РЕШЕНИЕ 2011/423/ОВППС НА СЪВЕТА
от 18 юли 2011 година
относно ограничителни мерки срещу Судан и Южен Судан и за отмяна на Обща позиция 2005/411/ОВППС
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 29 от него,
като има предвид, че:
(1)
На 30 май 2005 г. Съветът прие Обща позиция 2005/411/ОВППС (1) относно ограничителни мерки срещу Судан. Обща позиция 2005/411/ОВППС включи мерките, наложени с Обща позиция 2004/31/ОВППС (2), и мерките, които следва да бъдат наложени съгласно Резолюция 1591 (2005) на Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации (ООН) („Резолюция 1591 (2005) на ССООН“).
(2)
Обхватът на ограничителните мерки, наложени с Обща позиция 2005/411/ОВППС, следва да бъде адаптиран и посочената обща позиция следва да бъде заменена.
(3)
Процедурата за изменение на приложението към настоящото решение следва да включва изискване за уведомяване на посочените лица и образувания за основанията за включването им в списъка, предоставени от Комитета по санкциите, създаден съгласно Резолюция 1591 (2005) на ССООН, за да им се даде възможност да представят възражения. Когато се представят възражения или нови съществени доказателства, Съветът следва да преразгледа решението си предвид тях и да уведоми съответно засегнатото лице или образувание.
(4)
Настоящото решение зачита основните права и спазва принципите, признати по-специално в Хартата на основните права на Европейския съюз, най-вече правото на ефективни правни средства за защита и на справедлив съдебен процес, правото на собственост и правото на защита на личните данни. Настоящото решение следва да се прилага съгласно тези права и принципи.
(5)
Настоящото решение зачита в пълна степен задълженията на държавите-членки съгласно Устава на ООН и правно обвързващото естество на резолюциите на Съвета за сигурност на ООН.
(6)
Мерките за изпълнение на Съюза се съдържат в Регламент (ЕО) № 131/2004 на Съвета от 26 януари 2004 г. относно определени ограничителни мерки по отношение на Судан (3) и Регламент (ЕО) № 1184/2005 на Съвета от 18 юли 2005 г. за налагане на някои специфични ограничителни мерки по отношение на определени лица, възпрепятстващи мирния процес и нарушаващи международното право в конфликта в региона на Дарфур в Судан (4),
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
В съответствие с Резолюция 1591 (2005) на Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации (Резолюция 1591 (2005) на ССООН) ограничителните мерки, предвидени в член 2, параграф 1 и член 3, параграф 1, се налагат на онези лица, които възпрепятстват мирния процес, представляват заплаха за стабилността в Дарфур и региона, извършват нарушения на международното хуманитарно право или международното право в областта на правата на човека или други жестокости, нарушават оръжейното ембарго и/или са отговорни за офанзивни военни полети във или над региона на Дарфур, и които са посочени от комитета, създаден въз основа на параграф 3 от Резолюция 1591 (2005) на ССООН („Комитет по санкциите“).
Съответните лица са включени в списъка в приложението към настоящото решение.
Член 2
1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки за предотвратяване на влизането във или транзитното преминаване през техните територии на лицата, посочени в член 1.
2. Параграф 1 не задължава никоя държава-членка да откаже влизане в своята територия на собствените си граждани.
3. Параграф 1 не се прилага в случаите, в които Комитетът по санкциите определи, че пътуването е оправдано на основата на хуманитарни нужди, включително религиозни задължения, или когато Комитетът по санкциите заключи, че дадено изключение ще придвижи напред постигането на целите на резолюциите на Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации за създаване на мир и стабилност в Судан и региона.
4. В случаите, когато съгласно параграф 3 държава-членка разреши влизане във или транзитно преминаване през нейната територия на лицата, посочени от Комитета по санкциите, разрешението се ограничава до причината, поради която е дадено, и до лицата, за които се отнася.
Член 3
1. Замразяват се всички финансови средства, други финансови активи и икономически ресурси, притежавани или контролирани пряко или непряко от лицата, посочени в член 1, или държани от образувания, притежавани или контролирани пряко или непряко от такива лица, както и от всяко друго лице, действащо от тяхно име или по тяхно указание, които са посочени в приложението.
2. Никакви финансови средства, финансови активи или икономически ресурси не се предоставят пряко или непряко на такива лица или образувания или в тяхна полза.
3. Изключение може да бъде направено за финансови средства, други финансови активи и икономически ресурси, които са:
а)
необходими за основни разходи, включително разходите за хранителни продукти, наем или ипотека, лекарства и медицинско обслужване, данъци, застрахователни премии и такси за комунални услуги;
б)
предназначени изключително за заплащането на разумни по размер суми за професионални услуги и за възстановяването на направени разходи, свързани с извършени правни услуги;
в)
предназначени изключително за плащането на хонорари или такси за услуги съгласно националното законодателство за рутинното владеене или поддържане на замразени финансови средства, други финансови активи и икономически ресурси,
след нотифициране на Комитета по санкциите от съответната държава-членка за намерението да даде разрешение, където е уместно, за достъп до такива финансови средства, други финансови активи и икономически ресурси и при липсата на отрицателно решение от Комитета по санкциите в рамките на два работни дни от тази нотификация;
г)
необходими за извънредни разходи, след уведомяване на Комитета по санкциите от съответната държава-членка и одобрение от него;
д)
предмет на съдебно, административно или арбитражно право на задържане или решение, като в такъв случай финансовите средства, другите финансови активи или икономическите ресурси могат да бъдат използвани за удовлетворяване на това право на задържане или за изпълнение на решението, при условие че правото на задържане или решението е постановено преди датата на Резолюция 1591 (2005) на ССООН и не са в полза на лице или образувание, посочени в настоящия член, след нотифициране на Комитета по санкциите от съответната държава-членка.
4. Параграф 2 не се прилага спрямо добавянето към замразени сметки на:
а)
лихви или други приходи по тези сметки; или
б)
плащания, дължими по договори, споразумения или задължения, които са сключени или възникнали преди датата, на която тези сметки стават предмет на ограничителни мерки,
при условие че всички тези лихви, други приходи и плащания продължават да подлежат на разпоредбите на параграф 1.
Член 4
1. Забраняват се продажбата, доставката, трансферът или износът на всички видове оръжия и свързаните с тях материали, включително оръжия и боеприпаси, военни превозни средства и оборудване, паравоенно оборудване и резервни части за гореспоменатото за Судан или Южен Судан от граждани на държавите-членки, от териториите на държавите-членки или ползвайки плавателни съдове или самолети под тяхно знаме, независимо дали произходът им е или не е от териториите на държавите-членки.
2. Забранява се също:
а)
предоставянето, пряко или непряко, на техническа помощ, брокерски услуги или други услуги, свързани с изделията, посочени в параграф 1, или с доставката, производството, поддръжката и употребата на такива изделия на физически или юридически лица, образувания или органи в Судан или Южен Судан или за употреба в Судан или Южен Судан;
б)
предоставянето, пряко или непряко, на финансиране или финансова помощ, свързани с изделията, посочени в параграф 1, включително и по-специално предоставянето на безвъзмездни средства, заеми и застраховане на експортни кредити за всякакъв вид продажба, доставка, трансфер или износ на такива изделия или за предоставянето на свързани с тях техническа помощ, брокерски услуги или други услуги, на физически или юридически лица, образувания или органи в Судан или Южен Судан или за употреба в Судан или Южен Судан;
в)
съзнателното и умишлено участие в дейности, чиято цел или резултат е заобикаляне на забраните, посочени в буква а) или б).
Член 5
1. Член 4 не се прилага за:
а)
продажбата, доставката, трансфера или износа на несмъртоносно военно оборудване, предназначено единствено за хуманитарни цели, за мониторинг на спазването на правата на човека, за защитни цели или за програми за институционално изграждане, реализирани от Организацията на обединените нации (ООН), Африканския съюз, Европейския съюз, а също така и за материалите, предназначени за операции на Европейския съюз, ООН и Африканския съюз за управление на кризи;
б)
продажбата, доставката, трансфера или износа на небойни превозни средства, произведени или оборудвани с материали за осигуряване на балистична защита, предназначени единствено за осигуряване на защита на персонала на Европейския съюз и неговите държави-членки в Судан или Южен Судан;
в)
предоставянето на техническа помощ, брокерски услуги и други услуги, свързани с такова оборудване или такива програми и операции;
г)
предоставянето на финансиране и финансова помощ за такова оборудване или такива програми и операции;
д)
продажбата, доставката, трансфера или износа на оборудване за разминиране и на материали, които се използват при операции за разминиране;
е)
предоставянето на техническа помощ, брокерски и други услуги и финансова помощ, и продажба, доставки, трансфер или износ в подкрепа на прилагането на Всеобхватното мирно споразумение;
ж)
продажбата, доставката, трансфера или износа на несмъртоносно военно оборудване, предназначено единствено за подпомагане на процеса на реформа в областта на сигурността в Южен Судан, както и предоставянето на финансиране, финансова помощ или техническа помощ, свързани с такова оборудване;
при условие че такива доставки са предварително одобрени от компетентния орган на съответната държава-членка.
2. Член 4 не се прилага и за защитните облекла, включително бронираните жилетки и военните каски, временно изнасяни за Судан или Южен Судан от персонала на ООН, персонала на Европейския съюз или неговите държави-членки, представителите на медиите и работниците в хуманитарната област и областта на развитието, както и свързания с тях персонал, само за тяхна лична употреба.
3. Държавите-членки преценяват доставките по настоящия член за всеки отделен случай, като вземат надлежно предвид критериите, заложени в Обща позиция 2008/944/ОВППС от 8 декември 2008 г. определяща общи правила за режим на контрол върху военни технологии и оборудване (5). Държавите-членки изискват адекватни защитни мерки срещу злоупотреба с разрешенията, давани по настоящия член, и когато е уместно, приемат разпоредби за репатриране на оборудването.
Член 6
Съветът съставя списъка, съдържащ се в приложението, и внася промени в него на базата на решенията, взети от Комитета по санкциите.
Член 7
1. Когато Съветът за сигурност на ООН или Комитетът по санкциите включва в списъка лице или образувание, Съветът включва това лице или образувание в приложението. Съветът уведомява засегнатото лице или образувание за решението си, включително за основанията за включването му в списъка, или пряко, ако адресът е известен, или чрез публикуване на известие, за да предостави възможност на това лице или образувание да представи възражения.
2. Когато се представят възражения или нови съществени доказателства, Съветът преразглежда решението си и съответно уведомява засегнатото лице или образувание.
Член 8
1. В приложението се съдържат основанията за включване в списъка на изброените в него лица и образувания, предоставени от Съвета за сигурност на ООН или от Комитета по санкциите.
2. В приложението се съдържа също информация, ако такава е налична, предоставена от Съвета за сигурност или от Комитета по санкциите, която е необходима за идентифициране на засегнатите лица или образувания. По отношение на лицата в информацията може да се включват имената, включително псевдоними, датата и мястото на раждане, гражданството, номерът на паспорта и на картата за самоличност, полът, адресът, ако е известен, и длъжността или професията. По отношение на образуванията данните могат да включват наименованието, мястото и датата на регистрация, регистрационния номер и мястото на дейност. Приложението включва също така дата на посочване от Съвета за сигурност или от Комитета по санкциите.
Член 9
1. Мерките, посочени в членове 2 и 3, се преразглеждат до 19 юли 2012 г. предвид решенията на Съвета за сигурност на ООН относно положението в Судан.
2. Мерките, посочени в член 4, се преразглеждат до датата, посочена в параграф 1 от настоящия член, и на всеки 12 месеца след това. Те се отменят, ако Съветът счете, че техните цели са изпълнени.
Член 10
Обща позиция 2005/411/ОВППС се отменя.
Член 11
Настоящото решение влиза в сила от датата на приемането му.
Съставено в Брюксел на 18 юли 2011 година.
NÕUKOGU OTSUS 2011/423/ÜVJP,
18. juuli 2011,
mis käsitleb Sudaani ja Lõuna-Sudaani vastu suunatud piiravaid meetmeid ning millega tunnistatakse kehtetuks ühine seisukoht 2005/411/ÜVJP
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu lepingut, eriti selle artiklit 29,
ning arvestades järgmist:
(1)
Nõukogu võttis 30. mail 2005 vastu ühise seisukoha 2005/411/ÜVJP, (1) mis käsitleb Sudaani vastu suunatud piiravaid meetmeid. Ühine seisukoht 2005/411/ÜVJP integreeris ühise seisukohaga 2004/31/ÜVJP (2) kehtestatud meetmed ja vastavalt ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonile 1591 (2005) („resolutsioon 1591 (2005)”) kehtestatavad meetmed ühte õigusakti.
(2)
Ühise seisukohaga 2005/411/ÜVJP kehtestatud piiravate meetmete ulatust tuleks kohandada ning kõnealune ühine seisukoht tuleks asendada.
(3)
Käesoleva otsuse lisa muutmise kord peaks hõlmama nõuet teatada loetellu kantud isikutele ja üksustele põhjused, miks nad on kantud resolutsiooni 1591 (2005) alusel loodud sanktsioonide komitee koostatud loetellu, et anda neile võimalus esitada märkusi. Kui esitatakse märkusi või uusi olulisi tõendeid, peaks nõukogu oma otsuse nende põhjal läbi vaatama ning teavitama vastavalt asjaomast isikut või üksust.
(4)
Käesolevas otsuses austatakse põhiõigusi ja järgitakse iseäranis Euroopa Liidu põhiõiguste hartas tunnustatud põhimõtteid ning eelkõige õigust tõhusale õiguskaitsevahendile ja õiglasele kohtulikule arutamisele, õigust omandile ning õigust isikuandmete kaitsele. Käesolevat otsust tuleks kohaldada kooskõlas nimetatud õiguste ja põhimõtetega.
(5)
Käesolev otsus järgib ka täies ulatuses ÜRO põhikirjast tulenevaid liikmesriikide kohustusi ning ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonide õiguslikult siduvat iseloomu.
(6)
Liidu rakendusmeetmed on sätestatud nõukogu 26. jaanuari 2004. aasta määruses (EÜ) nr 131/2004, mis käsitleb teatavaid piiranguid Sudaani suhtes, (3) ja nõukogu 18. juuli 2005. aasta määrusega (EÜ) nr 1184/2005, millega kehtestatakse Sudaani Dārfūri piirkonna konfliktis teatavate rahuprotsessi takistavate ja rahvusvahelist õigust rikkuvate isikute vastu suunatud eripiirangud (4),
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Vastavalt ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonile 1591 (2005) tuleks kehtestada käesoleva otsuse artikli 2 lõikes 1 ja artikli 3 lõikes 1 sätestatud piiravad meetmed resolutsiooni 1591 (2005) punktiga 3 asutatud komitee („sanktsioonide komitee”) määratud isikute vastu, kes takistavad rahuprotsessi, kujutavad ohtu stabiilsusele Dārfūris ja kõnealuses piirkonnas, rikuvad rahvusvahelist humanitaarõigust või inimõigusi või panevad toime muid hirmutegusid, rikuvad relvaembargot ja/või vastutavad sõjaliste ründelendude eest Dārfūri piirkonnas ja selle kohal.
Asjaomased isikud on loetletud käesoleva otsuse lisas.
Artikkel 2
1. Liikmesriigid võtavad meetmed, mis on vajalikud selleks, et takistada artiklis 1 osutatud isikutel oma territooriumile siseneda või seda läbida.
2. Lõige 1 ei kohusta liikmesriiki keelama oma kodanike sisenemist oma territooriumile.
3. Lõiget 1 ei kohaldata, kui sanktsioonide komitee otsustab, et reisimine on õigustatud seoses humanitaarvajadustega, sealhulgas usuliste kohustustega, või kui sanktsioonide komitee jõuab järeldusele, et erandi tegemine aitaks kaasa ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonide eesmärkidele saavutada rahu ja stabiilsus Sudaanis ja kõnealuses piirkonnas.
4. Juhul kui liikmesriik lubab sanktsioonide komitee poolt kindlaks määratud isikute sisenemise oma territooriumile või selle läbimise lõike 3 alusel, kehtib luba ainult väljastamise põhjuseks olnud eesmärgil ja ainult asjaomaste isikute suhtes.
Artikkel 3
1. Rahalised vahendid, muud finantsvarad ja majandusressursid, mis kuuluvad artiklis 1 osutatud isikutele või mida need isikud otseselt või kaudselt kontrollivad, või mida valdavad üksused, mille omanikuks on või mida kontrollivad otseselt või kaudselt teised, lisas loetletud isikud ja üksused, kes tegutsevad nende nimel või nende juhtimisel, külmutatakse.
2. Rahalisi vahendeid, finantsvarasid ega majandusressursse ei anta otseselt ega kaudselt ühegi sellise isiku ega üksuse käsutusse ega tema toetuseks.
3. Erandeid võib teha seoses rahaliste vahendite, muude finantsvarade ja majandusressurssidega, mis
a)
on vajalikud põhivajaduste rahuldamiseks tehtavate kulutuste katteks, nagu tasumine toiduainete, üüri või hüpoteegi, ravimite ja ravikulude, maksude, kindlustusmaksete ning kommunaalteenuste eest;
b)
on ette nähtud üksnes õigusabiteenuste pakkumisega seotud töötasude maksmiseks ja vastavate kulude hüvitamiseks;
c)
on ette nähtud üksnes siseriiklike õigusaktidega kooskõlas olevate tasude ja teenustasude maksmiseks, sealhulgas tasud külmutatud rahaliste vahendite, muude finantsvarade ja majandusressursside tavapärase haldamise või säilitamise eest,
pärast asjaomase liikmesriigi poolt sanktsioonide komiteele teatatud kavatsusest lubada vajaduse korral juurdepääs neile rahalistele vahenditele, muudele finantsvaradele ja majandusressurssidele ning kui sanktsioonide komitee ei ole kahe tööpäeva jooksul pärast sellist teatamist teinud negatiivset otsust;
d)
on vajalikud erakorraliste kulutuste katteks, tingimusel et asjaomane liikmesriik on oma kavatsuse sanktsioonide komiteele teatavaks teinud ja sanktsioonide komitee on selle heaks kiitnud;
e)
on kohtu, haldusorgani või vahekohtu antud pandiõiguse või viimaste tehtud otsuse esemeks, millisel juhul võib rahalisi vahendeid, muid finantsvarasid ja majandusressursse kasutada sellise pandiõiguse või otsuse täitmiseks tingimusel, et selline otsus võeti vastu või pandiõigus tekkis enne resolutsiooni 1591 (2005) vastuvõtmise kuupäeva ja käesolevas artiklis viidatud isik või üksus ei saa sellest kasu ning asjaomane liikmesriik on sellest sanktsioonide komiteed teavitanud.
4. Lõiget 2 ei kohaldata külmutatud kontodele kantud järgmiste summade suhtes:
a)
nende kontode intressid või muud tulud ega
b)
lepingute, kokkulepete või kohustuste kohased maksed, mis tehti või mis tekkisid enne kuupäeva, mil nende kontode suhtes hakati kohaldama piiravaid meetmeid,
tingimusel et kõigi selliste intresside, muude tulude ja maksete suhtes kohaldatakse jätkuvalt lõiget 1.
Artikkel 4
1. Keelatakse relvade ja igasuguste nendega seotud materjalide, sealhulgas tulirelvade ja laskemoona, sõjaväeveokite ja -seadmete, poolsõjalise varustuse ja eespool nimetatuile ette nähtud varuosade Sudaani ja Lõuna-Sudaani müümine, tarnimine, üleandmine või eksportimine liikmesriikide kodanike poolt või liikmesriikide territooriumilt või nende lipulaevade või õhusõidukite kasutamine, olenemata sellest, kas need tooted on pärit liikmesriikide territooriumilt või mitte.
2. Samuti on keelatud
a)
otseselt või kaudselt pakkuda tehnilist abi, vahendusteenuseid või muid teenuseid, mis on seotud lõikes 1 nimetatud toodetega või nendega varustamise, nende tootmise, hoolduse ja kasutamisega, füüsilisele või juriidilisele isikule, üksusele või organile Sudaanis ja Lõuna-Sudaanis või kasutamiseks Sudaanis ja Lõuna-Sudaanis;
b)
otseselt või kaudselt tagada rahastamist või osutada rahalist abi, mis on seotud lõikes 1 nimetatud toodetega (sealhulgas eelkõige toetused, laenud ja ekspordikrediidikindlustused), kõnealuste toodete müümiseks, tarnimiseks, üleandmiseks või ekspordiks või nendega seotud vahendusteenuste või muude teenuste osutamiseks füüsilisele või juriidilisele isikule, üksusele või organile Sudaanis ja Lõuna-Sudaanis või kasutamiseks Sudaanis ja Lõuna-Sudaanis;
c)
osaleda teadlikult ja tahtlikult tegevuses, mille eesmärk või tagajärg on kõrvale hoida punktis a või b osutatud keeldudest.
Artikkel 5
1. Artiklit 4 ei kohaldata
a)
üksnes humanitaartarbeks, inimõiguste järele valvamiseks või kaitseotstarbeks või ÜRO, Aafrika Liidu ja Euroopa Liidu institutsioonide väljaarendamise programmide jaoks ette nähtud mittesurmava sõjavarustuse või Euroopa Liidu, ÜRO ja Aafrika Liidu kriisiohjamisoperatsioonides kasutamiseks ette nähtud materjali müümise, tarnimise, üleandmise või ekspordi suhtes;
b)
selliste sõidukite, mis ei ole lahingumasinad ja mis on valmistatud kuulikindlatena või niisuguseks kohandatud ning mis on mõeldud üksnes Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide töötajate kaitseks, Sudaanis ja Lõuna-Sudaanis müümise, tarnimise, üleandmise või ekspordi suhtes;
c)
sellise varustuse või selliste programmide ja operatsioonidega seotud tehnilise abi osutamise ning vahendus- ja muude teenuste suhtes;
d)
sellise varustuse või selliste programmide ja operatsioonide rahastamisele ja nendega seotud finantsabile;
e)
demineerimisvarustuse ja demineerimistöödel kasutatava materjali müügi, tarnimise, üleandmise või ekspordi suhtes;
f)
üldise rahukokkuleppe rakendamise toetuseks antud abi ja tarnete suhtes;
g)
üksnes Lõuna-Sudaani julgeolekusektori reformi toetuseks ette nähtud mittesurmava sõjavarustuse müümise, tarnimise, üleandmise või ekspordi suhtes ning sellise varustusega seotud rahastamise ning rahalise või tehnilise abi osutamise suhtes,
tingimusel et kõnealuse liikmesriigi pädev asutus on sellised tarned eelnevalt heaks kiitnud.
2. Artiklit 4 ei kohaldata ka kaitseriietuse suhtes, sealhulgas kuulivestid ja sõdurikiivrid, mida ajutiselt eksporditakse Sudaani ja Lõuna-Sudaani üksnes ÜRO, Euroopa Liidu või selle liikmesriikide töötajatele, meedia esindajatele, humanitaar- ja arenguabitöötajatele ning nendega seotud töötajatele isiklikuks kasutamiseks.
3. Liikmesriigid hindavad käesolevas artiklis käsitletud tarneid üksikjuhtude kaupa, võttes täiel määral arvesse 8. juuni 1998. aasta ühises seisukohas (millega määratletakse sõjatehnoloogia ja -varustuse ekspordi kontrolli reguleerivad ühiseeskirjad) (5) sätestatud kriteeriume. Liikmesriigid nõuavad piisavaid kaitsemeetmeid käesoleva artikli kohaselt antud volituste kuritarvitamise vastu ja võtavad vajaduse korral meetmeid asjaomase varustuse tagasisaatmiseks.
Artikkel 6
Nõukogu kehtestab lisas oleva loetelu ja rakendab selle muudatusi sanktsioonide komitee otsuste alusel.
Artikkel 7
1. Kui ÜRO Julgeolekunõukogu või sanktsioonide komitee kannab isiku või üksuse loetellu, kannab nõukogu selle isiku või üksuse lisasse. Nõukogu edastab oma otsuse, sealhulgas loetellu kandmise põhjused asjaomasele isikule või üksusele kas otse, juhul kui aadress on teada, või teatise avaldamise kaudu, andes asjaomasele isikule või üksusele võimaluse esitada oma märkused.
2. Kui esitatakse märkusi või uusi olulisi tõendeid, vaatab nõukogu oma otsuse läbi ning teavitab vastavalt asjaomast isikut või üksust.
Artikkel 8
1. Lisas on toodud ÜRO Julgeolekunõukogu või sanktsioonide komitee esitatud põhjused, miks asjaomased isikud ja üksused loetellu kanti.
2. Võimaluse korral kantakse lisasse ka teavet, mida on esitanud ÜRO Julgeolekunõukogu või sanktsioonide komitee ning mis on vajalik asjaomaste isikute või üksuste identifitseerimiseks. Isikute puhul võib selline teave sisaldada nime, sealhulgas varjunimesid, sünniaega ja -kohta, kodakondsust, passi- ja isikutunnistuse numbrit, sugu, aadressi, kui see on teada, ning positsiooni või ametit. Üksuste osas võib selline teave sisaldada nime, registrisse kandmise kohta ja kuupäeva, registrinumbrit ja tegevuskohta. Samuti kantakse lisasse ÜRO Julgeolekunõukogu või sanktsioonide komitee poolt loetellu kandmise kuupäev.
Artikkel 9
1. Artiklites 2 ja 3 osutatud meetmed vaadatakse läbi 19. juuliks 2012, võttes arvesse ÜRO Julgeolekunõukogu järeldusi olukorra kohta Sudaanis.
2. Artiklis 4 osutatud meetmed vaadatakse läbi käesoleva artikli lõikes 1 nimetatud kuupäevaks ning seejärel iga 12 kuu tagant. Kui nõukogu leiab, et meetmete eesmärki ei ole saavutatud, tunnistatakse need kehtetuks.
Artikkel 10
Ühine seisukoht 2005/411/ÜVJP tunnistatakse käesolevaga kehtetuks.
Artikkel 11
Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise kuupäeval.
Brüssel, 18. juuli 2011