга създаването на данъчно задължение, докато фактите, на които се основава решенията на Съда по дела Испания/Комисията (22) и DMT (23), засягат ситуации, при които администрацията е имала възможност да се откаже от събирането на съществуващи данъчни задължения. Следователно принципът за частен кредитор на пазара не е приложим в този случай.
(60)
Второ, Комисията отбелязва, че дори ако принципът е приложим, което се оспорва от Комисията, данъчното предимство се предоставя автоматично, без предварителна оценка на общата загуба (която определя максималния размер на бъдещите данъчни облекчения), на перспективите на бенефициера да възстанови своята жизнеспособност или на това дали длъжникът е от стратегическо значение. В своите общи условия частният кредитор на пазара не би предвидил такова автоматично освобождаване от бъдещи задължения, без предварително да му е известен възможният размер на освобождаването, финансовите перспективи на длъжника и неговото стратегическо значение.
(61)
На трето място, Комисията отбелязва, че за разлика от дългосрочното договорно правоотношение член 8c, параграф 1a от KStG не се отнася до освобождаването от съществуващи задължения, а до намаляването на възможни бъдещи задължения, които могат да възникнат след възстановяването на финансовата жизнеспособност на длъжника. С други думи, когато държавата разрешава пренасянето на загуби, не са налице неизплатени задължения.
(62)
На четвърто място, Комисията отбелязва, че обикновено в случай на несъстоятелност стопанската дейност на длъжника се поема от друго предприятие. Тъй като държавата има монопол върху данъчното облагане, тя ще може да събира данъци от другото предприятие. Следователно длъжникът, който напуска пазара, ще бъде заменен от друг длъжник. За разлика от частния кредитор на пазара, концепцията за наличие на лоялност към клиента няма отношение към решението на държавата.
(63)
Комисията заключава, че принципът за частен кредитор на пазара не е приложим в този случай, тъй като държавата е действала, упражнявайки своите прерогативи в рамките на обществените политики, а не в качество на икономически оператор. Комисията е доказала, че дори ако в този случай принципът за частен кредитор на пазара е приложим, частен кредитор в дългосрочно договорно правоотношение, поставен в същото положение като държавата, не би приел мярка, сравнима с член 8c, параграф 1a от KStG.
5.2.2. Селективност рrima facie
(64)
Съгласно практиката на Съда по отношение на селективността на данъчна мярка член 107, параграф 1 от ДФЕС изисква оценка дали в рамките на определен правен режим дадена държавна мярка може да постави в по-благоприятно положение „определени предприятия или производството на някои стоки“ в сравнение с други, които са в правно или фактическо положение, което е сравнимо с оглед на преследваната от въпросната схема цел (24).
(65)
Следователно, когато оценява селективността на дадена данъчна разпоредба, Комисията трябва първо да определи общите или „обичайните“ правила, приложими към съответната област на данъчно облагане в рамките на съществуващата данъчна система („референтна система“). След това трябва да бъде установено дали мярката представлява изключение от референтната система чрез разграничаване на икономическите оператори, които са в правно или фактическо положение, което е сравнимо с оглед на целта, преследвана от данъчната система на съответната държава-членка.
5.2.2.1. Референтна система
(66)
Комисията е на мнение, че референтната система се явява немската система за корпоративно данъчно облагане в нейната настояща форма, и по-специално правилата относно пренасянето на загуби в бъдещи периоди за предприятия, дяловото участие на които подлежи на промяна, които са посочени в член 8c, параграф 1 от KStG. Както е описано по-горе в съображение 10, съгласно това правило неизползваните загуби се губят изцяло, ако повече от 50 % от правата на собственост бъдат прехвърлени на купувач; те се губят пропорционално, ако в срок от пет години бъдат прехвърлени повече от 25 % и по-малко от 50 % от правата на собственост. С оглед на всичко това Комисията достигна до заключението, че в случай на промяна в собствеността на дадено предприятие общото правило, т.е. референтната система, е загубата на правото на пренасяне на загуби.
(67)
Комисията отбелязва, че вече е използвала член 8c, параграф 1 от KStG като референтна система в предишно дело (25). В него Комисията обявява за несъвместимо с вътрешния пазар изключение от член 8c, параграф 1, което позволява на предприятия, придобити от дружества за рисков капитал, да пренасят загуби въпреки промяната в собствеността. Мотивите, развити в това решение, са приложими и за настоящия случай.
5.2.2.2. Разграничаване между предприятия в правно или фактическо положение, което е сравнимо с оглед на целта, преследвана от данъчната система
(68)
Чрез отклонение от референтния сценарий член 8c, параграф 1a от KStG предоставя възможност на предприятия, които са изпаднали във или за които съществува риск от несъстоятелност или свръхзадлъжнялост към момента на тяхното придобиване с цел преструктуриране, да пренасят своите загуби в бъдещи периоди, при положение че са спазени определени условия (виж съображение 14).
(69)
Германия твърди, че целта на член 8c, параграф 1a от KStG е да премахне данъчна пречка пред преструктурирането на предприятия в затруднение. С оглед на целта на данъчната система в сравнимо правно или фактическо положение са само предприятия в затруднение. Тъй като член 8c, параграф 1a от KStG се прилага за всички предприятия в затруднение, той не е селективен.
(70)
Германия счита, че решенията по делата DMT (26) и HAMSA (27) са в подкрепа на тази позиция. Германия поддържа твърдението, че Съдът и Общият съд са заключили, че мерките в тези дела са селективни, тъй като изискват решения по преценка на публичните органи. От прилагането на тези решения a contrario следва, че мярка, приложима за всички предприятия в затруднение, която не оставя право на преценка на публичните органи, не е селективна.
(71)
На първо място, Комисията желае да отбележи, че целта на данъчната система трябва да бъде установена с оглед на референтната система, а не с оглед на изключението от нея (28). Целта на системата за корпоративно данъчно облагане е да генерира постъпления за бюджета. Възниква въпросът дали тази цел се взема предвид, когато предприятията намаляват неоснователно своята данъчна основа, като използват пренасянето на загуби от кухи предприятия. Целта на член 8c, параграф 1 от KStG е да възпрепятства предприятията, които осъществяват промени в собствеността, да пренасят своите загуби в бъдещи периоди. Това е видно от обяснителния меморандум към закона, който въвежда член 8c, параграф 1 от KStG и отменя член 8, параграф 4 от KStG (29). Следователно всички предприятия, които претърпяват промяна в собствеността, са в правно или фактическо положение, което е сравнимо с оглед на целта на данъчната система.
(72)
Комисията изтъква, че на условията на изключението, предвидено в член 8c, параграф 1a от KStG, отговарят само предприятия в затруднение. Предприятия, които не са изпаднали в несъстоятелност или свръхзадлъжнялост обаче, или не са застрашени от такъв риск към момента на придобиване, може също да са губещи, но не отговарят на условията за пренасяне на загуби.
(73)
Поради това Комисията заключава, че член 8c, параграф 1a от KStG поставя разграничение между генериращите загуби предприятия, които обаче са жизнеспособни, и такива, които са неплатежоспособни или свръхзадлъжнели или са застрашени от такъв риск, като облагодетелства последните. Следователно член 8c, параграф 1a от KStG поставя разграничение между предприятия, които са в правно или фактическо положение, което е сравнимо с оглед на целта на данъчната система.
(74)
На второ място, Комисията подчертава в противовес на позицията на Германия, че в практиката на Съда и на Общия съд никъде не се твърди, че мярка, приложима за всички предприятия в затруднение, която не оставя право на преценка на публичните органи, не е селективна.
(75)
Във връзка с DMT следва да се отбележи, че в отговор на съображението на френското правителство, което съответства на позицията на Германия в този случай, Съдът заключава в параграф 28, че дори ако националните органи не разполагат с право на преценка, компетентен да определи дали въпросната национална мярка е обща по характер или селективна отново е националният съд. Следователно Съдът признава косвено, че национална мярка, която е отворена за всички предприятия в затруднение и която не оставя право на преценка на публичните органи, може въпреки това да бъде селективна.
(76)
Във връзка с делото HAMSA Комисията посочва, че obiter dictum в точка 157 се отнася до общото испанско законодателство в областта на несъстоятелността. Разглежданата мярка в делото HAMSA обаче не е мярка в обхвата на правото в областта на несъстоятелността, а освобождаване от задължения, предоставяно от испанските органи на доброволни начала, без да е налице каквото и да е законово задължение, което е с много по-голям размер от освобождаванията от задължения, договорени между частните инвеститори. Следователно делото няма отношение към оценката на въпросната мярка.
(77)
Генералният адвокат Fennelly потвърждава в своето становище по делото Ecotrade, че правила, които са приложими за всички предприятия в затруднение, могат да бъдат селективни и да представляват държавна помощ (30).
(78)
Следователно, в противовес на позицията на Германия, анализът на въпросната мярка от страна на Комисията е в съответствие с практиката на Съда и на Общия съд.
(79)
Следователно Комисията счита, че член 8c, параграф 1a от KStG е селективен prima facie.
5.2.3. Обосноваване чрез естеството или общата схема на данъчната система, от която е част
(80)
Съгласно практиката на Съда мярка, която е обоснована от характера или общата схема, от която е част, въпреки че поставя в по-благоприятно положение получателя, не изпълнява това условие за селективност (31).
(81)
Следователно, когато Комисията достигне до заключение, както е в настоящия случай, че въпросната мярка изглежда селективна prima facie, трябва да бъде оценено дали разграничението е оправдано от характера или общата схема на данъчната система, от която мярката е част.
(82)
Комисията отбелязва, че съгласно установената съдебна практика на Съда държавите-членки трябва да предоставят такава обосновка (32).
(83)
Допълнително Съдът разяснява, че трябва да се направи разграничаване от една страна между целите, приписвани на определена данъчна схема, които са външни за нея, и механизмите, необходими за постигането на тези цели, които са присъщи на самата данъчна система, от друга страна. Само последните механизми отговарят на условията за обосновка въз основа на характера или общата схема на данъчната система, от която мярката е част.
(84)
Комисията счита, че в този случай е необходимо да бъде направено разграничение между целта на член 8c, параграф 1 от KStG и целта на член 8c, параграф 1a от KStG.
(85)
В своите доводи Германия признава, че целта на член 8c, параграф 1 от KStG е да бъдат предотвратени злоупотребите с разрешеното от немската данъчна система пренасяне на загуби под формата на купуване на кухи предприятия.
(86)
В този контекст Комисията отбелязва, че член 8c, параграф 1 от KStG има много по-широко приложно поле от своя предшественик, член 8, параграф 4 от KStG. Докато последната разпоредба изключва пренасянето на загуби само когато са изпълнени две кумулативни условия, а именно придобиване от страна на друго корпоративно образувание и нова стопанска дейност, то новата разпоредба не съдържа второто условие. Следователно придобиването от друго корпоративно образувание е достатъчно, за да бъде загубена възможността за пренасяне на загуби. Законодателят е наясно с тази разлика в приложното поле, тъй като изричната цел на промяната в законодателството е да се финансира намаляване на ставката на корпоративния подоходен данък от 25 % на 15 % (33).
(87)
За разлика от това целта на член 8c, параграф 1a от KStG, не е предотвратяването на злоупотреби. Това става видно от обяснителния меморандум, придружаващ въвеждането на новата Sanierungsklausel, публикуван от германския парламент. В обяснителния меморандум се посочва, че член 8c, параграф 1a от KStG се въвежда с цел справяне със световната финансова и икономическа криза (34). По време на кризата ограниченията върху пренасянето на загуби се разглеждат като особена пречка пред преструктурирането на предприятията.
(88)
Комисията отбелязва, че в своите коментари относно решението за откриване на процедурата Германия подчертава факта, че член 8c, параграф 1a от KStG не представлява мярка за борба със злоупотребите, а се въвежда в подкрепа на предприятията в затруднено положение по време на финансовата и икономическата криза.
(89)
Комисията заключава, че целта, преследвана от тази конкретна данъчна мярка, е външна за данъчната система. В съответствие с практиката на Съда, преследването на такава външна цел не може да се използва като основание за обосноваване на мярка въз основа на естеството и цялостната структура на данъчната система (35). Тя може да бъде анализирана само при оценката за съвместимост.
(90)
И трите довода, представени от Германия, не могат да променят тази оценка.
(91)
Във връзка с довода на Германия, че единственият избор на предприятие в затруднение е да получи финансиране чрез инвеститор, докато жизнеспособното предприятие, което временно е губещо, може да избира между получаването на финансиране на капиталовия пазар и придобиването му от инвеститор с последващо рефинансиране, Комисията е на мнение, че начинът, по който едно предприятие финансира своята стопанска дейност, няма отношение към целите на данъчната система. Корпоративната данъчна система се основава на облагането на печалбите и декларирането на загубите. Както бе установено в хода на икономическата и финансовата криза, стабилните във финансово отношение предприятия също временно отчетоха загуби. Тези стабилни във финансово отношение предприятия обаче нямат право да пренасят загуби, прилагайки Sanierungsklausel, и следователно са в по-неблагоприятно положение в сравнение с генериращите загуби предприятия в затруднено положение в случай на промяна на собствеността и последващо рефинансиране от новите акционери. Освен това Комисията отбелязва също, че по време на финансовата и икономическата криза жизнеспособните предприятия, които временно са отчели загуба, са имали големи трудности при достъпа до капиталови пазари. Следователно дори фактическите предположения, свързани с първия довод, са неточни. Поради това Комисията отхвърля първия довод на Германия.
(92)
Във връзка с втория довод на Германия, че изключението, предвидено в член 8c, параграф 1a от KStG от общата забрана за пренасяне на загуби за бъдещи периоди в случай на промяна в собствеността, посочена в член 8c, параграф 1 от KStG, е оправдано от ratio legis на член 8c, параграф 1 от KStG, тъй като не е налице риск от злоупотреби в случай на преструктуриране на предприятие в затруднение, Комисията отбелязва, че този довод не обосновава ограничението в член 8c, параграф 1a от KStG относно предприятията в затруднение. Комисията изтъква, че при придобиването на стабилни във финансово отношение предприятия също не е налице риск от злоупотреби. Такъв риск съществува единствено във връзка с кухи предприятия. Както е отбелязано по-горе, ratio legis на член 8c, параграф 1 KStG излиза извън обхвата на борбата срещу злоупотреби. Той цели също увеличаването на данъчната основа на германския корпоративен данък и компенсиране на намаляването на ставката на корпоративния подоходен данък от 25 % на 15 %. Това обяснява защо член 8c, параграф 1 от KStG включва също редица придобивания на участия, при които не е налице риск от злоупотреби. Следователно Комисията отхвърля довода на Германия, че изключението, въведено с член 8c, параграф 1a от KStG, съответства на ratio legis на член 8c, параграф 1 от KStG.
(93)
Във връзка с третия довод на Германия, че обичайно одиторите не приписват на загубите на предприятията в затруднено положение някаква стойност при изчисляването на отсрочените данъци за консолидираните финансови отчети и следователно възможността за пренасяне на загуби не оказва въздействие върху продажната цена на предприятието в затруднено положение, Комисията отбелязва на първо място, че това се основава на счетоводни критерии и следователно няма отношение към съображенията във връзка с данъците. На второ място Комисията отбелязва, че този довод е в противоречие с твърдението на Германия, че липсата на възможност за пренасяне на загуби представлява пречка пред преструктурирането. Това е вярно, единствено ако придобиващото предприятие приписва известна парична стойност на възможността за пренасяне на загуби в бъдещи периоди. Поради това Комисията отхвърля и третия довод на Германия.
(94)
Нещо повече, Германия твърди, че други държави-членки също предвиждат данъчни облекчения за преструктурирането на предприятия, като например френската схема за държавна помощ за придобиване на предприятия в затруднение. Комисията не може да приеме довода на Германия, който се основава на сравнение. Първо, за да мотивира дадена мярка, държавата-членка може да се позове само на принцип, вътрешно присъщ на нейната данъчна система, в качеството ѝ на референтна система, спрямо която се оценява дали предприятието получава предимство по смисъла на правилата в областта на държавната помощ. Фактът, че сходни данъчни мерки може да съществуват в други държави-членки, не е от значение, тъй като е възможно тези мерки от своя страна може да бъдат обхванати разпоредбите на Договора. На второ място, условията, наложени за мерките съгласно френската схема, се различават от член 8c, параграф 1a от KStG. Френската схема предвижда освобождаване от данъчно облагане на новосъздадени предприятия, които придобиват предприятие в затруднение. След като през 2004 г. схемата беше обявена за несъвместима с общия пазар от Комисията (36), Франция внесе изменения в нея, за да съответства на правилата в областта на държавната помощ. Сега предоставяните предимства отчасти са de minimis. Друга част от помощта е съвместима като регионална помощ за МСП (37).
(95)
Въз основа на горепосоченото Комисията заключава, че въпросната мярка не произтича пряко от основните принципи на данъчната система и не е обоснована от характера и общата схема на данъчната система.
5.2.4. Връзката между старата и новата Sanierungsklausel
(96)
Германия твърди, че член 8c, параграф 1a от KStG по същество съответства на стария член 8с, параграф 4 от KStG и че Комисията никога не е считала член 8, параграф 4 от KStG за държавна помощ.
(97)
Комисията посочва, че Германия никога не е изпращала уведомление относно член 8, параграф 4 от KStG. Следователно Комисията не е изразявала становище относно това дали той представлява държавна помощ.
(98)
Тази процедура засяга само член 8c, параграф 1a от KStG, тъй като откриването на официалната процедура за разследване беше ограничено до тази разпоредба. Германия не може да разчита на аргумента, че Комисията никога не е възразявала официално срещу член 8, параграф 4 от KStG, за да обоснове член 8с, параграф 1а от KStG, понеже германските органи не са изпращали уведомление относно член 8, параграф 4 от KStG.
(99)
Комисията си запазва правото да анализира член 8, параграф 4 от KStG съгласно правилата за държавна помощ, ако се окаже, че тази разпоредба е предоставила на предприятията селективно предимство.
5.2.5. Подобни данъчни схеми в други държави-членки
(100)
Фактът, че в други държавни-членки се прилагат подобни или идентични данъчни схеми, за които те не са уведомили Комисията, няма отношение към анализа на въпроса дали дадена мярка представлява държавна помощ.
(101)
Комисията ще анализира информацията, изпратена от Германия съгласно член 10 от Процедурния регламент (38).
5.2.6. Заключение относно наличието на селективно предимство
(102)
Следователно Комисията достигна до заключението, че член 8с, параграф 1а от KStG предоставя селективно предимство на предприятията, за които той се прилага.
5.3. Въздействие върху търговията в рамките на Съюза
(103)
Мярката трябва да има възможност да засегне търговията в рамките на Съюза и да нарушава или да заплашва да наруши конкуренцията. Член 8c, параграф 1a от KStG не е специфичен за даден сектор, т.е. всички сектори могат да извлекат полза от него. На практика всички сектори на германската икономика са активни на пазарите, които са открити за конкуренция и търговия в рамките на Съюза. Поради това мярката има възможност да засегне търговията в рамките на Съюза и да наруши или да заплашва да наруши конкуренцията.
(104)
Комисията отбелязва, че съгласно информацията, предоставена от Германия, всички предприятия, които отговарят на условията за мярката, отговарят на условията за откриване на производство по неплатежоспособност (вж. съображение 14 и бележка под линия 7). Следователно всички потенциални бенефициери на мярката са предприятия в затруднение по смисъла на точка 10, буква в) от Насоките на Общността за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение (наричани по-долу Насоки за оздравяване и преструктуриране). Като следствие нито един от бенефициерите не отговаря на условията за минималната помощ съгласно Регламент (ЕО) № 1998/2006 от 15 декември 2006 г. за прилагане на членове 87 и 88 от договора към минималната помощ (39), тъй като съгласно член 1, буква з) от посочения регламент предприятията в затруднение не попадат в неговия обхват.
5.4. Заключение
(105)
Следователно, тъй като всички изисквания, посочени в член 107, параграф 1 от ДФЕС, са спазени, Комисията счита, че схемата за пренасяне на загуби в случай на преструктуриране на предприятия в затруднение представлява държавна помощ по смисъла на този член.
6. ОЦЕНКА НА СЪВМЕСТИМОСТТА НА МЯРКАТА
(106)
Комисията може да обяви държавна помощ за съвместима с вътрешния пазар в съответствие с член 107, параграф 3 от ДФЕС. Съгласно установената практика на Съда тежестта на доказване, че дадена мярка е съвместима, се поема от държавата-членка (40). Комисията отбелязва в това отношение, че въпреки изричната покана на Комисията в решението за откриване, Германия не е изпратила до Комисията никаква информация по този въпрос. Само поради тази причина Комисията не може да обяви мярката за помощ за съвместима с вътрешния пазар.
(107)
Въпреки това Комисията разгледа дали мярката би могла да бъде обявена за съвместима с вътрешния пазар. Комисията разполага с широко право на преценка в случаите на помощ, попадащи в обхвата на член 107, параграф 3 от ДФЕС (41). Упражнявайки това право, тя издаде насоки и известия, които определят критериите за обявяване на определени видове помощ за съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от ДФЕС. Съгласно утвърдената съдебна практика Комисията е обвързана с насоките и известията, които издава в сферата на надзора на държавната помощ, доколкото те не се отклоняват от правилата на Договора и са приети от държавите-членки (42).
(108)
Следователно е необходимо да се оцени първо дали помощта, за която е изпратено уведомление, попада в обхвата на една/едно или повече насоки или известия и дали може да се обяви за съвместима с вътрешния пазар, тъй като изпълнява условията за съвместимост, определени в тях.
6.1. Възможна съвместимост въз основа на Временната рамка (43)
(109)
Тъй като член 8с, параграф 1а от KStG е въведен с цел да се решат проблемите вследствие на финансовата и икономическата криза, Комисията разгледа дали би могло той да се обяви за съвместим по смисъла на член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС, както е тълкуван във Временната рамка.
(110)
В контекста на настоящата финансова и икономическа криза и на отражението ѝ върху цялата икономика на държавите-членки, Комисията счита, че някои категории държавна помощ са оправдани за ограничен период, за да се преодолее тази криза, и те могат да се обявят за съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС. Временната рамка определя условията, съгласно които Комисията ще обяви такива схеми за помощ за съвместими.
(111)
Член 8с, параграф 1а от KStG обаче не попада в някоя в обхвата на никоя от мерките, определени във Временната рамка, понеже той се отнася до данъчни облекчения за предприятия в затруднение. Временната рамка обаче не предвижда държавна помощ под формата на данъчни облекчения.
(112)
Ето защо Комисията счита, че член 8с, параграф 1а от KStG не отговаря на изискванията, за да бъде обявен за съвместим по смисъла на член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС, както се тълкува във Временната рамка.
(113)
Комисията обаче отбелязва, че ограничен размер на помощта, предоставена на някои бенефициери, може да се обяви за съвместима с вътрешния пазар в съответствие с раздел 4.2 от Временната рамка, при условие че той отговаря на всички условия на германска схема за помощ, която Комисията е одобрила на тази правна основа. За да отговаря на условията за този вид помощ, бенефициерът трябва да докаже по-специално, че той не е бил предприятие в затруднение към 1 юли 2008 г. по смисъла на Насоките за оздравяване и преструктуриране (за големи предприятия) и по смисъла на член 1, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 800/2008 на Комисията от 6 август 2008 г. относно деклариране на някои категории помощи за съвместими с общия пазар в приложение на членове 87 и 88 от Договора (Общ регламент за групово освобождаване - ОРГО) (44) (за МСП) и че брутният еквивалент на помощта не е по-голям от 500 000 EUR. Също така трябва да бъдат спазени другите условия в раздел 4.2.2 от Временната рамка и тези на решението за разрешаване на германската схема за помощ.
6.2. Възможна съвместимост въз основа на Насоките за оздравяване и преструктуриране (45)
(114)
Тъй като член 8c, параграф 1a от KStG касае данъчни предимства за предприятия в затруднено положение, Комисията разгледа неговата съвместимост съгласно Насоките за оздравяване и преструктуриране. Съгласно тези насоки само предприятия в затруднение могат да получат помощ. Докато неплатежоспособно или свръхзадлъжняло предприятие може да се счита в затруднение по смисъла на насоките, то параграф 13 от Насоките за оздравяване и преструктуриране предвижда, че предприятие, което принадлежи към или е придобито от по-голяма бизнес група обикновено няма право на помощ за оздравяване и преструктуриране. Едно от изискванията на член 8c, параграф 1a от KStG е промяна в дяловото участие. След такава промяна целевото предприятие може да принадлежи към група. В този случай би било обичайно за групата да подпомогне целевото предприятие в затруднение, което след това не би могло да получи помощ съгласно Насоките за оздравяване и преструктуриране.
(115)
Освен това дори за бенефициерите, които могат да получат помощ съгласно Насоките за оздравяване и преструктуриране, не са спазени други изисквания на тези насоки.
(116)
Съгласно параграф 25, буква а) от Насоките за оздравяване и преструктуриране помощта за оздравяване може да бъде само под формата на заеми или гаранции по заеми. Поради това въпросното данъчно предимство не може да се счита за помощ за оздравяване.
(117)
В случай на помощ за преструктуриране Насоките за оздравяване и преструктуриране изискват представяне на реалистичен план за преструктуриране с цел да се възстнови жизнеспособността на предприятието. Помощта трябва да бъде ограничена до необходимия минимум. В този контекст бенефициерът трябва да осигури принос към разходите по преструктуриране. Накрая, за да се избегнат неправомерни нарушения на конкуренцията, Насоките за оздравяване и преструктуриране предвиждат компенсаторни мерки.
(118)
Член 8c, параграф 1a от KStG не отговаря на всички тези условия. В обяснителният меморандум се посочва, че целевото предприятие трябва да представи план за преструктуриране с положителни бизнес възможности, но не се посочва, че такъв един план би отговарял на изискванията на Насоките за оздравяване и преструктуриране, нито че размерът на помощта е ограничен до необходимия минимум. Размерът на помощта зависи от загубите, понесени от предприятието в миналото. Освен това член 8c, параграф 1a от KStG не предвижда принос от бенефициера или компенсаторни мерки.
(119)
Накрая, уведомлението относно помощта за оздравяване и преструктуриране, предоставена на големи предприятия, трябва да се подаде индивидуално. Тя не може да се отпусне като част от схема. В член 8c, параграф 1a от KStG не се прави разлика между големи предприятия и МСП.
(120)
Дори за МСП, при които помощта за оздравяване и преструктуриране може по принцип да бъде под формата на схема, Комисията отбелязва, че конкретните изисквания за такава схема, посочени в параграф 82 от Насоките за оздравяване и преструктуриране, не са спазени поради същите причини като тези, изложени в параграф 117.
(121)
Следователно Комисията счита, че член 8c, параграф 1a от KStG не е съвместим с вътрешния пазар като помощ за преструктуриране.
6.3. Възможна съвместимост въз основа на Насоките за регионалните помощи (46)
(122)
Член 8c, параграф 1a от KStG трябва също да се разгледа в контекста на Насоките за регионалните помощи.
(123)
Потенциалните бенефициери на регионалната помощ трябва да се намират в германски регион, който отговаря на условията за получаване на регионална помощ. Съгласно член 8c, параграф 1a от KStG това невинаги е така, тъй като разпоредбата се прилага за предприятия, намиращи се на цялата територия на Германия.
(124)
Освен това Насоките за регионалните помощи изключват от своя обхват предприятия в затруднение по смисъла на Насоките за оздравяване и преструктуриране (виж параграф 9). Следователно дори помощта за предприятия, намиращи се в райони, които отговарят на условията за получаване на помощ, не може да се обяви за съвместима въз основа на Насоките за регионалните помощи.
(125)
Поради това Комисията счита, че мярката не е съвместима с вътрешния пазар като регионална помощ,
6.4. Възможна съвместимост въз основа на Насоките за екологични помощи (47)
(126)
Накрая член 8c, параграф 1a от KStG трябва да се разгледа в контекста на Насоките за екологична помощ.
(127)
Основната цел на Насоките за екологична помощ е да гарантират, че мерките на държавна помощ ще доведат до по-високо ниво на защита на околната среда от това, което би съществувало без помощта, и да гарантират, че положителните ефекти на помощта превишават нейните отрицателни ефекти по отношение на нарушения на конкуренцията, като се вземе предвид принципът „замърсителят плаща“ (наричан по-нататък РРР), установен с член 191 от ДФЕС.
(128)
Тази цел не е постигната с член 8c, параграф 1a от KStG. Обяснителният меморандум не се позовава на която и да е от целите по смисъла на Насоките за екологична помощ.
(129)
Както се посочва в параграф 20 от Насоките за оздравяване и преструктуриране, предприятие в затруднено положение не може да се счита като подходящо средство за популяризиране на други цели на обществените политики, предвид факта, че неговото съществуване е застрашено, докато неговата жизнеспособност не бъде гарантирана. Тъй като всички потенциални бенефициери по член 8с, параграф 1а от KStG са предприятия в затруднение по смисъла на параграф 10, буква в) от Насоките за оздравяване и преструктуриране, Комисията счита, че член 8с, параграф 1а от KStG не е съвместим като екологична помощ.
6.5. Възможна съвместимост въз основа на член 107, параграф 3 от ДФЕС
(130)
Комисията отбелязва, че мярката, за която е изпратено уведомление, попада в обхвата едновременно на Временната мярка и на Насоките за оздравяване и преструктуриране. Следователно, когато упражнява своето право на преценка по силата на член 107, параграф 3, букви б) и в) от ДФЕС, тя се обвързва с тези два текста поради причините, изложени по-горе в съображение 109 et seq.
(131)
Ако на Комисията обаче бъдат представени убедителни доводи, за да направи това, тя може да упражни своето право на преценка отново, при условие че действа в границите, определени от ДФЕС и общите принципи на правото, и по-специално принципа за равнопоставено третиране, както е тълкуван от практиката на Съда (48). В този контекст, съгласно практиката на Съда, Комисията може да обяви държавна помощ за съвместима с вътрешния пазар, ако помощта е за преодоляване на сериозни затруднения в икономиката на държава-членка (член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС) или преследва цел от общ интерес (член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС) (49), ако е необходима за постигането на тази цел (50) и не засяга по неблагоприятен начин условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес.
(132)
В този случай Германия не е представила някакви аргументи, че помощта е съвместима с вътрешния пазар директно по смисъла на член 107, параграф 3, буква б) или в) от ДФЕС.
(133)
Комисията отбелязва, че поради предназначението на мярката за помощ, размерът на помощта зависи от загубите, които бенефициерът е отчел в миналото. Следователно няма връзка между размера на получената от предприятието помощ и целта, преследвана със схемата за помощ, т.е. премахването на пречките пред преструктурирането и подкрепата за предприятията в затруднение по време на икономическата и финансовата криза. Следователно Комисията заключава, че схемата за помощ не е ограничена до това, което е необходимо, за да се постигне нейната цел. Като следствие тя нарушава конкуренцията във вътрешния пазар до степен, която противоречи на общия интерес.
(134)
Следователно Комисията заключава, че мярката не може да бъде обявена за съвместима директно въз основа на член 107, параграф 3, буква б) или в) от ДФЕС.
7. ВЪЗСТАНОВЯВАНЕ
(135)
Тъй като за схемата за помощ не е изпратено уведомление, тя е неправомерна помощ.
(136)
По силата на утвърдената практика на Комисията за вземане на решения съгласно член 107 от Договора помощта трябва да бъде възстановена от бенефициерите. Тази практика е потвърдена от член 14 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (51): „Когато са взети отрицателни решения в случаи с неправомерна помощ, Комисията решава съответната държава-членка да вземе всички необходими мерки за възстановяване на помощта от получателя.“
(137)
Предвид факта, че въпросната мярка представлява неправомерна и несъвместима помощ, тя трябва да бъде възстановена, за да се възстанови положението, съществувало на пазара преди предоставянето на помощта. Следователно възстановяването трябва да се извършва, считано от датата, на която бенефициерът е придобил предимството, т.е. датата, на която помощта е била на негово разположение, като върху сумата за възстановяване се начислява лихва до датата на действителното възстановяване.
(138)
Комисията счита, че годишната дата за плащането на корпоративния данък трябва да се счита като съответната дата за определяне на датата, на която помощта е била предоставена на бенефициера.
(139)
Германия трябва да вземе всички необходими мерки, за да възстанови помощта от бенефициерите. За да установи броя на случаите, при които трябва да се извърши възстановяване, Германия трябва да състави списък на предприятията, които са извлекли ползи от въпросната мярка от 1 януари 2008 г. нататък. В този контекст Комисията отбелязва, че Германия е преустановила прилагането на мярката на 30 април 2010 г. Германското федерално министерство на финансите нареди на данъчната администрация, която отговаря за събирането на данъците, да прекрати прилагането на Sanierungsklausel, докато Комисията вземе окончателно решение по случая (52).
(140)
Държавната помощ, която трябва да се възстанови, трябва да се изчисли въз основа на данъчните декларации на въпросните предприятия, т.е. бенефициерите по член 8с, параграф 1а от KStG. Размерът на помощта трябва да се изчисли като разликата между данъка, който би следвало да се плати без прилагането на член 8c, параграф 1a от KStG и данъка, които реално е платен след прилагането на член 8c, параграф 1a от KStG.
(141)
Това не засяга възможността, когато общият размер на предоставената по този начин помощ не надвишава брутния паричен еквивалент на 500 000 EUR и когато са спазени всички други условия, определени в раздел 4.2.2 от Временната рамка и в решение на Комисията за разрешаване на германска схема за помощ на това правно основание, и по-специално по отношение на предприятието, което не е било в затруднение към 1 юли 2008 г., помощта да се счита за съвместима съгласно член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС, както е тълкуван във Временната рамка и разрешената германска схема за помощ. Когато общият размер надвишава 500 000 EUR, сумата, която е над този размер, трябва да се възстанови.
(142)
Комисията насочва вниманието на Германия към факта, че помощта не може да се счита за съвместима съгласно правилата за минималната помощ (53) или съгласно групово освободена (54) схема за помощ или съгласно всяка друга схема за помощ, одобрена съгласно Насоките за регионалните помощи или Насоките за изследвания, развитие и иновации (55), понеже всички тези текстове изключват предоставянето на държавна помощ на предприятия в затруднение (56). За всички други одобрени схеми за помощ Германия трябва да провери дали решението за одобряване на схемата за държавна помощ изключва от своя обхват предприятия в затруднение. Ако това не е така, помощта би могла да се счита за съвместима съгласно тези схеми, при условие че Германия докаже, че всички условия от съответните схеми са били изпълнени, когато е предоставена помощта.
8. ЗАКЛЮЧЕНИЯ
(143)
Въз основа на гореизложеното Комисията заключава, че схемата за пренасяне на загуби (член 8c, параграф 1a от KStG, „Sanierungsklausel“) представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, която е неправомерно приведена в действие в нарушение на член 108, параграф 3 от ДФЕС. Схемата за помощ е несъвместима с вътрешния пазар.
(144)
Комисията счита, че Германия трябва да вземе всички необходими мерки, за да възстанови помощта от бенефициерите на Sanierungsklausel,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Държавната помощ, предоставена по силата на член 8c, параграф 1a от Закона за корпоративното подоходно облагане (Körperschaftssteuergesetz), неправомерно приведена в действие от Германия в нарушение на член 108, параграф 3 от ДФЕС, е несъвместима с вътрешния пазар.
Член 2
Индивидуална помощ, предоставена по схемата, посочена в член 1, е съвместима с вътрешния пазар съгласно член 107, параграф 3, буква б), както се тълкува във Временната рамка, при условие че размерът на помощта не надвишава 500 000 EUR, бенефициерът не е бил предприятие в затруднение към 1 юли 2008 г. и че всички други условия, определени в раздел 4.2.2 от Временната рамка, са спазени.
Член 3
Индивидуална помощ, предоставена по схемата, посочена в член 1, която към момента на нейното предоставяне отговаря на условията, определени във всяка схема, одобрена от Комисията на правно основание, различно от Общия регламент за групово освобождаване, Насоките за регионалните помощи, Насоките за изследвания, развитие и иновации, и която не изключва предприятия в затруднение като потенциални бенефициери, е съвместима с вътрешния пазар до максималния интензитет на помощта, приложим за този вид помощ.
Член 4
1. Германия отменя схемата, посочена в член 1.
2. Германия възстановява от бенефициерите несъвместимата помощ, предоставена по схемата, посочена в член 1.
3. Върху подлежащите на връщане суми се дължат лихви от датата, на която те са били предоставени на бенефициерите, до датата на тяхното реално възстановяване.
4. Лихвите се изчисляват с натрупване в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията (57).
5. Германия анулира всички останали плащания на помощ по схемата, посочена в член 1, считано от датата на уведомяване за настоящото решение.
Член 5
1. Възстановяването на помощта, предоставена по схемата, посочена в член 1, трябва да бъде незабавно и ефективно.
2. Германия гарантира изпълнението на настоящото решение в срок от четири месеца след датата на уведомяване за настоящото решение.
Член 6
1. В срок два месеца от датата на уведомяване за настоящото решение Германия представя на Комисията следната информация:
а)
списък на бенефициерите на помощта по схемата, посочена в член 1, и общият размер на помощта, получена от всеки един от тях по схемата;
б)
общия размер (главница и лихва), който трябва да се възстанови от всеки бенефициер;
в)
подробно описание на вече предприетите или предвидените мерки за изпълнение на настоящото решение;
г)
документални доказателства, че на бенефициерите е наредено да възстановят помощта.
2. Германия информира Комисията за напредъка по националните мерки, приети за изпълнение на настоящото решение, до пълното възстановяване на помощта, предоставена по посочената в член 1 схема. При поискване от страна на Комисията Германия незабавно представя информация за вече предприетите или планираните мерки за изпълнение на настоящото решение. Тя предоставя и подробна информация относно сумите на помощта и лихвите, които вече са възстановени от бенефициерите.
Член 7
Адресат на настоящото решение е Федерална република Германия.
Съставено в Брюксел на 26 януари 2011 година.
KOMISJONI OTSUS,
26. jaanuar 2011,
milles käsitletakse Saksamaa antud riigiabi C 7/10 (ex CP 250/09 ja NN 5/10) „Ettevõtte tulumaksu seadus, saneerimisklausel”
(teatavaks tehtud numbri K(2011) 275 all)
(Ainult saksakeelne tekst on autentne)
(EMPs kohaldatav tekst)
(2011/527/EL)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu lepingut ja Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 108 lõike 2 esimest lõiku (1),
võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, eriti selle artikli 62 lõike 1 punkti a,
olles kutsunud huvitatud isikuid üles esitama märkusi eespool nimetatud sätete alusel (2)
ning arvestades järgmist:
1. MENETLUS
(1)
Komisjon saatis 5. augusti ja 30. septembri 2009. aasta kirjas Saksamaale teabenõude ettevõtte tulumaksu seaduse (edaspidi „KStG”) paragrahvi 8c kohta. Saksamaa ametiasutused vastasid sellele 20. augusti ja 5. novembri 2009. aasta kirjaga. 24. veebruari 2010. aasta otsusega algatas komisjon ELi toimimise lepingu artikli 108 lõikega 2 ettenähtud ametliku uurimismenetluse.
(2)
Komisjoni otsus menetluse algatamise kohta avaldati Euroopa Liidu Teatajas (3). Samal ajal kutsuti huvitatud isikuid üles märkusi esitama.
(3)
Saksamaa ametiasutused vastasid oma 9. aprilli 2010. aasta kirjas.
(4)
9. aprillil ja 3. juunil 2010. aastal toimusid Brüsselis kohtumised Saksamaa esindajatega. Saksamaa edastas 2. juulil 2010. aastal täiendavat teavet. Komisjon ei saanud märkusi huvitatud isikutelt.
2. MEETME KIRJELDUS
2.1. Taustteave
(5)
Ettevõtjaid maksustatakse Saksamaal peamiselt tulumaksuseaduse (edaspidi „EStG”) ja KStG alusel. EstG paragrahvi 10d lõike 2 kohaselt võib ühe majandusaasta kahjumi üle kanda, st et maksustatavat sissetulekut järgmistel maksustamisaastatel on võimalik maksutõhususe põhimõtte järgi vähendada kogusummas kuni üks miljon eurot aastas. Nimetatud kahjumi ülekandmise võimalus kehtib KStG paragrahvi 8 lõike 1 kohaselt ka ettevõtjatele, kes peavad tasuma ettevõtte tulumaksu.
(6)
Kahjumi ülekandmise võimalust hakati kasutama selleks, et asuti ostma ammu mis tahes äritegevuse lõpetanud ettevõtjaid, kelle kahjumit oli siiski võimalik üle kanda (nn riiulifirmad, ingl empty-shell companies).
(7)
Selliste riiulifirmade ostmise tõkestamise eesmärgil piiras Saksamaa seadusandja 1997. aastal kahjumi ülekandmise võimalust, kehtestades KStG paragrahvi 8 lõikes 4 nn riiulifirmade ostmise sätte. Nimetatud sättega piirati kahjumi ülekandmise võimalust ettevõtjatele, kes olid kahjumiga ettevõtjatega õiguslikult ja majanduslikult identsed. Säte ei sisalda küll mõiste „majanduslikult identne” määratlust, kuid selles on selle esitatud üks negatiivne näide ja kaks positiivset näidet:
a)
majandusliku identsusega ei ole tegemist juhul, kui üle poole kapitaliühingu osalusest kantakse üle ja kapitaliühing jätkab või taasalustab oma äritegevust valdavalt uue käibekapitaliga;
b)
majandusliku identsusega on seevastu tegemist juhul, kui uus käibekapital on mõeldud üksnes ettevõtja saneerimiseks, mis on põhjustanud säilinud kahjumi mahaarvamise, ning kui ettevõtja jätkab järgneva viie aasta kestel äritegevust majanduslike tingimuste üldolukorraga võrreldavas ulatuses;
c)
majandusliku identsusega on tegemist ka juhul, kui ostja uue käibekapitali andmise asemel katab need kahjud, mis kahjumiga ettevõtjal on tekkinud.
(8)
Kaht viimast näidet on tavaliselt nimetatud „saneerimisklausliks”.
(9)
KStG paragrahvi 8 lõige 4 tunnistati kehtetuks alates 1. jaanuarist 2008 ettevõtte tulumaksureformi 2008. aasta seadusega.
(10)
Ettevõtte tulumaksureformi 2008. aasta seadusega lisati ka KStG paragrahvi 8c uus lõige 1, mis KStG varasema paragrahvi 8 lõikega 4 võrreldes piirab märkimisväärselt enam kahjumi ülekandmise võimalust aktsiate omandamise korral. Uue sättega nähakse ette järgmist:
a)
kasutamata kahjumit ei saa enam tervikuna maha arvata, kui ostjale kantakse üle rohkem kui 50 % märgitud kapitalist, liikme õigustest, osalemisõigustest või hääleõigustest ettevõttes;
b)
kui viie aasta jooksul kantakse üle rohkem kui 25 %, maksimaalselt aga 50 % märgitud kapitalist, liikme õigustest, osalemisõigustest või hääleõigustest ettevõttes, siis kaob kasutamata kahjum proportsionaalselt aktsiaosaluse vahetumise protsendiga.
(11)
Esialgu ei nähtud uue sättega ette erandit ettevõtjatele, kus saneerimine ja olulised muudatused aktsionäride koosseisus toimusid samaaegselt.
(12)
Saksamaa parlamendis Bundestag’is koos ettevõtte tulumaksureformi 2008. aasta seadusega vastu võetud seaduse seletuskirja kohaselt asendati KStG paragrahvi 8 lõige 4 sama seaduse paragrahvi 8c lõikega 1, et sätet lihtsustada (seaduse seletuskirja kohaselt tekitas KStG paragrahvi 8 lõike rakendamine praktikas hulgaliselt keerulisi õiguslikke probleeme), ning et kuritarvitamist sihipärasemalt takistada (4). Seadusandja teadis, et muudatuse kohaselt ei oleks raskustes olevate ettevõtete saneerimise korral, mis on seotud osaluse omandamisega, enam võimalik kahjumi ülekandmine. Seda peeti siiski vastuvõetavaks, kuna maksuametid saaksid sellistes olukordades ka ilma sõnaselge seadusandliku regulatsioonita loobuda maksunõuetest õigluse põhimõttel (5).
2.2. Meede
(13)
2009. aasta juunis lisati KStG paragrahvi 8c muudatusega sama seaduse paragrahvi 8c lõikena 1a säte, mille kohaselt kahjumi ülekandmine on jätkuvalt võimalik, kui raskustes olev ettevõte ostetakse saneerimise eesmärgil. See muudatus oli ravikindlustust käsitleva maksuvähenduse seaduse (Bürgerentlastungsgesetz Krankenversicherung) osa (6). Uut sätet nimetatakse samuti saneerimisklausliks või (et seda eristada KStG paragrahvi 8 lõikest 4) uueks saneerimisklausliks. Seega luuakse alates 1. jaanuarist 2008 KStG paragrahvi 8c lõikega 1 erand kahjumi ülekandmise piirangule.
(14)
KStG paragrahvi 8c lõike 1a järgi tohib ettevõte kahjumi üle kanda ka KStG paragrahvi 8c lõike 1 kohase aktsiakapitali omandamise korral järgmistel tingimustel:
a)
aktsiakapitali omandamise eesmärk on ettevõte saneerida (7);
b)
ettevõtja on ostmise ajal maksejõuetu või ta on võlgadega ülekoormatud või teda ähvardab ostmise ajal maksejõuetus või võlgadega ülekoormatus (8);
c)
ettevõtte olulised struktuurid säilitatakse, mille eelduseks on asjaolud, et
-
ettevõte järgib sõlmitud ettevõtte lepingut töökohtade reguleerimisega või
-
esimesel viiel aastal pärast aktsiakapitali omandamist säilitatakse 80 % töökohtadest (arvestades iga-aastast keskmist töötasu) või
-
kaheteistkümne kuu jooksul suurendatakse märkimisväärselt käibekapitali või võetakse veel väärtust omavaid rahalisi kohustusi; olulisel määral käibekapitali suurendamisega on tegemist juhul, kui uus käibekapital moodustab vähemalt 25 % möödunud majandusaasta märgitud kapitalist; kapitaliühingust antavad soodustused, mis tehakse kolme aasta jooksul pärast uue käibekapitali lisamist, vähendavad antud käibekapitali väärtust;
d)
viie aasta jooksul pärast aktsiakapitali omandamist sektorit ei vahetata;
e)
ettevõtja ei olnud aktsiakapitali omandamise ajal oma äritegevust lõpetanud.
(15)
KStG paragrahvi 8c lõige 1a jõustus 10. juulil 2009 ja seda kohaldatakse tagasiulatuvalt alates 1. jaanuarist 2008.
(16)
Algselt oleks KStG paragrahvi 8c lõige 1a pidanud kaotama kehtivuse 31. detsembril 2009. Kuid 22. detsembril 2009 võttis Bundestag majanduskasvu kiirendamise 2009. aasta seaduse (9) raames vastu sätte, millega KStGst asjakohane aegumisklausel kustutati (meede muudeti alaliseks).
(17)
Sellega seoses märgitagu, et kahjumit, mida on võimalik üle kanda, saab tasaarvestada ainult saneerimisele kuuluva ettevõtte kasumiga. Ostja ei saa seda kahjumit tasaarvestada oma kasumiga.
(18)
See kehtib isegi siis, kui ostja konsolideerib oma maksukohustused kontserni tasandile, sest KStG paragrahvi 15 esimese lause punkt 1 keelab kahjumi ülekandmise, kui ettevõtja on kontserni osa (10).
(19)
Saksamaa ettevõtte tulumaksuõiguse järgi selline kahjum aga ei kao; tütarettevõtja tasandil see üksnes külmutatakse ja seda saab kasutada alles siis, kui ettevõtja ei kuulu enam konsolideerimisgruppi. Sellisel külmutatud kahjumil puudub tähtaeg kahjumi ülekandmiseks.
(20)
Ostjale antakse KStG paragrahvi 8c lõike 1a alusel abi kaudselt, kuna saneerimisele kuuluva ettevõtja maksukoormus pärast saneerimise edukat lõpuleviimist väheneb. Lisaks sellele saab ostja muidugi oma äritegevuse täielikult või osaliselt ostetud ettevõtjasse üle tuua ja sel viisil ülekantud kahjumit kasutada.
2.3. KStG paragrahvi 8c lõike 1a ja KStG paragrahvi 8 lõike 4 võrdlus
(21)
Uus säte KStG paragrahvi 8c lõikes 1a erineb eelnevast KStG paragrahvi 8 kehtetuks tunnistatud lõikes 4 olnud sättest olulises ning abi hindamise jaoks määravas küsimuses.
(22)
KStG paragrahvi 8c lõike 1 kohaselt ei saa ettevõtja kahjumit üle kanda, kui üle kantakse enam kui pool aktsiatest, välja arvatud juhul, kui saab rakendada saneerimisklauslit. Üldreegli kohaselt ei ole oluliselt muutunud aktsionäride koosseisu korral kahjumi ülekandmine võimalik. Olemasolev saneerimisklausel on seetõttu erand üldisest reeglist.
(23)
KStG varasema paragrahvi 8 lõike 4 kohaselt seisnes üldreegel selles, et ka oluliselt muutunud aktsionäride koosseisu korral oli kahjumit ikkagi võimalik üle kanda juhul, kui tegemist oli ettevõtja majandusliku identsusega. Erandi eesmärk oli takistada kuritarvitamist (nt riiulifirmade ostmise teel).
3. ALGATAMISOTSUS
(24)
24. veebruari 2010. aasta kirjas teatas komisjon Saksamaale oma otsusest algatada seoses nimetatud abiga ELi toimimise lepingu artikli 108 lõikega 2 ettenähtud menetlus.
(25)
Komisjon avaldas algatamisotsuses arvamust, et KStG paragrahvi 8c lõike 1a järgi tehakse vahet elujõuliste kahjumiga ettevõtjate ja (võib-olla) maksejõuetute või võlgadega ülekoormatud ettevõtjate vahel, kusjuures see tuleb kasuks ainult viimati nimetatutele. KStG paragrahvi 8c lõige 1a paistis seega olevat erandiks viitesüsteemist, mille kohaselt ei hõlmavat kahjumi ülekandmine mõlemat liiki ettevõtjaid. Lähtudes sellest, et ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tingimused olid ilmselt täidetud, avaldas komisjon esialgse arvamuse, et meede on valikuline ja sisaldab riigiabi. Lõpuks selgitas komisjon, et tal on kahtlusi meetme kokkusobivuses ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktiga b, nagu seda on tõlgendatud ühenduse riigiabi meetmete ajutises raamistikus, (11) ja ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktis c, nagu seda on tõlgendatud ühenduse päästmis- ja ümberkorraldamisabi suunistes (12) ja regionaalabi suunistes (13).
(26)
Komisjoni otsus menetluse algatamise kohta avaldati Euroopa Liidu Teatajas (14). Komisjon kutsus Saksamaad ja kõiki huvitatud isikuid üles märkusi esitama.
(27)
Pärast ametliku uurimismenetluse algatamist andis Saksamaa rahandusministeerium pädevatele maksuametitele korralduse mitte rakendada KStG paragrahvi 8c lõiget 1a seni, kuni komisjon on käesolevas asjas oma otsuse langetanud, ning teavitada asjaomaseid ettevõtjaid sellest, et komisjoni negatiivse otsuse (15) korral tuleb saadud toetused tagasi maksta.
4. SAKSAMAA MÄRKUSED
(28)
Saksamaa hinnangul ei kujuta KStG paragrahvi 8c lõige 1a endast riigiabi järgmisel kolmel põhjusel:
a)
sättes arvestatakse eraõigusliku võlausaldaja kriteeriumiga (vt punkt 4.1);
b)
see ei ole valikuline (vt punkt 4.2);
c)
säte on õigustatud Saksamaa maksusüsteemi laadi ja üldise korralduse alusel (vt punkt 4.3).
(29)
Lisaks väidab Saksamaa, et uus saneerimisklausel KStG paragrahvi 8c lõikes 1a on olulisel määral vastavuses varasema saneerimisklausliga KStG paragrahvi 8 lõikes 4, mille suhtes polevat komisjon kunagi kahtlusi väljendanud (vt punkt 4.4), ja et mitmes liikmesriigis olevat samalaadne maksusüsteem (vt punkt 4.5).
4.1. Eraõigusliku võlausaldaja kriteeriumi järgimine
(30)
Saksamaa esitas selle argumendi esmakordselt oma 2. juuli 2010. aasta kirjas. Saksamaa ametiasutused selgitasid selles, et eraõigusliku võlausaldaja kriteeriumi saab kasutada ka maksu- või maksulaadsete võlgade tagasinõudmisel (16). Saksa riigi side oma maksumaksjatega olevat võrreldav kestvusvõlasuhtega eraõigusliku võlausaldaja ja tema võlgniku vahel, mis põhineb näiteks üüri- või töölepingul. Saksamaa arvates loobuks eraõiguslik võlausaldaja kestvusvõlasuhtes osast oma tulevatest nõuetest, kui seeläbi oleks võimalik võlgniku ülevõtmine muu ettevõtja poolt ja seega kestvusvõlasuhte jätkumine.
4.2. Valikulisuse puudumine
(31)
Saksamaa hinnangul on KStG paragrahvi 8c lõige 1a üldine meede, kuna seda saavad kasutada kõik ettevõtjad sõltumata nende kuuluvusest teatud piirkonda, tootmisharusse ja olenemata ettevõtte suurusest. Saksamaa väidab, et potentsiaalselt võib iga ettevõtja endast olenemata põhjustel sattuda rahalistesse raskustesse ja kuuluda seega sätte kohaldamisalasse.
(32)
Saksamaa rõhutab, et komisjon on äriühingute maksustamist käsitlevas 1998. aasta teatises avaldanud oma hinnangu, et üksnes maksutehnilise sisuga meetmed, nagu kahjumi ülekandmise eeskirjad, ei ole valikulised, „kui neid kohaldatakse eranditult kõigi äriühingute ja kõigi kaupade tootmise suhtes”, ning et „asjaolu, et mõned äriühingud või mõned sektorid saavad kõnealustest maksumeetmetest rohkem kasu kui teised, ei pruugi tähendada, et nad kuuluvad riigiabi käsitlevate konkurentsieeskirjade rakendusalasse” (17).
(33)
Saksamaa on seisukohal, et selline maksusoodustuse kavandamine on eriti oluline teadus- ja arendustegevusele, aga ka keskkonnakaitse, hariduse või tööhõive valdkonnas. Saksamaa väitel ei ole valikulised need maksusüsteemid, mis tulevad kasuks ettevõtjatele, kes nendes valdkondades erilisi jõupingutusi teevad, sest kõigil ettevõtjatel olevat neile juurdepääs, isegi kui teatud valdkondades tegutsevad ettevõtjad sellest tegelikult teistega võrreldes suuremat kasu saavad. Saksamaa arvates peaks see kehtima ka maksueeskirjade suhtes, mis tulevad kasuks raskustes olevatele saneerimise eesmärgil ostetud ettevõtjatele.
(34)
Saksamaa väidab, et Euroopa Kohus ja Üldkohus aktsepteeriksid seda, et üksnes raskustes olevatele ettevõtjatele kasulik meede võiks põhimõtteliselt olla üldine meede, mis ei olevat valikuline. Sellega seoses viitab Saksamaa kõigepealt DMT kohtuasjale, milles Euroopa Kohus, pidades silmas üht Belgia rahastamisüksust seoses raskustes olevate ettevõtjatega, märkis järgmist (18):
„Prantsusmaa valitsus toob esile, et maksusoodustused sotsiaalkindlustusmaksetele ei kujuta endast riigiabi, kui need on antud samadel tingimustel kõigile ettevõtetele, kes on makseraskustes. See näib kehtivat Belgia õiguses ettenähtud regulatsioonile. Komisjon seevastu rõhutab, et ONSSil olevat maksusoodustuste andmisel kaalutlusõigus.
Lepingu artikli 92 lõikest 1 tulenevalt ei hõlma see säte üldist liiki meetmed, millega antakse abi ainult teatud ettevõtjatele või teatud tootmisharudele. Kui seevastu asutusel, kes annab rahalisi eeliseid, on kaalutlusõigus, mis võimaldab tal määrata abisaajad või tingimused, millistel meedet rakendatakse, ei saa seda meedet vaadata kui üldist liiki meedet (vt vastavalt 26. septembri 1996. aasta otsus kohtuasjas C-241/94, Prantsusmaa vs. komisjon, EKL 1996, lk I-4551, punktid 23 ja 24).
Kohaliku kohtu ülesanne on põhikohtuasjas hinnata, kas ONSSil on maksusoodustuste andmiseks kaalutlusõigus, ja kui ei ole, kas ONSSi antud maksusoodustused on üldist liiki või abistavad need ainult teatud ettevõtjaid.”
(35)
Lisaks viitas Saksamaa HAMSA kohtuasjale, milles Hispaania ametiasutused väitsid, et meede ei olevat valikuline, kuna see kehtib kõigile raskustes olevatele ettevõtjatele. Üldkohus on selle kohta märkinud järgmist (19):
„Käesoleval juhul tuleb tagasi lükata hageja ja Hispaania Kuningriigi argument, et 26. juuli 1922. aasta Hispaania seadus maksete lõpetamise kohta loob üldise iseloomuga menetluse, mis kehtib kõikidele raskustes olevatele äriühingutele. On küll tõsi, et seda seadust ei pea rakendama valikuliselt teatud ettevõtjate rühmade või teatud tootmisharude kasuks, kuid komisjoni esile toodud võlakergendus ei tulene automaatselt selle seaduse rakendamisest, vaid asjaomaste asutuste diskretsiooniotsusest. Kui seevastu asutusel, kes annab rahalisi eeliseid, on kaalutlusõigus, mis võimaldab tal määrata abisaajad või tingimused, kuidas meedet rakendatakse, ei saa seda meedet kohtu otsuse kohaselt vaadata kui üldist liiki meedet (Euroopa Kohtu 29. juuni 1999. aasta otsus kohtuasjas C-256/97, DM Transport, EKL 1999, I-3913, punkt 27).”
(36)
Saksamaa väidab, et vastupidiselt DMT ja HAMSA kohtuasjades käsitletud meetmetele ei nähta KStG paragrahvi 8c lõikes 1a ette ametiasutuste kaalutlusõigust; meetme rakendamine tulenevat automaatselt seadusest. Seetõttu jõuab Saksamaa vastupidise järelduseni, et KStG paragrahvi 8c lõige 1a ei olevat valikuline.
(37)
Lisaks leiab Saksamaa, et KStG paragrahvi 8c lõige 1a olevat pankrotiõiguse norm. Ettevõtjate abikõlblikkus tuginevat mõistetele maksejõuetus, ähvardav maksejõuetus ja võlgadega ülekoormatus, mis on määratletud pankrotiseaduses ja on põhjusteks maksejõuetuks kuulutamisel.
(38)
Saksamaa järeldab seoses valikulisusega, et komisjoni seisukohast tuleneb, et iga maksusoodustus - isegi kui see on üldiselt rakendatav - olevat riigiabi, ning selline seisukoht olevat vastuolus ELi toimimise lepinguga.
4.3. Õigustatus maksusüsteemi laadi ja üldise korralduse alusel
(39)
Saksamaa arvates on KStG paragrahvi 8c lõikega 1a loodud erand õigustatud Saksa ettevõtete maksustamise süsteemi laadi ja üldise korralduse alusel. Raskustes olevate saneerimisele kuuluvate ettevõtjate äriühingute ning muude ettevõtjate vahel olevat objektiivne erinevus ja see objektiivne erinevus õigustavat raskuses olevate ettevõtjate, mis ostetakse saneerimise eesmärgil, teistsugust kohtlemist. Saksamaa tugineb nende argumentide põhjendamisel kolmele kaalutlusele.
(40)
Esiteks olevat raskuses olevatel ettevõtjatel vastupidiselt rahaliselt elujõulistele ettevõtjatele, kes saavad valida kapitalituru kaudu rahastamise ja ostja leidmise vahel, ainult võimalus leida ostja, sest nad ei saa kasutada kapitaliturul võõrkapitali ega võtta pangalaenu. Seetõttu kaoks raskustes olevatel ettevõtjatel süsteemselt kahjumi ülekandmise võimalus, samas kui elujõulised ettevõtjad saaksid alati valida võõrkapitali hankimise ja ostja leidmise vahel.
(41)
Teiseks väidab Saksamaa, et KStG paragrahvi 8c lõike 1 mõte ja eesmärk (milleks on takistada riiulifirmade ostmist) ei nõua kahjumi ülekandmise võimaluse välistamist neil juhtudel, kui ostetakse saneerimise eesmärgil ning see ei ole üksnes maksualaselt põhjendatud. Seda eesmärki ei ole võimalik säilitada ilma piiranguid seadmata KStG paragrahvi 8c lõikele 1a raskustes olevate ettevõtjate ostmisel saneerimise eesmärgil, see tähendab muude ostmisjuhtude kaasamiseta.
(42)
Kolmandaks põhjendab Saksamaa, et KStG paragrahvi 8c lõikega 1 tagatakse, et ettevõtja osaluste ostuhind põhineb ainult ettevõtja majanduslikul väärtusel ja kogunenud kahjumi väärtust maksude optimeerimiseks ostuhinda ei arvata. Seevastu raskustes oleva ettevõtja ostmisel saneerimise eesmärgil ei olevat kogunenud kahjumi võimalikul väärtusel olulist tähtsust. Selle argumendi kinnitamiseks viitab Saksamaa asjaolule, et audiitorid ei omista kaubandusõigusega kooskõlas olevas kontserni raamatupidamises majanduslikult kehval järjel oleva ettevõtja võimalikule ülekantud kahjumile mingit tähtsust.
(43)
Nende asjaolude koostoimele tuginedes on Saksamaa seisukohal, et KStG paragrahvi 8c lõige 1a, isegi kui see oleks prima facie valikuline, on Saksamaa ettevõtete maksustamise süsteemi laadi ja üldise korralduse alusel igal juhul õigustatud.
4.4. Seos uue ja vana saneerimisklausli vahel
(44)
Saksamaa märgib, et 1. jaanuaril 2008 asendati KStG paragrahv 8c samalaadse sättega KStG paragrahvi 8 lõikes 4, mis samal ajal tühistati. Mõlemal sättel oli sama eesmärk - takistada riiulifirmade ostmist.
(45)
Saksamaa rõhutab, et komisjon pole kunagi väljendanud kahtlusi KStG paragrahvi 8 lõike 4 suhtes ja seetõttu ei tohiks see säte endast abi kujutada.
(46)
Sel põhjusel ei pea Saksamaa komisjoni seisukohta loogiliseks.
4.5. Muude maksusüsteemide samalaadne õigusnorm
(47)
Saksamaa andmetel on paljudes muudes liikmesriikides KStG paragrahvi 8c lõikega 1a samalaadseid õigusnorme. Näitena nimetatakse Belgiat, Soomet, Itaaliat, Luksemburgi, Madalmaid ja Austriat. Kuigi süsteemid on paljuski sarnased, ei olevat komisjon nende liikmesriikide suhtes võtnud meetmeid, mis kooskõlas tema pädevusega riigiabi valdkonnas on komisjoni käsutuses.
(48)
Seonduvalt algatamisotsuse punktiga 34, kus esitati komisjoni meetmed seoses Prantsusmaa maksusüsteemiga, selgitab Saksamaa, et Saksa süsteem erineb Prantsuse süsteemist, mis piirduvat teatud majandusharudega ja milles nähtavat ette täielik vabastamine ettevõtte tulumaksust.
5. MEETME HINDAMINE
(49)
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kohaselt on riigi poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, siseturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust.
5.1. Riigi ressursid ja riigi ressurssidest jaotamine
(50)
Meedet tuleb rahastada riigi ressurssidest ning riigi ressursside kasutamise jaotajaks peab olema riik. Maksutulud vähenevad niivõrd, kuivõrd riigi ressursse kasutatakse maksustamiskuludeks. Kui Saksamaa valitsus lubab ettevõtjatel oma tulumaksubaasi kahjumi ülekandmise teel vähendada, siis jääb Saksamaal ilma riigiabiks olevaks tuludest. Saksamaa teavitas komisjoni sellest, et meetme rakendamisel võivad maksutulud väheneda 900 miljoni euro võrra aastas. Meetme seotuse tõttu riigi ressursside vähenemisega jaotatakse seda riigi vahenditest. Abi antakse seaduse alusel ning seetõttu peab selle jaotajaks olema riik.
5.2. Valikulise eelise olemasolu
(51)
Lisaks peab meede võimaldama abisaajatele valikulist eelist. Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt ei hõlma abi mõiste mitte ainult positiivseid soodustusi, vaid ka meetmeid, mis erinevas vormis vähendavad ettevõtjal tavaliselt lasuvaid kohustusi (20).
(52)
KStG paragrahvi 8c lõike 1 kohaselt viivad ettevõtte aktsionäride koosseisu teatud muudatused selleni, et varasema kahjumi maksustusliku ülekandmise võimalus maksualastel eesmärkidel läheb osaliselt või täiesti kaduma.
(53)
KStG paragrahvi 8c lõikega 1a luuakse erand sellest reeglist juhul, kui aktsiate omandamine puudutab raskustes olevat ettevõtjat ning see toimub saneerimise eesmärgil.
(54)
Seega saab KStG paragrahvi 8c lõikega 1a võimaldada tingimustele vastavatele ettevõtjatele valikulist eelist, sest ettevõtjatele pakutakse maksustatava tulu arvestamisel võimalust tasaarvestada eelmistel aastatel saadud kahjum tuleviku kasumi arvelt.
(55)
Saksamaa väitel ei ole KStG paragrahvi 8c lõike 1a puhul, nagu märgitakse põhjenduses 28, tegemist sellise valikulise eelisega. Need väited tuginevad kolmele järgmisele kaalutlusele:
a)
KStG paragrahvi 8c lõikes 1a arvestatakse eraõigusliku võlausaldaja kriteeriumiga (5.2.1);
b)
KStG paragrahvi 8c lõige 1a ei ole prima facie valikuline (5.2.2);
c)
KStG paragrahvi 8c lõige 1a on õigustatud maksusüsteemi laadi ja üldise korralduse alusel (5.2.3).
(56)
Lisaks tõstab Saksamaa esile KStG paragrahvi 8c lõike 1a sarnasust selle sätte varasema kujuga KStG paragrahvi 8 lõikes 4 (vt 5.2.4), samuti viitab Saksamaa asjaolule, et muudes liikmesriikides on kasutusel samalaadsed sätted (vt 5.2.5).
5.2.1. Turutingimustes tegutseva eraõigusliku võlausaldaja kriteeriumi võimalik kasutamine
(57)
Saksamaa väidab, et KStG paragrahvi 8c lõige 1a on kooskõlas eraõigusliku võlausaldaja kriteeriumiga, kuna see vastab turutingimustes tegutseva eraõigusliku võlausaldaja käitumisele, kellega võlgnik on kestvusvõlasuhtes.
(58)
Komisjoni arvates on need väited mitmel põhjusel alusetud. Vastavalt Euroopa Kohtu ja Üldkohtu praktikale rakendatakse turutingimustes tegutseva eraõigusliku võlausaldaja kriteeriumi ainult siis, kui riik tegutseb majandustegevusega tegeleva ettevõtjana; kõnesoleva kriteeriumi rakendamine ei ole asjakohane, kui riik kasutab oma eelisõigusi avaliku võimu kandjana (21). Käesoleval juhul on riigil avaliku võimu kandjana riigi maksumonopol.
(59)
Komisjoni arvates ei muuda Saksamaa viidatud kohtupraktika selles hinnangus midagi. KStG paragrahvi 8c lõige 1a puudutab maksuvõla tekkimist, samas kui kohtuasjades Hispaania vs. komisjon (22) ja DMT (23) oli tegemist asjaoludega, mille puhul haldusasutusel oli võimalus olemasolevad maksuvõlad kustutada. Seetõttu ei ole turutingimustes tegutseva eraõigusliku võlausaldaja kriteeriumi rakendamine käesoleval juhul asjakohane.
(60)
Teiseks isegi juhul kui kriteerium oleks rakendatav, mida komisjon vaidlustab, märgib komisjon, et maksualane eelis antakse automaatselt, ilma et eelnevalt kontrollitaks, kui suur on kahjumi väärtus kokku (otsustav tulevase maksusoodustuse ülemmäära kehtestamisel), mil määral abisaaja on võimeline jälle tulusalt majandama ja kas võlgnikul on strateegiliselt oluline osatähtsus. Turutingimustes tegutsev eraõiguslik võlausaldaja ei näe oma üldtingimustes ette sellist automaatset loobumist tulevaste võlgade sissenõudmisest, välja arvatud juhul, kui ta on eelnevalt välja selgitanud nõuetest loobumise ulatuse, võlgniku rahalised väljavaated ja tema strateegilise osatähtsuse.
(61)
Kolmandaks märgib komisjon, et vastupidiselt olukorrale pikaajalise lepingulise suhte puhul ei tugine KStG paragrahvi 8c lõige 1a olemasolevate võlgade tagasisaamisest loobumisele, vaid selles käsitletakse selliste võlgade võimalikku vähendamist, mis võiksid tekkida tulevikus, kui võlgnik on oma rahalise olukorra tasakaalustanud. Teisisõnu, tasumata võlakohustusi ei olegi enam selleks ajaks, kui riik lubab kahjumi ülekandmist.
(62)
Neljandaks tõstab komisjon esile, et maksujõuetuse korral võtab teine ettevõtja tavapäraselt võlgniku äritegevuse üle, mida riik saab siis maksumonopoli alusel maksustada. Turult lahkuva võlgniku asemele tuleb seega uus võlgnik. Vastupidiselt turutingimustes tegutseva eraõigusliku võlausaldaja kriteeriumile ei ole olemasoleva kliendi lojaalsuse kontseptsioonil riiklike otsuste puhul mingit tähtsust.
(63)
Komisjon teeb sellest järelduse, et turutingimustes tegutseva eraõigusliku võlausaldaja kriteerium ei ole käesoleval juhul rakendatav, kuna riik kasutab oma eelisõigusi avaliku võimu kandjana ega tegutse ettevõtjana. Isegi kui turutingimustes tegutseva eraõigusliku võlausaldaja kriteerium oleks käesoleval juhul rakendatav, on komisjon pealegi tõendanud, et pikaajalise lepingulise suhte puhul ei oleks riigiga samas olukorras olev eraõiguslik võlausaldaja võtnud KStG paragrahvi 8c lõikega 1a võrreldavaid meetmeid.
5.2.2. Valikulisus - prima facie
(64)
Kooskõlas Euroopa Kohtu praktikaga maksumeetme valikulisuse kohta tuleb ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kohaselt kontrollida, kas riiklik meede on teatud õigusliku regulatsiooni raames sobiv, et anda abi „teatud ettevõtetele või tootmisharudele” võrreldes teiste ettevõtete või tootmisharudega, mis on kõnesoleva regulatsiooni eesmärki silmas pidades sarnases faktilises ja õiguslikus olukorras (24).
(65)
Seetõttu peab komisjon maksusüsteemi valikulise iseloomu hindamisel riigiabialaste õigusnormide alusel kõigepealt kindlaks määrama, kuidas asjakohane maksuvaldkond on kehtiva maksusüsteemi (edaspidi „viitesüsteem”) järgi üldiselt või n-ö tavajuhul reguleeritud. Teises etapis tuleb kontrollida ja kindlaks määrata, kas meede kujutab endast selles mõttes erandit, et see kohtleb erinevalt ettevõtjaid, kes on asjaomase liikmesriigi maksusüsteemi eesmärki silmas pidades sarnases faktilises ja õiguslikus olukorras.
5.2.2.1. Viitesüsteem
(66)
Komisjoni hinnangul on Saksamaa ettevõtete maksusüsteem selle praeguses versioonis viitesüsteem, eelkõige puudutab see KStG paragrahvi 8c lõike 1 eeskirju kahjumi mahaarvamise kohta ettevõtjate puhul, kelle aktsiakapitali omandatakse. Nagu selgitatakse põhjenduses 10, ei saa selle regulatsiooni kohaselt kasutamata kahjumit enam maha arvata, kui üle 50 % osalemisõigustest ettevõttes kantakse ostjale üle; see kaob osaliselt, kui viie aasta jooksul kantakse üle rohkem kui 25 % ja maksimaalselt 50 % osalemisõigustest. Sellest järeldab komisjon, et kahjumi kaotamine on üldjuhtum, st et aktsionäride vahetuse korral on tegemist viitesüsteemiga.
(67)
Komisjon viitab sellele, et juba ühel varasemal juhtumil oli aluseks KStG paragrahvi 8c lõige 1 viitesüsteemina (25). Tookord nimetas komisjon KStG paragrahvi 8c lõike 1 erandit siseturuga kokkusobimatuks, kuna selle järgi oli ettevõtetel, keda riskikapitaliettevõtted üle võtsid, lubatud aktsionäride vahetusest hoolimata kahjumit üle kanda. Otsuse põhjendus kehtib ka praegu arutusel oleval juhtumil.
5.2.2.2. Vahe tegemine ettevõtjate vahel, kes maksusüsteemi eesmärki silmas pidades on sarnases faktilises ja õiguslikus olukorras
(68)
Erandina viitesüsteemist on KStG paragrahvi 8c lõike 1a kohaselt võimalik ettevõtjatel, kes ümberkorraldamise eesmärgil toimuva aktsiakapitali omandamise ajal on maksejõuetud või võlgadega ülekoormatud või keda ähvardavad maksejõuetus või võlgadega ülekoormatus, teatud tingimuste täitmise korral oma kahjum üle kanda (vt põhjendus 14).
(69)
Saksamaa väidab, et KStG paragrahvi 8c lõikega 1a kõrvaldatakse raskustes olevate ettevõtjate ümberkorraldamiselt maksualased tõkked. Seetõttu olevat maksusüsteemi eesmärki silmas pidades ainult raskustes olevad ettevõtjad sarnases faktilises ja õiguslikus olukorras. Arvestades KStG paragrahvi 8c lõike 1a rakendatavust kõigile raskustes olevatele ettevõtjatele ei olevat KStG paragrahvi 8c lõige 1a valikuline.
(70)
Otsused kohtuasjades DMT (26) ja HAMSA (27) toetavad Saksamaa arvates seda seisukohta. Kõnealustel juhtudel olevat Euroopa Kohus ja Üldkohus jõudnud järeldusele, et meetmed on valikulised, kuna tegemist olevat olnud ametiasutuste diskretsiooniotsustega. Vastupidise järelduse korral võivat nendest otsustest tuletada, et meede, mis kehtivat kõigile raskustes olevatele ettevõtjatele ja mille suhtes puuduvat ametiasutuste kaalutlusõigus, ei ole valikuline.
(71)
Komisjon rõhutab esmajoones seda, et maksusüsteemi eesmärk tuleb määratleda viitesüsteemi ja mitte erandsätte tasandil (28). Ettevõtete tulumaksusüsteemi mõte ja eesmärk on tuua eelarvesse tulu. Tekib küsimus, kas seda eesmärki on arvestatud, kui ettevõtjad vähendavad liigselt oma maksustamisbaasi, kasutades selleks kahjumi ülekandmist riiulifirmadest. KStG paragrahvi 8c lõikega 1 tuleb takistada seda, et muutunud aktsionäride koosseisuga ettevõtjad saaksid oma kahjumi üle kanda. See on selgelt arusaadav seaduse seletuskirjast, kui seadusesse lisati KStG paragrahvi 8c lõige 1 ja sealt kustutati KStG paragrahvi 8 lõige 4 (29). Järelikult on kõik vahetunud aktsionäride koosseisuga ettevõtjad maksusüsteemi eesmärki silmas pidades sarnases faktilises ja õiguslikus olukorras.
(72)
Komisjon rõhutab, et KStG paragrahvi 8c lõike 1a erandsäte hõlmab eranditult raskustes olevad ettevõtjaid. Kahjum võib olla tekkinud ka nendele ettevõtjatele, kes ei ole ostmise ajal maksejõuetud või võlgadega ülekoormatud või keda ei ähvarda maksejõuetus või võlgadega ülekoormatus, kuid nemad ei tohi kahjumit üle kanda.
(73)
Seepärast jõuab komisjon järeldusele, et KStG paragrahvi 8c lõike 1a järgi koheldakse erinevalt kahjumiga, ent muidu elujõulisi ettevõtjaid ja maksejõuetuid või võlgadega ülekoormatud või maksejõuetusest ja võlgadega ülekoormatusest ohustatud ettevõtjaid, kusjuures eelisolukorras on viimati nimetatud ettevõtjad. Järelikult koheldakse KStG paragrahvi 8c lõike 1a järgi erinevalt ettevõtjaid, kes maksusüsteemi eesmärki silmas pidades on sarnases faktilises ja õiguslikus olukorras.
(74)
Teiseks rõhutab komisjon, et vastupidiselt Saksamaa seisukohale ei ole Euroopa Kohtu ja Üldkohtu praktikas kunagi olnud sellist käsitust, et meede, mis on kohaldav kõigile raskuses olevate ettevõtjatele ning mis ei jäta ametiasutustele kaalutlusõigust, ei ole määratluse kohaselt valikuline.
(75)
Seonduvalt DMT kohtuasjaga märgitagu, et seoses Prantsusmaa valitsuse väitega, mis on kooskõlas Saksamaa seisukohaga, jõuab Euroopa Kohus punktis 28 järeldusele, et isegi kui riigi ametiasutustel pole kaalutlusõigust, on siiski kohaliku kohtu ülesandeks kontrollida, kas kõnealune riiklik meede on üldise või valikulise iseloomuga. Seega tunnistab Euroopa Kohus kaudselt, et riiklik meede, mis on mõeldud kõigi raskustes olevate ettevõtjate jaoks ega jäta ametiasutustele kaalutlusõigust, võib siiski olla valikuline.
(76)
Seonduvalt HAMSA kohtuasjaga märgib komisjon, et Euroopa Kohtu obiter dictum punktis 157 käsitletakse Hispaania üldist pankrotiõigust. Kindlasti ei ole HAMSA kohtuasjas tegemist pankrotiõigusliku meetmega, vaid Hispaania ametiasutuste poolse võlgade tagasisaamisest loobumisega, mis toimub vabatahtlikkuse alusel ning milleks ametiasutustel puudus seaduslik kohustus ja mis oma ulatuselt ületas kaugelt erainvestorite poolsed võlgade tagasisaamisest loobumise. Seepärast on kirjeldatud juhtum kõnealuse meetme hindamisel ebaoluline.
(77)
Peaadvokaat Fennelly kinnitas Ecotrade’i kohtuasjas esitatud ettepanekus, et eeskirjad, mida kohaldatakse kõigile raskustes olevatele ettevõtjatele, on valikulised ja võivad endast kujutada riigiabi (30).
(78)
Seepärast on komisjoni hinnang kõnealusele meetmele vastupidiselt Saksamaa omale kooskõlas Euroopa Kohtu ja Üldkohtu praktikaga.
(79)
Eelöeldust tulenevalt on komisjoni hinnangul KStG paragrahvi 8c lõige 1a prima facie valikuline.
5.2.3. Õigustatus maksusüsteemi laadi või üldise korralduse alusel, mille alla meede kuulub
(80)
Euroopa Kohtu praktika kohaselt ei esine seda valikulisuse tingimust meetme puhul, mis küll kujutab endast eelist abisaajatele, kuid on õigustatud süsteemi laadi või üldise korralduse alusel, mille juurde see kuulub (31).
(81)
Seega kui komisjon (nagu käesoleval juhul) teeb järelduse, et meede näib olevat prima facie valikuline, peab ta kontrollima, kas selline vahetegemine on maksusüsteemi laadi või üldise korralduse alusel, mille juurde meede kuulub, õigustatud.
(82)
Komisjon märgib, et Euroopa Kohtu väljakujunenud praktika kohaselt peab asjaomane liikmesriik sellist õigustatust tõendama (32).
(83)
Euroopa Kohtu selgituste kohaselt tuleb sealjuures eristada konkreetse maksustamiskorraga taotletavaid väliseid eesmärke ja nende saavutamiseks vajalikke maksusüsteemile omaseid sisemehhanisme. Ainult viimati nimetatud mehhanismid põhjendavad asjakohaselt selle maksusüsteemi laadi või üldist korraldust, mille osa meede on.
(84)
Komisjon on seisukohal, et kõnealuse juhtumi puhul on vaja teha vahet KStG paragrahvi 8c lõike 1 eesmärgi ja KStG paragrahvi 8c lõike 1a eesmärgi vahel.
(85)
Saksamaa selgituste kohaselt seisneb KStG paragrahvi 8c lõike 1 mõte ja eesmärk selles, et takistada Saksa maksusüsteemis ettenähtud kahjumi ülekandmise võimaluse kuritarvitamist riiulifirmade ostmise teel.
(86)
Sellega seoses võtab komisjon teadmiseks, et KStG paragrahvi 8c lõikel 1 on palju ulatuslikum rakendusala kui selle sätte eelnenud regulatsioonil (KStG paragrahvi 8 lõige 4). Kui KStG paragrahvi 8 lõike 4 kohaselt oli kahjumi ülekandmine ainult siis välistatud, kui korraga olid täidetud kaks tingimust (aktsiakapitali omandamine teise ettevõtja poolt ja uus ärivaldkond), siis uues saneerimisklauslis teine tingimus puudub. Ostmise puhul teise ettevõtja poolt läheb kahjumi ülekandmise võimalus juba kaduma. Seadusandja oli teadlik sellest muudatusest rakendusalal, sest seaduslik muudatus järgis ainult eesmärki rahastada ettevõtte tulumaksumäära vähendamist 25 %-lt 15 %-le (33).
(87)
Seevastu ei peaks KStG paragrahvi 8c lõikega 1a kuritarvitusi takistatama. See nähtub uue saneerimisklausli kohta Saksamaa Liidupäeva seaduse seletuskirjast. Selles öeldakse, et KStG paragrahvi 8c lõige 1a lisati selleks, et finants- ja majanduskriisi põhjustatud probleemidest üle saada (34). Kriisi ajal olid piirangud kahjumi ülekandmisele suureks takistuseks ettevõtjate ümberkorraldamisel.
(88)
Komisjon märgib, et Saksamaa ise on algatamisotsuse kohta tehtud märkuses sõnaselgelt viidanud sellele, et KStG paragrahvi 8c lõige 1a ei ole meede maksusüsteemi kuritarvitamise takistamiseks, vaid et saneerimisklausel lisati finants- ja majanduskriisis raskustesse sattunud ettevõtjate toetamiseks.
(89)
Komisjon jõuab järeldusele, et selle spetsiifilise maksumeetmega järgitav eesmärk asub maksusüsteemist väljaspool. Euroopa Kohtu väljakujunenud praktika kohaselt ei saa sellist välistest teguritest tulenevat eesmärki kasutada meetme õigustamiseks maksusüsteemi laadi või üldise korralduse alusel (35). Seda saab uurida ainult meetme siseturuga kokkusobivuse kontrollimise teel.
(90)
Saksamaa esitatud kolm väidet ei mõjuta seda hinnangut muutma.
(91)
Saksamaa väidab, et raskustes olev ettevõtja võib ainult investori kaudu jõuda rahastamisvahenditeni, samas kui ajutist kahju kandev elujõuline ettevõtja saab valida, kas ta hangib endale rahastamisvahendid kapitaliturult või laseb investoril end üle võtta ja hangib endale seejärel uut kapitali - komisjon seevastu on arvamusel, et maksuõiguse eesmärki silmas pidades on tähtsusetu, kuidas ettevõtja oma äritegevust rahastab. Ettevõtte tulumaksusüsteem põhineb kasumi maksustamisel ja kahjumi deklareerimisel. Finants- ja majanduskriisi ajal võis täheldada, et ajutist kahjumit kandsid ka kasumlikult majandavad ettevõtjad. Saneerimisklausli kohaselt ette nähtud kahjumi ülekandmine siiski nimetatud kasumlikult majandavaid ettevõtjaid ei hõlma ning seega on nemad aktsionäride vahetuse ja järgneva aktsiakapitali uuendamise korral ebasoodsamas olukorras kui kahjumiga ebasoodsal järjel olevad ettevõtjad. Lisaks märgib komisjon, et finants- ja majanduskriisi ajal oli ka elujõulistel ajutise kahjumiga ettevõtjatel juurdepääs kapitaliturgudele raskendatud. Sellest tulenevalt on ebatäpsed juba sisulised eeldused, mis on esimese väite aluseks. Seepärast komisjon Saksamaa esimese väitega ei nõustu.
(92)
Saksamaa teise väite kohta, mille kohaselt on aktsionäride koosseisu vahetumise korral KStG paragrahvi 8c lõike 1 ratio legis’ega põhjendatud KStG paragrahvi 8c lõikega 1a ette nähtud sama paragrahvi ja sama lõike erand kahjumi ülekandmise üldkeelust (kuna raskustes oleva ettevõtja ümberkorraldamise puhul väidetavalt kuritarvitamise riski ei ole), märgib komisjon, et nimetatud väide ei ole õigustuseks piirangutele KStG paragrahvi 8c lõike 1a kohaldamisel raskustes olevatele ettevõtjatele. Komisjon rõhutab, et ka rahaliselt elujõuliste ettevõtjate ostmise puhul ei ole kuritarvitamise riski. Kuritarvitamise risk esineb ainult seoses riiulifirmadega. KStG paragrahvi 8c lõike 1 ratio legis ulatub kuritarvitamise vältimise piiridest kaugemale. Selle eesmärgiks on ka suurendada Saksa ettevõtete maksustamisbaasi ja vähendada ettevõtete tulumaksumäära 25 %-lt 15 %-le. Sellest tuleneb põhjus, miks KStG paragrahvi 8c lõige 1 hõlmab ka mitut aktsiakapitali omandamist, mille puhul ei esine kuritarvitamise riski. Seetõttu lükkab komisjon tagasi Saksamaa argumendi, mille järgi KStG paragrahvi 8c lõikega 1a lisatud erand vastab KStG paragrahvi 8c lõike 1 ratio legis’ele.
(93)
Saksamaa kolmanda väite kohta, mille järgi audiitorid ei omista tavaliselt kontserni konsolideeritud bilansis majanduslikult kehval järjel oleva ettevõtja kahjumile võimalike edasilükkunud maksude kindlaksmääramisel mingit tähtsust ja seega ei mõjuta see kehval järjel oleva ettevõtja müügihinda, märgib komisjon kõigepealt, et see põhineb raamatupidamise kriteeriumidel ning väide on seega maksualaste kaalutluste jaoks ebaoluline. Lisaks märgib komisjon, et see argument on vastuolus Saksamaa väitega, et kahjumi ülekandmise võimaluse puudumine takistab ümberkorraldamist. See kehtib ainult siis, kui ostja omistab kahjumi ülekandmise võimalusele teatud rahalist väärtust. Seepärast lükkab komisjon tagasi ka Saksamaa kolmanda põhjenduse.
(94)
Lisaks väidab Saksamaa, et ka teised liikmesriigid näevad saneerimisel ette maksuvabastust ja viitab sellega seoses näiteks Prantsuse seadusele raskustes olevate ettevõtjate ülevõtmise kohta. Komisjon ei saa nõustuda selle võrdlusel põhineva Saksamaa argumendiga. Esiteks saavad liikmesriigid meetme õigustamiseks kaasata viitesüsteemina ainult nende oma maksusüsteemile omaseid põhimõtteid, mille abil kontrollitakse, kas ettevõttele luuakse eelis riigiabi reeglite tähenduses. Ebaoluline on väide, et muudes liikmesriikides on võib-olla olemas võrreldavad maksumeetmed, sest need meetmed võivad samuti kuuluda lepingus sätestatud eeskirjade alla. Teiseks on Prantsuse seaduses esitatud meetmed seotud teiste tingimustega kui KStG paragrahvi 8c lõike 1a puhul. Prantsuse seadusega nähakse ette maksuvabastus uutele ettevõtjatele, kes võtavad raskustes oleva ettevõtja üle. Komisjon kuulutas selle 2004. aasta seaduse ühisturuga kokkusobimatuks, (36) seejärel Prantsusmaa muutis seadust, et viia see kooskõlla riigiabialaste õigusnormidega. Mõned sellest seadusest tulenevad eelised on nüüd tähtsusetud. Ülejäänud eelised on regionaalabina või abina väike- ja keskmise suurusega ettevõtjatele (edaspidi „VKEd”) riigiabialaste õigusnormidega kokkusobivad (37).
(95)
Seega järeldab komisjon eespool esitatud seletustest, et kõnealune meede ei tulene vahetult maksusüsteemi juhtmõtetest ega ole maksusüsteemi laadi või üldise korralduse alusel õigustatud.
5.2.4. Seos uue ja vana saneerimisklausli vahel
(96)
Saksamaa rõhutab, et KStG paragrahvi 8c lõige 1a kattub sisuliselt KStG varasema paragrahvi 8 lõikega 4, ning komisjon ei ole kunagi avaldanud hinnangut, et KStG paragrahvi 8 lõige 4 kujutab endast riigiabi.
(97)
Komisjon viitab sellele, et kuna Saksamaa ei ole kunagi teatanud KStG paragrahvi 8 lõikest 4, siis ei ole komisjonil varem olnud võimalust hinnangut anda, kas KStG paragrahvi 8 lõike 4 puhul on tegemist riigiabiga või mitte.
(98)
Käesolev menetlus käsitleb ainult KStG paragrahvi 8c lõiget 1a, sest ametliku kontrollimenetluse algatamine laieneb ainult sellele sättele. Saksamaa ei saa KStG paragrahvi 8c lõike 1a põhjendustes tugineda argumendile, et komisjon pole kunagi esitanud ametlikku vastulauset KStG paragrahvi 8 lõikele 4, kuna Saksamaa ei ole sellest klauslist kunagi teatanud.
(99)
Kui peaks selguma, et selle sättega luuakse ettevõtjatele valikuline eelis, siis jätab komisjon endale õiguse kontrollida KStG paragrahvi 8 lõiget 4 riigiabieeskirjade alusel.
5.2.5. Samalaadsed maksusüsteemid muudes liikmesriikides
(100)
Hinnang küsimusele, kas teatud meede kujutab endast riigiabi või mitte, ei ole kuidagi seotud asjaoluga, et muudes liikmesriikides on olemas samalaadsed või identsed maksusüsteemid, millest komisjoni ei ole teavitatud.
(101)
Komisjon kontrollib Saksamaa edastatud teavet menetlusmääruse artikli 10 alusel (38).
5.2.6. Järeldus valikulise eelise olemasolu kohta
(102)
Komisjon teeb järelduse, et KStG paragrahvi 8c lõige 1a loob selle rakendusalas olevatele ettevõtjatele valikulise eelise.
5.3. Mõju sisekaubandusele
(103)
Meetme kohaldamine peab toimuma selliselt, et kahjustada liikmesriikidevahelist kaubavahetust ja moonutada või ähvardada moonutada konkurentsi. KStG paragrahvi 8c lõige 1a ei ole sektoripõhine, st regulatsioon võib soodustada kõiki majandussektoreid. Peaaegu kõik Saksa majandussektorid on esindatud turgudel, kus valitseb konkurents ja toimub liikmesriikidevaheline kaubavahetus. Seetõttu peaks meedet kohaldama selliselt, et kahjustada liikmesriikidevahelist kaubavahetust ja moonutada või ähvardada moonutada konkurentsi.
(104)
Komisjon märgib, et Saksamaa edastatud teabe kohaselt võiks kõigi meetmega hõlmatud ettevõtjate puhul Saksa pankrotiseaduse alusel algatada pankrotimenetluse (vt põhjendus 14 ja joonealune märkus 7). Raskustes olevate äriühingute päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antavat riigiabi käsitlevate ühenduse suuniste (edaspidi „päästmis- ja ümberkorraldamisabi suunised”) punkti 10 alapunkti c tähenduses on kõigi võimalike meetmest abisaajate puhul seega tegemist raskustes olevate ettevõtjatega. Järelikult ei laiene ühelegi abisaajatest vähese tähtsusega abi puhul komisjoni 15. detsembri 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1998/2006, milles käsitletakse asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes, (39) kuna selle määruse artikli 1 punkti h järgi on raskustes olevad ettevõtjad selle kohaldamisalast välja arvatud.
5.4. Järeldus
(105)
Lähtudes sellest, et kõik ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kohased tingimused on täidetud, annab komisjon hinnangu, et ettevõtte tulumaksuseaduse sätted kahjumi ülekandmise kohta (saneerimisklausel) kujutavad endast riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 tähenduses.
6. MEETME SISETURUGA KOKKUSOBIVUSE KONTROLLIMINE
(106)
Komisjon võib tunnistada abi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 alusel siseturuga kokkusobivaks. Euroopa Kohtu väljakujunenud praktika kohaselt peab liikmesriik tõendama meetme kokkusobivust siseturuga (40). Komisjon märgib sealjuures, et Saksamaa ei ole komisjoni algatamisotsuses esitatud sõnaselgest nõudest hoolimata sellekohast teavet edastanud. Juba ainuüksi sel põhjusel võib komisjon tunnistada kõnealuse abimeetme siseturuga kokkusobimatuks.
(107)
Komisjon kontrollis siiski, kas nimetatud meedet võiks pidada sisseturuga kokkusobivaks. Komisjonil on ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 alla kuuluvate abijuhtumite osas laialdane kaalutlusõigus (41). Selle kaalutlusõiguse teostamisel on komisjon avaldanud suuniseid ja teatisi, kus on kindlaks määratud kriteeriumid, mille alusel saab teatud abi liike ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 alusel pidada siseturuga kokkusobivaks. Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt on komisjon kohustatud tema poolt riigiabi kontrollimise valdkonnas välja antud suuniseid ja teatisi järgima, kui need ei ole vastuolus ELi toimimise lepingu sätetega ja kui liikmesriigid on neid tunnustanud (42).
(108)
Seetõttu tuleb kõigepealt kontrollida, kas teatatud riigiabi kuulub ühe või mitme suunise või teatise kohaldamisalasse ja kas selle saab tunnistada siseturuga kokkusobivaks, sest sätestatud sobivuskriteeriumid on täidetud.
6.1. Võimalik kokkusobivus ühenduse riigiabi meetmete ajutise raamistikuga (43)
(109)
KStG paragrahvi 8c lõige 1a lisati finants- ja majanduskriisi probleemidest ülesaamiseks, mistõttu komisjon kontrollis kava kokkusobivust siseturuga ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 alusel, nagu see on esitatud ajutises ühenduse riigiabi meetmete raamistikus.
(110)
Praegust finants- ja majanduskriisi ning selle makromajanduslikku mõju liikmesriikidele arvesse võttes arvab komisjon, et kriisist ülesaamiseks on riigiabi teatud liigid piiratud ajaks põhjendatud ja neid saab ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti b alusel pidada siseturuga kokkusobivaks. Ühenduse riigiabi meetmete ajutises raamistikus määratleti tingimused, mille täitmise korral sobivad sellised abikavad komisjoni hinnangul siseturuga kokku.
(111)
Siiski ei saa KStG paragrahvi 8c lõiget 1a pidada üheks ühenduse riigiabi meetmete ajutises raamistikus nimetatud meetmetest, sest kavas käsitletakse raskustes olevatele ettevõtjatele tehtavaid maksueeliseid. Ent maksueeliste kujul antavat riigiabi ei ole ühenduse riigiabi meetmete ajutises raamistikus ette nähtud.
(112)
Seetõttu on komisjon seisukohal, et KStG paragrahvi 8c lõike 1a puhul on täitmata vajalikud tingimused, mis võimaldaks pidada seda siseturuga kokkusobivaks ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti b alusel, nagu see on esitatud ühenduse riigiabi meetmete ajutises raamistikus.
(113)
Komisjon märgib siiski, et teatud abisaajatele antavat abi võib ühenduse riigiabi meetmete ajutise raamistiku punkti 4.2 kohaselt lubada kui siseturuga kokkusobivat piiratud abi, kui see vastab kõigile Saksa abikava tingimustele, mille komisjon on sellel õiguslikul alusel heaks kiitnud. Seda liiki abina kvalifitseerumiseks peab abisaaja eelkõige tõendama, et ta ei olnud 1. juuli 2008. aasta seisuga raskustes olev äriühing ühenduse riigiabi suunistes esitatud määratluse kohaselt (suurettevõtjate puhul) või komisjoni 6. augusti 2008. aasta määruse (EÜ) nr 800/2008, EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamise kohta, millega teatavat liiki abi tunnistatakse ühisturuga kokkusobivaks (üldine grupierandi määrus) (44) artikli 1 lõikes 7 esitatud määratluses (VKEde puhul) ning et toetuse brutoekvivalent ei ületa 500 000 eurot. Lisaks peavad olema täidetud muud ühenduse riigiabi meetmete ajutise raamistiku punkti 4.2.2 ja Saksa abikavade heakskiitmise otsuse kohased tingimused.
6.2. Võimalik kokkusobivus päästmis- ja ümberkorraldamisabi suuniste (45) alusel
(114)
Komisjon kontrollis kokkusobivust siseturuga ka päästmis- ja ümberkorraldamisabi suuniste alusel seetõttu, et KStG paragrahvi 8c lõikes 1a käsitletakse kehval järjel olevatele ettevõtjatele antavaid maksueeliseid. Nimetatud suuniste kohaselt on abikõlblikud üksnes raskustes olevad ettevõtjad. Tõsi küll, nendes suunistes esitatud määratluse kohaselt võib maksejõuetut või võlgadega ülekoormatud ettevõtjat käsitada raskustes oleva ettevõtjana, kuid suuremasse kontserni kuuluvaid või selle poolt ülevõetavaid ettevõtjaid päästmis- ja ümberkorraldamisabi suunised üldjuhul ei hõlma (päästmis- ja ümberkorraldamisabi suuniste punkt 13). KStG paragrahvi 8c lõike 1a rakendamise üheks tingimuseks on aktsiakapitali omandamine. Sihtettevõte võib aktsiakapitali omandamise järgselt tõenäoliselt kuuluda mõnda kontserni. Tavapäraselt peaks sellisel juhul kontsern kandma hoolt raskustes oleva ettevõtja eest, kes päästmis- ja ümberkorraldamisabi suuniste kohaselt ei oleks siis aga enam abikõlblik.
(115)
Paraku pole nimetatud suuniste muud tingimused täidetud isegi nende abisaajate puhul, kellele võib päästmis- ja ümberkorraldamisabi suuniste kohaselt abi anda.
116)
Päästmis- ja ümberkorraldamisabi suuniste punkti 25 alapunkti a kohaselt võib päästmisabi anda ainult laenude ja laenutagatiste kujul. Kõnealust maksueelist ei saa seetõttu kuidagi päästmisabiks pidada.
(117)
Ümberkorraldamisabi puhul tuleb päästmis- ja ümberkorraldamisabi suuniste kohaselt esitada realistlik ümberkorraldamiskava, mis võimaldab ettevõtja elujõulisuse taastamist. Abi peab piirduma vajaliku miinimumiga. Abisaaja peab päästmis- ja ümberkorraldamisabi suuniste kohaselt osalema ümberkorraldamiskulude katmises. Lisaks sellele tuleb päästmis- ja ümberkorraldamisabi suuniste kohaselt võtta tasakaalustavaid meetmeid ülemääraste konkurentsimoonutuste piiramiseks.
(118)
Ükski nimetatud tingimustest ei ole KStG paragrahvi 8c lõike 1a puhul täidetud. Seaduse seletuskirjas on küll märgitud, et sihtettevõte peab esitama positiivse äriprognoosiga saneerimiskava, kuid puuduvad tõendid selle kohta, et selline kava vastab päästmis- ja ümberkorraldamisabi suuniste nõuetele ning et abi suurus piirdub vajaliku miinimumiga. Niisiis oleneb antava abi suurus ettevõtjale minevikus tekkinud kahjumist. Lisaks sellele ei nähta KStG paragrahvi 8c lõikes 1a ette ei abisaaja osalust ega tasakaalustavaid meetmeid.
(119)
Pealegi tuleb suurettevõtjaid antavast päästmis- ja ümberkorraldamisabist eraldi teavitada. Kava alusel ei ole seda võimalik teha. KStG paragrahvi 8c lõikes 1a ei tehta aga vahet suurettevõtjatel ja VKEdel.
(120)
Komisjon märgib isegi VKEde puhul, kellele on võimalik kava alusel põhimõttelist päästmis- ja ümberkorraldamisabi anda, et täitmata on päästmis- ja ümberkorraldamisabi suuniste punktis 82 sellise kava jaoks määratletud erinõuded käesoleva otsuse punktis 117 esitatud põhjustel.
(121)
Seetõttu on komisjon seisukohal, et ümberkorraldamisabina ei sobi KStG paragrahvi 8c lõige 1a siseturuga kokku.
6.3. Võimalik kokkusobivus regionaalabi suuniste (46) alusel
(122)
KStG paragrahvi 8c lõiget 1a tuleb kontrollida ka regionaalabi suuniste alusel.
(123)
Regionaalabi võimalikud saajad peavad asuma Saksamaal regionaalabi kõlblikus piirkonnas. KStG paragrahvi 8c lõike 1a rakendamisel see tingimata nii ei ole, sest klausel kehtib ettevõtjatele kogu Saksamaa territooriumil.
(124)
Lisaks sellele ei kuulu raskustes olevad ettevõtjad päästmis- ja ümberkorraldamisabi suuniste tähenduses regionaalabi suuniste rakendusalasse (vt regionaalabi suuniste punkt 9). Järelikult ei saa ka kuulutada siseturuga kokkusobivaks abi, mida antakse abikõlblikes piirkondades asuvatele ettevõtjatele regionaalabi suuniste alusel.
(125)
Seetõttu on komisjon seisukohal, et kõnealune meede ei ole regionaalabina siseturuga kokkusobiv.
6.4. Võimalik kokkusobivus keskkonnakaitseks antava riigiabi suuniste (47) alusel
(126)
KStG paragrahvi 8c lõiget 1a tuleb kontrollida ka keskkonnakaitseks antava riigiabi suuniste alusel.
(127)
Keskkonnakaitseks antava riigiabi suuniste põhiline eesmärk on tagada, et riigiabi meetmed oleksid keskkonnakaitse taseme tõstmiseks hädavajalikud. Lisaks sellele on vaja tagada, et abi positiivsed mõjud kaaluksid üles konkurentsi moonutamisest tulenevad negatiivsed mõjud, arvestades ELi toimimise lepingu artiklis 191 sätestatud „saastaja maksab” põhimõtet.
(128)
Seda eesmärki KStG paragrahvi 8c lõige 1a ei täida. Seaduse seletuskirjas ei ole püstitatud eesmärke keskkonnakaitseks antava riigiabi suuniste tähenduses.
(129)
Päästmis- ja ümberkorraldamisabi suuniste punktis 20 on märgitud, et kui raskustes oleva ettevõtja eksistents on sattunud ohtu, ei saa seda kasutada muude poliitiliste eesmärkide saavutamise vahendina, enne kui tema elujõulisus pole tagatud. Komisjoni hinnangul ei ole KStG paragrahvi 8c lõige 1a keskkonnakaitseks antava riigiabina siseturuga kokkusobiv, kuna kõigi KStG paragrahvi 8c lõike 1a kohaste võimalike abisaajate puhul on tegemist raskustes olevate ettevõtjatega päästmis- ja ümberkorraldamisabi suuniste punkti 10 tähenduses.
6.5. Võimalik kokkusobivus siseturuga ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 alusel
(130)
Komisjon märgib, et teatatud meede kuulub nii ajutise ühenduse raamistiku kui ka päästmis- ja ümberkorraldamisabi suuniste rakendusalasse. Seetõttu on ta oma kaalutlusõiguse teostamisel ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktide b ja c kohaselt põhjenduses 109 jj nimetatud põhjustel seotud mõlema tekstiga.
(131)
Kui komisjonile teatatakse erandlikest asjaoludest, võib ta oma kaalutlusõiguse ulatust uuesti kasutada tingimusel, et ta tegutseb ELi toimimise lepingu ja õiguse üldpõhimõtete, eelkõige võrdse kohtlemise põhimõtte alusel, nagu see on esitatud Euroopa Kohtu praktikas (48). Sellega seoses võib komisjon Euroopa Kohtu praktika alusel kuulutada riigiabi siseturuga kokkusobivaks, kui riigiabiga taotletakse mõne liikmesriigi majanduses tõsise häire kõrvaldamist (ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkt b) või järgitakse ühist huvi pakkuvat eesmärki (ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkt c), (49) on vajalik selle eesmärgi saavutamiseks (50) ja kui kaubandustingimusi ei muudeta määral, mis oleks vastuolus ühiste huvidega.
(132)
Kõnealusel juhul ei ole Saksamaa esitanud argumente selle tõenduseks, et abi on vahetult ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktide b või c alusel siseturuga kokkusobiv.
(133)
Komisjon märgib, et meedet käsitleva üldteabe põhjal sõltub abi suurus abisaajale minevikus tekkinud kahjumist. Seetõttu ei ole ettevõtja saadav abisumma seotud abikavaga järgitava eesmärgiga, st et puudub seos saneerimistakistuste kõrvaldamise ja raskustes olevate ettevõtjate toetamise vahel finants- ja majanduskriisis. Seetõttu teeb komisjon järelduse, et abikava ei järgi eesmärki piirduda vajaliku miinimumini piiratud abiga. Seega kahjustab see konkurentsi siseturul ühiste huvidega vastuolus oleval määral.
(134)
Seetõttu teeb komisjon järelduse, et meedet ei saa tunnistada vahetult ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktide b või c alusel siseturuga kokkusobivaks.
7. ABI TAGASTAMINE
(135)
Kuna eelnevalt abikavast ei teatatud, siis on tegemist ebaseadusliku abiga.
(136)
Komisjoni väljakujunenud otsustuspraktika kohaselt peavad abisaajad tagastama kogu abi, mis anti ebaseaduslikult ning mis ELi toimimise lepingu artikli 107 alusel ei ole siseturuga kokkusobiv. Selline otsustuspraktika kinnitati nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määruse (EÜ) nr 659/1999 (millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks) (51) artikliga 14, milles sätestatakse järgmist: „Kui ebaseadusliku abi korral tehakse negatiivne otsus, nõuab komisjon, et kõnealune liikmesriik peab võtma kõik vajalikud meetmed, et abisaajalt abi tagasi saada”.
(137)
Kuna kõnealune meede kujutab endast ebaseaduslikku ja siseturuga kokkusobimatut abi, tuleb see abi tagasi nõuda, millega taastatakse enne abi andmist turul valitsenud olukord. Tagasimaksed tuleb seetõttu sooritada abisaajale eelise tekkimise ajavahemiku eest, see tähendab aja eest, mil abi oli abisaaja käsutuses. Intresse tuleb maksta kuni abi tagasimaksmise kuupäevani.
(138)
Komisjon on seisukohal, et ettevõtte tulumaksu iga-aastane maksetähtaeg on oluline selle ajavahemiku määramisel, mil abi oli abisaaja käsutuses.
(139)
Saksamaa peab võtma kõik vajalikud meetmed, et abisaajatelt abi tagasi saada. Selleks et määrata kindlaks tagastamisjuhtumite arv, peab Saksamaa koostama loetelu ettevõtjatest, kes alates 1. jaanuarist 2008 on saanud abi kõnealuse meetme raames. Sellega seoses märgib komisjon, et Saksamaa lõpetas meetme kasutamise alates 30. aprillist 2010. Saksamaa rahandusministeerium andis pädevatele maksuasutustele korralduse saneerimisklauslit mitte enam rakendada, kuni komisjon on nimetatud küsimuses oma lõpliku otsuse teinud (52).
(140)
Tagastamisele kuuluv riigiabi tuleb arvutada asjaomaste ettevõtjate, kelleks on abisaajad KStG paragrahvi 8c lõike 1a järgi, maksudeklaratsioonide alusel. Abisumma arvutatakse vahena, mille moodustab erinevus KStG paragrahvi 8c lõike 1a mitterakendamisel tasumisele kuulunud ja pärast KStG paragrahvi 8c lõike 1a rakendamist tegelikult tasutud maksusumma vahel.
(141)
See ei piira võimalust, et abi saab ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti b, nagu see on esitatud ühenduse riigiabi meetmete ajutises raamistikus, ja komisjoni poolt heakskiidetud Saksa abikava alusel kuulutada siseturuga kokkusobivaks, kui sel viisil antud toetuse brutoekvivalent ei ületa 500 000 eurot ja kui kõik muud tingimused ühenduse riigiabi meetmete ajutise raamistiku punkti 4.2.2 ja komisjoni otsuse kohaselt, millega Saksa abikava selle alusel heaks kiidetakse, on täidetud, eriti see, et ettevõte ei olnud raskustes 1. juuli 2008. aasta seisuga. Tagasi tuleb nõuda summa, mis ületab 500 000 eurot.
(142)
Komisjon juhib Saksamaa tähelepanu sellele, et abi ei saa vähese tähtsusega abi eeskirjade, (53) üldise grupierandi määruse (54) eeskirjade või regionaalabi suunistel või teadus- ja arendustegevuseks ning innovatsiooniks antava riigiabi suunistel (55) põhineva abikava alusel pidada siseturuga kokkusobivaks, kuna kõik need õigusaktid välistavad riigiabi andmise raskustes olevatele ettevõtjatele (56). Kõigi muude heakskiidetud abikavade puhul peab Saksamaa kontrollima, et raskustes olevad ettevõtjad jäetakse abikava heakskiitmise otsuse rakendusalast välja. Vastasel juhul võiks riigiabi nende sätete alusel lugeda siseturuga kokkusobivaks, kui Saksamaa tõendab, et kõik asjaomastesätete tingimused olid abi andmise ajal täidetud.
8. JÄRELDUSED
(143)
Komisjon teeb eespool esitatud selgituste põhjal järelduse, et KStG paragrahvi 8c lõige 1a (saneerimisklausel) kujutab endast riigiabi ELi toimimislepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses, mida rakendati ELi toimimise lepingu artikli 108 lõiget 3 rikkudes ebaseaduslikult. Abikava ei ole siseturuga kokkusobiv.
(144)
Komisjon on seisukohal, et Saksamaa peab võtma kõik vajalikud meetmed, et saneerimisklausli alusel abi saanutelt abi tagasi nõuda,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Ettevõtte tulumaksuseaduse paragrahvi 8c lõike 1a alusel ebaseaduslikult antud riigiabi, millega Saksamaa rikkus ELi toimimise lepingu artikli 108 lõiget 3, ei sobi kokku siseturuga.
Artikkel 2
Siseturuga sobib kokku artiklis 1 osutatud abikava raames antud individuaalne abi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti b kohaselt, nagu see on esitatud ühenduse riigiabi meetmete ajutises raamistikus, kui abi summa ei ületa 500 000 eurot, kui abi saaja ei olnud 1. juuli 2008. aasta seisuga raskustes olev äriühing ning kõik muud tingimused ühenduse riigiabi meetmete ajutise raamistiku punkti 4.2.2 ja Saksa abikavade heakskiitmise otsuse kohaselt on täidetud.
Artikkel 3
Artiklis 1 osutatud abikava raames antud individuaalne abi, mis andmise ajal täitis komisjonis heaks kiidetud abikava tingimusi muude õigusaktide kui üldise grupierandi määruse, regionaalabi suuniste või teadus- ja arendustegevuseks ning innovatsiooniks antava riigiabi suuniste alusel ning mis ei välista võimalike abisaajatena raskustes olevaid ettevõtjaid, sobib siseturuga kokku kõnealust liiki abile kehtiva abi osatähtsuse ülemmäära ulatuses.
Artikkel 4
1. Saksamaa peab tühistama artiklis 1 nimetatud abikava.
2. Saksamaa nõuab abisaajatelt tagasi mittevastava abi, mida anti artiklis 1 nimetatud abikava raames.
3. Tagastatavad summad hõlmavad intresse ajavahemiku eest, mil abi oli abisaaja käsutuses, kuni selle tagastamise kuupäevani.
4. Intress arvutatakse liitintressina komisjoni määruse (EÜ) nr 794/2004 (57) V peatüki kohaselt.
5. Alates käesoleva otsuse teatavakstegemise kuupäevast lõpetab Saksamaa kõik artikli 1 kohased veel tegemata maksed.
Artikkel 5
1. Artiklis 1 osutatud abikava alusel antud abi nõutakse tagasi viivitamata ja tõhusalt.
2. Saksamaa tagab käesoleva otsuse rakendamise nelja kuu jooksul pärast otsusest teatamise kuupäeva.
Artikkel 6
1. Kahe kuu jooksul pärast käesolevast otsusest teatamist esitab Saksamaa komisjonile järgmise teabe:
a)
artiklis 1 osutatud kava alusel abi saanute loetelu ja neist igaühele kava alusel antud abi kogusumma;
b)
igalt abisaajalt tagasi nõutav kogusumma (põhisumma ja intressid);
c)
käesoleva otsuse täitmiseks juba võetud ja kavandatud meetmete üksikasjalik kirjeldus;
d)
dokumendid, mis tõendavad, et abisaajatele on antud korraldus abi tagasi maksta.
2. Saksamaa teavitab komisjoni käesoleva otsuse täitmiseks võetud riiklike meetmete rakendamisest, kuni artiklis 1 osutatud kava alusel antud abi on lõplikult tagastatud. Saksamaa esitab komisjoni taotlusel viivitamata teabe käesoleva otsuse täitmiseks juba võetud ja kavandatud meetmete kohta. Ta esitab ka üksikasjalikud andmed abisaajatelt juba tagasi saadud abisummade ja intresside kohta.
Artikkel 7
Käesolev otsus on adresseeritud Saksamaa Liitvabariigile.
Brüssel, 26. jaanuar 2011