РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1176/2011 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 16 ноември 2011 година
относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 6 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти
като взеха предвид становището на Европейската централна банка (1),
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Координацията на икономическите политики на държавите-членки в рамките на Съюза следва да бъде развивана в контекста на общите насоки на икономическите политики и насоките за заетостта, съгласно предвиденото в Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), и следва да включва съблюдаването на ръководните принципи за ценова стабилност, стабилни и устойчиви публични финанси и парични условия и устойчивост на платежния баланс.
(2)
Необходимо е да се направят изводи от първото десетилетие на функционирането на икономическия и паричен съюз и по-специално за подобряване на икономическото управление в Съюза, което да се основава на по-силна национална ангажираност.
(3)
Постигането и поддържането на динамичен вътрешен пазар следва да се счита за елемент на правилното и безпрепятствено функциониране на икономическия и паричен съюз.
(4)
Подобрената рамка за икономическо управление следва да се основава на няколко взаимосвързани и съгласувани политики за устойчив растеж и заетост, а именно - стратегия на Съюза за растеж и работни места, отделяща особено внимание на развитието и укрепването на вътрешния пазар, насърчаването на международната търговия и конкурентоспособност, Европейски семестър за засилена координация на икономическите и бюджетните политики („Европейски семестър“), ефективна рамка за предотвратяване и коригиране на прекомерни бюджетни дефицити (Пакт за стабилност и растеж (ПСР), стабилна рамка за предотвратяване и коригиране на макроикономическите дисбаланси, минимални изисквания относно националните бюджетни рамки и засилено регулиране и надзор на финансовия пазар, включително макропруденциален надзор от Европейския съвет за системен риск (ЕССР).
(5)
Укрепването на икономическото управление следва да включва по-тясно и по-навременно участие на Европейския парламент и националните парламенти. Като отчита, че в рамката на диалога партньорите на Европейския парламент са съответните институции на Съюза и техните представители, компетентната комисия на Европейския парламент може да предложи на държавата-членка, адресат на препоръка или решение на Съвета в съответствие с член 7, параграф 2, член 8, параграф 2 или член 10, параграф 4 от настоящия регламент, възможността да вземе участие в размяна на мнения. Участието на държавата-членка в подобна размяна на мнения е доброволно.
(6)
Комисията следва да има по-значима роля в процедурата за засилено наблюдение по отношение на оценки, които са специфични за всяка държава-членка, мониторинг, мисии на място, препоръки и предупреждения.
(7)
По-специално, наблюдението на икономическите политики на държавите-членки следва да се разшири отвъд бюджетното наблюдение, така че да включва по-подробна и формализирана рамка, която да послужи за предотвратяване на прекомерните макроикономически дисбаланси и да помага на засегнатите държави-членки да изготвят планове за корективни действия, преди различията да се затвърдят. Такова разширяване на наблюдението на икономическите политики следва да се осъществява успоредно със задълбочаване на фискалното наблюдение.
(8)
За да се подпомогне коригирането на прекомерните макроикономически дисбаланси, е необходимо да се установи подробна процедура в законодателството.
(9)
Целесъобразно е процедурата за многостранно наблюдение, посочена в член 121, параграфи 3 и 4 ДФЕС да бъде допълнена с конкретни правила за откриване на макроикономически дисбаланси, както и за предотвратяване и коригиране на прекомерните макроикономически дисбаланси в рамките на Съюза. От съществено значение е тази процедура да бъде приведена в съответствие с годишния цикъл на многостранното наблюдение.
(10)
Посочената процедура следва да установи механизъм за предупреждение за ранно откриване на възникващи макроикономически дисбаланси. Тя следва да се основава на използването на индикативно прозрачно табло с показатели, включващо индикативни прагове, в съчетание с икономическа преценка. Тази преценка следва да отчита, inter alia, номиналната и реалната конвергенция в рамките на еврозоната и извън нея.
(11)
За да функционира ефикасно като елемент от механизма за предупреждение, таблото с показатели следва да се състои от ограничен набор от икономически, финансови и структурни показатели, които са от значение за откриването на макроикономически дисбаланси, със съответни индикативни прагове. Когато е необходимо, показателите и праговете следва да бъдат приспособявани, за да се адаптират към променящия се характер на макроикономическите дисбаланси, inter alia, поради променящите се опасности за макроикономическата стабилност и за да се вземе предвид по-голямото наличие на съответни статистически данни. Показателите не следва да бъдат разглеждани като цели на икономическата политика сами по себе си, а като средства за отчитане на променящия се характер на макроикономическите дисбаланси в рамките на Съюза.
(12)
Комисията следва тясно да си сътрудничи с Европейския парламент и със Съвета при изготвянето на таблото с показатели и набора от макроикономически и макрофинансови показатели за държавите-членки. Комисията следва да представя предложения за коментар от компетентните комисии на Европейския парламент и Съвета относно планове за изработване и приспособяване на показателите и праговете. Комисията следва да информира Европейския парламент и Съвета относно всяка промяна в показателите и праговете и да обясни мотивите си за предлагането на подобни промени.
(13)
При разработване на таблото с показатели следва също така надлежно да се отчетат разнородните икономически обстоятелства, включително ефектите на „догонване“.
(14)
Преминаването на един или повече индикативни прагове не означава непременно възникване на макроикономически дисбаланси, тъй като икономическата политика следва да отчита взаимовръзките между макроикономическите променливи. Не следва да се правят заключения от автоматичния прочит на таблото с показатели: икономическата преценка следва да гарантира, че цялата налична информация, независимо дали от таблото с показатели или извън нея, е взета предвид и е част от цялостен анализ.
(15)
Въз основа на процедурата за многостранно наблюдение и механизма за предупреждение или в случай на неочаквани значими икономически събития, които изискват спешен анализ за целите на настоящия регламент, Комисията следва да идентифицира държавите-членки, които да бъдат подложени на задълбочен преглед. Задълбоченият преглед следва да бъде предприет без презумпцията, че съществува дисбаланс, и следва да включва обстоен анализ на източниците на дисбаланси в подложената на преглед държава-членка, като надлежно взема предвид специфичните за тази държава икономически условия и обстоятелства, както и по-широк набор от аналитични инструменти, показатели и неколичествена информация със специфичен за държавата характер. При извършване на задълбочения преглед от Комисията държавата-членка следва да оказва сътрудничество, за да гарантира, че предоставената на Комисията информация е възможно най-пълна и точна. Освен това Комисията следва надлежно да вземе под внимание всяка друга информация, която по мнение на съответната държава-членка има отношение към въпроса и която държавата-членка е изтъкнала пред Съвета и Комисията.
(16)
Задълбоченият преглед следва да бъде обсъден в Съвета и в Еврогрупата за държавите-членки, чиято парична единица е еврото. Когато е уместно, задълбоченият преглед следва да отчита отправените от Съвета препоръки или покани към подложените на преглед държави-членки, които са приети в съответствие с членове 121, 126 и 148 ДФЕС и съгласно членове 6, 7, 8 и 10 от настоящия регламент, както и намеренията на подложената на преглед държава-членка за провеждането на дадена политика, така, както са отразени в националните програми за реформи, и най-добрите международни практики по отношение на показателите и методиките. Когато в случай на значими и неочаквани икономически събития, изискващи спешен анализ, Комисията реши да извърши задълбочен преглед, тя следва да уведоми засегнатите държави-членки за това.
(17)
При оценката на макроикономическите дисбаланси следва да се отчитат тяхната тежест и възможните отрицателни икономически и финансови последици от тяхното разпространение, които засилват уязвимостта на икономиката на Съюза и представляват заплаха за безпрепятственото функциониране на икономическия и паричния съюз. Във всички държави-членки, особено в еврозоната, са необходими действия за справяне с макроикономическите дисбаланси и различията по отношение на конкурентоспособността. Въпреки това естеството, значението и неотложността на предизвикателствата пред политиката могат значително да се различават в зависимост от засегнатите държави-членки. Предвид уязвимостта и мащаба на изискваното приспособяване, необходимостта от политически действия е особено належаща в онези държави-членки, в които трайно се наблюдават голям дефицит по текущата сметка и загуба на конкурентоспособност. Освен това в държавите-членки, които натрупват голям излишък по текущата сметка, политиките следва да имат за цел набелязване и изпълнение на мерки, които да спомогнат за засилване на вътрешното търсене и на потенциала им за растеж.
(18)
Следва да се вземат предвид също и капацитетът на съответната държава-членка за икономическо приспособяване и нейните досегашни резултати в спазването на предишни препоръки, отправени съгласно настоящия регламент, и други препоръки, отправени съгласно член 121 ДФЕС като част от многостранното наблюдение, и по-специално общите насоки за икономическите политики на държавите-членки и на Съюза.
(19)
За осъществяване на процедура за мониторинг и коригиране на неблагоприятни макроикономически дисбаланси, съдържаща предпазни и корективни елементи, са необходими усъвършенствани инструменти за наблюдение, които да се основават на тези, използвани в процедурата за многостранно наблюдение. Това може да включва мисии на Комисията за засилено наблюдение в държавите-членки във взаимодействие с Европейската централна банка (ЕЦБ) за държавите-членки, чиято парична единица е еврото, или за държавите-членки, участващи в Споразумението от 16 март 2006 г. между Европейската централна банка и националните централни банки на държавите-членки извън еврозоната за определяне на процедурата за работа на механизма на обменните курсове в третия етап от икономическия и паричен съюз (4) - валутния механизъм (ВМ II), както и допълнително докладване от страна на държавите-членки в случай на сериозни дисбаланси, включително дисбаланси, застрашаващи правилното функциониране на икономическия и паричен съюз. Когато е целесъобразно, социалните партньори и други заинтересовани лица на национално равнище следва да бъдат включвани в диалога.
(20)
Ако се установят макроикономически дисбаланси, до съответната държава-членка следва да се отправят препоръки, когато е уместно с участието на съответните комисии, с насоки за подходящи ответни мерки на политиката. Ответните мерки на политиката на съответната държава-членка следва да бъдат навременни и да използват всички налични инструменти на политиката под контрола на публичните власти. Когато е уместно, съответните заинтересовани страни на национално равнище, включително социалните партньори, следва също да бъдат включвани в съответствие с ДФЕС и с националните правни и политически механизми. Ответните мерки на политиката следва да бъдат съобразени със специфичната среда и обстоятелства в съответната държава-членка и следва да обхващат основните области на икономическата политика, включващи по възможност и фискалната политика, политиката по отношение на трудовите възнаграждения, трудовия пазар, пазарите на продукти и услуги и регулирането на финансовия сектор. Следва да се вземат под внимание ангажиментите, поети съгласно ВМ II.
(21)
Предупрежденията и препоръките от ЕССР до държавите-членки или до Съюза се отнасят до рискове от макрофинансов характер. Когато е уместно, те следва да дават основание и за подходящи последващи действия от страна на Комисията в контекста на наблюдението за макроикономическите дисбаланси. Независимостта и поверителността на ЕССР следва да бъдат безусловно зачитани.
(22)
Ако бъдат установени сериозни макроикономически дисбаланси, включително такива, застрашаващи правилното функциониране на икономическия и паричен съюз, следва да се започне процедура при прекомерен дисбаланс, която може да включва издаване на препоръки към съответната държава-членка, повишени изисквания за наблюдение и мониторинг, а по отношение на държавите-членки, чиято парична единица е еврото - възможност за принудителни мерки в съответствие с Регламент (ЕС) № 1174/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно принудителните мерки за коригиране на прекомерните макроикономически дисбаланси в еврозоната (5) в случай на продължаващо непредприемане на корективни мерки.
(23)
Всяка държава-членка, срещу която се води процедура при прекомерен дисбаланс, следва да приеме план за корективни действия, съдържащ подробна информация за нейната политика в изпълнение на препоръките на Съвета. Планът за корективни действия следва да включва график за изпълнение на предвижданите мерки. Той следва да бъде одобрен с препоръка от Съвета. Тази препоръка следва да се изпраща на Европейския парламент.
(24)
Правомощието за приемане на индивидуални решения, с които се установява неспазване на препоръките, приети от Съвета в рамките на плана за корективни действия, следва да се предостави на Съвета. Като част от извършваната в рамките на Съвета координация на икономическите политики на държавите-членки, предвидена в член 121, параграф 1 ДФЕС, тези индивидуални решения са неразделна част от последващите мерки за изпълнение на препоръките, приети от Съвета на основание член 121, параграф 4 ДФЕС в контекста на плана за корективни действия.
(25)
При прилагането на настоящия регламент, Съветът и Комисията следва изцяло да зачитат ролята на националните парламенти и на социалните партньори, както и различията в националните системи, като системите за определяне на трудовите възнаграждения.
(26)
Ако Съветът счете, че дадена държава-членка вече не е засегната от прекомерен макроикономически дисбаланс, процедурата при прекомерен дисбаланс следва да се прекрати, след като по препоръка на Комисията Съветът отмени съответните си препоръки. Тази отмяна следва да се основава на цялостен анализ на Комисията, показващ, че държавата-членка е действала съгласно съответните препоръки на Съвета и че установените в препоръката на Съвета за откриване на процедура при прекомерен дисбаланс първопричини и свързани с тях рискове вече не съществуват, като се вземат предвид, inter alia, макроикономическото развитие, перспективи и ефектите на разпространение. Прекратяването на процедурата при прекомерен дисбаланс следва да се оповести публично.
(27)
Доколкото целта на настоящия регламент, а именно установяването на ефективна рамка за откриването на макроикономически дисбаланси и предотвратяването и коригирането на прекомерни макроикономически дисбаланси, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки, поради тесните търговски и финансови взаимовръзки между държавите-членки и ефектите от разпространение на националните икономически политики върху Съюза и еврозоната като цяло, и поради това може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа за пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тази цел,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет
1. С настоящия регламент се установяват подробни правила за откриване на макроикономически дисбаланси, както и за предотвратяване и коригиране на прекомерни макроикономически дисбаланси в рамките на Съюза.
2. Настоящият регламент се прилага в контекста на Европейския семестър, предвиден в Регламент (ЕС) № 1175/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 година за изменение на Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (6).
3. При прилагането на настоящия регламент се спазват изцяло разпоредбите на член 152 ДФЕС, а препоръките, отправени съгласно настоящия регламент, зачитат националните практики и институции за определяне на трудовото възнаграждение. Настоящият регламент взема предвид член 28 от Хартата на основните права на Европейския съюз и съответно не засяга правото на договаряне, сключване или прилагане на колективни договори или да предприемат колективни действия в съответствие с националното право и практики.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент:
1.
„дисбаланси“ означава всяка тенденция, пораждаща макроикономически промени, които оказват или могат потенциално да окажат неблагоприятно въздействие върху правилното функциониране на икономиката на дадена държава-членка или на икономическия и паричен съюз, или на Съюза като цяло.
2.
„прекомерни дисбаланси“ означава сериозни дисбаланси, включително такива, които застрашават или рискуват да застрашат правилното функциониране на икономическия и паричен съюз.
ГЛАВА II
ОТКРИВАНЕ НА ДИСБАЛАНСИТЕ
Член 3
Механизъм за предупреждение
1. Създава се механизъм за предупреждение, за да улесни ранното установяване и мониторинга на дисбалансите. Комисията изготвя годишен доклад с неколичествена икономическа и финансова оценка, основана на предвиденото в член 4 табло с набор от показатели, чиито стойности са отнесени към индикативните прагове. Годишният доклад, който съдържа стойностите на показателите от таблото, се публикува.
2. Годишният доклад на Комисията съдържа икономическа и финансова оценка, разглеждаща в контекст развитието по различните показатели и ползваща при необходимост и други съответни икономически и финансови показатели за оценка на развитието в дисбалансите. Не се правят заключения от механичен прочит на показателите от таблото. Оценката взема предвид развитието на дисбалансите в Съюза и в еврозоната. В доклада се посочва също така дали преминаването на праговете в една или повече държави-членки означава възможно възникване на дисбаланси. Оценяването на държави-членки с голям дефицит по текущата сметка може да се различава от това на държави-членки, които натрупват голям излишък по текущата сметка.
3. В годишния доклад се посочват държавите-членки, които според Комисията може да са засегнати или може да са изложени на риск от това, да бъдат засегнати от дисбаланси.
4. Комисията предава годишния доклад своевременно на Европейския парламент, на Съвета и на Европейския икономически и социален комитет.
5. Като част от многостранното наблюдение съгласно член 121, параграф 3 ДФЕС, Съветът обсъжда и извършва цялостна оценка на годишния доклад на Комисията. Еврогрупата обсъжда доклада, доколкото той се отнася до държави-членки, чиято парична единица е еврото.
Член 4
Табло с показатели
1. Таблото, съдържащо набора от показатели, се използва като средство за улесняване на ранното установяване и мониторинг на дисбалансите.
2. Таблото съдържа малък брой подходящи, практически, прости, измерими и налични макроикономически и макрофинансови показатели за държавите-членки. То дава възможност за ранно установяване на макроикономически дисбаланси, които възникват в краткосрочен план и на дисбаланси, които възникват поради структурни и дългосрочни тенденции.
3. Таблото, inter alia, включва показатели, които са полезни за ранното установяване на:
а)
вътрешни дисбаланси, включително такива, които могат да възникнат поради задлъжнялост на публичния и на частния сектор; промени на финансовите пазари и на пазарите за активи, включително на жилищния пазар; развитието на потока от кредити за частния сектор; и развитието на безработицата;
б)
външни дисбаланси, включително такива, които могат да възникнат вследствие развитието на текущата сметка и нетните инвестиционни позиции на държавите-членки; реалните ефективни валутни курсове; дяловете от експортния пазар; промените в цените и разходите; и неценовата конкурентоспособност, като се вземат предвид различните компоненти на производителността.
4. При извършване на икономическия прочит на таблото в рамките на механизма за предупреждение, Комисията обръща особено внимание на промените в реалната икономика, включително икономическия растеж, развитието на заетостта и безработицата, номиналната и реалната конвергенция в рамките на еврозоната и извън нея, промените в производителността и съответните ѝ фактори като научноизследователска и развойна дейност и чуждестранни и вътрешни инвестиции, както и на секторните промени, включително в енергетиката, които оказват влияние върху развитието на БВП и на текущата сметка.
В таблото се включват и индикативни прагове за показателите, които да служат като предупредителни нива. Подборът на показателите и на праговете допринася за насърчаване на конкурентоспособността в Съюза.
Таблото с показатели съдържа горни и долни прагове за предупреждение, освен когато не е подходящо, които се диференцират за държавите-членки от еврозоната и за тези извън нея, ако това е оправдано от специфичните характеристики на паричния съюз и съответните икономически обстоятелства. При разработване на таблото надлежно се отчитат разнородните икономически обстоятелства, включително ефектите на догонване
5. При изготвянето на показателите, отнасящи се до стабилността на финансовия пазар, надлежно се взема предвид работата на ЕССР. Комисията отправя покана към ЕССР да представи възгледите си за проекта на показатели, отнасящи се до стабилността на финансовия пазар.
6. Комисията публикува набора от показатели и праговете в таблото.
7. Комисията редовно оценява доколко таблото отговаря на своето предназначение, включително по отношение на състава на показателите, зададените прагове и използваната методология, и при необходимост ги приспособява или изменя. Комисията публикува измененията в използваната методология, съдържанието на таблото с показатели и съответните прагове.
8. Комисията актуализира стойностите на показателите в таблото поне веднъж годишно.
Член 5
Задълбочен преглед
1. Като надлежно отчита обсъжданията в рамките на Съвета и Еврогрупата, посочени в член 3, параграф 5, или в случай на неочаквани значими икономически промени, изискващи спешен анализ за целите на настоящия регламент, Комисията провежда задълбочен преглед за всяка държава-членка, за която смята, че може да е засегната или че може да е изложена на риск да бъде засегната от дисбаланси.
Задълбоченият преглед се основава на подробен анализ на специфичните за дадена държава-членка обстоятелства, включително различните изходни позиции на държавите-членки; той разглежда широк кръг икономически променливи и включва използването на аналитични инструменти и качествена информация от специфичен за държавата-членка характер. При него се отчитат националната специфика по отношение на трудовите правоотношения и социалния диалог.
Освен това Комисията надлежно взема под внимание всяка друга информация, която съответната държава-членка счита, че е от значение, и която държавата-членка е предоставила на Комисията.
Комисията провежда своя задълбочен преглед в съчетание с мисии за наблюдение в съответната държава-членка съгласно член 13.
2. Задълбоченият преглед на Комисията включва оценка дали въпросната държава-членка е засегната от дисбаланси и дали тези дисбаланси са прекомерни. В него се проучва произходът на откритите дисбаланси на фона на преобладаващите икономически обстоятелства, включително дълбоките търговски и финансови взаимовръзки между държавите-членки и ефектите на разпространение на националните икономически политики. В задълбочения преглед се анализират съответните промени, свързани със Стратегията на Съюза за растеж и работни места. Той също така разглежда доколко в случая имат отношение икономическите промени в Съюза и в еврозоната като цяло. Комисията взема под внимание по-специално следното:
а)
когато е целесъобразно - препоръките или поканите от страна на Съвета, отправени до подложените на преглед държави-членки, приети в съответствие с членове 121, 126 и 148 ДФЕС и съгласно членове 6, 7, 8 и 10 от настоящия регламент;
б)
намеренията на подложената на преглед държава-членка за провеждане на дадена политика, отразени в националните програми за реформи, и когато е уместно - в програмата ѝ за стабилност или програмата ѝ за конвергенция;
в)
всички предупреждения или препоръки от ЕССР относно системните рискове, отправени или отнасящи се до подложената на преглед държава-членка. Спазва се режимът на поверителност на ЕССР.
3. Комисията информира Европейския парламент и Съвета за резултатите от задълбочения преглед, като публикува тези резултати.
Член 6
Предпазни действия
1. Ако въз основа на задълбочения преглед, посочен в член 5, Комисията смята, че в дадена държава-членка съществуват дисбаланси, тя информира за това Европейския парламент, Съвета и Еврогрупата. По препоръка на Комисията Съветът може да отправи необходимите препоръки към съответната държава-членка в съответствие с процедурата, предвидена в член 121, параграф 2 ДФЕС.
2. Съветът информира Европейския парламент за препоръката и я публикува.
3. Препоръките на Съвета и на Комисията изцяло спазват член 152 ДФЕС и вземат предвид член 28 от Хартата на основните права на Европейския съюз.
4. Съветът преразглежда своята препоръка веднъж годишно в контекста на Европейския семестър и може да я приспособява при необходимост съгласно параграф 1.
ГЛАВА III
ПРОЦЕДУРА ПРИ ПРЕКОМЕРЕН ДИСБАЛАНС
Член 7
Откриване на процедурата при прекомерен дисбаланс
1. Ако въз основа на задълбочения преглед, посочен в член 5, Комисията смята, че съответната държава-членка е засегната от прекомерни дисбаланси, тя информира за това Европейския парламент, Съвета и Еврогрупата.
Комисията също така информира съответните европейски надзорни органи и ЕССР. ЕССР се приканва да предприеме стъпките, които счита за необходими.
2. По препоръка на Комисията Съветът може, в съответствие с член 121, параграф 4 ДФЕС, да приеме препоръка, с която установява наличието на прекомерен дисбаланс и препоръчва на съответната държава-членка да предприеме корективни действия.
В препоръката на Съвета се установява естеството на дисбалансите и техните последици и се посочва набор от препоръки по отношение на политиките, които да бъдат следвани, както и срок, в който съответната държава-членка трябва да представи план за корективни действия. Съветът може да публикува препоръката си, както е предвидено в член 121, параграф 4 ДФЕС.
Член 8
План за корективни действия
1. Всяка държава-членка, за която е открита процедура при прекомерен дисбаланс, представя на Съвета и Комисията план за корективни действия, основаващ се на препоръката на Съвета и в срока, определен в препоръката на Съвета, посочена в член 7, параграф 2. В плана за корективни действия се посочват специфичните мерки на политиката, които съответната държава-членка е осъществила или възнамерява да осъществи, и се съдържа график за изпълнението на тези мерки. Планът за корективни действия взема предвид икономическото и социалното въздействие на мерките на политиката и съответства на общите насоки за икономическите политики и насоките за заетостта.
2. Съветът оценява плана за корективни действия въз основа на доклад от Комисията и в срок от два месеца след представянето на този план. Ако въз основа на препоръка на Комисията Съветът прецени, че планът за корективни действия е достатъчен, Съветът одобрява плана с препоръка, в която се изброяват необходимите специфични действия и сроковете за осъществяването им и се установява график за наблюдение, като се обръща необходимото внимание на каналите за предаване и като се отчита, че между приемането на корективните действия и реалното преодоляване на дисбалансите може да измине значителен период от време.
3. Ако по препоръка на Комисията Съветът прецени, че мерките или графикът, предвиден за осъществяването им в плана за корективни действия, са недостатъчни, Съветът приема препоръка, адресирана към държавата-членка, да представи в срок от два месеца като правило нов план за корективни действия. Съветът разглежда новия план за корективни действия в съответствие с процедурата, предвидена в настоящия член.
4. Планът за корективни действия, докладът на Комисията и препоръката на Съвета, посочени в параграфи 2 и 3, се публикуват.
Член 9
Мониторинг на корективните действия
1. Комисията извършва мониторинг на изпълнението на препоръката на Съвета, приета съгласно член 8, параграф 2. За тази цел държавата-членка редовно представя на Съвета и на Комисията доклади за напредъка, чиято честота се определя от Съвета в препоръката, посочена в член 8, параграф 2.
2. Съветът публикува докладите за напредъка на държавите-членки.
3. Комисията може да осъществява мисии за засилено наблюдение в съответната държава-членка, за да извършва мониторинг на изпълнението на плана за корективни действия, във взаимодействие с ЕЦБ, когато тези мисии се отнасят за държави-членки, чиято парична единица е еврото, или държави-членки, участващи във ВМ II. Когато е уместно, Комисията включва в диалога по време на тези мисии социалните партньори и другите заинтересовани страни на национално равнище.
4. При съответни съществени промени на икономическите обстоятелства Съветът по препоръка на Комисията може да измени препоръките, приети съгласно член 8, параграф 2, в съответствие с процедурата, предвидена в същия член. Когато е уместно, Съветът приканва съответната държава-членка да представи преработен план за корективни действия и оценява този преработен план за корективни действия в съответствие с процедурата, предвидена в член 8.
Член 10
Оценка на корективните действия
1. Въз основа на доклад на Комисията Съветът оценява дали съответната държава-членка е предприела препоръчаните корективни действия в съответствие с препоръката на Съвета, отправена съгласно член 8, параграф 2.
2. Комисията публикува своя доклад.
3. Съветът извършва своята оценка в срока, определен от Съвета в неговите препоръки, приети в съответствие с член 8, параграф 2.
4. Когато прецени, че държавата-членка не е предприела препоръчаните корективни действия, Съветът, по препоръка на Комисията, приема решение, с което установява неспазването на препоръката, като едновременно с това приема и препоръка, в която се определят нови срокове за предприемане на корективни действия. В този случай Съветът информира Европейският съвет и публикува заключенията от мисиите за наблюдение, посочени в член 9, параграф 3.
Препоръката на Комисията за установяване на неспазване, се счита за приета от Съвета, освен ако той не приеме решение с квалифицирано мнозинство за отхвърляне на препоръката в срок от десет дни от приемането ѝ от Комисията. Съответната държава-членка може да поиска свикване на заседание на Съвета в рамките на посочения срок, за да се гласува решението.
5. Ако Съветът прецени въз основа на доклада от Комисията, посочен в параграф 1, че държавата-членка е предприела корективните действия, препоръчани в съответствие с член 8, параграф 2, се счита, че процедурата при прекомерен дисбаланс протича съгласно предвиденото и тя се спира. Независимо от това мониторингът продължава в съответствие с графика, установен в препоръката съгласно член 8, параграф 2. Съветът публикува основанията си за спиране на процедурата и за признаване на корективните действия на политиката, предприети от съответната държава-членка.
Член 11
Прекратяване на процедурата при прекомерен дисбаланс
Съветът по препоръка на Комисията отменя препоръките, отправени съгласно членове 7, 8 или 10 веднага след като прецени, че съответната държава-членка вече не е засегната от прекомерни дисбаланси, както е изложено в препоръката, посочена в член 7, параграф 2. Съветът прави публично изявление, което отразява този факт.
Член 12
Гласуване в Съвета
По отношение на мерките, посочени в членове 7-11, Съветът действа, без да взема предвид гласа на члена на Съвета, който представлява съответната държава-членка.
ГЛАВА IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 13
Мисии за наблюдение
1. Комисията осигурява постоянен диалог с органите на държавите-членки в съответствие с целите на настоящия регламент. За тази цел Комисията по-специално провежда мисии с цел да се оцени икономическото състояние в държавата-членка и да се установят евентуални рискове или трудности при изпълнението на целите на настоящия регламент.
2. Комисията може да предприеме мисии на засилено наблюдение по отношение на държави-членки, адресати на препоръка, относно наличието на прекомерен дисбаланс по член 7, параграф 2, за целите на мониторинга на място.
3. Когато съответната държава-членка е държава-членка, чиято парична единица е еврото или която участва във ВМ II, Комисията може да покани по целесъобразност представители на Европейската централна банка, да участват в мисиите за наблюдение.
4. Комисията докладва на Съвета за резултатите от мисиите, посочени в параграф 2, и ако това е целесъобразно, може да реши да публикува констатациите си.
5. При организиране на мисиите, посочени в параграф 2, Комисията изпраща предварителните си констатации на съответната държава-членка за коментар.
Член 14
Икономически диалог
1. За да се насърчи диалогът между институциите на Съюза, по-специално Европейския парламент, Съвета и Комисията, и за да се гарантира по-голяма прозрачност и отчетност, компетентната комисия на Европейския парламент може да отправя покани до председателя на Съвета, Комисията и когато е уместно, председателя на Европейския съвет или председателя на Еврогрупата, да се явят пред комисията за обсъждане на:
а)
информацията, предоставена от Съвета относно общите насоки на икономическите политики съгласно член 121, параграф 2 ДФЕС;
б)
общите насоки за държавите-членки, определени от Комисията в началото на годишния цикъл на наблюдение;
в)
заключенията на Европейския съвет относно насоките за икономическите политики в контекста на Европейския семестър;
г)
резултатите от многостранното наблюдение, проведено съгласно настоящия регламент;
д)
заключенията на Европейския съвет относно насоките за многостранното наблюдение и резултатите от него;
е)
прегледа на провеждането на многостранното наблюдение в края на Европейския семестър;
ж)
препоръките, приети съгласно член 7, параграф 2, член 8, параграф 2 и член 10, параграф 4 от настоящия регламент.
2. Компетентната комисия на Европейския парламент може да предложи на държавата-членка, адресат на препоръка или решение на Съвета съгласно член 7, параграф 2, член 8, параграф 2 или член 10, параграф 4, възможността да участва в размяна на мнения.
3. Съветът и Комисията редовно информират Европейския парламент за резултатите от прилагането на настоящия регламент.
Член 15
Годишно докладване
Комисията ежегодно докладва относно прилагането на настоящия регламент, включително относно актуализиране на таблото с показатели съгласно член 4 и представя своите заключения на Европейския парламент и на Съвета в контекста на Европейския семестър.
Член 16
Преглед
1. До 14 декември 2014 г. и на всеки пет години след това Комисията извършва преглед и докладва относно прилагането на настоящия регламент.
В тези доклади се оценява, inter alia:
а)
ефективността на настоящия регламент,
б)
напредъкът при осигуряването на по-тясна координация на икономическите политики и устойчива конвергенция на икономическите показатели на държавите-членки в съответствие с ДФЕС.
По целесъобразност тези доклади се придружават от предложение за изменение на настоящия регламент.
2. Комисията изпраща докладите, посочени в параграф 1, на Европейския парламент и на Съвета.
Член 17
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 16 ноември 2011 година.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 1176/2011,
16. november 2011,
makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 6,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Keskpanga arvamust (1),
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (2),
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (3)
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) kohaselt peaks liikmesriikide majanduspoliitika liidusisene kooskõlastamine toimuma vastavalt majanduspoliitika üldsuunistele ja tööhõivesuunistele ning see peaks hõlmama kinnipidamist stabiilsete hindade, riigi rahanduse ja rahanduslike tingimuste usaldusväärsuse ja jätkusuutlikkuse ning tasakaalustatud maksebilansi juhtpõhimõtetest.
(2)
Majandus- ja rahaliidu toimimise esimesel kümnendil saadud kogemustest on vaja õppida ning eelkõige tuleb parandada liidu majanduse juhtimist, mis peaks toetuma liikmesriikide suuremale vastutusele.
(3)
Dünaamilise siseturu saavutamist ja säilitamist tuleks pidada majandus- ja rahaliidu nõuetekohase ja sujuva toimimise osaks.
(4)
Majanduse juhtimise parandatud raamistiku aluseks peaksid olema mitu üksteisega seotud ja sidusat püsiva majanduskasvu ja tööhõive poliitikavaldkonda, eelkõige liidu majanduskasvu- ja tööhõivestrateegia, keskendudes eriti siseturu arendamisele ja tugevdamisele, rahvusvahelise kaubanduse ja konkurentsivõime edendamisele, majandus- ja eelarvepoliitika tugevdatud kooskõlastamise Euroopa poolaastale (Euroopa poolaasta), ülemäärase valitsemissektori eelarvepuudujäägi ennetamise ja korrigeerimise tõhusale raamistikule (stabiilsuse ja kasvu pakt), makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise toimivale raamistikule, liikmesriikide eelarveraamistiku miinimumnõuetele ning tõhusamale finantsturgude reguleerimisele ja järelevalvele, sealhulgas Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu teostatavale makrotasandi usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalvele.
(5)
Majanduse juhtimise tugevdamine peaks hõlmama Euroopa Parlamendi ja liikmesriikide parlamentide tihedamat ja õigeaegsemat kaasamist. Kuigi Euroopa Parlamendi partnerid selles dialoogis on asjakohased liidu institutsioonid ja nende esindajad, võib Euroopa Parlamendi pädev komisjon anda liikmesriigile, kellele nõukogu on esitanud soovituse või otsuse vastavalt käesoleva määruse artikli 7 lõikele 2, artikli 8 lõikele 2 või artikli 10 lõikele 4, võimaluse osaleda arvamuste vahetuses. Liikmesriigi osalemine sellises arvamuste vahetuses on vabatahtlik.
(6)
Komisjonil peaks tõhustatud järelevalve menetluses olema suurem roll järgmistes küsimustes: liikmesriigipõhised hinnangud, järelevalve, kontrollkäigud kohapeal, soovitused ja hoiatused.
(7)
Eelkõige tuleks laiendada liikmesriikide majanduspoliitika järelevalvet enamatele valdkondadele kui eelarvejärelevalve, et anda üksikasjalikum ja formaalsem raamistik eesmärgiga ennetada ülemäärast makromajanduslikku tasakaalustamatust ning aidata sellest mõjutatud liikmesriikidel töötada välja parandusmeetmete kava enne, kui kõrvalekalded suurenevad. Selline majanduspoliitika järelevalve laiendamine peaks toimuma paralleelselt eelarvejärelevalve tugevdamisega.
(8)
Et aidata sellist makromajanduslikku tasakaalustamatust korrigeerida, on vaja õigusaktides üksikasjalikult sätestatud menetlust.
(9)
On asjakohane täiendada ELi toimimise lepingu artikli 121 lõigetes 3 ja 4 osutatud mitmepoolset järelevalvemenetlust konkreetsete eeskirjadega liidu piires makromajandusliku tasakaalustamatuse tuvastamiseks ning ülemäärase makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamiseks ja korrigeerimiseks. See menetlus peaks tingimata olema kooskõlas iga-aastase mitmepoolse järelevalve tsükliga.
(10)
Kõnealune menetlus peaks looma häiremehhanismi, et tekkiv makromajanduslik tasakaalustamatus tuvastataks juba varakult. See peaks põhinema künnisväärtuseid sisaldava ülevaatliku ja läbipaistva tulemustabeli kasutamisel koos majandusolukorra hindamisega. Kõnealusel hindamisel peaks muu hulgas arvesse võtma nominaalset ja tegelikku lähenemist euroalal ja sellest väljaspool.
(11)
Selleks et tulemustabel toimiks tõhusalt häiremehhanismi osana, peaks see koosnema teatavatest majandus-, finants- ja struktuurinäitajatest, mis on olulised makromajandusliku tasakaalustamatuse tuvastamiseks, ning neile vastavatest künnisväärtustest. Näitajad ja künnisväärtused tuleks määrata ning vajaduse korral tuleks neid kohandada, et kohanduda makromajandusliku tasakaalustamatuse muutuva olemusega, mis tuleneb muu hulgas makromajanduse stabiilsust ähvardavate ohtude muutumisest, ning et võtta arvesse asjakohase statistika paremat kättesaadavust. Näitajaid ei tohiks käsitada majanduspoliitiliste eesmärkide, vaid vahenditena, mille abil võtta arvesse liidus toimuva makromajandusliku tasakaalustamatuse muutuvat olemust.
(12)
Komisjon peaks liikmesriikidele tulemustabeli ning makromajanduslike ja makrorahanduslike näitajate koostamisel tegema tihedat koostööd Euroopa Parlamendi ja nõukoguga. Komisjon peaks esitama Euroopa Parlamendi pädevatele komisjonidele ja nõukogule arvamuse avaldamiseks ettepanekud kavade kohta, mis on seotud näitajate ja künnisväärtuste määramise ning nende kohandamisega. Komisjon peaks teavitama Euroopa Parlamenti ja nõukogu näitajate ja künnisväärtuste muutmisest ning selgitama selliste muutuste tegemise põhjusi.
(13)
Tulemustabeli koostamisel tuleks võtta nõuetekohaselt arvesse ka heterogeenseid majandusolusid, muu hulgas järelejõudmisest tulenevat mõju.
(14)
Ühe või mitme künnisväärtuse ületamine ei pruugi tingimata tähendada, et tekkimas on makromajanduslik tasakaalustamatus, kuna majanduspoliitikas tuleks arvesse võtta sisemisi seoseid makromajanduslike muutujate vahel. Tulemustabeli alusel ei tohiks teha automaatselt järeldusi: majanduse hindamisel tuleks tagada, et kõiki andmeid, olgu need pärit tulemustabelist või mitte, vaadeldaks süsteemselt ning analüüsitaks põhjalikult.
(15)
Komisjon peaks mitmepoolse järelevalve menetluse ja häiremehhanismi raames või juhul, kui majanduses toimuvad ootamatud tõsised sündmused, mida tuleb käesoleva määruse kohaldamiseks kiiresti analüüsida, välja selgitama liikmesriigid, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Olukorra põhjalik analüüs tuleks teha tasakaalustamatust eeldamata ning see peaks hõlmama analüüsitavas liikmesriigis esineva tasakaalustamatuse põhjuste põhjalikku analüüsi, milles võetakse nõuetekohaselt arvesse kõnealuse liikmesriigi eripärast tulenevaid majandustingimusi ja -olukorda ning suurt hulka analüütilisi vahendeid, näitajaid ja kvalitatiivset teavet riigi eripärast. Liikmesriik peaks tegema komisjoniga põhjaliku analüüsi läbiviimisel koostööd eesmärgiga tagada, et komisjonile kättesaadav teave on võimalikult põhjalik ja täpne. Lisaks sellele peaks komisjon võtma nõuetekohaselt arvesse mis tahes muud teavet, mis on asjaomase liikmesriigi arvates asjakohane ning mille liikmesriik on esitanud nõukogule ja komisjonile.
(16)
Põhjalikku analüüsi tuleks arutada nõukogus ja eurorühmas, kuhu kuuluvad liikmesriigid, mille rahaühik on euro. Põhjalikus analüüsis tuleks vajaduse korral võtta arvesse nõukogu poolt analüüsitavatele liikmesriikidele esitatud soovitusi ja üleskutseid, mis on vastu võetud kooskõlas ELi toimimise lepingu artiklitega 121, 126 ja 148 ning vastavalt käesoleva määruse artiklitele 6, 7, 8 ja 10, ning analüüsitava liikmesriigi poliitilisi kavatsusi, mis kajastuvad riiklikus reformikavas, samuti rahvusvahelisi parimaid tavasid näitajate ja metoodika vallas. Kui komisjon otsustab teha põhjaliku analüüsi majanduses toimunud tõsiste ja ootamatute sündmuste korral, mis nõuavad kiiret analüüsi, peaks ta sellest teavitama asjaomaseid liikmesriike.
(17)
Makromajandusliku tasakaalustamatuse hindamisel tuleks arvesse võtta selle suurust ja seonduvate majandus- ja finantsilmingute võimaliku ülekandumise negatiivset mõju, mis suurendab liidu majanduse haavatavust ning ohustab majandus- ja rahaliidu sujuvat toimimist. Kõigis liikmesriikides, eriti euroalasse kuuluvates liikmesriikides, on vaja võtta meetmeid, et likvideerida makromajanduslik tasakaalustamatus ja konkurentsivõime osas esinevad kõrvalekalded. Poliitiliste ülesannete olemus, tähtsus ja kiireloomulisus võivad sõltuvalt liikmesriigist olla siiski väga erinevad. Arvestades haavatavust ja nõutava kohandamise ulatust, on poliitilisi meetmeid vaja võtta iseäranis kiiresti liikmesriikides, kus jooksevkonto puudujääk on püsivalt suur ja konkurentsivõime on märkimisväärselt langenud. Peale selle peaksid suure jooksevkonto ülejäägiga liikmesriigid seadma endale eesmärgiks töötada välja ja rakendada selliseid meetmeid, mis aitavad suurendada nende sisenõudlust ja majanduskasvu potentsiaali.
(18)
Samuti tuleks kaaluda asjaomase liikmesriigi suutlikkust majandust kohandada ja eelnevat kogemust varasemate käesoleva määruse alusel esitatud soovituste täitmisel ning muude ELi toimimise lepingu artikli 121 alusel mitmepoolse järelevalve raames esitatud soovituste täitmisel, eriti liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste järgimisel.
(19)
Ebasoodsa makromajandusliku tasakaalustamatuse jälgimise ja korrigeerimise menetlus, mis hõlmab nii ennetavaid kui ka parandavaid elemente, nõuab tõhusamaid järelevalvevahendeid, mis tugineksid mitmepoolse järelevalve menetluses kasutatavatele vahenditele. See võib hõlmata komisjoni, kes teeb Euroopa Keskpangaga koostööd liikmesriikide puhul, mille rahaühik on euro, ning liikmesriikide puhul, kes osalevad 16. märtsi 2006. aasta lepingus Euroopa Keskpanga ja euroalaväliste liikmesriikide keskpankade vahel, millega kehtestatakse vahetuskursimehhanismi töökord majandus- ja rahaliidu kolmandas etapis (4) (ERM II), põhjalikke kontrollkäike järelevalve eesmärgil liikmesriikidesse ja liikmesriikide täiendavat aruandluskohustust, kui tegu on tõsise tasakaalustamatuse, sh majandus- ja rahaliidu nõuetekohast toimimist ohustava tasakaalustamatusega. Dialoogi tuleks vajaduse korral kaasata sotsiaalpartnerid ja teised siseriiklikud sidusrühmad.
(20)
Kui on tuvastatud makromajanduslik tasakaalustamatus, tuleks asjaomasele liikmesriigile esitada soovitused juhistega, mille koostamisse on vajaduse korral kaasatud asjakohased komisjonid, kuidas oleks majanduspoliitiliselt asjakohane reageerida. Asjaomase liikmesriigi majanduspoliitiline reageering peaks olema õigeaegne ning tarvitusele tuleks võtta kõik riigiasutuste käsutuses olevad poliitikavahendid. Vajadusel tuleks kaasata asjaomased siseriiklikud sidusrühmad, sealhulgas sotsiaalpartnerid, vastavalt ELi toimimise lepingule ning siseriiklikule õigus- ja poliitilisele korrale. Poliitiline reageering peaks sobima asjaomase liikmesriigi majanduskeskkonna ja -oludega ning hõlmama peamisi poliitikavaldkondi, mille hulka võivad kuuluda ka eelarve- ja palgapoliitika, tööjõuturg, toodete ja teenuste turg ning finantssektori reguleerimine. Arvesse tuleks võtta ERM II-st tulenevaid kohustusi.
(21)
Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu poolt liikmesriikidele või liidule antavad hoiatused ja soovitused käsitlevad makrorahanduslikke riske. Need peaksid vajadusel olema ühtlasi aluseks komisjoni asjakohastele järelmeetmetele makromajandusliku tasakaalustamatuse järelevalve raames. Rangelt tuleks järgida Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu sõltumatust ja konfidentsiaalsuskohustust.
(22)
Kui tuvastatakse tõsine makromajanduslik tasakaalustamatus, sealhulgas tasakaalustamatus, mis ohustab majandus- ja rahaliidu nõuetekohast toimimist, tuleks algatada ülemäärase tasakaalustamatuse menetlus, mis võib tähendada liikmesriigile soovituste andmist ning tõhustatud järelevalve- ja seirenõudeid, ning nende liikmesriikide suhtes, mille rahaühik on euro, täitemeetmete rakendamist vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. november 2011 määrusele (EL) nr 1174/2011 (euroalal esineva ülemäärase makromajandusliku tasakaalustamatuse korrigeerimiseks võetavate täitemeetmete kohta), (5) kui liikmesriik ei rakenda jätkuvalt parandusmeetmeid.
(23)
Liikmesriik, kelle suhtes on algatatud ülemäärase tasakaalustamatuse menetlus, peaks koostama parandusmeetmete kava, milles määratakse üksikasjalikult kindlaks nõukogu soovituste järgimiseks kavandatud meetmed. Parandusmeetmete kava peaks sisaldama kavandatud meetmete rakendamise ajakava. Parandusmeetmete kava tuleks nõukogu soovitusega heaks kiita. Kõnealune soovitus tuleks edastada Euroopa Parlamendile.
(24)
Nõukogule tuleks anda õigus teha üksikotsuseid, milles tuvastatakse nõukogu poolt parandusmeetmete kavaga seoses antud soovituste mittetäitmine. Osana liikmesriikide majanduspoliitika kooskõlastamisest nõukogus vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 121 lõikele 1, on kõnealused üksikotsused lahutamatuteks järelmeetmeteks soovitustele, mille nõukogu on andnud ELi toimimise lepingu artikli 121 lõike 4 alusel seoses parandusmeetmete kavaga.
(25)
Käesoleva määruse kohaldamisel peaksid nõukogu ja komisjon täielikult austama liikmesriikide parlamentide ja sotsiaalpartnerite rolli ning võtma arvesse riikide süsteemide vahelisi erinevusi, näiteks palgakujundussüsteemide vahel.
(26)
Kui nõukogu leiab, et liikmesriiki ülemäärane makromajanduslik tasakaalustamatus enam ei mõjuta, tuleks ülemäärase tasakaalustamatuse menetlus lõpetada komisjoni soovituse põhjal pärast seda, kui nõukogu on oma asjakohased soovitused kehtetuks tunnistanud. Kõnealune kehtetuks tunnistamine peaks tuginema komisjoni põhjalikule analüüsile, milles näidatakse, et liikmesriik on järginud asjakohaseid nõukogu soovitusi ning et ülemäärase tasakaalustamatuse menetluse algatamise aluseks olnud nõukogu soovituses kindlaks tehtud põhjuseid ja seotud riske enam ei eksisteeri, võttes muu hulgas arvesse makromajanduslikke suundumusi, väljavaateid ja ülekanduvat mõju. Ülemäärase tasakaalustamatuse menetluse lõpetamine tuleks avalikustada.
(27)
Kuna käesoleva määruse eesmärki, nimelt makromajandusliku tasakaalustamatuse tuvastamise ja selle ennetamise ning korrigeerimise tõhusa raamistiku loomist, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada, sest liikmesriikide vahel on tihedad kaubandus- ja finantssidemed ning liikmesriikide majanduspoliitika mõjutab liitu ja euroala tervikuna, ning seetõttu on seda on parem saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I PEATÜKK
SISU JA MÕISTED
Artikkel 1
Sisu
1. Käesoleva määrusega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad makromajandusliku tasakaalustamatuse tuvastamiseks, samuti ülemäärase makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamiseks ja korrigeerimiseks liidus.
2. Käesolevat määrust kohaldatakse Euroopa poolaasta raames, nagu on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. november 2011 määruses (EL) nr 1175/2011 (millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta) (6).
3. Käesoleva määruse kohaldamisel järgitakse täiel määral ELi toimimise lepingu artiklit 152 ning käesoleva määruse alusel antud soovitustes arvestatakse palgakujunduse siseriiklike tavade ja palgakujunduse osapooltega. Käesolevas määruses võetakse arvesse ka Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklit 28 ja see ei mõjuta õigust pidada läbirääkimisi, sõlmida ja täita kollektiivlepinguid ning osaleda kollektiivses tegevuses vastavalt siseriiklikule õigusele ja tavale.
Artikkel 2
Mõisted
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
1) „tasakaalustamatus”- igasugune suundumus, mille tagajärjeks on makromajanduslik areng, mis mõjutab või võib mõjutada negatiivselt liikmesriigi, majandus- ja rahaliidu või liidu kui terviku majanduse nõuetekohast toimimist;
2) „ülemäärane tasakaalustamatus”- tõsine tasakaalustamatus, sealhulgas tasakaalustamatus, mis ohustab või võib ohustada majandus- ja rahaliidu nõuetekohast toimimist.
II PEATÜKK
TASAKAALUSTAMATUSE TUVASTAMINE
Artikkel 3
Häiremehhanism
1. Luuakse häiremehhanism tasakaalustamatuse varajase tuvastamise ja jälgimise hõlbustamiseks. Komisjon koostab iga-aastase aruande, mis sisaldab kvalitatiivset majandus- ja finantsolukorra hinnangut, mis põhineb tulemustabelil, mille teatavate näitajate väärtust on võrreldud nende künnisväärtusega, nagu sätestatud artiklis 4. Iga-aastane aruanne, sealhulgas tulemustabeli aluseks olevate näitajate väärtused, avalikustatakse.
2. Komisjoni iga-aastane aruanne sisaldab näitajate muutumist arvesse võtvat majandus- ja finantsolukorra hinnangut, milles pööratakse vajaduse korral tähelepanu muudele majandus- ja finantsnäitajatele, mis on asjakohased tasakaalustamatuse arengu hindamiseks. Järeldusi ei tehta tulemustabeli näitajate mehhaanilisest lugemisest. Tasakaalustamatuse hindamisel võetakse arvesse tasakaalustamatuse arengut liidus ja euroalal. Lisaks tuuakse aruandes välja see, kas künnisväärtuste ületamine ühes või mitmes liikmesriigis tähendab tasakaalustamatuse tekkimise võimalust. Suure jooksevkonto puudujäägiga liikmesriikide hindamine võib erineda suure jooksevkonto ülejäägiga liikmesriikide hindamisest.
3. Iga-aastases aruandes määratakse kindlaks liikmesriigid, kus komisjoni arvates võib esineda tasakaalustamatus või kus võib esineda oht selle tekkimiseks.
4. Komisjon edastab iga-aastase aruande õigeaegselt Euroopa Parlamendile, nõukogule ning Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele.
5. Osana ELi toimimise lepingu artikli 121 lõike 3 kohasest mitmepoolsest järelevalvest arutab nõukogu komisjoni iga-aastast aruannet ning teostab selle üldise hindamise. Eurorühm arutab aruannet sel määral, kuivõrd see on seotud liikmesriikidega, mille rahaühik on euro.
Artikkel 4
Tulemustabel
1. Tulemustabelit, millesse kantakse teatavad näitajad, kasutatakse tasakaalustamatuse varajase tuvastamise ja jälgimise hõlbustamiseks.
2. Tulemustabel sisaldab liikmesriikide jaoks kehtestatavaid väikest hulka asjakohaseid, praktilisi, lihtsaid, mõõdetavaid ja kättesaadavaid makromajanduslikke ja makrorahanduslikke näitajaid. See võimaldab varakult tuvastada makromajanduslikku tasakaalustamatust, mis tekib lühikese aja jooksul, ja tasakaalustamatust, mis tekib struktuuriliste ja pikemaajaliste suundumuste tõttu.
3. Tulemustabel hõlmab muu hulgas näitajaid, mis on kasulikud järgmiste tasakaalustamatuste varaseks tuvastamiseks:
a)
sisemine tasakaalustamatus, sealhulgas tasakaalustamatus, mis võib tekkida avaliku või erasektori suure võlgnevuse, finants- ja varade turu, sealhulgas kinnisvaraturu arengu, erasektori krediidivoo muutumise ja töötuse määra muutumise tõttu;
b)
väline tasakaalustamatus, sealhulgas tasakaalustamatus, mis võib tekkida liikmesriikide jooksevkonto ja investeeringute netopositsiooni, reaalse kehtiva vahetuskursi, ekspordi turuosade, hindade ja kulude muutumise ning hinnavälise konkurentsivõime tõttu, võttes arvesse tootlikkuse eri komponente.
4. Häiremehhanismi tulemustabeli majanduslikul tõlgendamisel pöörab komisjon põhjalikku tähelepanu reaalmajanduse suundumustele, sealhulgas majanduskasv, tööhõive ja tööpuuduse lahendamine, nominaalne ja tegelik lähenemine euroalal ja sellest väljaspool, tootlikkuse suundumused ja selle hoogustajad, nagu teadus- ja arendustegevus ning välis- ja siseinvesteeringud, samuti majandusharude suundumustele, sealhulgas energeetika, mis mõjutavad sisemajanduse koguprodukti ja jooksevkonto olukorda.
Tulemustabel sisaldab samuti künnisväärtusi häiretasemena toimivate näitajate jaoks. Näitajate ja künnisväärtuste valik peab olema selline, et see aitaks kaasa konkurentsivõime edendamisele liidus.
Näitajaid koondaval tulemustabelil on alati, väljaarvatud kui see ei ole asjakohane, ülemised ja alumised häiretasemed, mis on euroalasse kuuluvate ja mittekuuluvate liikmesriikide puhul erinevad, kui seda õigustavad rahaliidu eripära ja vastavad majandusolud. Tulemustabeli koostamisel võetakse nõuetekohaselt arvesse ka heterogeenseid majandusolusid, muu hulgas järelejõudmisest tulenevat mõju.
5. Finantsturu stabiilsuse seisukohast oluliste näitajate kavandamisel võetakse nõuetekohaselt arvesse Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu tööd. Komisjon palub Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogul esitada oma seisukoht finantsturu stabiilsuse seisukohast oluliste kavandatavate näitajate kohta.
6. Komisjon avalikustab tulemustabelisse kantavate näitajate ja künnisväärtuste loetelu.
7. Komisjon hindab korrapäraselt tulemustabeli asjakohasust, sealhulgas näitajate valikut, kehtestatud künnisväärtusi ja kasutatavaid meetodeid, ning vajaduse korral kohandab või muudab neid. Komisjon avalikustab peamiste meetodite ning tulemustabeli sisu ning künnisväärtuste muudatused.
8. Komisjon ajakohastab vähemalt kord aastas tulemustabelisse kantud näitajate väärtused.
Artikkel 5
Põhjalik analüüs
1. Võttes nõuetekohaselt arvesse nõukogus ja eurorühmas toimunud arutelusid, millele on osutatud artikli 3 lõikes 5, või ootamatute tõsiste majandusarengute korral, mida tuleb kiiresti analüüsida käesoleva määruse kohaldamiseks, analüüsib komisjon põhjalikult olukorda igas liikmesriigis, kus tema arvates võib esineda tasakaalustamatus või kus võib esineda oht selle tekkimiseks.
Põhjalik analüüs põhineb iga liikmesriigi eriomaste asjaolude, sealhulgas eri liikmesriikide erinevate lähtekohtade üksikasjalikul analüüsil; selles uuritakse paljusid majanduslikke muutujaid ning selleks kasutatakse analüütilisi vahendeid ja kvalitatiivset teavet riigi eripärast. Analüüsi käigus võetakse arvesse riikide eripärasid töösuhete ja sotsiaalse dialoogi valdkonnas.
Komisjon võtab ka nõuetekohaselt arvesse muud teavet, mis on asjaomase liikmesriigi arvates asjakohane ja mille liikmesriik on komisjonile esitanud.
Komisjon teostab põhjaliku analüüsi koos järelevalve eesmärgil tehtavate kontrollkäikudega asjaomasesse liikmesriiki vastavalt artiklile 13.
2. Komisjoni põhjaliku analüüsi käigus hinnatakse, kas kõnealuses liikmesriigis esineb tasakaalustamatust ning kas tegemist on ülemäärase tasakaalustamatusega. Komisjon uurib tuvastatud tasakaalustamatuse põhjuseid majandusliku olukorra taustal, sealhulgas liikmesriikidevaheliste tihedate kaubandus- ja finantssidemete ja riikliku majanduspoliitika mõju ülekandumise taustal. Põhjalikus analüüsis käsitletakse liidu majanduskasvu- ja tööhõivestrateegiaga seotud asjakohaseid suundumusi. Samuti võetakse selles arvesse olulisi majandussuundumusi liidus ja kogu euroalal. Eelkõige võtab see arvesse järgmist:
a)
vajaduse korral analüüsitavale liikmesriigile esitatud nõukogu soovitused või üleskutsed, mis on vastu võetud kooskõlas ELi toimimise lepingu artiklitega 121, 126 ja 148 ning käesoleva määruse artiklite 6, 7, 8 ja 10 alusel;
b)
analüüsitava liikmesriigi poliitilised kavatsused, mis kajastuvad tema riiklikus reformikavas ning vajaduse korral tema stabiilsus- või lähenemisprogrammis;
c)
analüüsitavale liikmesriigile esitatud või analüüsitava liikmesriigi seisukohast olulised Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu hoiatused või soovitused süsteemsete riskide kohta. Järgitakse Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu konfidentsiaalsuskorda.
3. Komisjon teavitab Euroopa Parlamenti ja nõukogu põhjaliku analüüsi tulemustest ning avalikustab need.
Artikkel 6
Ennetusmeetmed
1. Kui komisjon jõuab artiklis 5 osutatud põhjaliku analüüsi tulemusel järeldusele, et liikmesriigis esineb tasakaalustamatust, teavitab ta sellest Euroopa Parlamenti, nõukogu ja eurorühma. Nõukogu võib komisjoni soovituse alusel esitada asjaomasele liikmesriigile vajaliku soovituse, kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 121 lõikes 2 sätestatud menetlusega.
2. Nõukogu teavitab oma soovitusest Euroopa Parlamenti ning avalikustab selle.
3. Nõukogu ja komisjoni soovitustes järgitakse täielikult ELi toimimise lepingu artiklit 152 ja võetakse arvesse Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklit 28.
4. Nõukogu vaatab soovituse Euroopa poolaasta raames kord aastas läbi ja võib seda vajaduse korral kohandada vastavalt lõikele 1.
III PEATÜKK
ÜLEMÄÄRASE TASAKAALUSTAMATUSE MENETLUS
Artikkel 7
Ülemäärase tasakaalustamatuse menetluse algatamine
1. Kui komisjon jõuab artiklis 5 osutatud põhjaliku analüüsi tulemusel järeldusele, et asjaomases liikmesriigis esineb ülemäärane tasakaalustamatus, teavitab ta sellest Euroopa Parlamenti, nõukogu ja eurorühma.
Komisjon teavitab ka asjaomaseid Euroopa järelevalveasutusi ja Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu. Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogul palutakse võtta meetmeid, mida ta peab vajalikuks.
2. Nõukogu võib komisjoni soovituse põhjal ning kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 121 lõikega 4 anda soovituse, mis tuvastab ülemäärase tasakaalustamatuse olemasolu, ning soovitab asjaomasel liikmesriigil võtta parandusmeetmeid.
Nõukogu soovituses parandusmeetmete võtmiseks määratletakse tasakaalustamatuse olemus ja selle mõju ning esitatakse poliitilisi soovitusi, mida tuleb järgida, ning tähtaeg, milleks asjaomane liikmesriik peab esitama parandusmeetmete kava. ELi toimimise lepingu artikli 121 lõike 4 kohaselt võib nõukogu oma soovituse avalikustada.
Artikkel 8
Parandusmeetmete kava
1. Liikmesriik, kelle suhtes on algatatud ülemäärase tasakaalustamatuse menetlus, esitab nõukogule ja komisjonile parandusmeetmete kava, mis põhineb artikli 7 lõikes 2 osutatud soovitusel, selles määratud tähtaja jooksul. Parandusmeetmete kavas esitatakse konkreetsed poliitikameetmed, mida kõnealune liikmesriik on rakendanud või kavatseb rakendada, ning samuti nimetatud meetmete rakendamise ajakava. Parandusmeetmete kava võtab arvesse poliitikameetmete majanduslikku ja sotsiaalset mõju ning see on kooskõlas majanduspoliitika üldsuuniste ja tööhõivesuunistega.
2. Nõukogu hindab parandusmeetmete kava komisjoni aruande alusel kahe kuu jooksul pärast selle kava esitamist. Kui nõukogu peab komisjoni soovitusele tuginedes parandusmeetmete kava piisavaks, kiidab ta selle soovitusega heaks, loetledes nõutavad konkreetsed meetmed ja tähtajad nende võtmiseks ning kehtestab järelevalve ajakava, mis pöörab piisavalt tähelepanu mõju ülekandumise viisidele ning võtab arvesse asjaolu, et parandusmeetme vastuvõtmise ja tasakaalustamatuse tegeliku kõrvaldamise vahele võib jääda oluline ajaline nihe.
3. Kui nõukogu peab komisjoni soovituse põhjal parandusmeetmete kavas esitatud meetmeid või nende ajakava ebapiisavaks, annab ta soovituse liikmesriigile, et liikmesriik esitaks üldreeglina kahe kuu jooksul uue parandusmeetmete kava. Nõukogu vaatab uue parandusmeetmete kava läbi käesolevas artiklis sätestatud menetluse kohaselt.
4. Parandusmeetmete kava, komisjoni aruanne ja lõigetes 2 ja 3 osutatud nõukogu soovitus avalikustatakse.
Artikkel 9
Parandusmeetmete rakendamise jälgimine
1. Komisjoni jälgib artikli 8 lõike 2 kohaselt antud nõukogu soovituse rakendamist. Selleks esitab liikmesriik nõukogule ja komisjonile korrapäraselt eduaruandeid, mille esitamise sageduse kehtestab nõukogu artikli 8 lõikes 2 osutatud soovituses.
2. Nõukogu avalikustab liikmesriikide eduaruanded.
3. Komisjon võib korraldada tõhustatud järelevalve raames kontrollkäike asjaomasesse liikmesriiki, et jälgida parandusmeetmete kava rakendamist koostöös EKPga juhul, kui need kontrollkäigud puudutavad liikmesriike, mille rahaühik on euro või kes on ERM II-s osalevad liikmesriigid. Komisjon kaasab vajaduse korral kontrollkäikude ajal peetavasse dialoogi sotsiaalpartnerid ja teised siseriiklikud sidusrühmad.
4. Kui majandusolud on oluliselt muutunud, võib nõukogu komisjoni soovitusel muuta artikli 8 lõike 2 kohaselt antud soovitusi vastavalt kõnealuses artiklis sätestatud menetlusele. Vajaduse korral palub nõukogu asjaomasel liikmesriigil esitada muudetud parandusmeetmete kava, mida nõukogu hindab kooskõlas artiklis 8 sätestatud menetlusega.
Artikkel 10
Parandusmeetmete rakendamise hindamine
1. Nõukogu hindab komisjoni aruande alusel, kas asjaomane liikmesriik on rakendanud soovitatud parandusmeetmeid kooskõlas artikli 8 lõike 2 kohaselt antud nõukogu soovitusega.
2. Komisjoni avalikustab oma aruande.
3. Nõukogu esitab omapoolse hinnangu tema poolt artikli 8 lõike 2 kohaselt antud soovitustes määratud tähtajaks.
4. Kui nõukogu leiab, et liikmesriik ei ole soovitatud parandusmeetmeid rakendanud, võtab ta komisjoni soovituse põhjal vastu otsuse, milles tuvastatakse nõuete mittetäitmine, koos soovitusega, milles seatakse parandusmeetmete võtmiseks uued tähtajad. Sellisel juhul teavitab nõukogu Euroopa Ülemkogu ning avalikustab artikli 9 lõikes 3 osutatud kontrollkäikude järeldused.
Esimeses lõikes osutatud komisjoni soovitus nõuete mittetäitmise tuvastamiseks loetakse nõukogu poolt vastuvõetuks juhul, kui nõukogu ei ole 10 päeva jooksul pärast seda, kui komisjon on soovituse vastu võtnud, otsustanud kvalifitseeritud häälteenamusega soovitust tagasi lükata. Asjaomane liikmesriik võib taotleda kõnealuse tähtaja jooksul nõukogu istungi kokkukutsumist, et otsuse üle hääletada.
5. Kui nõukogu leiab lõikes 1 osutatud komisjoni aruande põhjal, et liikmesriik on artikli 8 lõike 2 kohaselt soovitatud parandusmeetmed rakendanud, käsitatakse ülemäärase tasakaalustamatuse menetlust tulemuslikuna ja see peatatakse. Siiski jätkatakse olukorra jälgimist vastavalt artikli 8 lõike 2 kohases soovituses esitatud ajakavale. Nõukogu avalikustab menetluse peatamise põhjused ning tunnustab asjaomase liikmesriigi võetud korrigeerivaid poliitikameetmeid.
Artikkel 11
Ülemäärase tasakaalustamatuse menetluse lõpetamine
Nõukogu tunnistab komisjoni soovituse alusel artiklite 7, 8 või 10 kohaselt esitatud soovitused kehtetuks niipea, kui ta leiab, et asjaomases liikmesriigis ei esine enam artikli 7 lõikes 2 osutatud soovituses välja toodud ülemäärast tasakaalustamatust. Nõukogu teeb selle asjaolu kohta üldsusele avalduse.
Artikkel 12
Hääletamine nõukogus
Artiklites 7-11 osutatud meetmete üle otsustamisel ei võta nõukogu arvesse asjaomast liikmesriiki esindava nõukogu liikme häält.
IV PEATÜKK
LÕPPSÄTTED
Artikkel 13
Kontrollkäigud
1. Komisjon tagab liikmesriikide ametiasutustega pideva dialoogi vastavalt käesoleva määruse eesmärkidele. Selleks teeb komisjon eelkõige kontrollkäike, et hinnata liikmesriigi majanduslikku olukorda ja teha kindlaks käesoleva määruse eesmärkide täitmisega seotud riskid või raskused.
2. Komisjon võib teha tõhustatud järelevalve raames kontrollkäike liikmesriikidesse, kellele on antud soovitus vastavalt artikli 7 lõikele 2 seoses ülemäärase tasakaalustamatuse olemasoluga, et olukorraga kohapeal tutvuda.
3. Kui asjaomane liikmesriik on liikmesriik, mille rahaühik on euro või kes osaleb ERM II-s, võib komisjon vajaduse korral kutsuda kontrollkäikudes osalema Euroopa Keskpanga esindajaid.
4. Komisjon esitab nõukogule aruande lõikes 2 osutatud kontrollkäikude tulemuste kohta ja võib vajaduse korral otsustada oma järeldused avalikustada.
5. Lõikes 2 osutatud kontrollkäikude korraldamisel edastab komisjon oma esialgsed tähelepanekud asjaomasele liikmesriigile selgituste andmiseks.
Artikkel 14
Majandusdialoog
1. Selleks et tõhustada dialoogi liidu institutsioonide, eelkõige Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni vahel, ning tagada suurem läbipaistvus ja vastutus, võib Euroopa Parlamendi pädev komisjon kutsuda nõukogu eesistuja, komisjoni ja vajaduse korral Euroopa Ülemkogu eesistuja või eurorühma esimehe esinema parlamendikomisjoni ees, et arutada järgmist:
a)
nõukogu esitatud teave ELi toimimise lepingu artikli 121 lõike 2 kohaste majanduspoliitika üldsuuniste kohta;
b)
iga-aastase järelevalve tsükli alguses komisjoni poolt liikmesriikidele esitatud üldsuunised;
c)
Euroopa Ülemkogu järeldused Euroopa poolaasta raames antud majanduspoliitika suuniste kohta;
d)
käesoleva määruse kohaselt teostatud mitmepoolse järelevalve tulemused;
e)
Euroopa Ülemkogu järeldused mitmepoolse järelevalve suuniste ja tulemuste kohta;
f)
mitmepoolse järelevalve teostamise läbivaatamine Euroopa poolaasta lõpus;
g)
käesoleva määruse artikli 7 lõike 2, artikli 8 lõike 2 ja artikli 10 lõike 4 kohaselt antud soovitused.
2. Euroopa Parlamendi pädev komisjon võib anda liikmesriigile, kellele anti või kelle kohta tehti artikli 7 lõike 2, artikli 8 lõike 2 või artikli 10 lõike 4 kohane nõukogu soovitus või otsus, võimaluse osaleda arvamuste vahetuses.
3. Nõukogu ja komisjon teavitavad korrapäraselt Euroopa Parlamenti käesoleva määruse kohaldamise tulemustest.
Artikkel 15
Iga-aastane aruandlus
Komisjon annab iga-aastaselt aru käesoleva määruse kohaldamisest, sealhulgas ajakohastab artiklis 4 sätestatud tulemustabelit ja esitab oma leiud Euroopa Parlamendile ja nõukogule Euroopa poolaasta raames.
Artikkel 16
Läbivaatamine
1. Komisjon avaldab aruande käesoleva määruse kohaldamise kohta hiljemalt 14. detsember 2014 ja seejärel iga viie aasta järel.
Kõnealustes aruannetes hinnatakse muu hulgas järgmist:
a)
käesoleva määruse tõhusus,
b)
edusammud liikmesriikide majanduspoliitika tihedama kooskõlastamise ja nende majandustulemuste püsiva vastastikuse lähenemise tagamisel kooskõlas ELi toimimise lepinguga.
Vajaduse korral lisatakse kõnealusele aruandele käesoleva määruse muutmise ettepanek.
2. Komisjon saadab lõikes 1 osutatud aruande Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
Artikkel 17
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Strasbourg, 16. november 2011