РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 108/2010 НА КОМИСИЯТА
от 8 февруари 2010 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1974/2006 за определянето на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета от 20 септември 2005 г. относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (1), и по-специално член 91 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 1698/2005 установява единна правна рамка за подпомагане от ЕЗФРСР на развитието на селските райони в Общността. Регламент (ЕО) № 1974/2006 на Комисията (2) допълни тази рамка чрез въвеждането на подробни правила за прилагане.
(2)
В член 38, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 се уточнява, че за плащанията, свързани с Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2000 година за установяване на рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите (3), трябва да се определят подробни правила, включително максималният размер на помощта.
(3)
Съгласно член 11, параграф 7 от Директива 2000/60/ЕО държавите-членки са задължени до 22 декември 2009 г. да изработят програма с мерки за всеки район на речен басейн. В съответствие с член 11, параграф 2 от същата директива тези мерки трябва да включват основни мерки, включително мерките, изисквани за прилагане на законодателството на Съюза в областта на опазване на водите, както се посочва в член 11, параграф 3 от същата директива, и ако е необходимо, допълнителни мерки, както се посочва в член 11, параграф 4, които може да се състоят от всякакъв вид мерки, изброени в част Б от приложение VI към същата директива или от други видове мерки, които не се съдържат в приложението. Докато доброволните мерки и някои задължителни мерки може вече да получават помощ по силата на членове 31 и 39 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, относно прилагането на член 38, параграф 2 от същия регламент следва да бъдат определени подробни правила, за да бъдат обхванати други задължителни мерки.
(4)
За да се избегне припокриване между, от една страна, помощите за спазване на стандартите, посочени в член 31 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, които са насочени към обезщетяване на бенефициерите за временни неблагоприятни условия в резултат на задължението за адаптиране на стандартите на Съюза в някои области, и, от друга страна, плащанията съгласно член 38 от същия регламент, свързани с Директива 2000/60/ЕО, които са насочени към обезщетяване на бенефициерите за постоянни неблагоприятни условия в резултат на задължението за спазване на специфични изисквания за постигане на заложените в същата директива цели в областта на околната среда, следва да се приеме разпоредба, която прави разграничение на помощта въз основа на съответните видове действия.
(5)
В Директива 2000/60/ЕО се предвиждат общи принципи и рамка за действие на Съюза в областта на политиката за водите. Цялото законодателство на Съюза в областта на водите е координирано в рамката от тази директива, която отмени и замести редица директиви в областта на водите и чиито „програми от мерки“ съдържат мерки, предвидени в предходните, все още действащи директиви в областта на водите, както и допълнителни мерки, необходими за постигане на целите на самата Директива 2000/60/ЕО. С оглед на това, тъй като част от изискванията, формално свързани с прилагането на Директива 2000/60/ЕО, произтичат по същество от друго законодателство на Съюза в областта на защита на водите и са приложени или е трябвало вече да бъдат приложени от държавите-членки, разходите и пропуснатите приходи, които евентуално съществуват понастоящем вследствие на изпълнението на тези изисквания, не следва да се считат за допустими за обезщетяване. Освен това в член 4, параграф 9 от Директива 2000/60/ЕО се предвижда, че прилагането на новите разпоредби на същата директива следва да гарантира поне същата степен на защита, както съществуващото законодателство на Съюза. Следователно изглежда пропорционално и подходящо разходите и пропуснатите приходи във връзка с изискванията, свързани с прилагането на Директива 2000/60/ЕО, произтичащи от друго законодателство на Съюза за защита на водите, да бъдат изключени, както и да се предостави помощ само за изискванията, които надхвърлят равнището на защита по силата на законодателство на Съюза, съществуващо по време на приемането на същата директива.
(6)
В допълнение, част от законодателството, свързано с прилагането на Директива 2000/60/ЕО, вече е включено в кръстосаното спазване. Бенефициерите на плащанията по силата на член 38 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 са вече задължени да спазват законоустановените изисквания за управление и за добро земеделско и екологично състояние, предвидени съответно в членове 5 и 6 от Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета (4), в който се установяват общи правила за схемите за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика, както и някои схеми за подпомагане на земеделските стопани, и в приложения II и III към същия регламент. Поради това не следва да се предоставя обезщетение по отношение на изискванията, свързани с прилагането на Директива 2000/60/ЕО, които са също изисквания на кръстосаното спазване.
(7)
В резултат от прилагането на Директива 2000/60/ЕО могат да бъдат въведени различни равнища на ограничения за земеделските стопани. Постоянното обезщетение следва да се разрешава само в случай на сериозни неблагоприятни условия.
(8)
Следва да бъде определен максималният размер на помощта. В допълнение следва да се определи минимален размер на постоянната помощ, който да отчита факта, че обезщетението следва да се предоставя само в случаи на сериозни неблагоприятни условия, като следва да се приемат разпоредби, които да позволяват максималният размер да бъде нахвърлен, като се отчитат специфични обстоятелства, които трябва да бъдат обосновани в програмите за развитие на селските райони.
(9)
Поради това Регламент (ЕО) № 1974/2006 следва да бъде съответно изменен.
(10)
Предвидените в настоящия регламент мерки са в съответствие със становището на Комитета за развитие на селските райони,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 1974/2006 се изменя, както следва:
1.
След член 26 се вмъква следният член 26а:
„Член 26а
1. По отношение на прилагането на Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5), видовете дейности, които отговарят на условията за получаване на помощ съгласно член 38 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, няма да се допускат за подпомагане съгласно член 31 от същия регламент.
2. Помощта съгласно член 38, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, свързана с Директива 2000/60/ЕО, се предоставя само във връзка с направените разходи и пропуснатите приходи в резултат от неблагоприятни условия, свързани със специфични изисквания, които:
а)
бяха въведени с Директива 2000/60/ЕО и са в съответствие с програмите от мерки, които са част от плановете за управление на речните басейни, с цел да се постигнат набелязаните в същата директива екологични цели, и надхвърлят мерките, изисквани във връзка с прилагането на друго законодателство на Съюза в областта на защита на водите;
б)
надхвърлят законоустановените изисквания за управление и добро земеделско и екологично състояние, предвидени съответно в членове 5 и 6 от Регламент (ЕО) № 73/2009 (6) и в приложения II и III към него;
в)
надхвърлят степента на защита, предвидена в законодателството на Съюза, съществуващо към момента на приемане на Директива 2000/60/ЕО, както се предвижда в член 4, параграф 9 от Директива 2000/60/ЕО; както и
г)
налагат съществени промени в начина на използване на земята и/или съществени ограничения в селскостопанската практика, които водят до значителна загуба на доход.
3. По отношение на размера на годишната помощ се прилагат следните условия:
а)
размерът на помощта се определя над минималната сума от 50 EUR на хектар използвана земеделска площ (наричана по-нататък „ИЗП“);
б)
максималният размер на помощта няма да надхвърля сумата от 200 EUR на хектар ИЗП.
Чрез дерогация от буква б) на първа алинея:
а)
първоначалният максимален размер на помощта за период от най-много пет години няма да надхвърля сумата от 500 EUR на хектар ИЗП;
б)
максималните размери могат да бъдат увеличени, като се вземат предвид особени обстоятелствата, които следва да бъдат обосновани в програмите за развитие на селските райони.
2.
Приложение II се изменя в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 8 февруари 2010 година.
KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr 108/2010,
8. veebruar 2010,
millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1974/2006, milles sätestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 (Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta) kohaldamise üksikasjalikud eeskirjad
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 20. septembri 2005. aasta määrust (EÜ) nr 1698/2005 Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta, (1) eriti selle artiklit 91,
ning arvestades järgmist:
(1)
Määrusega (EÜ) nr 1698/2005 on kehtestatud EAFRD antavate maaelu arengu toetuste ühtne õiguslik raamistik kogu ühenduse jaoks. Komisjoni määrusega (EÜ) nr 1974/2006 (2) on kõnealust raamistikku täiendatud üksikasjalike rakenduseeskirjadega.
(2)
Määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikli 38 lõikes 2 on sätestatud, et Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2000. aasta direktiiviga 2000/60/EÜ, millega kehtestatakse ühenduse veepoliitika alane tegevusraamistik, (3) seotud maksete kohta tuleb kehtestada üksikasjalikud eeskirjad, sealhulgas maksimaalne toetussumma.
(3)
Direktiivi 2000/60/EÜ artikli 11 lõike 7 kohaselt peavad liikmesriigid kehtestama 22. detsembriks 2009 kõikide valglapiirkondade jaoks meetmeprogrammi. Kõnealuse direktiivi artikli 11 lõike 2 kohaselt peavad nimetatud meetmed hõlmama põhimeetmeid, sealhulgas kõnesoleva direktiivi artikli 11 lõikes 3 osutatud meetmeid, mida on vaja veekaitset käsitlevate ELi õigusaktide rakendamiseks, ja vajaduse korral ka artikli 11 lõikes 4 osutatud täiendavaid meetmeid, mis võivad sisaldada kõiki kõnealuse direktiivi VI lisa B osas loetletud meetmeliike või muid kõnesolevas lisas loetlemata meetmeliike. Kuigi määruse (EÜ) nr 1698/2005 artiklite 31 ja 39 alusel võib juba toetada vabatahtlikke ja teatavaid kohustuslikke meetmeid, tuleb kohustuslike meetmete hõlmamiseks kindlaks määrata kõnealuse määruse artikli 38 lõike 2 rakendamise üksikasjalikud eeskirjad.
(4)
Selleks et vältida olukorda, kus samal ajal kohaldatakse ühelt poolt määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikli 31 kohast nõuetele vastavuse toetust, mille eesmärk on hüvitada abisaajatele ajutised ebasoodsad tingimused, mis tulenevad kohustusest teha teatavates valdkondades kohandusi vastavalt ELi nõuetele, ning teiselt poolt direktiiviga 2000/60/EÜ seoses tehtavaid kõnealuse määruse artikli 38 kohaseid makseid, mille eesmärk on hüvitada abisaajatele alalised ebasoodsad tingimused, mis tulenevad kohustusest järgida kõnesolevas direktiivis kehtestatud konkreetseid keskkonnaeesmärkide saavutamise nõudeid, tuleks sätestada, et vahet tehakse asjaomaste toiminguliikide alusel.
(5)
Direktiiviga 2000/60/EÜ on ette nähtud ELi veepoliitikaalased ühised põhimõtted ja sellekohane tegevusraamistik. Kõik ELi veealased õigusaktid kuuluvad kõnealuse direktiiviga kehtestatud raamistikku, kusjuures nimetatud direktiiviga tühistati ja asendati mitu veedirektiivi ning selles sätestatud meetmeprogrammid hõlmavad varasemate, seni jõus olevate veealaste direktiividega kehtestatud meetmeid ja lisameetmeid, mis olid vajalikud direktiivi 2000/60/EÜ eesmärkide saavutamiseks. Arvestades asjaolu, et kuna osa direktiivi 2000/60/EÜ rakendamisega ametlikult seotud nõuetest tulenevad tegelikult muudest veekaitsealastest ELi õigusaktidest ning liikmesriigid on või peaksid juba olema neid rakendanud, ei tohiks kõnealuste nõuete kohaldamise tõttu praegu tekkida võivad kulud ja saamata jäänud tulu vastata hüvitise saamise tingimustele. Peale selle on direktiivi 2000/60/EÜ artikli 4 lõikega 9 ette nähtud, et kõnealuse direktiivi uute sätete kohaldamine peaks tagama vähemalt samasuguse kaitse, nagu tagavad praegu ühenduses kehtivate õigusaktide sätted. Seepärast tundub proportsionaalne ja asjakohane jätta hüvitisest välja kulud ja saamata jäänud tulu, mis on seotud direktiivi 2000/60/EÜ rakendamist käsitlevate nõuetega, mis tulenevad muudest veekaitsealastest ELi õigusaktidest, ning anda toetust üksnes seoses nõuetega, mis on rangemad kui kõnealuse direktiivi vastuvõtmise ajal ELis kehtinud õigusaktidega ette nähtud kaitsetase.
(6)
Lisaks hõlmavad osad direktiivi 2000/60/EÜ rakendamisega seotud õigusaktid juba muudes õigusaktides sätestatud nõudeid. Määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikli 38 kohaste maksete saajad on juba kohustatud järgima kohustuslikke majandamisnõudeid ning häid põllumajandus- ja keskkonnatingimusi, mis on sätestatud määruse (EÜ) nr 73/2009 (4) (millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames põllumajandustootjate suhtes kohaldatavate otsetoetuskavade ühiseeskirjad) artiklites 5 ja 6 ning kõnesoleva määruse II ja III lisas. Seepärast ei tohiks maksta hüvitist seoses direktiivi 2000/60/EÜ rakendamist käsitlevate nõuetega, mida ühtlasi hõlmavad ka muud õigusaktid.
(7)
Direktiivi 2000/60/EÜ rakendamise tulemusena võib põllumajandustootjatele kehtestada eri tasemel piirangud. Alalist hüvitist tuleks lubada ainult tõsiste ebasoodsate tingimuste korral.
(8)
Toetuse maksimumsumma tuleks kindlaks määrata. Peale selle tuleks kehtestada selline alalise toetuse miinimumsumma, mis tõendab, et hüvitist makstakse üksnes tõsiste ebasoodsate tingimuste korral, samuti tuleks sätestada võimalus ületada maksimumsummat eriasjaoludel, mida tuleb maaelu arengu programmides põhjendada.
(9)
Seetõttu tuleks määrust (EÜ) nr 1974/2006 vastavalt muuta.
(10)
Käesoleva määrusega ette nähtud meetmed on kooskõlas maaelu arengu komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Määrust (EÜ) nr 1974/2006 muudetakse järgmiselt:
1)
artikli 26 järele lisatakse artikkel 26a:
„Artikkel 26a
1. Seoses Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2000/60/EÜ (5) rakendamisega ei ole määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikli 38 alusel toetuse saamise tingimustele vastavatel toiminguliikidel õigust saada toetust vastavalt kõnealuse määruse artiklile 31.
2. Määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikli 38 lõike 1 alusel antakse seoses direktiiviga 2000/60/EÜ toetust üksnes selliste tekkinud kulude ja saamata jäänud tulu korral, mis tulenevad ebasoodsatest tingimustest, mis on seotud järgmiste konkreetsete nõuetega:
a)
nõuded on kehtestatud direktiiviga 2000/60/EÜ, need on kooskõlas vesikonna majandamiskavu käsitlevate meetmeprogrammidega, nende eesmärk on saavutada kõnealuse direktiivi keskkonnaeesmärgid ning need on rangemad veekaitset käsitlevate ELi õigusaktide rakendamiseks vajalikest meetmetest;
b)
nõuded on rangemad kui nõukogu määruse (EÜ) nr 73/2009 (6) artiklites 5 ja 6 ning II ja III lisas sätestatud kohustuslikud majandamisnõuded ning head põllumajandus- ja keskkonnatingimused;
c)
nõuded on rangemad kui direktiivi 2000/60/EÜ vastuvõtmise ajal ELis kehtinud õigusaktidega ette nähtud kaitsetase, nagu on sätestatud direktiivi 2000/60/EÜ artikli 4 lõikes 9, ning
d)
nõuetega kehtestatakse maakasutusviisi olulised muudatused ja/või põllumajandustava olulised piirangud, mistõttu tulu väheneb märkimisväärselt.
3. Iga-aastase toetussumma kohta kehtivad järgmised tingimused:
a)
toetussumma suuruseks määratakse vähemalt 50 eurot kasutatava põllumajandusmaa hektari kohta;
b)
maksimaalne toetussumma ei ületa 200 eurot kasutatava põllumajandusmaa hektari kohta.
Erandina esimese lõigu punktist b:
a)
kuni viieks aastaks määratava toetuse maksimumsumma ei ületa 500 eurot kasutatava põllumajandusmaa hektari kohta;
b)
maksimumsummasid võib suurendada, võttes arvesse maaelu arengu programmides põhjendatavaid eriasjaolusid.
2)
II lisa muudetakse vastavalt käesoleva määruse lisale.
Artikkel 2
Käesolev määrus jõustub seitsmendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 8. veebruar 2010