РЕГЛАМЕНТ (EC) № 206/2010 НА КОМИСИЯТА
от 12 март 2010 година
за установяване на списъци на трети страни, територии или части от тях, от които е разрешен вносът в Европейския съюз на някои животни и прясно месо и за определяне на изискванията за ветеринарното сертифициране
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 92/65/ЕИО на Съвета от 13 юли 1992 г. за определяне на ветеринарно-санитарните изисквания относно търговията и вноса в Общността на животни, сперма, яйцеклетки и ембриони, които не са предмет на ветеринарно-санитарните изисквания, определени в специалните правила на Общността, посочени в приложение А, раздел I към Директива 90/425/ЕИО (1), и по-специално член 17, параграф 2, буква б), член 17, параграф 3, буква а), член 17, параграф 3, буква в), първа алинея, член 18, параграф 1, четвърто тире и член 19 от нея,
като взе предвид Директива 2002/99/ЕО на Съвета от 16 декември 2002 г. относно установяване на ветеринарно-санитарни правила, регулиращи производството, преработката, разпространението и пускането на пазара на продукти от животински произход за консумация от човека (2), и по-специално член 8, член 9, параграф 2, буква б) и член 9, параграф 4 от нея,
като взе предвид Директива 2004/68/ЕО на Съвета от 26 април 2004 г. относно определяне на ветеринарно-санитарните правила за внос и транзит в Общността на някои живи копитни животни, за изменение на Директиви 90/426/ЕИО и 92/65/ЕИО и за отмяна на Директива 72/462/ЕИО (3), по-специално член 3, параграф 1, алинеи първа и втора, член 6, параграф 1, алинея първа, член 7, буква д), член 8, член 10, алинея първа и член 13, параграф 1 от нея,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 852/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно хигиената на храните (4), и по-специално член 12 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 853/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно определяне на специфични хигиенни правила за храните от животински произход (5), и по-специално член 9 от него,
като взе предвид Регламент (EО) № 854/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. за определяне на специфичните правила за организирането на официален контрол върху продуктите от животински произход, предназначени за човешка консумация (6), и по-специално член 11, параграф 1 и член 16 от него,
като взе предвид Регламент (EО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните (7), и по-специално член 48, параграф 1 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Директива 72/462/ЕИО на Съвета от 12 декември 1972 г. относно проблемите при ветеринарно-санитарните проверки при вноса на животни от рода на говедата, овцете, козите и свинете, на прясно месо или месни продукти от трети страни (8) се предвижда да бъде съставен списък на страните или на части от тях, от които държавите-членки разрешават вноса на някои видове живи животни и на прясно месо от някои видове животни.
(2)
Съответно беше прието Решение 79/542/ЕИО на Съвета от 21 декември 1976 г. относно съставянето на списък на трети страни или на части от трети страни и относно определяне на ветеринарно-санитарните и здравните условия и ветеринарното сертифициране за внос в Общността на някои живи животни и прясно месо от тях (9). С посоченото решение се установяват санитарните условия за внос в Европейския съюз на живи животни, с изключение на еднокопитни, и за вноса на прясно месо от такива животни, включително месо от еднокопитни, но без месни заготовки. С приложения I и II към посоченото решение се установяват също и списъци на трети страни и на части от тях, от които могат да се внасят в Съюза някои видове живи животни и прясно месо от тях, както и образци на ветеринарни сертификати.
(3)
От датата на приемането на посоченото решение, в други актове на Съюза бяха въведени множество нови изисквания в областта на здравето на животните и на общественото здраве, които създават нова регулаторна рамка в тази област. Освен това, Директива 72/462/EИО бе отменена с Директива 2004/68/ЕО.
(4)
В член 20 от Директива 2004/68/ЕО се предвижда, че правилата за прилагане по отношение на вноса, определени в съответствие с решенията, приети съгласно Директива 72/462/ЕИО, inter alia Решение 79/542/ЕИО, остават в сила, докато не бъдат заменени с мерките, приети по силата на новата регулаторна рамка.
(5)
В съответствие с член 4, параграф 3 от Директива 2004/41/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. за отмяна на някои директиви, отнасящи се до хигиената на храните и здравните условия при производството и пускането на пазара на някои продукти от животински произход, предназначени за консумация от човека, и за изменение на Директиви 89/662/ЕИО и 92/118/ЕИО на Съвета и на Решение 95/408/ЕО на Съвета (10), веднага щом необходимите разпоредби въз основа на Регламенти (ЕО) № 852/2004, (ЕО) № 853/2004, (ЕО) №854/2004 или на Директива 2002/99/ЕО бъдат приети, правилата за прилагане, приети въз основа на Директива 72/462/ЕИО, ще престанат да се прилагат.
(6)
Решение 79/542/ЕИО беше няколкократно изменяно и разпоредбите за вноса, основаващи се на новата регулаторна рамка, вече са включени в Решение 79/542/ЕИО. От съображения за яснота и прозрачност, мерките, които са предвидени в Решение 79/542/ЕИО, следва да бъдат включени в нов законов акт. Настоящият регламент включва всички разпоредби на Решение 79/542/ЕИО. Следователно, с влизането в сила на настоящия регламент Решение 79/542/ЕИО губи сила и поради това престава да се прилага, като предстои изрично да бъде отменено.
(7)
В Директива 92/65/ЕИО се определят ветеринарно-санитарните изисквания относно търговията и вноса в Съюза на животни, сперма, яйцеклетки и ембриони, които не са предмет на ветеринарно-санитарните изисквания, определени в конкретните актове на Съюза, цитирани в приложение Е към посочената директива. Съгласно посочената директива, въпросните живи животни, сперма, яйцеклетки и ембриони могат да се внасят в Съюза само от трета страна, която е включена в списъка, съставен в съответствие с процедурата, описана в посочената директива. Освен това подобни живи животни следва да бъдат придружени от здравен сертификат, който отговаря на образеца, съставен в съответствие с горепосочената процедура.
(8)
В Директива 96/93/ЕО на Съвета от 17 декември 1996 г. относно сертифицирането на животни и животински продукти (11) се определят правилата, които трябва да бъдат спазвани при издаването на ветеринарни сертификати, изисквани от ветеринарното законодателство за предотвратяване на заблуди и измами при сертифицирането. Целесъобразно е да се гарантира, че официалните инспектори или ветеринарните лекари от трети страни прилагат правила и принципи, които са най-малкото еквивалентни на предвидените в посочената директива. Някои трети страни, изброени в приложение II към настоящия регламент, предоставиха достатъчни гаранции за наличието и прилагането на подобни правила и принципи. Поради това е подходящо да се разреши въвеждането на някои видове живи животни от посочените трети страни в Съюза, при условие, че специфичната санитарна ситуация в тях не налага допълнителни ограничения.
(9)
С Директива 2002/99/ЕО се установяват ветеринарно-санитарни правила относно въвеждането в Съюза от трети страни на продукти от животински произход и на предназначени за консумация от човека продукти, получени от тях. В съответствие с посочената директива, трябва да бъдат съставени списъци на третите страни или на регионите от трети страни, от които е разрешен вносът на определени продукти от животински произход и този внос трябва да отговаря на определени изисквания на ветеринарното сертифициране.
(10)
В Директива 2004/68/ЕО са определени ветеринарно-санитарните правила за внос и транзит в Съюза на някои живи копитни животни. Вносът на посочените живи копитни животни и транзитът им в Съюза са разрешени единствено от трети страни и територии, които присъстват в списъка или списъците, съставени в съответствие с процедурата, описана в посочената директива, а въпросният внос трябва да отговаря на определени изисквания на ветеринарното сертифициране
(11)
Освен разпоредбите на член 17, параграф 2, последна алинея от Директива 92/65/ЕО, живи животни и продукти от животински произход, по отношение на които са приложими Директиви 92/65/ЕО, 2002/99/ЕО и 2004/68/ЕО, трябва да се внасят в Съюза или да преминават транзитно през нея само ако са придружени от ветеринарен сертификат и ако отговарят на съответните изисквания, посочени в законодателството на Съюза.
(12)
С оглед на гореизложеното за прилагането на директиви 92/65/ЕИО, 2002/99/ЕО и 2004/68/ЕО е целесъобразно в настоящия регламент да се включат списъци на трети страни, територии и части от тях и да се предвидят специфични условия за внос, в това число и образци на ветеринарни сертификати за някои видове живи животни и прясно месо от някои видове живи животни.
(13)
В интерес на последователността на законодателството на Съюза в настоящия регламент следва също така да се отчетат и изискванията в областта на общественото здраве, залегнали в други актове на ЕС и по-специално в Регламенти (ЕО) № № 852/2004, 853/2004 и 854/2004, в които са установени правила относно хигиената на хранителните продукти и храните от животински произход и правила за организирането на официален контрол върху продуктите от животински произход, предназначени за консумация от човека, както и изискванията на Директива 96/23/ЕО на Съвета от 29 април 1996 г. относно мерките за наблюдение на определени вещества и остатъци от тях в живи животни и животински продукти (12) и тези на Регламент (ЕО) № 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 г. относно определяне на правила за превенция, контрол и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (13).
(14)
В Регламент (ЕО) № 882/2004 се установяват общи правила относно официалния контрол, провеждан в областта на фуражите и храните, и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните. Член 48 от него оправомощава Комисията да приема списък на трети страни, от които е разрешен вносът на специфични продукти в Съюза. В Регламент (ЕО) № 854/2004 се определят специфични правила за организирането на официален контрол върху продуктите от животински произход, предназначени за консумация от човека, в това число изготвяне на списъци с трети страни, от които е разрешен вносът на продукти от животински произход. Посочените правила предвиждат, че списъкът може да бъде комбиниран с други списъци, изготвени за целите на общественото здраве и здравето на животните.
(15)
Поради това образците на сертификати, установени в приложенията към настоящия регламент, следва да включват удостоверения за това, че са изпълнени изискванията във връзка с общественото здраве, посочени в Директива 96/23/ЕО и регламенти (ЕО) № № 999/2001, 852/2004, 853/2004 и 854/2004.
(16)
Образците на сертификати, установени в приложенията към настоящия регламент, следва също така да включват удостоверения за това, че са изпълнени изискванията във връзка с хуманното отношение към животните, посочени в Директива 93/119/ЕО на Съвета от 22 декември 1993 г. относно защитата на животните по време на клане или умъртвяване (14) и Регламент (ЕО) № 1/2005 на Съвета от 22 декември 2004 г. относно защитата на животните по време на транспортиране и свързаните с това операции (15).
(17)
За да се гарантира, че здравето на живите животни, въведени в Съюза, не е застрашено по време на транспортирането им от третата страна на произход към Съюза, следва да се установят определени изисквания във връзка с транспорта на живи животни, включително изисквания относно събирателните центрове.
(18)
В интерес на осигуряването на защитата на здравето на животните в Съюза, живите животни следва да бъдат превозвани директно до тяхното местоназначение в Съюза.
(19)
Прясното месо, въведено в Съюза за транзит към друга трета страна, създава пренебрежим риск за общественото здраве. Такова месо все пак следва да съответства на всички приложими ветеринарно-санитарни изисквания. Поради това следва да се определят съответни специфични разпоредби във връзка с транзита на прясното месо и с неговото съхраняване преди транзита.
(20)
Поради географското положение на Калининград, засягащо единствено Латвия, Литва и Полша, за транзита през Съюза на пратки от и към Русия следва да бъдат предвидени специални условия.
(21)
Следва да се разреши въвеждането в Съюза на пратки прясно месо, с изключение на карантия и мляно месо, от отгледани в стопанства дивечови животни от разред Чифтокопитни, произхождащи от уловени диви животни. С цел да се изключи всякакъв възможен риск за здравето на животните, който може да се създаде с подобно въвеждане, е целесъобразно посочените животни да бъдат отделени от дивите животни за период от три месеца преди въвеждането в Съюза на подобни пратки. Съответно, това обстоятелство следва да бъде взето предвид в образеца на ветеринарен сертификат за такива пратки (RUF).
(22)
В Решение 2003/881/ЕО на Комисията от 11 декември 2003 г. относно ветеринарно-санитарните условия и изискванията за издаване на сертификати за внос на пчели (Apis mellifera и Bombus spp.) от някои трети страни (16) се определят ветеринарно-санитарните условия и изискванията за издаване на сертификати за внос на пчели от някои трети страни. В интерес на опростяването на законодателството на Съюза, мерките, установени в посоченото Решение, следва да бъдат включени в настоящия Регламент. Следователно Решение 2003/881/ЕО следва да бъде отменено.
(23)
Целесъобразно е да се определи преходен период, за да се позволи на държавите-членки и индустрията да предприемат необходимите мерки, за да се съобразят с изискванията, установени с настоящия регламент.
(24)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ, ОБХВАТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящия регламент се установяват изискванията за ветеринарно сертифициране при въвеждане в Съюза на пратки, които съдържат следните видове живи животни или прясно месо:
а)
копитни животни;
б)
животните, посочени в списъка в част 2 от приложение IV;
в)
прясно месо, предназначено за консумация от човека, с изключение на месни заготовки от копитни и еднокопитни.
2. С настоящия регламент се създават списъци на трети страни, територии или части от тях, от които е разрешено въвеждането в Съюза на пратките, посочени в параграф 1.
3. Настоящият регламент не се прилага по отношение на въвеждането в Съюза на дивечови животни:
а)
за спектакли или изложби, където подобни живи животни не се държат или отглеждат обичайно;
б)
които участват в циркови трупи;
в)
предназначени за одобрен орган, институт или център, съгласно определението в член 2, параграф 1, буква в) от Директива 92/65/ЕИО.
4. Настоящият регламент се прилага, без да се засягат каквито и да било други специфични изисквания, установени в други актове на Съюза или в споразумения, сключени между Съюза и трети страни.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„копитни животни“ означава копитни животни, така както са определени в член 2, буква г) от Директива 2004/68/ЕО;
б)
„прясно месо“ означава прясно месо, така, както е определено в точка 1.10 от приложение I към Регламент (ЕО) № 853/2004;
в)
„еднокопитни животни“ означава еднокопитни животни, така както са определени в член 2, буква б) от Директива 90/426/ЕИО (17) на Съвета;
г)
„стопанство“ означава ферма или друго официално контролирано селскостопанско, промишлено или търговско предприятие, включително зоологически градини, увеселителни паркове и резервати за диви животни или ловни резервати, където обичайно се държат и отглеждат живи животни.
ГЛАВА II
УСЛОВИЯ ЗА ВЪВЕЖДАНЕТО НА ЖИВИ ЖИВОТНИ В СЪЮЗА
Член 3
Общи условия за въвеждането на копитни животни в Съюза
Пратки от копитни животни се въвеждат в Съюза само ако отговарят на следните условия:
а)
те са с произход от някоя от изброените в графи 1, 2 и 3 на таблицата в част 1 от приложение I трети страни, територии или части от тях, за които има отговарящ на въпросната пратка образец на ветеринарен сертификат, вписан в графа 4 на таблицата в част 1 от приложение I;
б)
те са придружени от съответен ветеринарен сертификат, съставен в съответствие с подходящия образец на ветеринарен сертификат, установен в част 2 на приложение I, като се отчитат специфичните условия, посочени в графа 6 от таблицата в част 1 от посоченото приложение, попълнен и подписан от официален ветеринарен лекар в третата страна износител;
в)
те удовлетворяват изискванията, установени във ветеринарния сертификат, посочен в буква б), в това число:
i)
допълнителните гаранции, установени в посочения сертификат, при условие, че това е указано в графа 5 от таблицата в част 1 от приложение I;
ii)
всякакви допълнителни изисквания във връзка с ветеринарното сертифициране, които държавата-членка по местоназначение може да наложи в съответствие с ветеринарното законодателство на Съюза и които са включени в сертификата.
Член 4
Условия относно събирателните центрове за някои пратки копитни животни
Пратки от копитни животни, съставени от живи животни от повече от едно стопанство, се въвеждат в Съюза само ако са събрани в събирателни центрове, одобрени от компетентния орган на третата страна на произход в съответствие с изискванията, установени в част 5 от приложение I.
Член 5
Протоколи за стандартизация на материали и процедури за вземане на проби от копитни животни и изследването им
В случаите, когато ветеринарните сертификати, вписани в графа 4 от таблицата в част 1 от приложение I, съдържат изискване за вземане на проби и изследване за болестите, изброени в част 6 от посоченото приложение, с оглед на въвеждането в Съюза на пратки копитни животни, такива вземания на проби и изследвания се провеждат от компетентния орган на третата страна на произход или под негов контрол в съответствие с протоколите за стандартизация на материалите и процедурите за вземането на проби и изследванията, установени в част 6 от посоченото приложение.
Член 6
Специални условия за определени пратки копитни животни, внесени в Сен Пиер и Микелон и въведени в Съюза
Пратки от копитни животни от видовете, изброени в таблицата в част 7 от приложение I, които са били въведени в Сен Пиер и Микелон преди по-малко от шест месеца от датата на изпращане от Сен Пиер и Микелон към Съюза, се въвеждат в Съюза само ако:
а)
животните удовлетворяват изискванията по отношение на престоя и карантината, установени в глава 1 от посочената част;
б)
животните са били подложени на изследване в съответствие с изискванията по отношение ветеринарно-санитарните изследвания, установени в глава 2 от посочената част.
Член 7
Общи условия за въвеждането на определени видове пчели в Съюза
1. Пратки от пчели от видовете, изброени в таблица 1 на част 2 от приложение IV, се въвеждат в Съюза само от трети страни или територии:
а)
изброени в списъка в част 1 от приложение II;
б)
в които наличието на американски гнилец, малък кошерен бръмбар (Aethina tumida) и кошерен акар Tropilaelaps (Tropilaelaps spp.) е предмет на задължително съобщаване по територията на цялата засегната трета страна или територия.
2. Чрез дерогация от параграф 1, буква а), пратки от пчели могат да бъдат въвеждани в Съюза от част от трета страна или територия, изброени в част 1 от приложение II, която е:
а)
географски и епидемиологично изолирана част от третата страна или територия
б)
посочена в третата графа на таблицата в раздел 1 на част 1 от приложение IV.
Когато е приложена посочената дерогация, въвеждането в Съюза на пратки пчели от всички други части на засегнатата трета страна или територия, невключени в третата графа от таблицата в раздел 1 на част 1 от приложение IV, се забранява.
3. Пратките пчели от видовете, изброени в таблица 1 на част 2 от приложение IV се състоят от:
а)
клетки с пчелни майки (Apis mellifera и Bombus spp.), всяка от които съдържа само една пчелна майка и най-много 20 придружаващи пчели работнички; или
б)
контейнери със земни пчели (Bombus spp.), всеки от които съдържа колония от най-много 200 възрастни земни пчели.
4. Пратките пчели от видовете, изброени в таблица 1 на част 2 от приложение IV:
а)
се придружават от съответния ветеринарен сертификат, съставен в съответствие с подходящия образец на ветеринарен сертификат, определен в част 2 от приложение IV, попълнен и подписан от официален инспектор от третата страна износител;
б)
съответстват на ветеринарно-санитарните изисквания, установени във ветеринарния сертификат, посочен в буква а).
Член 8
Общи условия по отношение на транспортирането на живи животни към Съюза
В периода между натоварването в третата страна на произход и пристигането на входния граничен инспекционен пункт, през който се осъществява въвеждането в Съюза, пратките живи животни не се:
а)
транспортират заедно с живи животни, които:
i)
не са предвидени за въвеждане в Съюза; или
ii)
са с по-нисък здравен статус;
б)
разтоварват, или - при транспорт по въздуха - прехвърлят на друго въздухоплавателното средство, или транспортират с пътен или железопътен транспорт, или придвижват на собствен ход през трета страна, територия или част от тях, които не са изброени в графи 1, 2 и 3 от таблицата, посочена в част 1 от приложение I, или за които в графа 4 от таблицата в част 1 от приложение I не е указан образец на ветеринарен сертификат, който отговаря на съответната пратка;
Член 9
Времетраене на периода на транспортиране към Съюза на живи животни
Пратките живи животни се въвеждат в Съюза само когато пратките пристигат на входния граничен инспекционен пункт за въвеждане в Съюза в рамките на 10 дни от датата на издаване на съответния ветеринарен сертификат.
При транспорт по море въпросният период от 10 дни се удължава с допълнителен период, който отговаря на продължителността на пътуването по море, удостоверен със съставена в съответствие с част 3 от приложение I и подписана от капитана на кораба декларация, чийто оригинал се прилага към ветеринарния сертификат.
Член 10
Специални условия по отношение на напръскването на пратките живи животни, транспортирани по въздуха към Съюза
Когато пратки живи животни, с изключение на пратки пчели, се транспортират по въздуха, сандъкът или контейнерът, в който те се транспортират, както и заобикалящата ги площ, се напръскват с подходящ инсектицид.
Напръскването се провежда непосредствено преди затварянето на вратите на въздухоплавателното средство след натоварването и след каквото и да било друго последващо отваряне на вратите в трета страна, докато въздухоплавателното средство достигне крайното си местоназначение.
Капитанът на въздухоплавателното средство удостоверява, че е проведено напръскване, като подписва декларация, съставена в съответствие с част 4 от приложение I, чийто оригинал се прилага към ветеринарния сертификат.
Член 11
Условия, които се прилагат след въвеждането в Съюза на някои пратки копитни животни
1. След въвеждането в Съюза на пратки копитни животни, предвидени за отглеждане и разплод или за зоологически градини, увеселителни паркове или за природни резервати или ловни резервати, те незабавно се транспортират до съответните обекти по местоназначение.
Копитните животни остават в посочените стопанства за период от най-малко 30 дни, освен ако не бъдат директно изпратени в кланица.
2. След въвеждането им в Съюза пратките от копитни животни, предвидени за незабавно клане, се отвеждат незабавно до кланицата по местоназначение, където се заколват в рамките на пет работни дни, считано от датата на пристигане в кланицата.
Член 12
Специални условия относно транзита през трети страни на определени пратки копитни животни
В случаите, когато се прилага специфично условие I от част 1 от приложение I с цел да се даде възможност посочените в упоменатото условие пратки копитни животни с произход от дадена държава-членка и предназначени за друга държава-членка да преминават транзитно през трета страна, територия или част от нея, вписана в таблицата в част 1 от приложение I, но за която в графа 4 от посочената таблица не е указан съответен образец на ветеринарен сертификат за пратки от въпросните копитни животни, се прилагат следните условия:
а)
за животни от рода на едрия рогат добитък за угояване:
i)
стопанствата на крайно местоназначение трябва да бъдат предварително посочени от компетентния орган на крайното местоназначение;
ii)
живите животни, от които е съставена пратката, не трябва да бъдат местени от стопанството на крайно местоназначение, освен за незабавно отвеждане в кланица;
iii)
всички придвижвания на живи животни към и от стопанството на крайно местоназначение трябва да се осъществяват под контрола на компетентния орган през целия период, в който животните, съставляващи пратката, са държани в стопанството.
б)
за копитни животни за незабавно клане се прилага член 11, параграф 2.
Член 13
Условия, които се прилагат след въвеждането в Съюза на пратките пчели, посочени в член 7
1. Пратките от пчелни майки, посочени в член 7, параграф 3, буква а) се транспортират незабавно до определеното място на крайно местоназначение, където кошерите се поставят под контрола на компетентния орган, а пчелните майки се преместват в нови клетки, преди да бъдат придадени в местните колонии;
2. Клетките, пчелите работнички и другите материали, които са придружавали пчелните майки от третата страна на произход, се изпращат в лаборатория, посочена от компетентния орган, за проверка за наличието на:
а)
малък кошерен бръмбар (Aethina tumida), яйца или ларви от него;
б)
признаци за кошерен акар (Tropilaelaps spp.).
След тази лабораторна проверка клетките, пчелите работнички и целият инвентар се унищожават.
3. Пратките от земни пчели (Bombus spp.), посочени в член 7, параграф 3, буква б), се транспортират незабавно до определеното място на крайно местоназначение.
Посочените земни пчели могат да останат в контейнера, в който са били въведени в Съюза, до края на жизнения цикъл на колонията.
Посоченият контейнер и инвентарът, които е придружавал земните пчели от третата страна на произход, се унищожават най-късно в края на жизнения цикъл на колонията.
ГЛАВА III
УСЛОВИЯ ЗА ВЪВЕЖДАНЕТО НА ПРЯСНО МЕСО В СЪЮЗА
Член 14
Общи условия за вноса на прясно месо
Пратки от прясно месо, предназначено за консумация от човека, се въвеждат в Съюза само ако отговарят на следните условия:
а)
те са с произход от някоя от изброените в графи 1, 2 и 3 на таблицата в част 1 от приложение II трети страни, територии или части от тях, за които има отговарящ на въпросната пратка образец на ветеринарен сертификат, вписан в графа 4 на таблицата в част 1 от приложение II;
б)
те се представят на входния граничен инспекционен пункт за въвеждане в Съюза, придружени от съответния ветеринарен сертификат, съставен в съответствие с подходящия образец на ветеринарен сертификат, установен в част 2 от приложение II, като се отчитат специфичните условия, посочени в графа 6 от таблицата в част 1 от посоченото приложение, попълнен и подписан от официален ветеринарен лекар в третата страна износител;
в)
те удовлетворяват изискванията, установени във ветеринарния сертификат, посочен в буква б), в това число:
i)
допълнителните гаранции, установени в посочения сертификат, при условие, че са указани в графа 5 от таблицата в част 1 от приложение II;
ii)
всякакви допълнителни изисквания във връзка с ветеринарното сертифициране, които държавата-членка на местоназначение може да наложи в съответствие с ветеринарното законодателство на Съюза и които са включени в сертификата.
Член 15
Условия, които се прилагат след вноса на неодрани кланични трупове на чифтокопитен дивеч
В съответствие с член 8, параграф 2 от Директива 97/78/ЕО на Съвета (18) пратките неодрани кланични трупове на чифтокопитен дивеч, предназначени за консумация от човека след последваща преработка, се изпращат незабавно в преработващото предприятие по местоназначение.
Член 16
Транзит и складиране на прясно месо
Въвеждането в Съюза на пратки прясно месо, които не са предвидени за внос в Съюза, а са предназначени за трета страна чрез незабавно транзитно изпращане или след складиране в Съюза в съответствие с член 12, параграф 4 и член 13 от Директива 97/78/ЕО се разрешава само ако пратките отговарят на следните условия:
а)
те са с произход от някоя от изброените в графи 1, 2 и 3 на таблицата в част 1 от приложение II трети страни, територии или части от тях, за които има отговарящ на въпросната пратка образец на ветеринарен сертификат, вписан в графа 4 на таблицата в част 1 от приложение II;
б)
те съответстват на специфичните ветеринарно-санитарни изисквания по отношение на въпросната пратка, установени в съответния образец на ветеринарен сертификат, посочен в буква а).
в)
те се придружават от ветеринарен сертификат, съставен в съответствие с подходящия образец на ветеринарен сертификат, определен в приложение III, попълнен и подписан от официален ветеринарен лекар от третата страна износител;
г)
та са одобрени за транзит, включително и за складиране според случая, с общия входен ветеринарен документ, посочен в член 2, параграф 1 от Регламент (ЕО) на Комисията № 136/2004 (19), подписан от официалния ветеринарен лекар на граничния инспекционен пункт, през който се осъществява въвеждането в Съюза.
Член 17
Дерогация за транзит през Латвия, Литва и Полша
1. Чрез дерогация от член 16 се разрешава директният или през друга трета страна пътен или железопътен транзит през Съюза между определените гранични инспекционни пунктове в Латвия, Литва и Полша, изброени в Решение 2009/821/ЕО на Комисията (20), на пратки с произход от Русия или предназначени за Русия, при условие, че са спазени следните условия:
а)
пратката е запечатана с пломба със сериен номер на граничния инспекционен пункт на въвеждане в Съюза от ветеринарните служби на компетентния орган;
б)
документите, придружаващи пратката съгласно член 7 от Директива 97/78/ЕО, са подпечатани с надпис „САМО ЗА ТРАНЗИТНО ПРЕМИНАВАНЕ ДО РУСИЯ ПРЕЗ ЕС“ на всяка страница от официалния ветеринарен лекар на компетентния орган, отговорен за граничен инспекционен пункт на въвеждане в Съюза;
в)
процедурните изисквания, предвидени в член 11 от Директива 97/78/ЕО, са спазени;
г)
пратката е сертифицирана като приемлива за транзитно преминаване в общия входен ветеринарен документ от официалния ветеринарен лекар на граничния инспекционен пункт на въвеждане в Съюза.
2. Не се разрешава разтоварването или складирането по смисъла на член 12, параграф 4 или член 13 от Директива 97/78/ЕО на такива пратки на територията на Съюза.
3. Компетентният орган извършва редовен одит, за да гарантира, че броят на пратките и количествата продукти, напускащи територията на Съюза, съответства на броя и количествата, които са влезли.
ГЛАВА IV
ОБЩИ, ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 18
Сертифициране
Ветеринарните сертификати, които се изискват съгласно настоящия регламент, се попълват в съответствие с обяснителните бележки, установени в приложение V.
Това изискване не изключва обаче използването на електронно сертифициране или на други съгласувани системи, хармонизирани на равнището на Съюза.
Член 19
Преходни разпоредби
За преходен период, продължаващ до 30 юни 2010 г. пратките от живи животни и прясно месо, предвидени за консумация от човека, за които са издадени съответните ветеринарни сертификати в съответствие с решения 79/542/ЕИО или 2003/881/ЕО, могат да продължат да бъдат въвеждани в Съюза.
Член 20
Отмяна
Решение 2003/881/ЕО се отменя.
Член 21
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 16 март 2010 година.
KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr 206/2010,
12. märts 2010,
millega kehtestatakse nende kolmandate riikide, territooriumide või nende osade loetelud, kust on lubatud Euroopa Liitu tuua teatavaid loomi ja värsket liha, ning veterinaarsertifitseerimise nõuded
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 13. juuli 1992. aasta direktiivi 92/65/EMÜ, milles sätestatakse loomatervishoiu nõuded ühendusesiseseks kauplemiseks loomade, sperma, munarakkude ja embrüotega, mille suhtes ei kohaldata direktiivi 90/425/EMÜ A (I) lisas osutatud ühenduse erieeskirjades sätestatud loomatervishoiu nõudeid, ning nende impordiks ühendusse, (1) eriti selle artikli 17 lõike 2 punkti b ja artikli 17 lõike 3 punkti a, artikli 17 lõike 3 punkti c esimest lõiku, artikli 18 lõike 1 neljandat taanet ja artiklit 19,
võttes arvesse nõukogu 16. detsembri 2002. aasta direktiivi 2002/99/EÜ, milles sätestatakse inimtoiduks ettenähtud loomsete saaduste tootmist, töötlemist, turustamist ja ühendusse toomist reguleerivad loomatervishoiu eeskirjad, (2) eriti selle artiklit 8, artikli 9 lõike 2 punkti b ja artikli 9 lõiget 4,
võttes arvesse nõukogu 26. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/68/EÜ, millega kehtestatakse loomatervishoiu eeskirjad teatavate elusate kabiloomade impordile ühendusse ja transiidile ühenduse kaudu, muudetakse direktiive 90/426/EMÜ ja 92/65/EMÜ ja tunnistatakse kehtetuks direktiiv 72/462/EMÜ, (3) eriti selle artikli 3 lõike 1 esimest ja teist lõiku, artikli 6 lõike 1 esimest lõiku, artikli 7 punkti e, artiklit 8, artikli 10 esimest lõiku ja artikli 13 lõiget 1,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määrust (EÜ) nr 852/2004 toiduainete hügieeni kohta, (4) eriti selle artiklit 12,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määrust (EÜ) nr 853/2004, milles sätestatakse loomset päritolu toidu hügieeni eeskirjad, (5) eriti selle artiklit 9,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määrust (EÜ) nr 854/2004, millega kehtestatakse erieeskirjad inimtoiduks ettenähtud loomsete saaduste ametlikuks kontrollimiseks, (6) eriti selle artikli 11 lõiget 1 ja artiklit 16,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määrust (EÜ) nr 882/2004 ametlike kontrollide kohta, mida tehakse sööda- ja toidualaste õigusnormide ning loomatervishoiu ja loomade heaolu käsitlevatele eeskirjadele täitmise kontrollimise tagamiseks, (7) eriti selle artikli 48 lõiget 1,
ning arvestades järgmist:
(1)
Nõukogu 12. detsembri 1972. aasta direktiiviga 72/462/EMÜ terviseohutuse ja veterinaarkontrolli probleemide kohta veiste, lammaste, kitsede ja sigade ning värske liha või lihatoodete impordil kolmandatest riikidest (8) nähti ette koostada loetelu nende riikide või riikide osade kohta, kust liikmesriigid lubavad importida teatavaid elusloomi ja teatavate loomade värsket liha.
(2)
Vastavalt sellele võeti vastu nõukogu 21. detsembri 1976. aasta otsus 79/542/EMÜ, millega koostatakse loetelu kolmandate riikide või kolmandate riikide osade kohta ning sätestatakse loomatervishoiu- ja tervisekaitsenõuded ning veterinaarsertifitseerimise tingimused teatavate elusloomade ja nende värske liha importimisel ühendusse. (9) Kõnealuse otsusega on kehtestatud sanitaarnõuded elusloomade (välja arvatud hobuslaste) ning nende loomade (sealhulgas hobuslaste) värske liha (välja arvatud lihavalmististe) impordiks Euroopa Liitu. Selle otsuse I ja II lisas on esitatud ka nende kolmandate riikide või kolmandate riikide osade loetelu, kust on lubatud ELi importida teatavaid elusloomi ja nende värsket liha, ning veterinaarsertifikaatide näidised.
(3)
Pärast kõnealuse otsuse vastuvõtmist on muudes ELi õigusaktides sätestatud rida uusi loomade ja inimeste terviseohutuse nõudeid, mis moodustavad kõnealuses valdkonnas uue reguleeriva raamistiku. Ühtlasi on direktiiv 72/462/EMÜ tunnistatud kehtetuks direktiiviga 2004/68/EÜ.
(4)
Direktiivi 2004/68/EÜ artiklis 20 on sätestatud, et importi käsitlevad rakenduseeskirjad, mis on koostatud kooskõlas direktiivi 72/462/EMÜ kohaselt vastuvõetud otsustega, muu hulgas otsusega 79/542/EMÜ, jäävad jõusse, kuni need asendatakse uue reguleeriva raamistiku alusel võetud meetmetega.
(5)
Kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/41/EÜ (millega tunnistatakse kehtetuks teatavad direktiivid, mis käsitlevad teatavate inimtoiduks ettenähtud loomse päritoluga toodete tootmise ja turuleviimise toiduhügieeni ning tervishoiunõudeid, ja muudetakse nõukogu direktiive 89/662/EMÜ ja 92/118/EMÜ ning nõukogu otsust 95/408/EÜ) (10) artikli 4 lõikega 3 ei kohaldata direktiivi 72/462/EMÜ alusel vastuvõetud rakenduseeskirju pärast seda, kui on võetud vastu vajalikud sätted määruste (EÜ) nr 852/2004, (EÜ) nr 853/2004, (EÜ) nr 854/2004 või direktiivi 2002/99/EÜ alusel.
(6)
Otsust 79/542/EMÜ on mitu korda muudetud ning uuel reguleerival raamistikul põhinevad importi käsitlevad sätted on juba kõnealusesse otsusesse lisatud. Selguse ja läbipaistvuse huvides tuleks otsusega 79/542/EMÜ ette nähtud meetmed sätestada uues õigusaktis. Käesolev määrus sisaldab kõiki otsuse 79/542/EMÜ sätteid. Seetõttu aegub otsus 79/542/EMÜ käesoleva määruse jõustumisel ning kuni selle sõnaselge tühistamiseni seda enam ei kohaldata.
(7)
Direktiivis 92/65/EMÜ on sätestatud loomatervishoiu nõuded ELi siseseks kauplemiseks elusloomade, sperma, munarakkude ja embrüotega, mille suhtes ei kohaldata kõnealuse direktiivi F lisas osutatud ELi erieeskirjades sätestatud loomatervishoiu nõudeid, ning nende impordiks Euroopa Liitu. Vastavalt kõnealusele direktiivile võib nimetatud elusloomi, spermat, munarakke ja embrüoid Euroopa Liitu importida ainult nendest kolmandatest riikidest, mis kuuluvad selles direktiivis osutatud korras koostatud loetelusse. Lisaks peab selliste elusloomadega kaasas olema veterinaarsertifikaat, mis vastab kõnealuses direktiivis osutatud korras koostatud näidisele.
(8)
Nõukogu 17. detsembri 1996. aasta direktiiviga 96/93/EÜ loomade ja loomsete saaduste sertifitseerimise kohta (11) on kehtestatud eeskirjad, mida tuleb järgida veterinaariaalastes õigusaktides nõutud sertifikaatide väljaandmisel, et vältida eksitavate või võltsitud sertifikaatide väljastamist. On asjakohane tagada, et eeskirjad ja põhimõtted, mida kohaldavad kolmandate riikide ametlikud inspektorid või veterinaararstid, oleksid vähemalt samaväärsed kõnealuses direktiivis sätestatud eeskirjade ja põhimõtetega. Teatavad kõnealuse määruse II lisas esitatud loetelusse kuuluvad kolmandad riigid on esitanud piisavaid tagatisi selliste eeskirjade ja põhimõtete olemasolu ja rakendamise kohta. Seetõttu on asjakohane lubada kõnealustest kolmandatest riikidest teatavate elusloomade toomist Euroopa Liitu tingimusel, et nende konkreetse haigusolukorra tõttu ei ole nõutavad lisapiirangud.
(9)
Direktiivis 2002/99/EÜ on sätestatud loomatervishoiu eeskirjad, mis käsitlevad loomsete saaduste ja nendest saadud inimtoiduks ettenähtud toodete Euroopa Liitu importimist. Vastavalt kõnealusele direktiivile tuleb koostada nende kolmandate riikide või kolmandate riikide piirkondade loetelud, millest on lubatud teatavate loomsete saaduste import, mis ühtlasi peab vastama teatavatele veterinaarsertifitseerimise nõuetele.
(10)
Direktiivis 2004/68/EÜ on sätestatud loomatervishoiu nõuded teatavate elusate kabiloomade impordi suhtes Euroopa Liitu ja transiidile Euroopa Liidu kaudu. Kõnealuste elusate kabiloomade import Euroopa Liitu ja transiit Euroopa Liidu kaudu on lubatud ainult nendest kolmandatest riikidest ja territooriumidelt, mis kuuluvad kõnealuses direktiivis osutatud korras koostatud loetellu või loeteludesse, ning see import peab vastama teatavatele veterinaarsertifitseerimise nõuetele.
(11)
Direktiivi 92/65/EMÜ artikli 17 lõike 2 viimase lõigu kohaselt võib elusloomi ja loomseid saadusi, mille suhtes kohaldatakse direktiive 92/65/EMÜ, 2002/99/EÜ ja 2004/68/EÜ, Euroopa Liitu importida ja need võivad Euroopa Liitu transiidi korras läbida ainult siis, kui nendega on kaasas veterinaarsertifikaat ning nad vastavad ELi õigusaktides sätestatud asjaomastele nõuetele.
(12)
Seetõttu on direktiivide 92/65/EMÜ, 2002/99/EÜ ja 2004/68/EÜ rakendamiseks asjakohane sätestada käesolevas määruses kolmandate riikide, territooriumite ja nende osade loetelu ning konkreetsed imporditingimused, sealhulgas teatavate elusloomade ja teatavate loomade värske liha veterinaarsertifikaatide näidised.
(13)
ELi õigusaktide järjepidevuse huvides tuleks käesolevas määruses arvesse võtta ka neid tervishoiunõudeid, mis on sätestatud muudes ELi õigusaktides, eelkõige määrustes (EÜ) nr 852/2004, 853/2004 ja 854/2004, millega kehtestatakse toiduainete ja loomset päritolu toidu hügieeni käsitlevad eeskirjad ning eeskirjad inimtoiduks ettenähtud loomsete saaduste ametlikuks kontrollimiseks, samuti nõudeid, mis on sätestatud nõukogu 29. aprilli 1996 aasta direktiivis 96/23/EÜ, millega nähakse ette teatavate ainete ja nende jääkide kontrollimise meetmed elusloomades ja loomsetes toodetes, (12) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2001. aasta määruses (EÜ) nr 999/2001, millega sätestatakse teatavate transmissiivsete spongiformsete entsefalopaatiate vältimise, kontrolli ja likvideerimise eeskirjad (13).
(14)
Määruses (EÜ) nr 882/2004 on sätestatud üldeeskirjad, millega reguleeritakse ametlike kontrollide läbiviimist toidu ja loomasööda, loomatervise ja loomade heaolu valdkonnas. Kõnealuse määruse artikliga 48 antakse komisjonile volitus võtta vastu nende kolmandate riikide loetelu, millest võib konkreetseid tooteid Euroopa Liitu importida. Määruses (EÜ) nr 854/2004 sätestatakse erieeskirjad inimtoiduks ettenähtud loomsete saaduste ametlikuks kontrollimiseks, sealhulgas nende kolmandate riikide loetelu koostamiseks, millest on lubatud loomsete saaduste import. Kõnealuste eeskirjadega nähakse ette, et need loetelud võivad olla ühendatud teiste loeteludega, mis on koostatud inimeste ja loomade tervise kaitseks.
(15)
Seetõttu peavad käesoleva määruse lisades esitatud näidissertifikaadid hõlmama ka tõendeid selle kohta, et on täidetud direktiivis 96/23/EÜ ning määrustes (EÜ) nr 999/2001, 852/2004, 853/2004 ja 854/2004 sätestatud tervishoiunõuded.
(16)
Käesoleva määruse lisades esitatud näidissertifikaadid peavad hõlmama ka tõendeid selle kohta, et on täidetud loomade heaolu käsitlevad nõuded, mis on sätestatud nõukogu 22. detsembri 1993. aasta direktiivis 93/119/EÜ loomade kaitse kohta tapmisel või surmamisel (14) ning nõukogu 22. detsembri 2004. aasta määruses (EÜ) nr 1/2005, mis käsitleb loomade kaitset vedamise ja sellega seonduvate toimingute ajal (15).
(17)
Selleks et tagada, et Euroopa Liitu toodavate elusloomade tervislikku seisundit ei ohustata nende transportimise ajal päritoluriigiks olevast kolmandast riigist Euroopa Liitu, tuleb sätestada teatavad nõuded elusloomade transportimise, sealhulgas kogumiskeskuste kohta.
(18)
Loomatervise kaitse tagamiseks ELis tuleb elusloomad vedada liidus otse nende sihtkohta.
(19)
Värske liha puhul, mis on Euroopa Liitu toodud muusse kolmandasse riiki transiidi eesmärgil, ei ole tegemist suure ohuga rahvatervisele. Siiski peab selline liha vastama kõikidele asjaomastele loomatervise nõuetele. Seetõttu tuleb kehtestada konkreetsed normid värske liha transiidi ja sellele eelneva ladustamise kohta.
(20)
Kaliningradi geograafilise asendi tõttu, mis mõjutab ainult Lätit, Leedut ja Poolat, tuleb sätestada eritingimused nende saadetiste suhtes, mille transiit Venemaale ja Venemaalt toimub läbi Euroopa Liidu.
(21)
Euroopa Liitu peab olema lubatud tuua sõraliste seltsi (Artiodactyla) kuuluvate, loodusest püütud ja tehistingimustes peetavate ulukite värsket liha (välja arvatud rups ja hakkliha). Selleks et välistada sellise impordiga kaasneda võivaid võimalikke riske loomade tervisele, on asjakohane, et kõnealused loomad eraldatakse metsloomadest kolmeks kuuks enne selliste saadetiste Euroopa Liitu toomist. Kõnealuste saadetiste veterinaarsertifikaadi näidises (RUF) tuleks seda vastavalt arvesse võtta.
(22)
Komisjoni 11. detsembri 2003. aasta otsuses 2003/881/EÜ loomatervishoiu ja sertifitseerimise nõuete kohta mesilaste (Apis mellifera) ja kimalaste (Bombus spp.) impordil kolmandatest riikidest (16) sätestatakse loomatervishoiu ja sertifitseerimise nõuded mesilaste ja kimalaste impordi suhtes teatavatest kolmandatest riikidest. ELi õigusaktide lihtsustamise huvides tuleb käesolevasse määrusesse lisada kõnealuses otsuses sätestatud meetmed. Sellest tulenevalt tuleb otsus nr 2003/881/EÜ tunnistada kehtetuks.
(23)
Asjakohane on kehtestada üleminekuperiood, et võimaldada liikmesriikidel ja tootmisharul võtta vajalikke meetmeid käesolevas määruses sätestatud nõuetele vastamiseks.
(24)
Käesoleva määrusega ette nähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I PEATÜKK
SISU, REGULEERIMISALA JA MÕISTED
Artikkel 1
Sisu ja reguleerimisala
1. Käesolevas määruses sätestatakse veterinaarsertifitseerimise nõuded selliste saadetiste Euroopa Liitu toomiseks, mis sisaldavad järgmisi elusloomi või värsket liha:
a)
kabiloomad;
b)
IV lisa 2. osas loetletud loomad;
c)
inimtoiduks ettenähtud kabiloomade ja hobuslaste värske liha, välja arvatud lihavalmistised.
2. Käesoleva määrusega kehtestatakse nende kolmandate riikide, territooriumide või nende osade loetelud, millest võib Euroopa Liitu tuua lõikes 1 osutatud saadetisi.
3. Käesolevat määrust ei kohaldata kodustamata loomade Euroopa Liitu toomise suhtes järgmistel juhtudel:
a)
kui loomad tuuakse Euroopa Liitu loomanäituste jaoks, mille raames kõnealuseid loomi ei peeta ega aretata tavapärasel viisil;
b)
kui loomad kuuluvad tsirkusesse;
c)
kui loomad on ette nähtud direktiivi 92/65/EMÜ artikli 2 lõike 1 punktis c määratletud tunnustatud asutuse, instituudi või keskuse jaoks.
4. Käesoleva määruse kohaldamine ei piira sertifitseerimise erinõuete kohaldamist, mis on kehtestatud muude ELi õigusaktide või ELi ja kolmandate riikide vahel sõlmitud kokkulepetega.
Artikkel 2
Mõisted
Käesoleva määruse kohaldamisel kasutatakse järgmisi mõisteid:
a)
kabiloomad - direktiivi 2004/68/EÜ artikli 2 punktis d määratletud kabiloomad;
b)
värske liha - määruse (EÜ) nr 853/2004 I lisa punktis 1.10 määratletud värske liha;
c)
hobuslased - nõukogu direktiivi 90/426/EMÜ (17) artikli 2 punktis b määratletud hobuslased;
d)
põllumajandusettevõte - talumajapidamine või muu ametliku järelevalve all olev põllumajandus-, tööstus- või äriettevõte, sealhulgas loomaaiad, lõbustuspargid ja loodus- või jahireservaadid, kus elusloomi tavapäraselt peetakse või aretatakse.
II PEATÜKK
ELUSLOOMADE EUROOPA LIITU TOOMISE TINGIMUSED
Artikkel 3
Kabiloomade Euroopa Liitu toomise üldtingimused
Kabiloomasaadetisi võib Euroopa Liitu tuua ainult juhul, kui need vastavad järgmistele tingimustele:
a)
saadetised pärinevad kolmandatest riikidest, territooriumidelt või nende osadest, mis on loetletud I lisa 1. osas esitatud tabeli esimeses, teises ja kolmandas veerus, mille jaoks on olemas veterinaarsertifikaadi näidis, mis vastab I lisa 1. osas esitatud tabeli neljandas veerus loetletud asjaomasele saadetisele;
b)
saadetisega on kaasas asjakohane veterinaarsertifikaat, mis on koostatud vastavalt I lisa 2. osas sätestatud vastava veterinaarsertifikaadi näidisele, võttes arvesse kõnealuse lisa 1. osas esitatud tabeli kuuendas veerus osutatud konkreetseid tingimusi, ning mille on täitnud ja allkirjastanud eksportiva kolmanda riigi ametlik veterinaararst;
c)
saadetis vastab punktis b osutatud veterinaarsertifikaadis sätestatud nõuetele, sealhulgas:
i)
kõnealuses sertifikaadis sätestatud lisatagatistele, kui need on osutatud I lisa 1. osas esitatud tabeli viiendas veerus;
ii)
mis tahes täiendavatele veterinaarsertifitseerimise nõuetele, mida sihtliikmesriik võib nõuda kooskõlas ELi veterinaariaalaste õigusaktidega ning mis sisalduvad kõnealuses sertifikaadis.
Artikkel 4
Nõuded teatavate kabiloomasaadetiste kogumiskeskuste kohta
Kabiloomasaadetisi, mis sisaldavad elusloomi rohkem kui ühest põllumajandusettevõttest, võib Euroopa Liitu tuua ainult juhul, kui need on koostatud kogumiskeskustes, mille on heaks kiitnud päritoluriigiks oleva kolmanda riigi pädev asutus kooskõlas I lisa 5. osas sätestatud nõuetega.
Artikkel 5
Juhendid materjalide ja katsemenetluste standardimiseks kabiloomade puhul
Kui kabiloomasaadetiste Euroopa Liitu toomiseks on I lisa 1. osas esitatud tabeli neljandas veerus loetletud veterinaarsertifikaatidega nõutav proovide võtmine ja uuringud kõnealuse lisa 6. osas loetletud haiguste suhtes, viib kõnealuste proovide võtmise ja uuringud läbi või kontrollib selle läbiviimist päritoluriigiks oleva kolmanda riigi pädev asutus vastavalt kõnealuse lisa 6. osas esitatud materjalide ja katsemenetluste standardimise juhenditele.
Artikkel 6
Eritingimused teatavate kabiloomasaadetiste jaoks, mida imporditakse Saint-Pierre’i ja Miqueloni ning tuuakse Euroopa Liitu
I lisa 7. osas esitatud tabelis loetletud liikidesse kuuluvate kabiloomade saadetisi, mis toodi Saint-Pierre’i ja Miqueloni vähem kui kuus kuud enne nende Saint-Pierre’ist ja Miquelonist Euroopa Liitu saatmise kuupäeva, võib Euroopa Liitu tuua ainult juhul kui:
a)
saadetised vastavad I lisa 7. osa 1. peatükis sätestatud loomade pidamis- ja karantiininõuetele;
b)
saadetist on testitud vastavalt I lisa 7. osa 2. peatükis sätestatud veterinaaruuringute nõuetele.
Artikkel 7
Teatavate mesilase- ja kimalaseliikide Euroopa Liitu toomise üldtingimused
1. IV lisa 2. osas esitatud 1. tabelis loetletud mesilase- ja kimalaseliike on lubatud Euroopa Liitu tuua ainult nendest kolmandatest riikidest või territooriumidelt,
a)
mis on loetletud II lisa 1. osas;
b)
kus ameerika haudmemädaniku, tarumardika (Aethina tumida) ja lesta liigist Tropilaelaps spp. esinemisest teatamine on kohustuslik kogu kolmanda riigi territooriumil või asjaomasel territooriumil.
2. Erandina lõike 1 punktist a võib mesilase- ja kimalasesaadetisi Euroopa Liitu tuua II lisa 1. osas loetletud kolmanda riigi või territooriumi osast, mis on:
a)
kolmanda riigi või territooriumi geograafiliselt ja epidemioloogiliselt eraldatud osa;
b)
loetletud IV lisa 1. osa 1. jaos esitatud tabeli kolmandas veerus.
Kui kõnealust erandit kohaldatakse, on keelatud Euroopa Liitu tuua mesilaste ja kimalaste saadetisi asjaomase kolmanda riigi või territooriumi kõikidest muudest osadest, mida ei ole loetletud IV lisa 1. osa 1. jaos esitatud tabeli kolmandas veerus.
3. IV lisa 2. osa 1. tabelis loetletud liikidesse kuuluvate mesilaste ja kimalaste saadetised sisaldavad kas:
a)
mesilas- (Apis mellifera) ja kimalasemade (Bombus spp.) tarusid, millest igaühes on üks ema koos kõige rohkem 20 saatjaga; või
b)
kimalaste (Bombus spp.) konteinerid, millest igaüks sisaldab kõige rohkem 200 täiskasvanud kimalasega peret.
4. IV lisa 2. osa 1. tabelis loetletud liikidesse kuuluvate mesilaste ja kimalaste saadetised:
a)
saadetakse koos asjakohase veterinaarsertifikaadiga, mis on koostatud vastavalt IV lisa 2. osas sätestatud asjaomase veterinaarsertifikaadi näidisele ning mille on täitnud ja allkirjastanud eksportiva kolmanda riigi ametlik veterinaararst;
b)
vastavad punktis a osutatud veterinaarsertifikaadis sätestatud veterinaarnõuetele.
Artikkel 8
Üldtingimused elusloomade Euroopa Liitu vedamise kohta
Pärast päritoluriigiks olevas kolmandas riigis pealelaadimist ning enne saabumist Euroopa Liitu sisenemise piiripunkti ei tohi elusloomade saadetised olla:
a)
veetud koos elusloomadega, kes:
i)
ei ole ette nähtud Euroopa Liitu toomiseks; või
ii)
kelle tervisestaatus on madalam.
b)
maha laaditud või (õhutranspordi korral) teise õhusõidukisse viidud sellises kolmandas riigis, territooriumil või nende osas, mis ei ole loetletud I lisa 1. osas esitatud tabeli esimeses, teises ega kolmandas veerus, või mille kohta ei ole I lisa 1. osas esitatud tabeli neljandas veerus loetletud asjaomastele saadetistele vastavat veterinaarsertifikaadi näidist, või maanteel või raudteel transporditud või jalgsi aetud läbi sellise kolmanda riigi, territooriumi või nende osa.
Artikkel 9
Elusloomade Euroopa Liitu vedamise ajaline piirang
Elusloomasaadetisi võib Euroopa Liitu tuua ainult juhul, kui kõnealused saadetised jõuavad Euroopa Liitu sisenemise piiripunkti kümne päeva jooksul pärast asjakohase veterinaarsertifikaadi väljastamise kuupäeva.
Mereveo korral pikendatakse kõnealust kümnepäevalist ajavahemikku lisaaja võrra, mis vastab meresõidu kestusele, mida kinnitab laeva kapteni allkirjastatud deklaratsioon, mis on koostatud kooskõlas I lisa 3. osaga ning mille originaal on lisatud veterinaarsertifikaadile.
Artikkel 10
Eritingimused õhuteed pidi Euroopa Liitu veetud elusloomasaadetiste pritsimise kohta
Kui elusloomasaadetisi, välja arvatud mesilasi ja kimalasi, veetakse õhuteed pidi, pritsitakse kasti või konteinerit, milles neid veetakse, ning ümbritsevat ala sobiva insektitsiidiga.
Kõnealust pritsimist teostatakse vahetult enne õhusõiduki uste sulgemist pealelaadimise järel ning pärast mis tahes järgnevat uste avamist kolmandas riigis, kuni õhusõiduk on jõudnud oma sihtkohta.
Õhusõiduki kapten kinnitab pritsimist, kirjutades alla deklaratsioonile, mis on koostatud kooskõlas I lisa 4. osaga ning mille originaal on lisatud veterinaarsertifikaadile.
Artikkel 11
Teatavate kabiloomasaadetiste Euroopa Liitu toomise järgselt kohaldatavad nõuded
1. Nende kabiloomade saadetised, mis on ette nähtud aretamiseks ja toodanguks või loomaaedadele, lõbustusparkidele ja loodus- või jahireservaatidele, saadetakse pärast Euroopa Liitu toomist viivitamata sihtettevõttesse.
Kabiloomad jäävad kõnealusesse ettevõttesse vähemalt 30 päevaks, välja arvatud juhul, kui nad saadetakse otse tapamajja.
2. Kohe tapmiseks ettenähtud kabiloomade saadetised saadetakse viivitamata sihttapamajja, kus nad tapetakse viie tööpäeva jooksul pärast tapamajja saabumise kuupäeva.
Artikkel 12
Eritingimused teatavate kabiloomasaadetiste transiidi suhtes läbi kolmandate riikide
Juhul kui kohaldatakse I lisa 1. osa eritingimust I, kohaldatakse selleks, et lubada kõnealuses tingimuses osutatud kabiloomasaadetistel, mis on pärit ühest liikmesriigist ning saadetakse teise liikmesriiki, läbida transiidina I lisa 1. osa tabelis esitatud loetelusse kuuluvat kolmandat riiki, territooriumi või nende osa, mille jaoks ei ole vastavat veterinaarsertifikaadi näidist kõnealuse tabeli neljandas veerus osutatud asjaomaste kabiloomasaadetiste kohta, järgmisi tingimusi:
a)
nuumveiste puhul:
i)
lõpliku sihtkoha pädev asutus peab eelnevalt kindlaks määrama lõplikud sihtettevõtted;
ii)
saadetisse kuuluvaid elusloomi tohib lõplikust sihtettevõttest välja viia üksnes kohe tapmiseks;
iii)
kuni saadetisse kuuluvaid loomi hoitakse asjaomases ettevõttes, peab kõiki elusloomade saabumisi lõplikku sihtettevõttesse ja sealt väljaviimisi kontrollima pädev asutus;
b)
kohe tapmiseks ettenähtud kabiloomade suhtes kohaldatakse artikli 11 lõiget 2.
Artikkel 13
Artiklis 7 osutatud mesilase- ja kimalasesaadetiste Euroopa Liitu toomise järgselt kohaldatavad nõuded
1. Artikli 7 lõike 3 punktis a osutatud mesilas- ja kimalasemade saadetised saadetakse viivitamata nende lõplikku sihtkohta, kus pädev asutus tarud üle kontrollib ning mesilasemad viiakse enne kohalikesse peredesse asutamist üle uutesse tarudesse.
2. Tarud, saatjaloomad ja mesilas- või kimalasemaga päritoluriigiks olevast kolmandast riigist kaasa tulnud muu materjal saadetakse pädeva asutuse määratud laborisse, et uurida:
a)
tarumardikate (Aethina tumida), nende munade või vastsete olemasolu;
b)
Tropilaelaps spp. liigist lesta tundemärkide olemasolu.
Pärast laborikontrolli puurid, saatjad ja muu materjal hävitatakse.
3. Artikli 7 lõike 3 punktis b osutatud kimalaste (Bombus spp.) saadetised saadetakse viivitamata nende määratud sihtkohta.
Kõnealused kimalased võivad jääda pere elutsükli lõpuni konteinerisse, milles nad Euroopa Liitu toodi.
Kõnealune konteiner ja kogu kimalastega päritoluriigiks olevast kolmandast riigist kaasas olnud materjal hävitatakse hiljemalt pärast pere elutsükli lõppu.
III PEATÜKK
VÄRSKE LIHA EUROOPA LIITU TOOMISE TINGIMUSED
Artikkel 14
Värske liha importimise üldtingimused
Inimtoiduks ettenähtud värske liha saadetisi võib Euroopa Liitu importida ainult juhul, kui need vastavad järgmistele tingimustele:
a)
saadetised pärinevad kolmandatest riikidest, territooriumidelt või nende osadest, mis on loetletud II lisa 1. osas esitatud tabeli esimeses, teises ja kolmandas veerus, mille jaoks on olemas veterinaarsertifikaadi näidis, mis vastab II lisa 1. osas esitatud tabeli neljandas veerus loetletud asjaomasele saadetisele;
b)
Euroopa Liitu sisenemise piiripunktis esitatakse nendega koos asjakohane veterinaarsertifikaat, mis on koostatud vastavalt II lisa 2. osas sätestatud asjaomase veterinaarsertifikaadi näidisele, võttes arvesse kõnealuse lisa 1. osas esitatud tabeli kuuendas veerus osutatud eritingimusi, ning mille on täitnud ja allkirjastanud eksportiva kolmanda riigi ametlik veterinaararst;
c)
need vastavad punktis b osutatud veterinaarsertifikaadis sätestatud nõuetele, sealhulgas:
i)
kõnealuses sertifikaadis sätestatud lisatagatistele, kui need on osutatud II lisa 1. osas esitatud tabeli viiendas veerus;
ii)
mis tahes täiendavatele veterinaarsertifitseerimise nõuetele, mida sihtliikmesriik võib nõuda kooskõlas ELi veterinaariaalaste õigusaktidega ning mis sisalduvad kõnealuses sertifikaadis.
Artikkel 15
Uluksõraliste nülitud rümpade importimise järgselt kohaldatavad nõuded
Kooskõlas nõukogu direktiivi 97/78/EÜ (18) artikli 8 lõikega 2 saadetakse uluksõraliste nülitud rümpade saadetised, mis on pärast täiendavat töötlemist ette nähtud inimtoiduks, viivitamata sihtkohaks olevasse töötlemisettevõttesse.
Artikkel 16
Värske liha transiit ja ladustamine
Värske liha saadetisi, mis ei ole ette nähtud Euroopa Liitu importimiseks, vaid mille sihtkohaks on kolmas riik ning mis on ette nähtud transiidiks kas kohe või pärast ladustamist Euroopa Liidus vastavalt direktiivi 97/78/EÜ artikli 12 lõikele 4 ja artiklile 13, lubatakse Euroopa Liitu tuua ainult juhul, kui need vastavad järgmistele nõuetele:
a)
saadetised pärinevad II lisa 1. osas esitatud tabeli esimeses, teises ja kolmandas veerus loetletud kolmandatest riikidest, territooriumidelt või nende osadest, mille jaoks on olemas veterinaarsertifikaadi näidis, mis vastab II lisa 1. osas esitatud tabeli neljandas veerus osutud asjaomasele saadetisele;
b)
saadetised vastavad punktis a osutatud asjaomases veterinaarsertifikaadi näidises kõnealuse saadetise puhul kehtestatud loomatervishoiu erinõuetele;
c)
saadetistega on kaasas veterinaarsertifikaat, mis on koostatud vastavalt III lisas esitatud veterinaarsertifikaadi näidisele ning mille on täitnud ja allkirjastanud asjaomase kolmanda riigi ametlik veterinaararst;
d)
saadetised on tunnistatud transiidiks, sealhulgas vajadusel ladustamiseks, vastuvõetavaks komisjoni määruse (EÜ) nr 136/2004 (19) artikli 2 lõikes 1 osutatud ühises veterinaariaalases sisenemisdokumendis, millele on alla kirjutanud Euroopa Liitu sisenemise piiripunkti ametlik veterinaararst.
Artikkel 17
Läbi Läti, Leedu ja Poola toimuva transiidi suhtes kohaldatav erand
1. Erandina artiklist 16 on komisjoni otsuses 2009/821/EÜ (20) (SANCO/5141/2009) loetletud Läti, Leedu ja Poola kindlaksmääratud piiripunktide vahel lubatud teostada maanteed või raudteed mööda selliste saadetiste transiiti läbi Euroopa Liidu, mis on pärit Venemaalt ning mis viiakse otse või kolmanda riigi kaudu Venemaale, kui on täidetud järgmised tingimused:
a)
pädeva asutuse veterinaarteenistus on Euroopa Liitu sisenemise piiripunktis pannud saadetisele seerianumbriga plommi;
b)
saadetisega kaasas olevate ja direktiivi 97/78/EÜ artiklis 7 osutatud dokumentide igale lehele on Euroopa Liitu sisenemise piiripunkti pädeva asutuse ametlik veterinaararst pannud templi „AINULT TRANSIIDIKS LÄBI ELi VENEMAALE”;
c)
järgitud on direktiivi 97/78/EÜ artiklis 11 sätestatud menetlusnõudeid;
d)
saadetis on Euroopa Liitu sisenemise piiripunkti ametliku veterinaararsti alla kirjutatud ühises veterinaariaalases sisenemisdokumendis tunnistatud transiidiks vastuvõetavaks.
2. Selliste saadetiste mahalaadimine või ladustamine, nagu määratletud direktiivi 97/78/EÜ artikli 12 lõikes 4 või artiklis 13, ei ole Euroopa Liidu territooriumil lubatud.
3. Pädev asutus kontrollib korrapäraselt Euroopa Liidu territooriumilt väljaviidavate saadetiste arvu ja toodete koguse vastavust Euroopa Liitu sisenevate saadetiste arvule ja toodete kogusele.
IV PEATÜKK
ÜLD-, ÜLEMINEKU- JA LÕPPSÄTTED
Artikkel 18
Sertifitseerimine
Käesoleva määrusega nõutavad veterinaarsertifikaadid täidetakse vastavalt V lisas esitatud selgitavatele märkustele.
Kõnealune nõue ei takista siiski elektroonilise sertifitseerimise või muude heakskiidetud ja liidu tasemel ühtlustatud süsteemide kasutamist.
Artikkel 19
Üleminekusätted
Üleminekuperioodil kuni 30. juunini 2010 võib jätkuvalt Euroopa Liitu tuua elusloomade ja inimtoiduks ettenähtud värske liha saadetisi, mille kohta asjaomased veterinaarsertifikaadid on välja antud kooskõlas otsustega 79/542/EMÜ või 2003/881/EÜ.
Artikkel 20
Kehtetuks tunnistamine
Otsus 2003/881/EÜ tunnistatakse kehtetuks.
Artikkel 21
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 16. märts 2010.