РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1168/2011 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 25 октомври 2011 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 2007/2004 на Съвета за създаване на Европейска агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите-членки на Европейския съюз
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 74 и член 77, параграф 2, букви б) и г) от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Разработването на перспективна и всеобхватна европейска политика в областта на миграцията, която се основава на правата на човека, на солидарност и отговорност, особено за онези държави-членки, които са изправени пред специфичен и несъразмерен натиск, продължава да бъде основна цел на политиката на Съюза.
(2)
Политиката на Съюза по отношение на външните му граници цели установяването на интегрирано управление на границите, което да гарантира единно и високо равнище на контрол и наблюдение, което представлява естествена последица от свободното движение на хора в Съюза и е основен елемент от пространството на свобода, сигурност и правосъдие. За тази цел се предвижда да се установят общи правила относно стандартите и процедурите за контрол и наблюдение на външните граници.
(3)
За ефективното прилагане на общите правила относно стандартите и процедурите за контрол и наблюдение на външните граници, е необходимо да се засили координирането на оперативното сътрудничество между държавите-членки.
(4)
Ефективното управление на външните граници чрез проверки и наблюдение спомага за борбата с незаконната имиграция и трафика на хора и за намаляване на заплахите за вътрешната сигурност, обществения ред, общественото здраве и международните отношения на държавите-членки.
(5)
Граничният контрол по външните граници е в интерес не само на държавата-членка, на чиито външни граници се извършва този контрол, но и на всички държави-членки, които са премахнали вътрешния граничен контрол.
(6)
През 2004 г. Съветът прие Регламент (ЕО) № 2007/2004 от 26 октомври 2004 г. за създаване на Европейска агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите-членки на Европейския съюз (3) (FRONTEX), (по-нататък „Агенцията“), която започна да функционира през май 2005 г. Регламент (ЕО) № 2007/2004 беше изменен през 2007 г. с Регламент (ЕО) № 863/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 11 юли 2007 г. за установяване на механизъм за създаване на екипи за бърза гранична намеса (4).
(7)
Допълнителното засилване на ролята на Агенцията е в съответствие с целта на Съюза за разработване на политика, която има за цел постепенно да се въведе концепцията за интегрирано управление на границите. В рамките на своя мандат Агенцията следва да подкрепя държавите-членки при прилагането на тази концепция, както е определено в заключенията на Съвета от 4-5 декември 2006 г. относно интегрираното управление на границите.
(8)
В Многогодишната програма за пространство на свобода, сигурност и правосъдие в услуга на гражданите (Стокхолмската програма), приета от Европейския съвет на 10-11 декември 2009 г., се призовава за изясняване и засилване на ролята на Агенцията по отношение на управлението на външните граници.
(9)
Поради тази причина мандатът на Агенцията следва да бъде преразгледан, за да се засилят по-специално нейните оперативни способности, като същевременно се гарантира, че всички предприети мерки са пропорционални на преследваните цели, че те са ефективни и че зачитат изцяло основните права и правата на бежанците и търсещите убежище лица, включително забраната за връщане.
(10)
Съществуващите възможности за оказване на ефективна подкрепа на държавите-членки относно оперативните аспекти на управлението на външните граници следва да бъдат засилени по отношение на наличните технически ресурси. Агенцията следва да бъде в състояние да планира с достатъчна точност координирането на съвместни операции или пилотни проекти.
(11)
Въвеждането на минимално необходимо техническо оборудване, което се предоставя от Агенцията и/или задължително от държавите-членки, въз основа на ежегодни двустранни преговори и споразумения, ще допринесе до голяма степен за подобряване на планирането и изпълнението на предвидените операции, координирани от Агенцията.
(12)
Агенцията следва да управлява списъци на техническото оборудване, притежавано от държавите-членки или от Агенцията, както и на оборудването, което се притежава съвместно от държавите-членки и Агенцията чрез създаване и поддържане на централизиран регистър в рамките на фонд от техническо оборудване. Този фонд следва да съдържа минимален брой техническо оборудване по категории, което е необходимо, за да може Агенцията да извършва дейностите си.
(13)
За гарантиране на ефективността на операциите, Агенцията следва да създаде екипи от гранични служители. Държавите-членки следва да предоставят на разположение на тези екипи подходящ брой квалифицирани гранични служители, които имат готовност за разгръщането им освен ако не са изправени пред извънредна ситуация, която засяга в значителна степен изпълнението на националните задачи.
(14)
Агенцията следва да може да предоставя на разположение на тези екипи гранични служители, които държавите-членки командироват като национални експерти в Агенцията и които при изпълнението на своите задачи и правомощия следва да се подчиняват на същата правна рамка като гост-служителите, които държавите-членки са предоставили на разположение пряко на тези екипи. Агенцията следва да адаптира вътрешния си правилник относно командированите национални експерти, за да може приемащата държава-членка да дава директни указания на граничните служители по време на съвместните операции и пилотните проекти.
(15)
Изготвянето на ясен оперативен план, който включва оценка и задължение за докладване на инцидентите, по който е постигнато съгласие преди започването на съвместните операции или пилотните проекти между Агенцията и приемащата държава-членка, в консултация с участващите държави-членки, ще допринесе до голяма степен за постигане на целите на настоящия регламент, като се използва по-хармонизиран начин на действие при координирането на съвместните операции и пилотните проекти.
(16)
Системата за докладване на инциденти следва да се използва от Агенцията за предаване на съответните национални публични органи и на нейния управителен съвет („управителния съвет“) на всякаква информация относно достоверни твърдения за нарушаване, по-специално на Регламент (ЕО) № 2007/2004 или на Кодекса на шенгенските граници, създаден с Регламент (ЕО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета (5), включително на основните права, по време на съвместни операции, пилотни проекти или бърза намеса.
(17)
Анализът на риска се оказа основен елемент за провеждането на операции по външните граници. Качеството на този анализ следва да бъде подобрено, като се добави метод за оценяване на способността на държавите-членки да се справят с възникващите предизвикателства, включително с настоящи и бъдещи заплахи и натиск по външните граници. Същевременно тези оценки не следва да засягат механизма за оценка по Шенген.
(18)
Агенцията следва да осигури на европейско равнище обучение за инструктори на националните гранични служители на държавите-членки, включително обучение по основните права, по достъп до международна закрила и достъп до процедури за предоставяне на убежище, както и допълнително обучение и семинари за служителите от компетентните национални служби относно контрола и наблюдението на външните граници и относно принудителното отвеждане на граждани на трети държави, които пребивават незаконно в държавите-членки. Агенцията може да организира обучения, включително програма за обмен, в сътрудничество с държавите-членки на тяхна територия. Държавите-членки следва да интегрират резултатите от работата на Агенцията в тази насока в своите национални програми за обучение на гранични служители.
(19)
Агенцията следва да осъществява мониторинг на напредъка на научноизследователската дейност, която е от значение за областта, в която тя упражнява своята дейност, и да допринася за този напредък, както и да разпространява съответната информация до Комисията и до държавите-членки.
(20)
В повечето държави-членки оперативните аспекти на връщането на граждани на трети държави, които пребивават незаконно в държавите-членки, са от правомощията на органите, които отговарят за контрола по външните граници. Като се има предвид, че изпълнението на тези задачи на равнището на Съюза има ясна добавена стойност, Агенцията следва да осигурява координацията и организацията на съвместни операции по връщане от държавите-членки и да определя най-добрите практики за получаването на пътни документи, както и да изготви кодекс на поведение, който да бъде спазван при принудителното отвеждане на граждани на трети държави, които пребивават незаконно на териториите на държавите-членки, като изцяло следва политиката на Съюза в областта на връщането. За дейности или операции, които не се извършват в съответствие с Хартата на основните права на Европейския съюз („Харта на основните права“), не следва да се предоставят финансови средства от Съюза.
(21)
С цел изпълнение на своята мисия и доколкото това е необходимо за изпълнението на задачите ѝ, Агенцията може да си сътрудничи с Европол, с Европейската служба за подкрепа в областта на убежището, с Агенцията на Европейския съюз за основните права и с други агенции и органи на Съюза, с компетентните органи на трети държави и с международните организации, компетентни по въпросите, които се уреждат с Регламент (ЕО) № 2007/2004, в рамките на работните договорености, сключени съгласно съответните разпоредби от Договора за функционирането на Европейския съюз („ДФЕС“). Агенцията следва да улеснява оперативното сътрудничество между държавите-членки и трети държави в рамките на политиката на Съюза в областта на външните отношения.
(22)
Сътрудничеството с трети държави по въпроси, които се уреждат от Регламент (ЕО) № 2007/2004, става все по-важно. За да създаде стабилен модел за сътрудничество със съответните трети държави, Агенцията следва да има възможността да осъществява и финансира проекти за техническа помощ и да разполага служители за връзка в трети държави, в сътрудничество с компетентните органи на тези държави. Агенцията следва да има възможността да кани наблюдатели от трети държави да участват в нейните дейности, след като им осигури необходимото обучение. Установяването на сътрудничество с трети държави е важно и във връзка с разпространяването на стандартите на Съюза за управление на границите, включително спазването на основните права и зачитането на човешкото достойнство.
(23)
С цел установяването на ясни и прозрачни условия на работа и на равнопоставеност на персонала, към персонала и изпълнителния директор на Агенцията следва да се прилагат Правилникът за длъжностните лица на Европейския съюз и Условията за работа на другите служители на Европейския съюз, установени в Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 259/68 (6) на Съвета, включително правилата за професионална тайна и други равностойни задължения за поверителност.
(24)
Освен това управителният съвет следва да приеме специални разпоредби, позволяващи национални експерти от държавите-членки да бъдат командировани на работа в Агенцията. Наред с другото, подобни разпоредби следва да уточняват, че командированите национални гранични служители, които ще бъдат разгърнати по време на съвместни операции, пилотни проекти, или при бърза намеса, следва да се считат за гост-служители със съответните задачи и правомощия.
(25)
Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (7) се прилага за обработката на лични данни от Агенцията. Европейският надзорен орган по защита на данните следва да осъществява мониторинг на обработката на лични данни от Агенцията и да разполага с правомощия за получаване от Агенцията на достъп до цялата необходима информация за своите разследвания.
(26)
Дотолкова доколкото държавите-членки обработват лични данни, изцяло се прилага Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (8).
(27)
При осъществяване на оперативното управление на информационните системи Агенцията следва да се ръководи от европейските и международни стандарти, включително относно защитата на данните, като взема предвид най-високите професионални изисквания.
(28)
Следователно Регламент (ЕО) № 2007/2004 следва да бъде съответно изменен.
(29)
С настоящия регламент се зачитат основните права и се спазват принципите, утвърдени по-специално в ДФЕС и Хартата на основните права, а именно правото на човешко достойнство, забраната на изтезанията и на нечовешкото или унизително отношение или наказание, правото на свобода и сигурност, правото на защита на личните данни, правото на убежище, принципа на забрана за връщане, принципа за недискриминация, правата на детето и правото на ефективни правни средства за защита. Настоящият регламент следва да се прилага от държавите-членки в съответствие с тези права и принципи. Всяко използване на сила следва да бъде в съответствие с националното право на приемащата държава-членка, включително с принципите на необходимост и пропорционалност.
(30)
Прилагането на настоящия регламент не следва да засяга правата или задълженията на държавите-членки съгласно Конвенцията на ООН по морско право, Международната конвенция за безопасност на човешкия живот на море, Международната конвенция за търсене и спасяване по море и Женевската конвенция за статута на бежанците.
(31)
Доколкото целта на настоящия регламент, а именно да допринесе за установяването на интегрирано управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите-членки, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки, и следователно може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз („ДЕС“). В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тази цел.
(32)
По отношение на Исландия и Норвегия, настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението, сключено от Съвета на Европейския съюз, от една страна, и Република Исландия и Кралство Норвегия, от друга страна, за асоциирането на последните в процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген (9), които попадат в областта, посочена в член 1, буква А от Решение 1999/437/ЕО на Съвета от 17 май 1999 г. относно определени условия по прилагането на посоченото споразумение (10). Поради тази причина делегациите на Република Исландия и Кралство Норвегия следва да участват като членове в управителния съвет, но с ограничено право на глас.
(33)
По отношение на Швейцария настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (11), които попадат в областта, посочена в член 1, букви А, Б и Ж от Решение 1999/437/ЕО във връзка с член 3 от Решение 2008/146/ЕО на Съвета (12). Поради тази причина делегацията на Конфедерация Швейцария следва да участва като член на управителния съвет, но с ограничено право на глас.
(34)
По отношение на Лихтенщайн настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Протокола между Европейския съюз, Европейската общност, Конфедерация Швейцария и Княжество Лихтенщайн относно присъединяването на Княжество Лихтенщайн към Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (13), които попадат в областта, посочена в член 1, букви А, Б и Ж от Решение 1999/437/ЕО, във връзка с член 3 от Решение 2011/350/ЕС на Съвета (14). Поради тази причина делегацията на Княжество Лихтенщайн следва да участва като член на управителния съвет, но с ограничено право на глас.
(35)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол (№ 22) относно позицията на Дания, приложен към ДЕС и към ДФЕС, Дания не участва в приемането на настоящия регламент и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане. Доколкото настоящият регламент представлява развитие на достиженията на правото от Шенген, в срок от шест месеца след вземането на решение от Съвета относно настоящия регламент Дания взема решение, в съответствие с член 4 от посочения протокол, дали да го въведе в националното си право.
(36)
Настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите от достиженията на правото от Шенген, в които Обединеното кралство не участва в съответствие с Решение 2000/365/ЕО на Съвета от 29 май 2000 г. относно искането на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (15); следователно Обединеното кралство не участва в неговото приемане и не е обвързано от него, нито от неговото прилагане.
(37)
Настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Ирландия не участва в съответствие с Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (16); следователно Ирландия не участва в неговото приемане и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.
(38)
Агенцията следва да улеснява организирането на оперативни действия, в хода на които държавите-членки могат да използват експертния опит и материалната база, които Ирландия и Обединеното кралство биха могли да им предоставят, съгласно реда и условията, които ще се установяват от управителния съвет за всеки отделен случай. За целта представителите на Ирландия и Обединеното кралство следва да бъдат поканени да присъстват на всички заседания на управителния съвет с цел да могат да участват пълноценно в обсъжданията на подготовката на такива оперативни действия.
(39)
Съществува разногласие между Кралство Испания и Обединеното кралство по отношение на определянето на границите на Гибралтар.
(40)
Суспендирането на приложимостта на настоящия регламент спрямо границите на Гибралтар не предполага никаква промяна в съответните позиции на засегнатите държави,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Изменения
Регламент (ЕО) № 2007/2004 се изменя, както следва:
1)
В член 1 параграфи 2 и 3 се заменят със следното:
„2. Като се има предвид, че отговорността за контрола и наблюдението на външните граници се носи от държавите-членки, Агенцията, в качеството ѝ на орган на Съюза, както е определено в член 15 и в съответствие с член 19 от настоящия регламент, улеснява и прави по-ефективно прилагането на съществуващите и бъдещите мерки на Съюза в областта на управлението на външните граници, по-специално Кодекса на шенгенските граници, установен с Регламент (ЕО) № 562/2006 (17). Агенцията прави това, като гарантира координиране на действията на държавите-членки при прилагането на тези мерки и допринася по този начин за ефикасното, високо и единно равнище на контрол върху лицата и за наблюдението на външните граници на държавите-членки.
Агенцията изпълнява своите задачи, като изцяло спазва съответните норми на правото на Съюза, включително Хартата на основните права на Европейския съюз („Хартата на основните права“); съответното международно право, включително Конвенцията за статута на бежанците, съставена в Женева на 28 юли 1951 г. („Женевската конвенция“); задълженията, свързани с достъпа до международна закрила, по-специално принципа на забрана за връщане и основните права, и като взема предвид докладите на консултативния форум, посочен в член 26а от настоящия регламент.
3. Агенцията предоставя на Комисията и на държавите-членки и необходимата техническа помощ и специализирани познания в областта на управлението на външните граници и насърчава солидарността между държавите-членки, особено между онези от тях, които са изправени пред специфичен и несъразмерен натиск.
2)
Член 1а се изменя, както следва:
а)
вмъква се следната точка:
„1a.
„европейски екипи за гранична охрана“ означава, за целите на член 3, член 3б, член 3в, член 8 и член 17, екипи, които се разгръщат по време на съвместни операции и пилотни проекти; за целите на членове 8а-8ж, екипи, които се разгръщат за действия за бърза гранична намеса („бърза намеса“) по смисъла на Регламент (ЕО) № 863/2007 (18) и за целите на член 2, параграф 1, букви да) и ж) и член 5, екипи, които се разгръщат по време на съвместни операции, пилотни проекти и бърза намеса;
б)
точка 2 се заменя със следното:
„2.
„приемаща държава-членка“ означава държава-членка, на чиято или от чиято територия се осъществява, съвместна операция, пилотен проект или бърза намеса;“;
в)
точки 4 и 5 се заменят със следното:
„4.
„членове на екипите“ означава гранични служители на държави-членки, участващи в европейските екипи за гранична охрана, различни от тези на приемащата държава-членка;
5.
„молеща държава-членка“ означава държава-членка, чиито компетентни органи искат от Агенцията да разгърне екипи за бърза намеса на нейна територия;“.
3)
Член 2 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се изменя, както следва:
i)
букви в) и г) се заменят със следното:
„в)
извършва анализи на риска, включително оценка на способността на държавите-членки да се справят със заплахите и натиска по външните граници;
г)
участва в развитието на научноизследователската дейност, която е от значение за контрола и наблюдението на външните граници;“;
ii)
вмъква се следната буква:
„га)
подпомага държавите-членки при обстоятелства, които изискват засилена техническа и оперативна помощ по външните граници, като отчита обстоятелството, че някои ситуации могат да включват хуманитарни кризи и морски спасителни операции;“;
iii)
буква д) се заменя със следното:
„д)
подпомага държавите-членки при обстоятелства, които изискват засилена техническа и оперативна помощ по външните граници, особено онези държави-членки, изправени пред специфичен и несъразмерен натиск;“;
iv)
вмъква се следната буква:
„да)
създава европейски екипи за гранична охрана, които се разгръщат по време на съвместни операции, пилотни проекти и действия за бърза намеса;“;
v)
букви е) и ж) се заменят със следното:
„е)
предоставя необходимата подкрепа на държавите-членки, включително, при поискване, координиране или организация на съвместни операции по връщане;
ж)
разгръща гранични служители от европейските екипи за гранична охрана в държави-членки за съвместни операции, пилотни проекти или бърза намеса в съответствие с Регламент (ЕО) № 863/2007;“;
vi)
добавят се следните букви:
„з)
разработва и управлява в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001 информационни системи, които позволяват бърз и надежден обмен на информация относно новопоявили се рискове по външните граници, включително информационната и координационна мрежа, създадена с Решение 2005/267/ЕО (19);
и)
предоставя необходимата помощ за разработването и функционирането на Европейска система за наблюдение на границите и, ако е целесъобразно, за разработването на обща среда за обмен на информация, включително съвместимост на системите.
б)
вмъква се следният параграф:
„1a. В съответствие с правото на Съюза и международното право никое лице не се сваля на брега на държава, нито се предава по друг начин на нейните органи в разрез с принципа за забрана на връщането, нито на държава, от която съществува риск да бъде експулсирано или върнато в друга държава в разрез с този принцип. Взимат се предвид специфичните потребности на децата, жертвите на трафика на хора, лицата, нуждаещи се от медицинска помощ, лицата, нуждаещи се от международна закрила, и други уязвими лица в съответствие с правото на Съюза и с международното право.“;
в)
в параграф 2 последната алинея се заменя със следното:
„Държавите-членки информират Агенцията за водените оперативни действия по външните граници извън рамките на дейност на Агенцията. Изпълнителният директор на Агенцията („изпълнителния директор“) информира управителния съвет на Агенцията („управителния съвет“) относно тези въпроси редовно и поне веднъж годишно.“.
4)
Вмъква се следният член:
„Член 2а
Кодекс на поведение
Агенцията изготвя и разработва допълнително кодекс на поведение, приложим по отношение на всички операции, координирани от Агенцията. Кодексът на поведение установява процедури, предназначени да гарантират принципите на правовата държава и спазването на основните права с особен акцент върху непридружените малолетни и непълнолетни лица и уязвимите лица, както и върху лицата, търсещи международна закрила, които процедури са приложими за всички лица, които участват в дейностите на Агенцията.
Агенцията разработва кодекса на поведение в сътрудничество с консултативния форум, посочен в член 26а.“.
5)
Член 3 се заменя със следното:
„Член 3
Съвместни операции и пилотни проекти по външните граници
1. Агенцията оценява, утвърждава и координира предложения за съвместни операции и пилотни проекти, които са изготвени от държавите-членки, включително искания от държави-членки, свързани с обстоятелства, при които е необходима засилена техническа и оперативна помощ, особено в случаи на специфичен и несъразмерен натиск.
Самата Агенция може да започва и да провежда съвместни операции и пилотни проекти, в сътрудничество със засегнатите държави-членки и при съгласие на приемащите държави-членки.
Тя може също така да реши да предостави своето техническо оборудване на разположение на държавите-членки, които участват в съвместни операции или в пилотни проекти.
Съвместните операции и пилотните проекти следва да бъдат предшествани от задълбочен анализ на риска.
1a. Агенцията може да прекрати съвместните операции и пилотните проекти, след уведомяване на съответната държава-членка, ако условията за провеждането на тези операции и пилотни проекти вече не са изпълнени.
Държавите-членки, които участват в съвместна операция или пилотен проект, могат да отправят искане към Агенцията да прекрати въпросната съвместна операция или пилотен проект.
Изпращащата държава-членка предвижда подходящи дисциплинарни или други мерки в съответствие със своето национално право в случай на нарушаване на основните права или неизпълнение на задълженията за международна закрила, които са извършени в хода на съвместна операция или пилотен проект.
Изпълнителният директор спира или прекратява изцяло или частично съвместни операции и пилотни проекти, ако сметне, че тези нарушения са сериозни или има вероятност да продължат.
1б. Агенцията сформира резерв от гранични служители, наречен европейски екипи за гранична охрана, в съответствие с член 3б, като тези екипи могат да бъдат използвани при съвместните операции и пилотните проекти, посочени в параграф 1. Тя взема решение за разгръщането на човешки ресурси и техническо оборудване в съответствие с членове 3а и 7.
2. Агенцията може да действа чрез своите специализирани клонове, предвидени в член 16, за целите на практическата организация на съвместни операции и пилотни проекти.
3. Агенцията оценява резултатите от съвместните операции и пилотните проекти и предава на управителния съвет окончателните доклади за оценка в срок от 60 дни след приключването на тези операции и проекти, придружени от бележките на служителя по въпросите на основните права, посочен в член 26а. Агенцията извършва цялостен сравнителен анализ на тези резултати с цел подобряване на качеството, съгласуваността и ефективността на бъдещите съвместни операции и пилотни проекти и включва този анализ в общия доклад, посочен в член 20, параграф 2, буква б).
4. Агенцията финансира или съфинансира съвместните операции и пилотните проекти, посочени в параграф 1, чрез безвъзмездни средства от своя бюджет съгласно финансовите правила, които са приложими към Агенцията.
5. Параграфи 1а и 4 се прилагат също и по отношение на действията за бърза намеса.“.
6)
Вмъкват се следните членове:
„Член 3a
Организационни аспекти на съвместните операции и пилотните проекти
1. Изпълнителният директор изготвя оперативен план за съвместните операции и пилотните проекти, посочени в член 3, параграф 1. Изпълнителният директор и приемащата държава-членка, като се консултират с държавите-членки, които участват в съвместна операция или пилотен проект, постигат съгласие по оперативния план, в който подробно се описват организационните аспекти, своевременно преди предвиденото начало на даденото съвместно действие или пилотен проект.
Оперативният план обхваща всички аспекти, които се считат за необходими за провеждането на съвместната операция или пилотния проект, включително следното:
а)
описание на ситуацията заедно с начина на действие и целите на разгръщането, включително оперативната цел;
б)
предвижданата продължителност на съвместната операция или пилотния проект;
в)
географската област, в която ще се проведе съвместната операция или пилотният проект;
г)
описание на задачите и специални инструкции за гост-служителите, включително относно разрешените справки в бази данни и разрешеното носене на служебни оръжия, боеприпаси и оборудване в приемащата държава-членка;
д)
съставът на екипите от гост-служители, както и разгръщането на друг съответен персонал;
е)
разпоредби, свързани с командването и упражняването на контрол, включително имената и чиновете на граничните служители от приемащата държава-членка, отговарящи за сътрудничеството с гост-служителите и Агенцията, по-специално тези гранични служители, които командват екипите по време на разгръщането, и мястото на гост-служителите в йерархията на командването;
ж)
техническото оборудване, което трябва да бъде използвано по време на съвместната операция или пилотния проект, включително специални изисквания като условия за използване, необходим персонал, транспорт и друга логистика, както и финансови разпоредби;
з)
подробни разпоредби за незабавно докладване на инциденти от страна на Агенцията пред управителния съвет и съответните национални публични органи;
и)
схема за докладване и оценяване, която съдържа сравнителни показатели за доклада за оценка и краен срок за предаване на окончателния доклад за оценка в съответствие с член 3, параграф 3;
й)
по отношение на морските операции - специална информация относно прилагането на съответната юрисдикция и законодателство в географската област, в която се провежда съвместната операция или пилотният проект, включително позоваване на международното право и на правото на Съюза относно залавянето, спасителните операции в открито море и дебаркирането;
к)
реда и условията на сътрудничество с трети държави, други агенции и органи на Съюза или международни организации.
2. Всякакви изменения или адаптации на оперативния план изискват съгласието на изпълнителния директор и на приемащата държава-членка. Агенцията изпраща незабавно копие от изменения или адаптирания оперативен план до участващите държави-членки.
3. Като част от задачите си по координирането Агенцията осигурява оперативното изпълнение на всички организационни аспекти по време на посочените в настоящия член съвместни операции и пилотни проекти, включително присъствието на член на персонала на Агенцията.
Член 3б
Състав и разгръщане на европейските екипи за гранична охрана
1. По предложение на изпълнителния директор управителният съвет взема решение с абсолютно мнозинство от членовете си, които имат право на глас, относно профилите и общия брой на граничните служители, които да бъдат на разположение за участие в европейските екипи за гранична охрана. Същата процедура се прилага при последващи промени в профилите и общия брой. Държавите-членки допринасят за европейските екипи за гранична охрана посредством национален резерв, съставен въз основа на различните установени профили, като определят граничните служители, съответстващи на изискваните профили.
2. Приносът на държавите-членки посредством участие на техни гранични служители в конкретни съвместни операции и пилотни проекти за следващата година се планира въз основа на ежегодни двустранни преговори и споразумения между Агенцията и държавите-членки. В съответствие с тези споразумения държавите-членки имат готовност да разгърнат наличните си гранични служители по искане на Агенцията, освен ако не са изправени пред извънредна ситуация, която засяга в значителна степен изпълнението на националните задачи. Такова искане се прави най-малко 45 дни преди предвиденото разгръщане. Автономията на изпращащата държава-членка във връзка с избора на персонал и продължителността на неговото разгръщане остава незасегната.
3. Агенцията също допринася за европейските екипи за гранична охрана посредством участие на компетентни гранични служители, командировани от държавите-членки като национални експерти съгласно член 17, параграф 5. Приносът на държавите-членки посредством командироването на техни гранични служители в Агенцията за следващата година се планира въз основа на ежегодни двустранни преговори и споразумения между Агенцията и държавите-членки.
В съответствие с тези споразумения държавите-членки имат готовност да командироват граничните служители, освен ако това не засяга в значителна степен изпълнението на националните задачи. В подобни ситуации държавите-членки могат да върнат обратно своите командировани гранични служители.
Максималната продължителност на тези командировки не надхвърля шест месеца в рамките на 12-месечен период. За целите на настоящия регламент командированите гранични служители се смятат за гост-служители и имат задачите и правомощията, предвидени в член 10. Държавата-членка, която е командировала съответните гранични служители, се смята за целите на прилагането на членове 3в, 10 и 10б за „изпращаща държава-членка“, както е определено в член 1а, точка 3. Друг персонал, който е временно нает от Агенцията и не притежава квалификацията за изпълняване на функции, свързани с граничния контрол, се разгръща по време на съвместни операции и пилотни проекти само за осъществяване на задачи по координиране.
4. При изпълнение на своите задължения и упражняване на правомощията си членовете на европейските екипи за гранична охрана зачитат изцяло основните права, включително достъпа до процедури за предоставяне на убежище, и човешкото достойнство. Всички мерки, предприети при изпълнение на задълженията им и при упражняване на правомощията им, трябва да са пропорционални на целите, които тези мерки преследват. При изпълнение на своите задължения и упражняване на правомощията си те не дискриминират лицата въз основа на пол, расова или етническа принадлежност, религия или убеждения, увреждане, възраст или сексуална ориентация.
5. В съответствие с член 8ж Агенцията назначава координиращ служител за всяка съвместна операция или пилотен проект, при които ще се разгърнат членове на европейските екипи за гранична охрана.
Ролята на координиращия служител е да подкрепя сътрудничеството и координацията между приемащите и участващите държави-членки.
6. Агенцията поема разходите, направени от държавите-членки при осигуряването съгласно параграф 1 от настоящия член на техни гранични служители на разположение за европейските екипи за гранична охрана в съответствие с член 8з.
7. Агенцията информира Европейския парламент ежегодно за броя на граничните служители, които всяка държава-членка е определила за европейските екипи за гранична охрана в съответствие с настоящия член.
Член 3в
Инструкции за европейските екипи за гранична охрана
1. По време на разгръщането на европейските екипи за гранична охрана приемащата държава-членка дава инструкции на екипите в съответствие с оперативния план, посочен в член 3а, параграф 1.
2. Агенцията, посредством своя координиращ служител, както е посочено в член 3б, параграф 5, може да изпрати на приемащата държава-членка своето мнение относно инструкциите, посочени в параграф 1. Ако го направи, приемащата държава-членка взема предвид това мнение.
3. В съответствие с член 8ж приемащата държава-членка осигурява на координиращия служител цялото необходимо съдействие, включително пълен достъп до европейските екипи за гранична охрана във всеки момент от разгръщането.
4. При изпълнение на своите задължения и упражняване на правомощията си членовете на европейските екипи за гранична охрана подлежат на дисциплинарните мерки, които се прилагат в изпращащата ги държава-членка.“.
7)
Член 4 се заменя със следното:
„Член 4
Анализ на риска
Агенцията разработва и прилага общ интегриран модел за анализ на риска.
Тя изготвя както обобщени, така и специализирани анализи на риска и ги предоставя на Съвета и на Комисията.
За целите на анализа на риска след предварителна консултация със заинтересованите държави-членки Агенцията може да извършва оценка на тяхната способност да се справят с появяващите се предизвикателства, включително с настоящи и бъдещи заплахи и натиск по външните граници на държавите-членки, особено що се отнася до онези държави-членки, които са изправени пред специфичен и несъразмерен натиск. За тази цел Агенцията може да оценява оборудването и ресурсите на държавите-членки във връзка с контрола по границите. Оценката се основава на информацията, подадена от заинтересованите държави-членки, както и на докладите и резултатите от съвместни операции, пилотни проекти, бърза намеса и други дейности на Агенцията. Тези оценки не засягат механизма за оценка по Шенген.
Резултатите от тези оценки се представят на управителния съвет.
За целите на настоящия член държавите-членки предоставят на Агенцията цялата необходима информация относно ситуацията и възможните заплахи по външните граници.
Агенцията отчита резултатите от даден общ интегриран модел за анализ на риска при изготвянето на общите основни учебни програми за обучение на граничните служители, посочени в член 5.“.
8)
Член 5 се изменя, както следва:
а)
първият параграф се заменя със следното:
„Агенцията осигурява на граничните служители, които са членове на европейските екипи за гранична охрана, специализирано обучение, свързано с техните задачи и правомощия, и провежда редовни учения с тези гранични служители в съответствие с графика за специализирано обучение и учения, посочен в годишната работна програма на Агенцията.
Агенцията също така поема необходимите инициативи, за да гарантира, че всички гранични служители и друг персонал на държавите-членки, които участват в европейските екипи за гранична охрана, както и персоналът на Агенцията, преди да участват в оперативни дейности, са преминали обучение, организирано от Агенцията, по съответното право на Съюза и международно право, включително по основни права, достъп до международна закрила и насоки за целите на идентифицирането на хора, които търсят закрила, и насочването им към подходящите обекти.
Агенцията съставя и доразвива общите основни учебни програми за обучение на граничните служители и предоставя обучение на европейско равнище за инструкторите на националните гранични служители на държавите-членки, включително и обучение по основни права, достъп до международна закрила и съответното морско право.
Агенцията изготвя общите основни учебни програми след допитване до консултативния форум, посочен в член 26а.
Държавите-членки интегрират общите основни учебни програми за гранични служители в обучението на своите национални гранични служители.“;
б)
след последния параграф се вмъква следният параграф:
„Агенцията установява обменна програма, която дава възможност на граничните служители, участващи в европейските екипи за гранична охрана, да придобиват знания или специфично ноу-хау от опита и добрите практики в чужбина, като работят заедно с гранични служители в държава-членка, различна от тяхната собствена.“.
9)
Членове 6 и 7 се заменят със следното:
„Член 6
Мониторинг на научноизследователската дейност и принос към нея
Агенцията активно осъществява мониторинг и допринася за развитието на научноизследователската дейност, която е от значение за контрола и наблюдението на външните граници и разпространява тази информация до Комисията и държавите-членки.
Член 7
Техническо оборудване
1. Агенцията може да придобива, самостоятелно или в съсобственост с държава-членка, или да наема техническо оборудване за контрол по външните граници по време на съвместни операции, пилотни проекти, бърза намеса, съвместни операции по връщане или проекти за техническа помощ в съответствие с финансовите правила, приложими към Агенцията. Преди придобиването или наемането на оборудване, свързано със значителни разходи за Агенцията, се прави задълбочен анализ на потребностите и на разходите спрямо ползите. Всеки подобен разход се предвижда в бюджета на Агенцията, който се приема от управителния съвет в съответствие с член 29, параграф 9. Когато Агенцията придобива или наема голямо техническо оборудване като плавателни съдове за патрулиране в открито море или превозни средства за патрулиране по крайбрежието, се прилагат следните условия:
а)
в случай на придобиване и съсобственост, Агенцията официално се договаря с една държава-членка, че тази държава-членка ще извърши регистрирането на оборудването в съответствие с приложимото законодателство на тази държава-членка;
б)
в случай на наемане, техническото оборудване трябва да бъде регистрирано в държава-членка.
Въз основа на изготвено от Агенцията типово споразумение държавата-членка, в която е регистрирано оборудването, и Агенцията се споразумяват относно реда и условията за осигуряване на срокове на пълен достъп до съвместно притежаваните активи за Агенцията, както и относно условията за използване на оборудването.
Държавата-членка, в която е регистрирано оборудването, или доставчикът на техническото оборудване осигурява необходимите експерти и техническия персонал, който да работи с техническото оборудване по законосъобразен и безопасен начин.
2. Агенцията създава и поддържа централизиран регистър на техническото оборудване във фонд от техническо оборудване, в който се включва техническото оборудване, притежавано от държавите-членки или от Агенцията, както и оборудването, притежавано съвместно от държавите-членки и Агенцията, за целите на контрола по външните граници. Фондът от техническо оборудване съдържа минималния брой от вид техническо оборудване, съгласно посоченото в параграф 5 от настоящия член. Техническото оборудване, включено във фонда от техническо оборудване, се използва по време на дейностите, посочени в членове 3, 8а и 9.
3. Държавите-членки допринасят за фонда от техническо оборудване, посочен в параграф 2. Приносът на държавите-членки по отношение на фонда и разгръщането на техническото оборудване за конкретни операции се планира въз основа на ежегодни двустранни преговори и споразумения между Агенцията и държавите-членки. В съответствие с тези споразумения и дотолкова, доколкото то е част от минималния брой техническо оборудване за дадена година, държавите-членки предоставят на разположение свое техническо оборудване, с цел то да бъде използвано по искане на Агенцията, освен ако не са изправени пред изключителна ситуация, която засяга в значителна степен изпълнението на националните задачи. Такова искане се прави най-малко 45 дни преди предвиденото използване. Всяка година се прави преглед на приноса към фонда от техническо оборудване.
4. Агенцията води регистъра на фонда от техническо оборудване, като извършва следните дейности:
а)
класифициране по вид техническо оборудване и вид операция;
б)
класифициране по собственик (държава-членка, Агенцията, други);
в)
общ брой на необходимото оборудване;
г)
изисквания за персонал, ако е приложимо;
д)
друга информация като данни, свързани с регистрацията, изисквания за транспортиране и поддръжка, приложими национални режими за износ, технически инструкции или друга информация от значение за правилното използване на техническото оборудване.
5. Агенцията финансира използването на техническото оборудване, което е част от минималния брой техническо оборудване, предоставено от дадена държава-членка за дадена година. Използването на техническо оборудване, което не е част от минималния брой техническо оборудване, се съфинансира от Агенцията, като съфинансирането е най-много 100 % от допустимите разходи, като се вземат предвид конкретните обстоятелства в държавите-членки, които използват това техническо оборудване.
По предложение на изпълнителния директор управителният съвет взема ежегодно решение в съответствие с член 24 относно правилата за техническото оборудване, включително за необходимия минимален брой по вид техническо оборудване, и условията за използване и възстановяване на разходите. По причини, свързани с бюджета, управителният съвет трябва да вземе това решение до 31 март всяка година.
Агенцията прави предложение за минималния брой техническо оборудване в съответствие със своите потребности, а именно с оглед на това да може да извършва съвместни операции, пилотни проекти, бърза намеса и съвместни операции по връщане, в съответствие с работната си програма за съответната година.
Ако минималният брой техническо оборудване е недостатъчен за осъществяването на оперативния план, одобрен във връзка със съвместните операции, пилотните проекти, бързата намеса или съвместните операции по връщане, Агенцията го преразглежда въз основа на обоснованите потребности и въз основа на споразумение с държавите-членки.
6. Агенцията докладва ежемесечно на управителния съвет за състава и използването на оборудването, което е част от фонда от техническо оборудване. Ако минималният брой техническо оборудване, посочен в параграф 5, не е достигнат, изпълнителният директор незабавно уведомява управителния съвет за това. Управителният съвет взема решение да бъде даден приоритет за спешното използване на техническо оборудване и предприема необходимите действия за отстраняването на установения недостиг. Той уведомява Комисията за установения недостиг и предприетите действия. Комисията уведомява впоследствие Европейския парламент и Съвета за това, като представя и собствената си оценка.
7. Агенцията информира Европейския парламент ежегодно за броя на техническото оборудване, което всяка държава-членка е предоставила за фонда от техническо оборудване съгласно настоящия член.“.
10)
Член 8 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Без да се засяга член 78, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз („ДФЕС“), една или няколко държави-членки, изправени пред специфичен и несъразмерен натиск и обстоятелства, които изискват засилена техническа и оперативна помощ при изпълнение на техните задължения в областта на контрола и наблюдението на външните граници, могат да се обърнат за помощ към Агенцията. Агенцията организира в съответствие с член 3 необходимата техническа и оперативна помощ за държавата(ите)-членка(и), отправила(и) такова искане.“;
б)
в параграф 2 се добавя следната буква:
„в)
разгръща гранични служители от европейските екипи за гранична охрана.“;
в)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. Агенцията може да придобива техническо оборудване за проверки и наблюдение на външните граници, което да бъде използвано от нейните експерти и в рамките на действия на бърза намеса, докато те траят.“.
11)
Член 8а се заменя със следното:
„Член 8a
Бърза намеса
По искане на държава-членка, изправена пред ситуация на неотложен и изключителен натиск, и особено пред пристигането в точки на външните граници на голям брой граждани на трети държави, които се опитват да влязат незаконно на нейната територия, Агенцията може да разгърне за ограничен период от време един или повече европейски екипи за гранична охрана („екип(и)“) на територията на молещата държава-членка, за подходящ срок, в съответствие с член 4 от Регламент (ЕО) № 863/2007.“.
12)
В член 8г параграф 5 се заменя със следното:
„5. Ако изпълнителният директор реши да разгърне един или повече екипи, Агенцията, заедно с молещата държава-членка, изготвят незабавно оперативен план в съответствие с член 8д и при всички случаи не по-късно от пет работни дни от датата на решението.“.
13)
В член 8д параграф 1 се изменя, както следва:
а)
букви д), е) и ж) се заменят със следното:
„д)
състав на екипите, както и разгръщане на друг съответен персонал;
е)
разпоредби, свързани с командването и упражняването на контрол, включително имената и чиновете на граничните служители от приемащата държава-членка, отговарящи за сътрудничеството с екипите, по-специално на тези гранични служители, които командват екипите по време на разгръщането, и мястото на екипите в йерархията на командването;
ж)
техническото оборудване, което трябва да бъде разгърнато заедно с екипите, включително специални изисквания като условия за използване, необходим персонал, транспорт и друга логистика, както и финансови разпоредби;“;
б)
добавят се следните букви:
„з)
подробни разпоредби за незабавно докладване на инциденти от страна на Агенцията пред управителния съвет и съответните национални публични органи;
и)
схема за докладване и оценяване, която съдържа сравнителни показатели за доклада за оценка и краен срок за предаване на окончателния доклад за оценка в съответствие с член 3, параграф 3;
й)
по отношение на морските операции - специална информация относно прилагането на съответната юрисдикция и законодателство в географската област, в която се провежда бърза намеса, включително позоваване на международното право и на правото на Съюза относно залавянето, спасителните операции в открито море и дебаркирането;
к)
ред и условия на сътрудничество с трети държави, други агенции и органи на Съюза или международни организации.“.
14)
В член 8з, параграф 1 встъпителната част се заменя със следното:
„1. Агенцията поема изцяло следните разходи, направени от държавите-членки при предоставяне на техните гранични служители за целите, посочени в член 3, параграф 1б, член 8а и член 8в:“.
15)
Член 9 се заменя със следното:
„Член 9
Сътрудничество в областта на връщането
1. При спазване на политиката на Съюза в областта на връщанията, и по-специално Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 г. относно общите стандарти и процедури, приложими в държавите-членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни (20), и без намеса по отношение на основанията на решенията за връщане, Агенцията оказва необходимото съдействие и, по искане на участващите държави-членки, също така осъществява координацията или организацията на съвместни операции по връщане на държавите-членки, включително чрез наемане на самолети за целите на такива операции. Агенцията финансира или участва в съфинансиране на операциите и проектите, посочени в настоящия параграф, чрез безвъзмездни средства от своя бюджет съгласно финансовите правила, които са приложими за Агенцията. Агенцията може да използва и финансовите средства на Съюза, които са на разположение в областта на връщането. Агенцията гарантира, че в споразуменията с държавите-членки за предоставянето на безвъзмездни средства условие за предоставянето на всяка финансова подкрепа е пълното зачитане на Хартата на основните права.
1а. Агенцията изготвя Кодекс на поведение при връщането на незаконно пребиваващи граждани на трети държави, който се прилага при всички съвместни операции по връщане, координирани от Агенцията, и в който се описват общи стандартни процедури, които следва да опростят организирането на съвместни операции по връщане и да гарантират, че връщането се извършва по хуманен начин и при пълното зачитане на основните права, и по-специално на принципите на човешко достойнство, забраната на изтезания и на нечовешко или унизително отношение или наказание, правото на свобода и сигурност и правото на защита на личните данни и недискриминация.
1б. В Кодекса на поведение се обръща специално внимание на задължението, посочено в член 8, параграф 6 от Директива 2008/115/ЕО, за създаването на ефективна система за наблюдение на принудителното връщане, както и на Стратегията за основните права, посочена в член 26а, параграф 1 от настоящия регламент. Наблюдението на съвместните операции по връщане следва да се извършва въз основа на обективни и прозрачни критерии и да обхваща цялата съвместна операция по връщане от фазата преди заминаването до предаването на връщаните лица на държавата на връщане.
1в. Държавите-членки уведомяват редовно Агенцията относно нуждите си от помощ или координация от страна на Агенцията. Агенцията изготвя текущ оперативен план за предоставяне на необходимата оперативна подкрепа на нуждаещите се държави-членки, като в тази подкрепа се включва и техническото оборудване, посочено в член 7, параграф 1. Управителният съвет взема решение в съответствие с член 24 по предложение на изпълнителния директор относно съдържанието на текущия оперативен план и начина на действие по него.
2. Агенцията си сътрудничи с компетентните органи на трети държави, посочени в член 14, и установява най-добри практики във връзка с придобиването на пътни документи и връщането на незаконно пребиваващи граждани на трети държави.
16)
В член 10 параграф 2 се заменя със следното:
„2. При изпълнението на своите задължения и упражняването на правомощията си гост-служителите трябва да спазват правото на Съюза и международното право и да съблюдават основните права и националното право на приемащата държава-членка.“.
17)
Член 11 се заменя със следното:
„Член 11
Системи за обмен на информация
Агенцията може да предприема всички необходими мерки за улесняване на обмена с Комисията и държавите-членки и, по целесъобразност, с посочените в член 13 агенции на Съюза, на информация, която е необходима за изпълнението на нейните задачи. Тя разработва и управлява информационна система, посредством която да бъде възможен обменът на класифицирана информация с тези участници, включително на лични данни, посочени в членове 11а, 11б и 11в.
Агенцията може да предприеме всички необходими мерки за улесняване на обмена на информация, която е от значение за нейните задачи, с Обединеното кралство и Ирландия, ако тя е свързана с дейности, в които те участват в съответствие с член 12 и член 20, параграф 5.“.
18)
Вмъкват се следните членове:
„Член 11a
Защита на данни
Регламент (ЕО) № 45/2001 се прилага за обработката на лични данни от Агенцията.
Управителният съвет установява мерки за прилагането на Регламент (ЕО) № 45/2001 от Агенцията, включително мерки, свързани с длъжностното лице за защита на данните, което работи в Агенцията. Тези мерки се установяват след консултация с Европейския надзорен орган по защита на данните. Без да се засягат членове 11б и 11в, Агенцията може да обработва лични данни за административни цели.
Член 11б
Обработка на лични данни в контекста на съвместни операции по връщане
1. При изпълнението на своите задачи по организиране и координиране на съвместните операции по връщане на посочените в член 9 държави-членки, Агенцията може да обработва лични данни на лицата, които подлежат на такива съвместни операции по връщане.
2. Обработването на такива лични данни се осъществява при зачитане на принципите на необходимост и пропорционалност. По-специално, то е строго ограничено до онези лични данни, които са необходими за целите на съвместната операция по връщане.
3. Личните данни се заличават веднага след като целта, за която са били събрани, е постигната и не по-късно от 10 дни след края на съвместната операция по връщане.
4. В случаите, в които личните данни не са предадени на превозвача от държава-членка, Агенцията може да предаде такива данни.
5. Настоящият член се прилага в съответствие с мерките, посочени в член 11а.
Член 11в
Обработване на лични данни, събрани по време на съвместни операции, пилотни проекти и бърза намеса
1. Без да се засяга компетентността на държавите-членки да събират лични данни в контекста на съвместни операции, пилотни проекти и бърза намеса и при спазване на ограниченията, посочени в параграфи 2 и 3, Агенцията може да продължи да обработва лични данни, събрани от държавите-членки в рамките на такива оперативни дейности и предавани на Агенцията, с цел да се даде принос за сигурността на външните граници на държавите-членки.
2. Такова по-нататъшно обработване на лични данни от Агенцията се ограничава до лични данни по отношение на лица, за които има достатъчно основания да бъдат заподозрени от компетентните органи на държавите-членки в участие в трансгранични престъпни дейности, в подпомагане на незаконни миграционни дейности или дейности, свързани с трафик на хора, както са определени в член 1, параграф 1, букви а) и б) от Директива 2002/90/ЕО на Съвета от 28 ноември 2002 г. за определяне на подпомагане на незаконното влизане, преминаването и пребиваването (21).
3. Посочените в параграф 2 лични данни се обработват по-нататък от Агенцията само за следните цели:
а)
предаване, за всеки конкретен случай, на Европол или други правоприлагащи агенции на Съюза, при спазване на член 13;
б)
използване за изготвянето на анализите на риска, посочени в член 4. В резултата от анализите на риска данните се деперсонализират.
4. Личните данни се заличават веднага след предаването им на Европол или на други агенции на Съюза или след използването им за изготвянето на анализи на риска, посочени в член 4. Срокът на съхраняване във всеки случай не надвишава три месеца след датата на събиране на посочените данни.
5. Обработването на такива лични данни се осъществява при зачитане на принципите на необходимост и пропорционалност. Личните данни не се използват от Агенцията за целите на разследвания, които остават отговорност на компетентните органи на държавите-членки.
По-конкретно, то е строго ограничено до тези лични данни, които са необходими за целите, посочени в параграф 3.
6. Без да се засяга Регламент (ЕО) № 1049/2001, по-нататъшно предаване или друго съобщаване на такива лични данни, обработени от Агенцията, на трети държави или други трети лица се забранява.
7. Настоящият член се прилага в съответствие с мерките, посочени в член 11а.
Член 11г
Правила за сигурност относно защитата на класифицирана информация и на некласифицирана чувствителна информация
1. Агенцията прилага правилата на Комисията относно сигурността, съдържащи се в приложението към Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом на Комисията от 29 ноември 2001 г. за изменение на нейния процедурен правилник (22). Тези правила се прилагат, inter alia, към обмена, обработката и съхранението на класифицирана информация.
2. Агенцията прилага принципите за сигурност относно обработката на некласифицирана чувствителна информация, така както са установени в решението, посочено в параграф 1 от настоящия член и както се прилагат от Комисията. Управителният съвет установява мерки за прилагането на тези принципи на сигурност.
19)
Членове 13 и 14 се заменят със следното:
„Член 13
Сътрудничество с агенции и органи на Съюза и международни организации
Агенцията може да си сътрудничи с Европол, с Европейската служба за подкрепа в областта на убежището, с Агенцията на Европейския съюз за основните права („Агенцията за основните права“), с други агенции и органи на Съюза и с международни организации, които са компетентни в областите, които се уреждат от настоящия регламент, в рамките на работни договорености, сключени с тези органи, съобразно съответните разпоредби от ДФЕС и разпоредбите за компетентността на тези органи. Във всички случаи Агенцията информира Европейския парламент за всяка от тези договорености.
По-нататъшно предаване или друго съобщаване на лични данни, обработвани от Агенцията, на други агенции или органи на Съюза подлежи на специални работни договорености относно обмена на лични данни и на предварително одобрение от страна на Европейския надзорен орган по защита на данните.
Агенцията може също така, при наличието на съгласие на заинтересованата(ите) държава(и)-членка(и), да кани наблюдатели от агенции и органи на Съюза или международни организации за участие в дейностите ѝ, посочени в членове 3, 4 и 5, доколкото тяхното присъствие съответства на целите на тези дейности, може да допринесе за подобряване на сътрудничеството и обмена на най-добри практики и не засяга цялостната безопасност на дейностите. Участието на тези наблюдатели в дейностите, посочени в членове 4 и 5, може да се осъществи само със съгласието на заинтересованата(ите) държава(и)-членка(и), а в дейностите, посочени в член 3 - само със съгласието на приемащата държава-членка. В оперативния план, посочен в член 3а, параграф 1, се включват подробни правила за участието на наблюдатели. Преди участието си тези наблюдатели преминават подходящо обучение, организирано от Агенцията.
Член 14
Улесняване на оперативното сътрудничество с трети държави и сътрудничеството с компетентните органи на трети държави
1. По въпроси, които са свързани с нейните дейности и в рамките на необходимото за изпълнението на нейните задачи, Агенцията улеснява оперативното сътрудничество между държавите-членки и трети държави в рамките на политиката на Съюза в областта на външните работи, включително по отношение на правата на човека.
Агенцията и държавите-членки спазват норми и стандарти, най-малкото равностойни на посочените в законодателството на Съюза, и когато сътрудничеството с трети държави се осъществява на територията на последните.
Установяването на сътрудничество с трети държави служи за насърчаване на европейски стандарти в областта на управлението на границите, които включват и зачитане на основните права и на човешкото достойнство.
2. Агенцията може да си сътрудничи с компетентните органи на трети държави по въпросите, които са уредени с настоящия регламент, в рамките на работни договорености, сключвани с тези органи, съгласно съответните разпоредби на ДФЕС. Тези работни договорености са свързани единствено с управлението на оперативното сътрудничество.
3. Агенцията може да разполага в трети държави свои служители за връзка, които следва да се ползват с възможно най-високата степен на защита при изпълнението на задълженията си. Служителите за връзка следва да бъдат част от местните или регионалните мрежи за сътрудничество между служителите за връзка по въпросите на имиграцията на държавите-членки, създадени съгласно Регламент (ЕО) № 377/2004 на Съвета от 19 февруари 2004 година за създаване на мрежа от служители за връзка по въпросите на имиграцията (23). Служителите за връзка се разполагат само в трети държави, в които практиките за управление на границите са в съответствие с минимални стандарти за правата на човека. Тяхното разполагане се одобрява от управителния съвет. В рамките на политиката на Съюза в областта на външните отношения, при разполагането следва да се даде приоритет на онези трети държави, за които при анализ на риска е установено, че са държави на произход или държави на транзитно преминаване по отношение на незаконната миграция. На взаимна основа Агенцията може да приеме служители за връзка, изпратени от тези трети държави, за ограничен срок. По предложение на изпълнителния директор и в съответствие с член 24 управителният съвет ежегодно приема списък с приоритетите.
4. При спазване на законодателството на Съюза и в съответствие с основните права, задълженията на служителите за връзка на Агенцията включват установяване и поддържане на контакти с компетентните органи на третата държава, в която са разположени, като целта е да допринесат за предотвратяването на незаконната имиграция и борбата с нея и връщането на незаконните мигранти.
5. Агенцията може да получава финансиране от Съюза в съответствие с разпоредбите на съответните инструменти, които подкрепят политиката на Съюза в областта на външните отношения. Тя може да осъществява и финансира проекти за техническа помощ в трети държави в областите, обхванати от настоящия регламент.
6. Агенцията може също така, при наличието на съгласие на заинтересованата(ите) държава(и)-членка(и), да кани наблюдатели от трети държави да участват в дейностите ѝ, които са посочени в членове 3, 4 и 5, доколкото тяхното присъствие съответства на целите на тези дейности, може да допринесе за подобряване на сътрудничеството и обмена на най-добри практики и не засяга цялостната безопасност на дейностите. Участието на тези наблюдатели в дейностите, посочени в членове 4 и 5, може да се осъществи само със съгласието на заинтересованата(ите) държава(и)-членка(и), а в дейностите, посочени в член 3 - само със съгласието на приемащата държава-членка. В оперативния план, посочен в член 3а, параграф 1, се включват подробни правила за участието на наблюдатели. Преди участието си тези наблюдатели преминават подходящо обучение, организирано от Агенцията.
7. При сключването на двустранни споразумения с трети държави, както е посочено в член 2, параграф 2, държавите-членки могат да включват разпоредби относно ролята и правомощията на Агенцията, по-специално относно упражняването на изпълнителни правомощия от членовете на екипите, разгърнати от Агенцията, по време на съвместните операции или пилотните проекти, посочени в член 3.
8. Условие за дейностите, посочени в параграфи 2 и 3 от настоящия член, е получаването на предварително становище от Комисията, като Европейският парламент се информира незабавно и обстойно за тези дейности.
20)
В член 15 първа алинея се заменя със следното:
„Агенцията е орган на Съюза. Тя притежава юридическа правосубектност.“
21)
Вмъква се следният член:
„Член 15a
Споразумение за седалището
Агенцията и държавата-членка, в която се намира седалището на Агенцията, сключват споразумение за седалището, в което се установяват необходимите договорености относно установяването на Агенцията в тази държава-членка и относно съоръженията, които да ѝ бъдат предоставени от тази държава-членка, както и специалните правила, приложими в тази държава-членка спрямо изпълнителния директор, заместник-изпълнителния директор, членовете на управителния съвет, персонала на Агенцията и членовете на техните семейства. Споразумението за седалището се сключва след получаване на одобрение от управителния съвет. Държавата-членка, в която се намира седалището на Агенцията, следва да осигури възможно най-добрите условия за доброто функциониране на Агенцията, включително многоезично училищно обучение с европейска насоченост и подходящи транспортни връзки.“.
22)
Член 17 се изменя, както следва:
а)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. За целите на прилагането на член 3б, параграф 5 единствено служител на Агенцията, спрямо който се прилагат Правилникът за длъжностните лица на Европейския съюз или дял II от Условията за работа на другите служители на Европейския съюз, може да бъде определен за координиращ служител в съответствие с член 8ж. За целите на прилагането на член 3б, параграф 3 единствено националните експерти, командировани от държава-членка в Агенцията, могат да бъдат определени, за да бъдат прикрепени към европейските екипи за гранична охрана. Агенцията определя тези национални експерти, които ще бъдат прикрепени към европейските екипи за гранична охрана, в съответствие с посочения член.“;
б)
добавят се следните параграфи:
„4. Управителният съвет приема необходимите мерки за изпълнение в съгласие с Комисията съгласно член 110 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз.
5. Управителният съвет може да приеме разпоредби, които да дадат възможност за командироването на национални експерти от държавите-членки в Агенцията. При тези разпоредби се вземат предвид изискванията в член 3б, параграф 3, и по-специално обстоятелството, че те се разглеждат като гост-служители и имат задълженията и правомощията, предвидени в член 10. Те съдържат разпоредби относно условията на разгръщане.“.
23)
Член 20 се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се изменя, както следва:
i)
буква з) се заменя със следното:
„з)
създава организационната структура на Агенцията и приема политиката на Агенцията по отношение на персонала, по-специално многогодишния план относно политиката за персонала. В съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕО, Евратом) № 2343/2002 на Комисията от 19 ноември 2002 г. относно рамковия Финансов регламент за органите, посочени в член 185 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (24), многогодишният план относно политиката за персонала се представя на Комисията и бюджетния орган, след получаването на положително становище от Комисията.
ii)
добавя се следната буква:
„и)
приема многогодишния план на Агенцията, чиято цел е да се очертае бъдещата дългосрочна стратегия за дейностите на Агенцията.“;
б)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. Управителният съвет може да консултира изпълнителния директор по всички въпроси, които са строго свързани с развитието на оперативното управление на външните граници, включително дейностите, свързани с научноизследователската дейност, предвидена в член 6.“.
24)
Член 21 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 последно изречение се заменя със следното:
„Мандатът може да се подновява.“;
б)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. Държавите, които са асоциирани към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген, участват в Агенцията. Всяка от тях има един представител и един заместник в управителния съвет. Съгласно съответните разпоредби от споразуменията им за асоцииране се изготвят договорености, в които се уточняват естеството и обхватът на участието на тези държави в работата на Агенцията, както и подробните правила за това участие, включително разпоредби за финансовите вноски и персонала.“.
25)
Член 25 се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Европейският парламент или Съветът могат да поканят изпълнителния директор да докладва за изпълнението на своите задължения, по-специално относно изпълнението и наблюдението на Стратегията за основните права, общия доклад на Агенцията за предходната година, работната програма за предстоящата година и многогодишния план на Агенцията, посочен в член 20, параграф 2, буква и).“;
б)
в параграф 3 се добавя следната буква:
„ж)
да осигури изпълнението на оперативните планове, посочени в членове 3а и 8д.“.
26)
Вмъква се следният член:
„Член 26а
Стратегия за основните права
1. Агенцията създава, разработва и прилага своя Стратегия за основните права. Агенцията създава ефективен механизъм за наблюдение на зачитането на основните права при всички дейности на Агенцията.
2. Агенцията създава консултативен форум, който да подпомага изпълнителния директор и управителния съвет по въпросите на основните права. Агенцията отправя покана към Европейската служба за подкрепа в областта на убежището, Агенцията за основните права, Върховния комисар на ООН за бежанците и други заинтересовани организации да участват в консултативния форум. По предложение на изпълнителния директор, управителният съвет взема решение за състава и методите на работа на консултативния форум и реда и условията на предаване на информация на консултативния форум.
С консултативния форум се провеждат консултации относно по-нататъшното развитие и прилагане на Стратегията за основните права, Кодекса на поведение и общите основни учебни програми.
Консултативният форум изготвя ежегоден доклад за своите дейности. Този доклад се оповестява публично.
3. Управителният съвет определя служител по въпросите на основните права, който притежава необходимата квалификация и опит в областта на основните права. При изпълнение на задълженията си той е независим и се отчита пряко пред управителния съвет и консултативния форум. Служителят представя редовно доклад и по този начин допринася за механизма на наблюдение на основните права.
4. Служителят по въпросите на основните права и консултативният форум имат достъп до цялата информация, отнасяща се до зачитането на основните права, във връзка с всички дейности на Агенцията.“.
27)
В член 33 се вмъкват следните параграфи:
„2a. Първата оценка след влизането в сила на Регламент (ЕС) № 1168/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2011 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 2007/2004 на Съвета за създаване на Европейска агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите-членки на Европейския съюз (25) също така анализира потребностите от по-нататъшно засилено координиране на управлението на външните граници на държавите-членки, включително осъществимостта на създаването на европейска система от гранични служители.
2б. Оценката съдържа специален анализ на начина, по който се спазва Хартата на основните права при прилагането на настоящия регламент.
Член 2
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите-членки в съответствие с договорите.
Съставено в Страсбург на 25 октомври 2011 година.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 1168/2011,
25. oktoober 2011,
millega muudetakse määrust (EÜ) nr 2007/2004 Euroopa Liidu liikmesriikide välispiiril tehtava operatiivkoostöö juhtimise Euroopa agentuuri asutamise kohta
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 74 ja artikli 77 lõike 2 punkte b ja d,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
tegutsedes seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)
ning arvestades järgmist:
(1)
Tulevikku suunatud ja tervikliku, inimõigustel, solidaarsusel ja vastutusel põhineva Euroopa rändepoliitika väljatöötamine eelkõige nende liikmesriikide jaoks, kes peavad toime tulema erilise ja ebaproportsionaalse survega, on endiselt liidu keskne poliitikaeesmärk.
(2)
Liidu poliitika eesmärk välispiiri valdkonnas on integreeritud piirihaldus, mis tagab ühetaolise ja kõrgetasemelise kontrolli ja valve isikute vaba liikumise üle liidus ning mis on vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala üks oluline osa. Selleks on ette nähtud ühiste eeskirjade kehtestamine välispiiril läbi viidava kontrolli ja valve normide ja korra kohta.
(3)
Välispiiril läbi viidavat kontrolli ja valvet käsitlevate standardite ja korra ühiste eeskirjade tõhusaks rakendamiseks on vaja liikmesriikide operatiivkoostööd senisest rohkem koordineerida.
(4)
Välispiiri tõhus haldamine kontrolli ning valve kaudu aitab võidelda ebaseadusliku sisserände ja inimkaubanduse vastu ning vähendada ohtu liikmesriikide sisejulgeolekule, avalikule korrale, rahvatervisele ja rahvusvahelistele suhetele.
(5)
Piirikontroll välispiiril ei ole üksnes nende liikmesriikide huvides, kelle välispiiril seda teostatakse, vaid kõigi sisepiiridel piirikontrolli kaotanud liikmesriikide huvides.
(6)
2004. aastal võttis nõukogu vastu 26. oktoobri 2004. aasta määruse (EÜ) nr 2007/2004 Euroopa Liidu liikmesriikide välispiiril tehtava operatiivkoostöö juhtimise Euroopa agentuuri asutamise kohta (3) („Frontex”) (edaspidi „agentuur”); agentuur alustas tegevust 2005. aasta mais. Määrust (EÜ) nr 2007/2004 muudeti 2007. aastal Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. juuli 2007. aasta määrusega (EÜ) nr 863/2007, millega kehtestatakse mehhanism piirivalve kiirreageerimisrühmade loomiseks (4).
(7)
Agentuuri rolli edasine suurendamine on kooskõlas liidu eesmärgiga töötada välja poliitika, mille abil kehtestada järk-järgult integreeritud piirihaldus. Agentuur peaks oma volituste piires liikmesriike toetama, et rakendada kõnealune kontseptsioon nii, nagu see on määratletud nõukogu 4.-5. detsembri 2006. aasta järeldustes integreeritud piirihalduse kohta.
(8)
Euroopa Ülemkogu 10.-11. detsembril 2009 toimunud kohtumisel vastuvõetud mitmeaastases programmis (Stockholmi programm), milles käsitletakse vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanevat ala kodanike teenistuses, kutsutakse üles täpsustama ja suurendama agentuuri rolli välispiiri haldamisel.
(9)
Seega tuleks agentuuri volitused läbi vaadata, et tugevdada eelkõige tema operatiivset suutlikkust ning tagada, et kõik võetud meetmed oleksid proportsionaalsed nende abil taotletud eesmärkidega ja tulemuslikud, ning et põhiõigusi ning pagulaste ja varjupaigataotlejate õigusi, sealhulgas eelkõige tagasi- ja väljasaatmise lubamatust, täielikult austatakse.
(10)
Praegusi võimalusi anda liikmesriikidele välispiiri haldamisel tehtava operatiivtöö aspektides tõhusat abi tuleks kättesaadavate tehniliste vahendite osas tugevdada. Agentuur peaks olema võimeline piisava täpsusega kavandama ühisoperatsioonide ja katseprojektide koordineerimist.
(11)
Agentuuri poolt ja/või kohustuslikus korras liikmesriikide poolt antavate vajalike tehniliste seadmete minimaalse hulga kindlaksmääramine igal aastal nende vahel peetavate kahepoolsete läbirääkimiste ja kokkulepete alusel aitab suurel määral kaasa kavandatavate agentuuri koordineeritavate operatsioonide senisest paremale kavandamisele ja elluviimisele.
(12)
Agentuur peaks haldama kas liikmesriikidele või agentuurile kuuluvate ning liikmesriikide ja agentuuri kaasomandisse kuuluvate tehniliste seadmete nimekirju, luues tehniliste seadmete reservi kohta keskregistri. See reserv peaks sisaldama tüüpide lõikes tehniliste seadmete minimaalset arvu, mis võimaldab agentuuril täita oma ülesandeid.
(13)
Selleks et tagada operatsioonide tõhusus, peaks agentuur looma piirivalvurite reservi. Liikmesriigid peaksid eraldama neile rühmadele asjakohase arvu kvalifitseeritud piirivalvureid ja tegema nad lähetamiseks kättesaadavaks, välja arvatud juhul, kui liikmesriigis on erakorraline olukord, mis oluliselt mõjutab siseriiklike ülesannete täitmist.
(14)
Agentuuril peaks olema võimalus mehitada selliseid rühmi liikmesriikidest rahvuslike ekspertidena agentuuri lähetatud piirivalvuritega, kelle suhtes tuleks ülesannete täitmisel ja volituste kasutamisel kohaldada sama õiguslikku raamistikku nagu külalisametnike suhtes, kelle liikmesriigid on otse sellistesse rühmadesse määranud. Agentuur peaks kohandama oma sise-eeskirju lähetatud riiklike ekspertide osas, et vastuvõttev riik saaks ühisoperatsioonide ja katseprojektide käigus anda piirivalvuritele otseseid korraldusi.
(15)
Agentuuri ja vastuvõtva liikmesriigi vahel ning osalevate liikmesriikidega konsulteerides enne ühisoperatsioonide või katseprojektide algust kokku lepitud üksikasjalik operatiivkava, sealhulgas hindamine ja kohustus teatada intsidentidest, aitab ühisoperatsioonide või katseprojektide koordineerimist hõlmavate senisest ühtsemate töömeetodite abil suurel määral kaasa käesoleva määruse eesmärkide saavutamisele.
(16)
Agentuur peaks kasutama intsidentidest teatamise süsteemi selleks, et edastada pädevatele riiklikele ametiasutustele ja oma haldusnõukogule („haldusnõukogu”) usaldusväärset teavet eelkõige määruse (EÜ) nr 2007/2004 või Schengeni piirieeskirjade (mis on kehtestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 562/2006 (5)), sealhulgas põhiõiguste väidetava rikkumise kohta ühisoperatsioonide, katseprojektide või kiirreageerimiste ajal.
(17)
On ilmnenud, et riskianalüüsil on välispiiril läbiviidavate operatsioonide korral väga oluline roll. Riskianalüüsi kvaliteedi parandamiseks tuleks ette näha meetod, mille abil hinnata liikmesriikide suutlikkust reageerida tekkivatele probleemidele, sealhulgas praegustele ja tulevastele ohtudele ning surveolukordadele välispiiril. Nimetatud hindamised ei tohiks mõjutada Schengeni hindamismehhanismi.
(18)
Agentuur peaks korraldama Euroopa tasandil liikmesriigi piirivalvurite koolitajate väljaõpet, sealhulgas põhiõiguste ja rahvusvahelise kaitse ning varjupaigamenetlustele juurdepääsuga seotud küsimustes, ning siseriiklike pädevate teenistuste ametnikele lisakoolitust ja seminare välispiiri kontrolli ja valve ning ebaseaduslikult liikmesriikides viibivate kolmandate riikide kodanike väljasaatmise kohta. Agentuur võib korraldada koolitustegevust, sealhulgas vahetusprogrammi koostöös liikmesriikidega nende territooriumil. Liikmesriigid peaksid oma piirivalvurite riiklikes koolitusprogrammides arvestama agentuuri asjaomase tegevusega.
(19)
Agentuur peaks jälgima ja edendama oma tegevusvaldkonna seisukohalt asjakohaste teadusuuringute arengut ning edastama selle teabe komisjonile ja liikmesriikidele.
(20)
Enamikus liikmesriikides on ebaseaduslikult liikmesriikides elavate kolmandate riikide kodanike tagasisaatmise operatiivaspektid välispiiri kontrolli eest vastutavate ametiasutuste pädevuses. Kuna nimetatud ülesannete täitmisel liidu tasandil on selge lisandväärtus, peaks agentuur täielikus kooskõlas liidu tagasisaatmispoliitikaga tagama liikmesriikide ühiste tagasisaatmisoperatsioonide koordineerimise või korraldamise, tegema kindlaks reisidokumentide omandamise head tavad ja koostama käitumisjuhendi, mida järgitakse ebaseaduslikult liikmesriikide territooriumil viibivate kolmandate riikide kodanike tagasisaatmise korral. Liidu rahalisi vahendeid ei tohiks eraldada tegevusvaldkondadele ega operatsioonidele, mille raames ei järgita Euroopa Liidu põhiõiguste hartat (põhiõiguste harta).
(21)
Agentuur võib oma eesmärkide saavutamiseks ja ülesannete täitmiseks teha vajalikul määral koostööd Europoli, Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiameti, Euroopa Liidu Põhiõiguste Ameti, muude liidu ametite ja asutuste, kolmandate riikide pädevate ametiasutuste ja määrusega (EÜ) nr 2007/2004 hõlmatud küsimustes pädevate rahvusvaheliste organisatsioonidega nendega kokkulepitud töökorra raames Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) sätete kohaselt. Agentuur peaks hõlbustama liikmesriikide ja kolmandate riikide vahelist operatiivkoostööd liidu välispoliitika raames.
(22)
Koostöö kolmandate riikidega määrusega (EÜ) nr 2007/2004 hõlmatud küsimustes muutub aina tähtsamaks. Selleks et luua asjaomaste kolmandate riikidega kindel koostöömudel, peaks agentuuril olema võimalus sellistes riikides käivitada ja rahastada tehnilise abi projekte ning lähetada kontaktametnikke neisse riikidesse koostöös nende riikide pädevate asutustega. Agentuuril peaks olema võimalus kutsuda pärast vajaliku koolituse pakkumist kolmandate riikide vaatlejaid osalema tema tegevuses. Kolmandate riikidega koostöö algatamine on oluline ka selleks, et propageerida liidu piirihalduse standardeid, sealhulgas põhiõiguste ja inimväärikuse austamist.
(23)
Selleks et tagada tööhõivetingimuste avatus ja läbipaistvus ning töötajate võrdne kohtlemine, tuleks agentuuri töötajate ja tegevdirektori suhtes kohaldada Euroopa Liidu ametnike personalieeskirju ja Euroopa Liidu muude teenistujate teenistustingimusi, mis on sätestatud nõukogu määruses (EMÜ, Euratom, ESTÜ) nr 259/68, (6) sealhulgas ametisaladuse hoidmise eeskirju või muid samaväärseid konfidentsiaalsuskohustusi.
(24)
Lisaks peaks haldusnõukogu vastu võtma erisätted, millega lubatakse liikmesriikide eksperte agentuuri lähetada. Neis sätetes tuleks muu hulgas täpsustada, et ühisoperatsioonide, katseprojektide või kiirreageerimise raames lähetatud riiklikke piirivalvureid tuleks käsitada külalisametnikena, kellel on vastavad ülesanded ja volitused.
(25)
Isikuandmete töötlemise suhtes, mida teostab agentuur, kohaldatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2000. aasta määrus (EÜ) nr 45/2001 üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ühenduse institutsioonides ja asutustes ning selliste andmete vaba liikumise kohta (7). Seega peaks Euroopa andmekaitseinspektor tegema järelevalvet isikuandmete töötlemise üle, mida teostab agentuur, ning tal peaks olema õigus saada agentuurilt juurdepääs kogu teabele, mis on talle uurimise läbiviimisel vajalik.
(26)
Isikuandmete töötlemise suhtes, mida teostavad liikmesriigid, kohaldatakse täies ulatuses Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiivi 95/46/EÜ üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta (8).
(27)
IT-süsteemide operatiivset haldamist tagades peaks agentuur järgima Euroopa ja rahvusvahelisi standardeid, sealhulgas andmekaitse valdkonnas, võttes arvesse kõrgeimaid kutsenõudeid.
(28)
Määrust (EÜ) nr 2007/2004 tuleks seetõttu vastavalt muuta.
(29)
Käesolevas määruses austatakse põhiõigusi ja järgitakse iseäranis ELi toimimise lepingus ja põhiõiguste hartas tunnustatud põhimõtteid, eelkõige inimväärikust, piinamise ning ebainimliku või alandava kohtlemise või karistamise keeldu, õigust vabadusele ja turvalisusele, õigust isikuandmete kaitsele, varjupaigaõigust, mittetagasisaatmise põhimõtet, diskrimineerimiskeelu põhimõtet, lapse õigusi ja õigust tõhusale õiguskaitsevahendile. Liikmesriigid peaksid käesolevat määrust kohaldama kooskõlas nimetatud õiguste ja põhimõtetega. Jõu tarvitamine peab olema kooskõlas vastuvõtva liikmesriigi õigusaktide ning vajaduse ja proportsionaalsuse põhimõttega.
(30)
Käesoleva määruse rakendamine ei tohiks mõjutada neid liikmesriikide õigusi või kohustusi, mis tulenevad ÜRO mereõiguse konventsioonist, rahvusvahelisest konventsioonist inimelude ohutuse kohta merel, rahvusvahelisest mereotsingute ja -pääste konventsioonist ning Genfi pagulasseisundi konventsioonist.
(31)
Kuna käesoleva määruse eesmärki, nimelt aidata kaasa liikmesriikide välispiiril tehtava operatiivkoostöö integreeritud halduse loomisele, ei suuda liikmesriigid piisaval määral saavutada ning seda on parem saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu (ELi leping) artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale.
(32)
Islandi ja Norra puhul kujutab käesolev määrus endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist Euroopa Liidu Nõukogu ning Islandi Vabariigi ja Norra Kuningriigi vahelise lepingu (viimase kahe riigi osalemiseks Schengeni acquis’ sätete rakendamises, kohaldamises ja edasiarendamises) (9) tähenduses, mis kuuluvad nimetatud lepingu teatavaid rakenduseeskirju käsitleva nõukogu 17. mai 1999. aasta otsuse 1999/437/EÜ (10) artikli 1 punktis A osutatud valdkonda. Seega peaksid Islandi Vabariigi ja Norra Kuningriigi delegatsioonid osalema liikmetena haldusnõukogus, kuigi piiratud hääleõigusega.
(33)
Šveitsi puhul kujutab käesolev määrus endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise lepingu (Šveitsi Konföderatsiooni ühinemise kohta Schengeni acquis’ rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega) (11) tähenduses, mis kuuluvad otsuse 1999/437/EÜ artikli 1 punktides A, B ja G osutatud valdkonda, kusjuures nimetatud otsuse vastavaid punkte tõlgendatakse koostoimes nõukogu otsuse 2008/146/EÜ (12) artikliga 3. Seega peaksid Šveitsi Konföderatsiooni delegatsioonid osalema liikmena haldusnõukogus, kuid piiratud hääleõigusega.
(34)
Liechtensteini puhul kujutab käesolev määrus endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse, Šveitsi Konföderatsiooni ja Liechtensteini Vürstiriigi vahel allakirjutatud protokolli (mis käsitleb Liechtensteini Vürstiriigi ühinemist Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise lepinguga Šveitsi Konföderatsiooni ühinemise kohta Schengeni acquis’ rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega) (13) tähenduses, mis kuuluvad otsuse 1999/437/EÜ artikli 1 punktides A, B ja G osutatud valdkonda, kusjuures nimetatud otsuse vastavaid punkte tõlgendatakse koostoimes nõukogu otsuse 2011/350/EL (14) artikliga 3. Seega peaksid Liechtensteini Vürstiriigi delegatsioonid osalema liikmena haldusnõukogus, kuid piiratud hääleõigusega.
(35)
ELi lepingule ja ELi toimimise lepingule lisatud protokolli nr 22 (Taani seisukoha kohta) artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva määruse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav. Arvestades, et käesolev määrus põhineb Schengeni acquis’l, otsustab Taani kõnealuse protokolli artikli 4 kohaselt kuue kuu jooksul pärast nõukogu poolt otsuse tegemist käesoleva määruse üle, kas ta rakendab seda oma siseriiklikus õiguses.
(36)
Käesolev määrus kujutab endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist, milles Ühendkuningriik ei osale vastavalt nõukogu 29. mai 2000. aasta otsusele 2000/365/EÜ (Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis’ sätetes); (15) seetõttu ei osale Ühendkuningriik käesoleva määruse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.
(37)
Käesolev määrus kujutab endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist, milles Iirimaa ei osale vastavalt nõukogu 28. veebruari 2002. aasta otsusele 2002/192/EÜ (Iirimaa taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis’ sätetes); (16) seetõttu ei osale Iirimaa käesoleva määruse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.
(38)
Agentuur peaks soodustama sellise operatiivtegevuse korraldamist, mille käigus võivad liikmesriigid kasutada vastavalt haldusnõukogu poolt iga üksikjuhtumi puhul eraldi kehtestatavale korrale oskusi ja vahendeid, mida Iirimaa ja Ühendkuningriik võivad olla valmis pakkuma. Selleks tuleks Iirimaa ja Ühendkuningriigi esindajad kutsuda osa võtma kõikidest haldusnõukogu koosolekutest, et võimaldada neil täies mahus osaleda nimetatud operatiivtegevust ettevalmistavatel aruteludel.
(39)
Hispaania Kuningriik ja Ühendkuningriik on Gibraltari piiride demarkatsiooni küsimuses eri seisukohtadel.
(40)
Käesoleva määruse kohaldamise peatamine Gibraltari piiride suhtes ei muuda asjaomaste riikide vastavaid seisukohti,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Muudatused
Määrust (EÜ) nr 2007/2004 muudetakse järgmiselt.
1)
Artikli 1 lõiked 2 ja 3 asendatakse järgmisega:
„2. Kuigi välispiiri kontrolli ja valve eest vastutavad liikmesriigid, hõlbustab ja tõhustab agentuur artiklis 15 määratletud liidu asutusena ja kooskõlas käesoleva määruse artikliga 19 välispiiri haldamisega seotud liidu olemasolevate ja tulevaste meetmete, eelkõige määrusega (EÜ) nr 562/2006 (17) kehtestatud Schengeni piirieeskirjade kohaldamist. Selleks tagab ta liikmesriikide tegevuse koordineerimise nimetatud meetmete rakendamisel, andes oma panuse isikute kontrolli ja liikmesriikide välispiiri valve tõhusa, kõrge ja ühetaolise taseme saavutamiseks.
Agentuur täidab oma ülesandeid, järgides täielikult asjakohaseid liidu õigusakte, sealhulgas Euroopa Liidu põhiõiguste hartat („põhiõiguste harta”), asjakohaseid rahvusvahelise õiguse akte, sealhulgas 28. juuli 1951. aastal Genfis koostatud pagulasseisundi konventsiooni (Genfi konventsioon), agentuuri rahvusvahelisele kaitsele juurdepääsuga seotud kohustusi, eelkõige mittetagasisaatmise põhimõtet, põhiõigusi ja võttes arvesse käesoleva määruse artiklis 26a osutatud nõuandefoorumi aruandeid.
3. Agentuur annab ka komisjonile ja liikmesriikidele välispiiri haldamises vajalikku tehnilist abi ja oskusteadmisi ning edendab liikmesriikide, eelkõige erilise ja ebaproportsionaalse survega silmitsi seisvate liikmesriikide vahel solidaarsust.
2)
Artiklis 1a tehakse järgmised muudatused:
a)
lisatakse järgmine punkt:
„1a) „Euroopa piirivalverühmad”- artiklite 3, 3b, 3c, 8 ja 17 eesmärgil ühisoperatsioonide ja katseprojektide raames lähetatud piirivalverühmad; artiklite 8a ja 8g eesmärgil lähetatud piirivalve kiirreageerimisrühmad („kiirreageerimised”) määruse (EÜ) nr 863/2007 (18) tähenduses ja artikli 2 lõike 1 punktide ea ja g ning artikli 5 tähenduses ühisoperatsioonide, katseprojektide ja kiirreageerimiste raames lähetatud piirivalverühmad;
b)
punkt 2 asendatakse järgmisega:
„2) „vastuvõttev liikmesriik”- liikmesriik, kus toimub ühisoperatsioon, katseprojekt või kiirreageerimine, või kust see käivitatakse;”
c)
punktid 4 ja 5 asendatakse järgmisega:
„4) „rühmade liikmed”- muude liikmesriikide kui vastuvõtva liikmesriigi piirivalvurid, kes teenivad Euroopa piirivalverühmades;
5) „taotluse esitanud liikmesriik”- liikmesriik, kelle pädevad asutused esitavad agentuurile taotluse komplekteerida meeskond kiirreageerimiseks oma territooriumil;”.
3)
Artiklit 2 muudetakse järgmiselt:
a)
lõiget 1 muudetakse järgmiselt:
i)
punktid c ja d asendatakse järgmisega:
„c)
teeb riskianalüüse, sealhulgas hindab liikmesriikide suutlikkust reageerida ohtudele ja survele nende välispiiril;
d)
osaleb välispiiri kontrolli ja valve seisukohalt oluliste uuringute arendamises;”;
ii)
lisatakse järgmine punkt:
„da)
abistab liikmesriike olukorras, mil välispiiril on vaja tõhustatud tehnilist ja operatiivabi, võttes arvesse seda, et mõnikord vajatakse humanitaarhädaabi või merel toimuvat päästetegevust;”;
iii)
punkt e asendatakse järgmisega:
„e)
abistab liikmesriike (eelkõige neid liikmesriike, kes peavad toime tulema erilise ja ebaproportsionaalse survega) olukorras, mil välispiiril on vaja tõhustatud tehnilist ja operatiivabi;”;
iv)
lisatakse järgmine punkt:
„ea)
loob Euroopa piirivalverühmad lähetamiseks ühisoperatsioonide, katseprojektide ja kiirreageerimiste raames;”;
v)
punktid f ja g asendatakse järgmisega:
„f)
annab liikmesriikidele ühiste tagasisaatmisoperatsioonide korraldamiseks vajalikku abi, sealhulgas koordineerib või organiseerib taotluse korral nende korraldamist;
g)
lähetab liikmesriikidesse Euroopa piirivalverühmi ühisoperatsioonide, katseprojektide või kiirreageerimiste raames kooskõlas määrusega (EÜ) nr 863/2007;”;
vi)
lisatakse järgmised punktid:
„h)
kooskõlas määrusega (EÜ) nr 45/2001 arendab ja haldab IT-süsteeme, sealhulgas otsusega 2005/267/EÜ (19) loodud teabe- ja koordineerimisvõrku, mis võimaldavad kiiresti ja usaldusväärselt vahetada teavet liikmesriikide välispiiril tekkivate riskide kohta;
i)
annab vajalikku abi Euroopa piiride valvamise süsteemi arendamiseks ja toimimiseks ning vajaduse korral ühise teabejagamiskeskkonna, sealhulgas süsteemide koostalitlusvõime väljatöötamiseks.
b)
lisatakse järgmine lõige:
„1a. Kooskõlas liidu ja rahvusvahelise õigusega ei toimetata ühtki isikut maale ega anta muul viisil ametiasutustele üle sellises riigis, mis ei järgi tagasi- ja väljasaatmise lubamatuse põhimõtet, või sellises riigis, millest võidakse ta välja või tagasi saata riiki, mis ei järgi nimetatud põhimõtet. Laste, inimkaubanduse ohvrite, arstiabi vajavate isikute, rahvusvahelist kaitset vajavate isikute ja muude haavatavate isikute erivajadused täidetakse kooskõlas rahvusvaheliste ja liidu õigusaktidega.”;
c)
teises lõigus asendatakse viimane alalõik järgmisega:
„Liikmesriigid teatavad agentuurile väljaspool agentuuri välispiiril tehtavast operatiivtegevusest. Agentuuri tegevdirektor („tegevdirektor”) teavitab agentuuri haldusnõukogu („haldusnõukogu”) sellisest tegevusest korrapäraselt ja vähemalt üks kord aastas.”
4)
Lisatakse järgmine artikkel:
„Artikkel 2a
Käitumisjuhend
Agentuur koostab käitumisjuhendi, mida kohaldatakse kõikide agentuuri koordineeritavate operatsioonide suhtes, ja vajaduse korral täiendab seda. Kõigi agentuuri tegevuses osalevate isikute suhtes kehtivas käitumisjuhendis nähakse ette menetlused, mis peavad tagama õigusriigi põhimõtted ja põhiõiguste austamise, pöörates erilist tähelepanu saatjata alaealistele, haavatavatele ja rahvusvahelist kaitset taotlevatele isikutele.
Agentuur töötab käitumisjuhendi välja koostöös artiklis 26a osutatud nõuandefoorumiga.”
5)
Artikkel 3 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 3
Välispiiril korraldatavad ühisoperatsioonid ja katseprojektid
1. Agentuur hindab liikmesriikide esitatud ettepanekuid ühisoperatsioonide ja katseprojektide kohta, sealhulgas liikmesriikide taotlusi, mis on seotud olukordadega, kus on vaja tõhustatud tehnilist ja operatiivabi (eelkõige erilise ja ebaproportsionaalse surve korral), kiidab need heaks ja koordineerib neid.
Agentuur võib ise koostöös asjassepuutuvate liikmesriikidega ja kokkuleppel vastuvõtvate liikmesriikidega algatada ja läbi viia ühisoperatsioone ja katseprojekte.
Agentuur võib samuti otsustada anda oma tehnilised seadmed ühisoperatsioonides või katseprojektides osalevate liikmesriikide käsutusse.
Ühisoperatsioonidele ja katseprojektidele peaks eelnema põhjalik riskianalüüs.
1a. Agentuur võib ühisoperatsioone ja katseprojekte pärast asjaomase liikmesriigi teavitamist ka lõpetada, kui selliste ühisoperatsioonide või katseprojektide elluviimise tingimusi enam ei täideta.
Ühisoperatsioonis või katseprojektis osalevad liikmesriigid võivad taotleda agentuurilt nimetatud ühisoperatsiooni või katseprojekti lõpetamist.
Päritoluliikmesriik näeb kooskõlas oma siseriikliku õigusega ette asjakohased distsiplinaar- või muud meetmed, mida rakendatakse põhiõiguste või rahvusvahelise kaitsega seotud kohustuste rikkumise korral, mis on pandud toime ühisoperatsiooni või katseprojekti käigus.
Tegevdirektor peatab või lõpetab terve ühisoperatsiooni või katseprojekti või osa sellest, kui ta leiab, et tegemist on tõsiste rikkumistega, või peab tõenäoliseks, et need jätkuvad.
1b. Agentuur loob artikli 3b kohaselt selliste piirivalvurite reservi, keda nimetatakse Euroopa piirivalverühmadeks ja keda võib saata lõikes 1 osutatud ühisoperatsioonide ja katseprojektide raames lähetusse. Agentuur otsustab inimressursside ja tehniliste seadmete kasutamise üle artiklites 3a ja 7 sätestatud korras.
2. Agentuur võib ühisoperatsioonide ja katseprojektide praktiliseks korraldamiseks tegutseda artiklis 16 ettenähtud spetsialiseerunud üksuste kaudu.
3. Agentuur hindab ühisoperatsioonide ja katseprojektide tulemusi ning edastab üksikasjalikud hindamisaruanded koos artiklis 26a osutatud põhiõiguste ametniku tähelepanekutega 60 päeva jooksul pärast asjaomase ühisoperatsiooni või katseprojekti lõppu haldusnõukogule. Agentuur koostab kõnealuste tulemuste põhjaliku võrdleva analüüsi, mis lisatakse artikli 20 lõike 2 punktis b sätestatud agentuuri koondaruandesse, et parandada tulevaste ühisoperatsioonide ja katseprojektide kvaliteeti, järjepidevust ja tulemuslikkust.
4. Agentuur rahastab või kaasrahastab kooskõlas tema suhtes kohaldatavate finantseeskirjadega oma eelarveliste toetustega lõikes 1 osutatud ühisoperatsioone ja katseprojekte.
5. Lõikeid 1a ja 4 kohaldatakse ka kiirreageerimiste suhtes.”
6)
Lisatakse järgmised artiklid:
„Artikkel 3a
Ühisoperatsioonide ja katseprojektide korralduslikud aspektid
1. Tegevdirektor koostab artikli 3 lõikes 1 osutatud ühisoperatsioonide ja katseprojektide kohta operatiivkava. Tegevdirektor ja vastuvõttev liikmesriik lepivad ühisoperatsioonis või katseprojektis osalevate liikmesriikidega konsulteerides aegsasti enne ühisoperatsiooni või katseprojekti kavandatud algust kokku operatiivkavas, milles kirjeldatakse üksikasjalikult korralduslikke aspekte.
Operatiivkava sisaldab kõiki andmeid, mida peetakse ühisoperatsiooni või katseprojekti läbiviimisel vajalikuks, sh järgmist:
a)
olukorra kirjeldus, töömeetodid ja lähetuse eesmärgid, sealhulgas operatiiveesmärk;
b)
ühisoperatsiooni või katseprojekti eeldatav kestus;
c)
geograafiline ala, kus ühisoperatsioon või katseprojekt toimub;
d)
külalisametnike ülesannete ja neile antavate erikorralduste kirjeldus, sealhulgas vastuvõtvas liikmesriigis lubatud andmebaaside kasutamise ning lubatud teenistusrelvade, laskemoona ja seadmete kohta;
e)
külalisametnikerühmade koosseis, samuti muude asjaomaste töötajate lähetamine;
f)
korraldusi ja kontrolli käsitlevad sätted, sealhulgas külalisametnike ja agentuuriga koostöö tegemise eest vastutavate vastuvõtva liikmesriigi piirivalvurite nimed ja auastmed (eelkõige nende piirivalvurite nimed ja auastmed, kes annavad lähetuse ajal korraldusi) ning külalisametnike koht käsuliinis;
g)
ühisoperatsioonis või katseprojektis kasutatavad tehnilised seadmed, sealhulgas erinõuded, nagu kasutustingimused, soovitud meeskond, transport ja muu logistika, ning rahastamist käsitlevad sätted;
h)
üksikasjalikud sätted, mis käsitlevad agentuuri kohustust viivitamata teavitada intsidentidest haldusnõukogu ja asjaomaseid riiklikke ametiasutusi;
i)
teavitus- ja hindamissüsteem, mis hõlmab hindamisaruande kriteeriume ja lõpliku hindamisaruande esitamise lõppkuupäeva vastavalt artikli 3 lõikele 3;
j)
mereoperatsioonide puhul teave selles geograafilises alas, kus ühisoperatsioon või katseprojekt toimub, kohaldatava jurisdiktsiooni ja õigusaktide kohta, sealhulgas viited rahvusvahelistele ja liidu õigusnormidele, mis käsitlevad pealtkuulamist, merel toimuvat päästetegevust ja pardalt lahkumist;
k)
kolmandate riikide, muude liidu ametite ja organite või rahvusvaheliste organisatsioonidega tehtava koostöö kord.
2. Operatiivkava muutmiseks või kohandamiseks on vaja tegevdirektori ja vastuvõtva liikmesriigi nõusolekut. Agentuur saadab muudetud või kohandatud operatiivkava koopia viivitamata osalevatele liikmesriikidele.
3. Agentuur tagab osana oma koordineerimisülesannetest käesolevas artiklis osutatud ühisoperatsioonide ja katseprojektide käigus kõikide korralduslike aspektide operatiivse elluviimise, sealhulgas agentuuri töötaja kohaloleku.
Artikkel 3b
Euroopa piirivalverühmade koosseis ja lähetamine
1. Haldusnõukogu teeb tegevdirektori ettepaneku alusel oma hääleõiguslike liikmete absoluutse häälteenamusega otsuse Euroopa piirivalverühmade käsutusse antavate piirivalvurite profiili ja koguarvu kohta. Sama menetlust kohaldatakse profiilide ja koguarvu edaspidise muutmise suhtes. Liikmesriigid annavad Euroopa piirivalverühmadesse oma panuse siseriikliku reservi kaudu, tuginedes erinevatele agentuuri poolt kindlaksmääratud profiilidele ja nimetades nõutavatele profiilidele vastavaid piirivalvureid.
2. Liikmesriikide panus seoses piirivalvurite lähetamisega konkreetsetesse ühisoperatsioonidesse ja katseprojektidesse järgneval aastal kavandatakse agentuuri ja liikmesriikide vahel igal aastal peetavate kahepoolsete läbirääkimiste ja kokkulepete alusel. Vastavalt neile kokkulepetele teevad liikmesriigid agentuuri taotluse korral piirivalvurid lähetamiseks kättesaadavaks, välja arvatud juhul, kui liikmesriigis on erakorraline olukord, mis oluliselt mõjutab siseriiklike ülesannete täitmist. Selline taotlus esitatakse vähemalt 45 päeva enne kavandatavat lähetust. Päritoluliikmesriik on töötajate valiku ja nende lähetuse kestusega seotud küsimustes sõltumatu.
3. Ka agentuur saadab Euroopa piirivalverühmadesse pädevaid piirivalvureid, kes on lähetatud artikli 17 lõike 5 kohaselt liikmesriikidest riiklike ekspertidena. Liikmesriikide panus seoses piirivalvurite lähetamisega agentuuri teenistusse järgneval aastal kavandatakse agentuuri ja liikmesriikide vahel igal aastal peetavate kahepoolsete läbirääkimiste ja kokkulepete alusel.
Vastavalt nendele kokkulepetele teevad liikmesriigid oma piirivalvurid lähetamiseks kättesaadavaks, välja arvatud juhul, kui see mõjutaks tõsiselt siseriiklike ülesannete täitmist. Viimati nimetatud olukorras võivad liikmesriigid oma lähetuses viibivad piirivalvurid tagasi kutsuda.
Sellise lähetuse maksimaalne kestus ei tohi ületada 12 kuulise ajavahemiku jooksul kuut kuud. Käesolevas määruses käsitatakse lähetatud piirivalvureid külalisametnikena ning nende ülesanded ja volitused on kindlaks määratud artiklis 10. Kõnealuseid piirivalvureid lähetanud liikmesriiki käsitatakse artiklite 3c, 10 ja 10b kohaldamisel päritoluliikmesriigina, nagu määratletud artikli 1a punktis 3. Muud agentuuri ajutise lepinguga teenistusse võetud töötajad, kel puudub pädevus täita piirikontrolliülesandeid, saadetakse ühisoperatsioonide ja katseprojektide raames lähetusse ainult koordineerimisülesannete täitmiseks.
4. Euroopa piirivalverühmade liikmed austavad oma ülesannete täitmisel ja volituste kasutamisel täielikult põhiõigusi, sh juurdepääs varjupaigamenetlustele, ja inimväärikust. Kõik nende ülesannete täitmisel ja volituste kasutamisel võetavad meetmed peavad olema proportsionaalsed nende abil taotletavate eesmärkidega. Oma ülesannete täitmisel ja volituste kasutamisel ei tohi nad diskrimineerida kedagi soo, rassilise või etnilise päritolu, usutunnistuse või veendumuste, puuete, vanuse või seksuaalse sättumuse tõttu.
5. Vastavalt artiklile 8g nimetab agentuur kontaktametniku igale ühisoperatsioonile ja katseprojektile, kuhu Euroopa piirivalverühmade liikmed lähetatakse.
Kontaktametniku ülesanne on edendada koostööd ja koordineerimist vastuvõtvate ja osalevate liikmesriikide vahel.
6. Agentuur katab vastavalt artiklile 8h kulud, mida liikmesriigid on kandnud seoses oma piirivalvurite käesoleva artikli lõike 1 kohaselt Euroopa piirivalverühmade käsutusse andmisega.
7. Agentuur teavitab igal aastal Euroopa Parlamenti piirivalvurite arvust, mis iga liikmesriik on käesoleva artikli kohaselt kohustunud Euroopa piirivalverühmadesse saatma.
Artikkel 3c
Euroopa piirivalverühmadele antavad korraldused
1. Euroopa piirivalverühmade lähetuses viibimise ajal annab neile korraldusi vastuvõttev liikmesriik vastavalt artikli 3a lõikes 1 osutatud operatiivkavale.
2. Agentuur võib vastuvõtvale liikmesriigile artikli 3b lõikes 5 osutatud kontaktametniku kaudu teatada oma arvamuse lõikes 1 osutatud korralduste kohta. Sel juhul võtab vastuvõttev liikmesriik nimetatud arvamust arvesse.
3. Kooskõlas artikliga 8g osutab vastuvõttev liikmesriik kontaktametnikule igakülgset vajalikku abi, sealhulgas tagab tema täieliku juurdepääsu Euroopa piirivalverühmadele igal ajal nende lähetuses viibimise jooksul.
4. Euroopa piirivalverühmade liikmete suhtes kohaldatakse nende ülesannete täitmise ja volituste kasutamise ajal nende päritoluliikmesriigi distsiplinaarmeetmeid.”
7)
Artikkel 4 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 4
Riskianalüüs
Agentuur töötab välja ühise integreeritud riskianalüüsi mudeli ja kohaldab seda.
Agentuur koostab nii üldisi kui ka erivajadustele kohandatud riskianalüüse, mis esitatakse nõukogule ja komisjonile.
Agentuur võib riskianalüüsi teostamiseks pärast asjaomase liikmesriigiga konsulteerimist hinnata tema suutlikkust reageerida tekkivatele probleemidele, sealhulgas praegustele ja tulevastele ohtudele ning surveolukordadele liikmesriikide välispiiril, viimast eelkõige nende liikmesriikide puhul, kes seisavad silmitsi erilise või ebaproportsionaalselt tugeva survega välispiirile. Agentuur võib sel eesmärgil hinnata liikmesriikide piirikontrolliga seotud seadmeid ja ressursse. Hindamine peab põhinema asjaomaste liikmesriikide esitatud teabel ning ühisoperatsioonide, katseprojektide, kiirreageerimiste ja agentuuri muu tegevuse kohta koostatud aruannetel ning nimetatud tegevuste tulemustel. Nimetatud hindamised ei mõjuta Schengeni hindamismehhanismi.
Kõnealuste hindamiste tulemused esitatakse haldusnõukogule.
Käesoleva artikli kohaldamiseks esitavad liikmesriigid agentuurile kogu vajaliku teabe olukorra ja võimalike ohtude kohta nende välispiiril.
Agentuur kasutab ühise integreeritud riskianalüüsi mudeli tulemusi artiklis 5 osutatud piirivalvurite koolituse ühise põhiõppekava väljatöötamisel.”
8)
Artiklit 5 muudetakse järgmiselt:
a)
esimene lõige asendatakse järgmisega:
„Agentuur pakub Euroopa piirivalverühmadesse kuuluvatele piirivalvuritele nende ülesannete ja volituste jaoks asjakohast koolitust ning korraldab kõnealustele piirivalvuritele korralisi õppusi vastavalt agentuuri iga-aastases töökavas osutatud täiendkoolituse ja õppuste ajakavale.
Agentuur teeb samuti vajalikud algatused tagamaks, et nii liikmesriikide kõik piirivalvurid ja muud töötajad, kes osalevad Euroopa piirivalverühmades, kui ka agentuuri töötajad saavad enne osalemist agentuuri korraldatavas operatiivtegevuses asjaomase liidu ja rahvusvahelise õiguse alast koolitust, sealhulgas põhiõiguste ja rahvusvahelise kaitse saamise ning suuniste osas, mis käsitlevad kaitset taotlevate isikute tuvastamist ja asjakohastesse instantsidesse suunamist.
Agentuur töötab välja piirivalvurite koolituse ühised põhiõppekavad ja arendab neid ning korraldab Euroopa tasandil liikmesriikide piirivalvurite koolitajate väljaõpet, sealhulgas põhiõiguste, rahvusvahelise kaitse saamise ning asjakohase mereõiguse küsimustes.
Agentuur koostab pärast artiklis 26a osutatud nõuandefoorumiga konsulteerimist ühise põhiõppekava.
Liikmesriigid kasutavad ühiseid põhiõppekavasid oma piirivalvurite koolitamisel.”;
b)
pärast viimast lõiget lisatakse järgmine lõige:
„Agentuur töötab välja vahetusprogrammi, mis annab Euroopa piirivalverühmades osalevatele piirivalvuritele võimaluse omandada teadmisi ja spetsiifilist oskusteavet välismaa kogemustest ja headest tavadest, töötades koos piirivalvuritega mõnes muus liikmesriigis.”
9)
Artiklid 6 ja 7 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 6
Uuringute jälgimine ja edendamine
Agentuur jälgib ja edendab ennetavalt liikmesriikide välispiiri kontrolli ja valve seisukohalt oluliste uuringute arendamist ning edastab selle teabe komisjonile ja liikmesriikidele.
Artikkel 7
Tehnilised seadmed
1. Agentuur võib vastavalt tema suhtes kohaldatavatele finantseeskirjadele omandada üksi või võtta mõne liikmesriigiga kaasomandisse või rentida välispiiri kontrolliks tehnilisi seadmeid, mida kasutatakse ühisoperatsioonides, katseprojektides, kiirreageerimistes, ühistes tagasisaatmisoperatsioonides või tehnilise abi projektides. Agentuurile märkimisväärseid kulusid põhjustavate seadmete omandamisele või rentimisele eelneb vajaduste ja tasuvuse põhjalik analüüs. Kõik sellised kulud peavad olema kajastatud agentuuri eelarves, mille võtab vastu haldusnõukogu kooskõlas artikli 29 lõikega 9. Kui agentuur omandab või rendib olulisi tehnilisi seadmeid, nagu avamere ja ranniku patrull-laevad või -sõidukid, kohaldatakse järgmisi tingimusi:
a)
omandamise ja kaasomandisse võtmise korral lepib agentuur ühe liikmesriigiga ametlikult kokku, et see registreerib seadmed vastavalt selles liikmesriigis kohaldatavatele õigusaktidele;
b)
rentimise korral registreeritakse seadmed liikmesriigis.
Registreerimisliikmesriik ja agentuur lepivad agentuuri koostatud näidiskokkuleppe alusel kokku korras, mis tagab kaasomandis oleva vara täieliku kättesaadavuse ajavahemiku agentuurile, ning samuti seadmete kasutamise tingimustes.
Registreerimisliikmesriik või tehniliste seadmete tarnija tagab tehniliste seadmete õiguslikult korrektseks ja ohutuks kasutamiseks vajalikud eksperdid ja tehnilised töötajad.
2. Agentuur loob tehniliste seadmete reservi kohta seadmete keskregistri, mis koosneb kas liikmesriikidele või agentuurile kuuluvatest või liikmesriikide ja agentuuri kaasomandisse kuuluvatest välispiiri kontrolliks kasutatavatest seadmetest, ja peab seda. Tehniliste seadmete reservis olevate eri liiki tehniliste seadmetel on minimaalne arv nagu on osutatud käesoleva artikli lõikes 5. Tehniliste seadmete reservis loetletud seadmeid kasutatakse artiklites 3, 8a ja 9 osutatud tegevusvaldkondades.
3. Liikmesriigid annavad seadmeid lõikes 2 osutatud tehniliste seadmete reservi. Panus, mille liikmesriigid annavad reservi ja tehniliste seadmetena erioperatsioonidesse, kavandatakse agentuuri ja liikmesriikide vahel igal aastal peetavate kahepoolsete läbirääkimiste ja kokkulepete alusel. Vastavalt nendele kokkulepetele teevad liikmesriigid agentuuri taotluse korral konkreetsel aastal minimaalse arvu tehniliste seadmete hulka kuuluvad tehnilised seadmed kättesaadavaks, välja arvatud juhul, kui liikmesriigis on erakorraline olukord, mis oluliselt mõjutab siseriiklike ülesannete täitmist. Selline taotlus esitatakse vähemalt 45 päeva enne kavandatavat lähetust. Panus tehniliste seadmete reservi vaadatakse igal aastal läbi.
4. Agentuur haldab tehniliste seadmete reservi registrit järgmiselt:
a)
klassifikatsioon seadmete ja tegevusliigi järgi;
b)
klassifikatsioon omaniku järgi (liikmesriik, agentuur, muu);
c)
nõutavate seadmete koguarv;
d)
vajaduse korral meeskonnale esitatavad nõuded;
e)
muu teave, nagu registreerimisandmed, transpordi- ja hooldusnõuded, kohaldatav riiklik ekspordikord ja tehnilised juhendid, või muu asjaomane teave seadmete nõuetekohaseks käsitsemiseks.
5. Agentuur rahastab nende tehnilise seadme tüübi kohta kehtiva minimaalse arvu hulka kuuluvate tehniliste seadmete kasutamist, mille on konkreetsel aastal konkreetne liikmesriik esitanud. Selliste tehniliste seadmete kasutamist, mis ei kuulu tehnilise seadme tüübi kohta kehtiva minimaalse arvu tehniliste seadmete hulka, kaasrahastab agentuur maksimaalselt 100 % ulatuses abikõlblikest kuludest, võttes arvesse konkreetset olukorda, mis valitseb liikmesriigis, kes annab need tehnilised seadmed agentuuri käsutusse.
Haldusnõukogu määrab tegevdirektori ettepaneku alusel vastavalt artiklile 24 igal aastal kindlaks eeskirjad tehniliste seadmete kohta, sealhulgas nõutavate tehniliste seadmete minimaalse koguarvu liigiti, tehniliste seadmete kasutamise tingimused ning kulude hüvitamise. Eelarvega seotud põhjustel peaks haldusnõukogu kõnealused küsimused otsustama iga aasta 31. märtsiks.
Agentuur teeb ettepaneku tehnilise seadme tüübi kohta kehtiva minimaalse arvu teemal vastavalt oma vajadustele ja kooskõlas asjaomase aasta tööprogrammiga, eelkõige et ta oleks suuteline ellu viima ühisoperatsioone, katseprojekte, kiirreageerimisi ja ühiseid tagasisaatmisoperatsioone.
Kui tehnilise seadme tüübi kohta kehtivast minimaalsest arvust ei piisa, et läbi viia operatiivkava, mis on ette nähtud ühisoperatsioonide, katseprojektide, kiirreageerimiste või ühiste tagasisaatmisoperatsioonide tarbeks, vaatab agentuur selle arvu õigustatud vajaduste ning liikmesriikidega sõlmitud lepingu alusel läbi.
6. Agentuur annab haldusnõukogule igal kuul aru tehniliste seadmete reservi kuuluvate seadmete koosseisust ja kasutamisest. Kui tehniliste seadmete arv ei ulatu lõikes 5 osutatud tehnilise seadme tüübi kohta kehtiva minimaalse arvuni, teavitab tegevdirektor sellest viivitamata haldusnõukogu. Haldusnõukogu seab kiiresti tehniliste seadmete kasutamise prioriteedid ja võtab vajalikud meetmed tuvastatud puuduste kõrvaldamiseks. Haldusnõukogu teavitab komisjoni tuvastatud puudustest ja võetud meetmetest. Komisjon teavitab seejärel sellest Euroopa Parlamenti ja nõukogu ning edastab samuti oma hinnangu.
7. Agentuur teavitab igal aastal Euroopa Parlamenti tehniliste seadmete arvust, mis iga liikmesriik on käesoleva artikli kohaselt tehniliste seadmete reservi andnud.”
10)
Artiklit 8 muudetakse järgmiselt:
a)
lõige 1 asendatakse järgmisega:
„1. Ilma et see piiraks Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artikli 78 lõike 3 kohaldamist, võivad üks või mitu liikmesriiki, kes seisavad silmitsi erilise ja ebaproportsionaalse survega, paluda agentuuri abi, kui ilmnevad asjaolud, mis nõuavad nende välispiiri kontrolli- ja valvekohustuste täitmiseks tõhustatud tehnilist ja operatiivabi. Agentuur pakub kooskõlas artikliga 3 taotluse esitanud liikmesriigile või liikmesriikidele asjaomast tehnilist ja operatiivabi.”;
b)
lõikele 2 lisatakse järgmine punkt:
„c)
lähetada piirivalvureid Euroopa piirivalverühmadest.”;
c)
lõige 3 asendatakse järgmisega:
„3. Agentuur võib omandada välispiiri kontrolliks ja valveks vajalikke tehnilisi seadmeid, mida selle eksperdid kiirreageerimiste ajal kasutavad.”
11)
Artikkel 8a asendatakse järgmisega:
„Artikkel 8a
Kiirreageerimised
Sellise liikmesriigi taotlusel, kes on sattunud kiireloomulisse ja erakorralisse surveolukorda eelkõige seoses välispiirile massiliselt saabuvate kolmandate riikide kodanikega, kes üritavad ebaseaduslikult liikmesriigi territooriumile siseneda, võib agentuur vastavalt määruse (EÜ) nr 863/2007 artiklile 4 lähetada piiratud aja jooksul taotluse esitanud liikmesriigi territooriumile asjakohaseks ajavahemikuks ühe või mitu Euroopa piirivalverühma („rühm(ad)”).”
12)
Artikli 8d lõige 5 asendatakse järgmisega:
„5. Kui tegevdirektor otsustab lähetada ühe või mitu rühma, koostavad agentuur koos taotluse esitanud liikmesriigiga viivitamata ja igal juhul hiljemalt viie tööpäeva jooksul alates otsuse kuupäevast operatiivkava kooskõlas artikliga 8e.”
13)
Artikli 8e lõiget 1 muudetakse järgmiselt:
a)
punktid e, f ja g asendatakse järgmisega:
„e)
rühmade koosseis, samuti muude asjaomaste töötajate lähetamine;
f)
korraldusi ja kontrolli käsitlevad sätted, sealhulgas rühmadega koostöö tegemise eest vastutavate vastuvõtva liikmesriigi piirivalvurite nimed ja auastmed (eelkõige nende piirivalvurite nimed ja auastmed, kes annavad lähetuse ajal rühmadele korraldusi) ning rühmade koht käsuliinis;
g)
rühmade lähetuses kasutatavad tehnilised seadmed, sealhulgas erinõuded, nagu kasutustingimused, soovitud meeskond, transport ja muu logistika, ning rahastamist käsitlevad sätted;”;
b)
lisatakse järgmised punktid:
„h)
üksikasjalikud sätted, mis käsitlevad agentuuri kohustust viivitamata teavitada intsidentidest haldusnõukogu ja asjaomaseid riiklikke ametiasutusi;
i)
teavitus- ja hindamissüsteem, mis hõlmab hindamisaruande kriteeriume ja lõpliku hindamisaruande esitamise lõppkuupäeva vastavalt artikli 3 lõikele 3;
j)
mereoperatsioonide puhul spetsiifiline teave selles geograafilises alas, kus kiirreageerimine toimub, kohaldatava jurisdiktsiooni ja õigusaktide kohta, sealhulgas viited rahvusvahelistele ja liidu õigusnormidele, mis käsitlevad pealtkuulamist, merel toimuvat päästetegevust ja pardalt lahkumist;
k)
kolmandate riikide, muude liidu ametite ja organite või rahvusvaheliste organisatsioonidega tehtava koostöö kord.”
14)
Artikli 8h lõikes 1 asendatakse sissejuhatav osa järgmisega:
„1. Agentuur katab täielikult järgmised kulud, mille liikmesriigid on kandnud seoses oma piirivalvurite kättesaadavaks tegemisega artikli 3 lõikes 1b ning artiklites 8a ja 8c osutatud eesmärkidel:”.
15)
Artikkel 9 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 9
Koostöö tagasisaatmisküsimustes
1. Vastavalt liidu tagasisaatmispoliitikale ja eriti Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2008. aasta direktiivile 2008/115/EÜ (ühiste nõuete ja korra kohta liikmesriikides ebaseaduslikult viibivate kolmandate riikide kodanike tagasisaatmisel) (20) ja tagasisaatmisotsuste põhjendatuse suhtes seisukohta võtmata pakub agentuur liikmesriikide ühiste tagasisaatmisoperatsioonide korraldamiseks vajalikku abi ja osalevate liikmesriikide taotluse korral tagab sellise korraldamise või koordineerimise, sealhulgas selliste operatsioonide jaoks lennuki tellimine. Agentuur rahastab või kaasrahastab kooskõlas tema suhtes kohaldatavate finantseeskirjadega oma eelarveliste toetustega käesolevas lõikes osutatud operatsioone ja projekte. Agentuur võib kasutada ka tagasisaatmispoliitikale eraldatud liidu rahalisi vahendeid. Agentuur tagab, et rahalise toetuse andmine liikmesriikidega sõlmitud toetuslepingute raames sõltub põhiõiguste harta täielikust austamisest.
1a. Agentuur koostab käitumisjuhendi ebaseaduslikult liikmesriikides viibivate kolmandate riikide kodanike tagasisaatmise kohta, mida kohaldatakse kõigi agentuuri koordineeritud ühiste tagasisaatmisoperatsioonide ajal ja milles kirjeldatakse ühiseid standardmenetlusi, mis peaksid lihtsustama ühiste tagasisaatmislendude korraldamist ning tagama tagasisaadetavate isikute inimliku kohtlemise ja nende põhiõiguste, eelkõige selliste põhimõtete nagu inimväärikus, piinamise ning ebainimliku või alandava kohtlemise või karistamise keeld, õigus vabadusele ja turvalisusele ning õigus isikuandmete kaitsele ja mittediskrimineerimisele täieliku austamise.
1b. Käitumisjuhendis pööratakse tähelepanu eelkõige direktiivi 2008/115/EÜ artikli 8 lõikes 6 sätestatud kohustusele näha ette sunniviisilise tagasisaatmise tõhus jälgimissüsteem ning käesoleva määruse artikli 26a lõikes 1 osutatud põhiõiguste strateegiale. Ühiste tagasisaatmisoperatsioonide üle tuleks teha objektiivsete ja läbipaistvate kriteeriumide alusel järelevalvet ning jälgida kogu ühist tagasisaatmisoperatsiooni alates väljumiseelsest etapist kuni tagasisaadetavate isikute üleandmiseni vastuvõtvale riigile.
1c. Liikmesriigid teavitavad agentuuri regulaarselt vajadusest agentuuri abi või koordineerimise järele. Agentuur koostab paindliku operatiivkava, et anda taotluse esitanud liikmesriikidele vajalikku operatiivabi, sealhulgas artikli 7 lõikes 1 osutatud tehnilisi seadmeid. Haldusnõukogu määrab tegevdirektori ettepaneku alusel kooskõlas artikliga 24 kindlaks paindliku operatiivkava sisu ja töömeetodid.
2. Agentuur teeb koostööd artiklis 14 osutatud kolmandate riikide pädevate ametiasutustega ning teeb kindlaks reisidokumentide omandamise ja liikmesriikides ebaseaduslikult viibivate kolmandate riikide kodanike tagasisaatmise head tavad.
16)
Artikli 10 lõige 2 asendatakse järgmisega:
„2. Oma ülesannete täitmisel ja volituste kasutamisel järgivad külalisametnikud liidu ja rahvusvahelist õigust, põhiõigusi ning vastuvõtva liikmesriigi õigusakte.”
17)
Artikkel 11 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 11
Teabevahetussüsteemid
Agentuur võib võtta kõik vajalikud meetmed, et hõlbustada oma ülesannete seisukohalt olulise teabe vahetust komisjoni ja liikmesriikidega ning vajaduse korral artiklis 13 osutatud liidu ametitega. Agentuur arendab ja haldab IT-süsteemi, mis võimaldab vahetada nimetatud osalejatega salastatud teavet, sealhulgas artiklites 11a, 11b ja 11c osutatud isikuandmed.
Agentuur võib võtta kõik vajalikud meetmed, et hõlbustada oma ülesannete seisukohalt olulise teabe vahetust Ühendkuningriigi ja Iirimaaga, kui see on seotud tegevusega, milles nimetatud riigid osalevad vastavalt artiklile 12 ja artikli 20 lõikele 5.”
18)
Lisatakse järgmised artiklid:
„Artikkel 11a
Andmekaitse
Agentuuris isikuandmete töötlemisel kohaldatakse määrust (EÜ) nr 45/2001.
Haldusnõukogu kehtestab meetmed, mida agentuur võtab määruse (EÜ) nr 45/2001 kohaldamiseks, sealhulgas agentuuri andmekaitseinspektorit käsitlevad meetmed. Meetmed kehtestatakse pärast Euroopa Andmekaitseinspektoriga konsulteerimist. Ilma et see piiraks artiklite 11b ja 11c kohaldamist, võib amet töödelda isikuandmeid haldusotstarbel.
Artikkel 11b
Isikuandmete töötlemine seoses ühiste tagasisaatmisoperatsioonidega
1. Agentuur võib artiklis 9 osutatud ühiste tagasisaatmisoperatsioonide korraldamise ja koordineerimisega seotud ülesannete täitmisel töödelda nende isikute isikuandmeid, kelle suhtes kohaldatakse selliseid ühiseid tagasisaatmisoperatsioone.
2. Selliste isikuandmete töötlemisel järgitakse vajaduse ja proportsionaalsuse põhimõtet. Töötlemine piirdub rangelt nende isikuandmetega, mis on vajalikud ühise tagasisaatmisoperatsiooni eesmärgil.
3. Isikuandmed kustutatakse niipea, kui eesmärk, milleks neid koguti, on täidetud ning mitte hiljem kui kümme päeva pärast ühise tagasisaatmisoperatsiooni lõppu.
4. Kui liikmesriik ei edasta vedajale isikuandmeid, võib agentuur sellised andmed edastada.
5. Käesolevat artiklit kohaldatakse kooskõlas artiklis 11a osutatud meetmetega.
Artikkel 11c
Ühisoperatsioonide, katseprojektide ja kiirreageerimiste käigus kogutud isikuandmete töötlemine
1. Ilma et see piiraks liikmesriikide pädevust ühisoperatsioonide, katseprojektide ja kiirreageerimistega seotud isikuandmete kogumisel, ning võttes arvesse lõigetes 2 ja 3 osutatud piiranguid, võib agentuur töödelda täiendavalt isikuandmeid, mis liikmesriigid on kõnealuste operatsioonide käigus kogunud ja agentuurile edastanud, et aidata kaasa liikmesriikide välispiiri julgeolekule.
2. Isikuandmete täiendaval töötlemisel piirdub agentuur nende isikute isikuandmetega, keda liikmesriikide pädevad asutused kahtlustavad põhjendatult seotuses piiriülese kuritegevuse, ebaseaduslikule rändele kaasaaitamise või inimkaubandusega, nagu on määratletud nõukogu 28. novembri 2002. aasta direktiivi 2002/90/EÜ (millega määratletakse kaasaaitamine ebaseaduslikule piiriületamisele, läbisõidule ja elamisele) (21) artikli 1 lõike 1 punktides a ja b.
3. Lõikes 2 osutatud isikuandmeid töötleb agentuur täiendavalt ainult järgmistel eesmärkidel:
a)
iga üksikjuhtumi puhul otsustatav edastamine Europolile või muudele liidu õiguskaitseametitele vastavalt artiklile 13;
b)
kasutamine artiklis 4 osutatud riskianalüüside ettevalmistamiseks. Riskianalüüside tulemustes muudetakse andmed anonüümseks.
4. Isikuandmed kustutatakse niipea, kui need on edastatud Europolile või muudele liidu õiguskaitseametitele või kasutatud artiklis 4 osutatud riskianalüüside ettevalmistamiseks. Andmeid ei säilitata kauem kui kolm kuud alates nende kogumise päevast.
5. Selliste isikuandmete töötlemisel järgitakse vajaduse ja proportsionaalsuse põhimõtet. Agentuur ei kasuta isikuandmeid juurdluseks, mis kuulub liikmesriikide pädevate asutuste vastutusalasse.
Töötlemine piirdub rangelt nende isikuandmetega, mis on vajalikud lõikes 3 osutatud eesmärgil.
6. Ilma et see piiraks määruse (EÜ) nr 1049/2001 kohaldamist, on agentuuril keelatud töödeldud isikuandmeid edastada või muul viisil avaldada kolmandatele riikidele ja teistele kolmandatele osapooltele.
7. Käesolevat artiklit kohaldatakse kooskõlas artiklis 11a osutatud meetmetega.
Artikkel 11d
Turvaeeskirjad salastatud teabe ja salastamata tundliku teabe kaitse kohta
1. Agentuur järgib komisjoni turvaeeskirju, nagu need on esitatud komisjoni 29. novembri 2001. aasta otsuse 2001/844/EÜ, ESTÜ, Euratom (millega muudetakse komisjoni kodukorda) (22) lisas. Nimetatud eeskirju kohaldatakse muu hulgas salastatud teabe vahetamise, töötlemise ja säilitamise suhtes.
2. Agentuur kohaldab salastamata delikaatse teabe töötlemisel turvapõhimõtteid, mis on sätestatud käesoleva artikli lõikes 1 osutatud otsuses ja nagu komisjon kohaldab. Haldusnõukogu kehtestab meetmed nimetatud turvapõhimõtete kohaldamiseks.
19)
Artiklid 13 ja 14 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 13
Koostöö liidu ametite ja asutuste ning rahvusvaheliste organisatsioonidega
Agentuur võib teha koostööd Europoli, Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiameti, Euroopa Liidu Põhiõiguste Ameti („põhiõiguste amet”), muude liidu ametite ja organite ning käesoleva määrusega hõlmatud küsimustes pädevate rahvusvaheliste organisatsioonidega nendega kokkulepitud töökorra raames ELi toimimise lepingu asjakohaste sätete ja osutatud asutuste pädevust käsitlevate sätete kohaselt. Agentuur teavitab igal juhul Euroopa Parlamenti sellise korra kokkuleppimisest.
Agentuur saadab andmed edasi või avaldab muul viisil teistele liidu asutustele või organitele isikuandmete vahetamise konkreetse töökorra alusel ja Euroopa Andmekaitseinspektori eelneval nõusolekul.
Agentuur võib samuti asjaomase liikmesriigi või asjaomaste liikmesriikide nõusolekul kutsuda liidu ametite ja organite või rahvusvaheliste organisatsioonide vaatlejaid osalema artiklites 3, 4 ja 5 nimetatud tegevustes sellises ulatuses, mille puhul nende kohaolek on vastavuses nimetatud tegevuste eesmärkidega, kui see võib aidata kaasa koostöö ja parimate tavade vahetamise parandamisele ega mõjuta tegevuste üldist ohutust. Nimetatud vaatlejad võivad artiklites 4 ja 5 nimetatud tegevuste puhul osaleda üksnes asjaomase liikmesriigi nõusolekul ning artiklis 3 nimetatud tegevuste puhul üksnes päritoluliikmesriigi nõusolekul. Vaatlejate tegevust käsitlevad üksikasjalikud eeskirjad lisatakse artikli 3a lõikes 1 nimetatud operatiivkavva. Kõnealused vaatlejad saavad enne tegevuses osalemist agentuurilt asjakohast koolitust.
Artikkel 14
Kolmandate riikidega tehtava operatiivkoostöö ja kolmandate riikide pädevate ametiasutustega tehtava koostöö hõlbustamine
1. Liidu välissuhete poliitika raames hõlbustab agentuur oma tegevusvaldkonda kuuluvates küsimustes ja oma ülesannete täitmiseks vajalikus ulatuses liikmesriikide ja kolmandate riikide operatiivkoostööd, sealhulgas inimõigustega seotud küsimustes.
Agentuur ja liikmesriigid järgivad liidu õigusaktides sätestatutega vähemalt võrdseid norme ja standardeid ka juhul, kui kolmandate riikidega tehtav koostöö leiab aset nende riikide territooriumil.
Kolmandate riikidega koostöö on oluline ka selleks, et propageerida Euroopa piirihalduse standardeid, sealhulgas põhiõiguste ja inimväärikuse austamist.
2. Agentuur võib teha koostööd käesoleva määrusega hõlmatud küsimustes pädevate kolmandate riikide ametiasutustega nendega kokkulepitud töökorra raames ELi toimimise lepingu asjakohaste sätete kohaselt. Nimetatud töökord on seotud üksnes operatiivkoostöö juhtimisega.
3. Agentuur võib lähetada kolmandatesse riikidesse oma kontaktametnikke, kellele tuleks kolmandates riikides nende ülesannete täitmise ajal tagada kõige kõrgemal tasemel kaitse. Kontaktametnikud kuuluvad liikmesriikide sisserände kontaktametnike kohalikku või piirkondlikku koostöövõrgustikku, mis on loodud nõukogu 19. veebruari 2004. aasta määruse (EÜ) nr 377/2004 (sisserände kontaktametnike võrgustiku loomise kohta) (23) kohaselt. Kontaktametnikke lähetatakse ainult sellistesse kolmandatesse riikidesse, kus piirihaldustavad vastavad inimõiguste miinimumstandarditele. Nende lähetamise kinnitab haldusnõukogu. Liidu välissuhete poliitika meetmete raames tuleks ametnike lähetamisel prioriteediks seada kolmandad riigid, kes on riskianalüüsi alusel ebaseadusliku rände päritolu- või transiidiriikideks. Ka agentuur võib vastastikkuse alusel vastu võtta kõnealuste kolmandate riikide poolt piiratud ajaks lähetatud kontaktametnikke. Prioriteedid kinnitab igal aastal kooskõlas artikliga 24 haldusnõukogu tegevdirektori ettepaneku alusel.
4. Kooskõlas liidu õiguse ja põhiõigustega kuulub agentuuri kontaktametnike ülesannete hulka kontaktide loomine ja säilitamine selle kolmanda riigi pädevate ametiasutustega, kuhu nad on määratud, eesmärgiga aidata kaasa ebaseadusliku sisserände ärahoidmisele ja selle vastu võitlemisele ning panustada ebaseaduslike rändajate tagasisaatmisse.
5. Agentuur võib saada liidult rahalist abi vastavalt liidu välissuhete poliitikat toetavaid asjaomaseid vahendeid käsitlevatele sätetele. Agentuur võib käivitada ja rahastada kolmandates riikides tehnilise abi projekte käesoleva määrusega hõlmatud küsimustes.
6. Agentuur võib asjaomase liikmesriigi või asjaomaste liikmesriikide nõusolekul kutsuda kolmandate riikide vaatlejaid osalema artiklites 3, 4 ja 5 nimetatud tegevustes sellises ulatuses, mille puhul nende kohaolek on vastavuses nimetatud tegevuste eesmärkidega, kui see võib aidata kaasa koostöö ja parimate tavade vahetamise parandamisele ega mõjuta tegevuste üldist ohutust. Nimetatud vaatlejad võivad artiklites 4 ja 5 nimetatud tegevuste puhul osaleda üksnes asjaomaste liikmesriikide nõusolekul ning artiklis 3 nimetatud tegevuste puhul üksnes vastuvõtva liikmesriigi nõusolekul. Vaatlejate tegevust käsitlevad üksikasjalikud eeskirjad lisatakse artikli 3a lõikes 1 nimetatud operatiivkavva. Kõnealused vaatlejad saavad enne tegevuses osalemist agentuurilt asjakohast koolitust.
7. Kui liikmesriigid sõlmivad kolmandate riikidega kahepoolsed kokkulepped, nagu on sellele viidatud artikli 2 lõikes 2, võivad nad neisse lisada vajaduse korral sätted, milles käsitletakse agentuuri rolli ja volitusi, eelkõige seoses agentuuri lähetatud rühmade liikmete täidesaatva võimu teostamisega artiklis 3 osutatud ühisoperatsioonide ja katseprojektide käigus.
8. Käesoleva artikli lõigetes 2 ja 3 osutatud tegevuse eelduseks on komisjonilt arvamuse saamine ja Euroopa Parlamenti teavitatakse nendest tegevustest viivitamata ja täielikult.
20)
Artikli 15 esimene lõik asendatakse järgmisega:
„Agentuur on liidu asutus. Agentuur on juriidiline isik.”
21)
Lisatakse järgmine artikkel:
„Artikkel 15a
Peakorterit käsitlev leping
Agentuur ja tema asukohaks olev liikmesriik sõlmivad pärast haldusnõukogult heakskiidu saamist peakorterit käsitleva lepingu, milles kehtestatakse vajalikud kokkulepped nimetatud liikmesriigis agentuurile antavate ruumide ja selle liikmesriigi pakutavate vahendite ning selles liikmesriigis tegevdirektori, tegevdirektori asetäitja, haldusnõukogu liikmete, agentuuri töötajate ja nende pereliikmete suhtes kohaldatavate erieeskirjade kohta. Peakorterit käsitlev leping sõlmitakse. Agentuuri asukohaks olev liikmesriik peaks tagama võimalikult head tingimused agentuuri tõrgeteta toimimiseks, sealhulgas mitmekeelse ja Euroopale orienteeritud koolihariduse ning asjakohase transpordiühenduse.”
22)
Artiklit 17 muudetakse järgmiselt:
a)
lõige 3 asendatakse järgmisega:
„3. Selleks et rakendada artikli 3b lõiget 5, saab artikli 8g kohaseks kontaktametnikuks nimetada ainult agentuuri töötaja, kelle suhtes kohaldatakse Euroopa Liidu ametnike personalieeskirju või Euroopa Liidu muude teenistujate teenistustingimuste II jaotist. Selleks et rakendada artikli 3b lõiget 3, saab Euroopa piirivalverühmadesse määrata ainult riiklikke eksperte, kelle liikmesriik on lähetanud agentuuri. Agentuur määrab osutatud riiklikud eksperdid Euroopa piirivalverühmadesse vastavalt nimetatud artiklile.”;
b)
lisatakse järgmised lõiked:
„4. Haldusnõukogu võtab Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade artikli 110 kohaselt kokkuleppel komisjoniga vajalikud rakendusmeetmed.
5. Haldusnõukogu võib vastu võtta sätted, millega lubatakse liikmesriikide eksperte lähetada agentuuri. Sellistes sätetes arvestatakse artikli 3b lõikes 3 kehtestatud nõudeid, eelkõige asjaolu, et eksperte peetakse külalisametnikeks, kelle ülesanded ja volitused on sätestatud artiklis 10. Need sisaldavad lähetamistingimusi käsitlevaid sätteid.”
23)
Artiklit 20 muudetakse järgmiselt:
a)
lõiget 2 muudetakse järgmiselt:
i)
punkt h asendatakse järgmisega:
„h)
kehtestab agentuuri organisatsioonilise struktuuri ja agentuuri personalipoliitika, eelkõige mitmeaastase personalipoliitika kava. Komisjoni 19. novembri 2002. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 2343/2002 (raamfinantsmääruse kohta asutustele, millele viidatakse Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust käsitleva nõukogu määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 artiklis 185) (24) asjakohaste sätete kohaselt esitatakse mitmeaastane personalipoliitika kava komisjonile ja pärast komisjonilt heakskiidu saamist eelarvepädevatele institutsioonidele;
ii)
lisatakse järgmine punkt:
„i)
võtab vastu agentuuri mitmeaastase kava, milles esitatakse agentuuri tulevane pikaajaline tegevusstrateegia.”;
b)
lõige 4 asendatakse järgmisega:
„4. Haldusnõukogu võib tegevdirektorile nõu anda igas välispiiril tehtava operatiivjuhtimise arenguga rangelt seotud küsimuses, sealhulgas artiklis 6 sätestatud uuringutega seotud tegevuses.”
24)
Artiklit 21 muudetakse järgmiselt:
a)
lõike 1 viimane lause asendatakse järgmisega:
„Ametiaega võib selle lõppemisel pikendada.”;
b)
lõige 3 asendatakse järgmisega:
„3. Schengeni acquis’ sätete rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega ühinenud riigid osalevad agentuuris. Neil kõigil on haldusnõukogus üks esindaja ja üks asendusliige. Nende ühinemislepingute asjakohaste sätete alusel on välja töötatud kord, milles on täpsustatud nende riikide agentuuri tegevustes osalemise iseloomu ja ulatust ning kehtestatud vastavad üksikasjalikud eeskirjad, sealhulgas osamaksu ja töötajaid käsitlevad sätted.”
25)
Artiklit 25 muudetakse järgmiselt:
a)
lõige 2 asendatakse järgmisega:
„2. Euroopa Parlament või nõukogu võivad kutsuda tegevdirektori oma ülesannete täitmisest aru andma, eriti põhiõiguste strateegia rakendamisest ja järelevalvest, agentuuri eelmise aasta üldaruandest, järgneva aasta töökavast ja artikli 20 lõike 2 punktis i osutatud agentuuri mitmeaastasest kavast.”;
b)
lõikele 3 lisatakse järgmine punkt:
„g)
artiklites 3a ja 8e osutatud operatiivkava rakendamise tagamine.”
26)
Lisatakse järgmine artikkel:
„Artikkel 26a
Põhiõiguste strateegia
1. Agentuur koostab oma põhiõiguste strateegia, arendab seda edasi ning rakendab seda. Agentuur töötab välja tulemusliku mehhanismi, mille abil teostada järelevalvet põhiõiguste austamise üle kõigis agentuuri tegevustes.
2. Agentuur loob nõuandefoorumi, kes abistab tegevdirektorit ja haldusnõukogu põhiõigustega seonduvates küsimustes. Agentuur kutsub nõuandefoorumis osalema Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiameti, Põhiõiguste Ameti, ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti ja teiste asjakohaste organisatsioonide esindajaid. Haldusnõukogu otsustab tegevdirektori ettepaneku alusel nõuandefoorumi koosseisu ja töömeetodid ning nõuandefoorumile teabe edastamise korra.
Nõuandefoorumiga tuleb konsulteerida põhiõiguste strateegia, käitumisjuhendi ja ühise põhiõppekava edasiarendamise ja rakendamise osas.
Nõuandefoorum koostab oma tegevuse kohta aastaaruande. Nimetatud aruanne tehakse üldsusele kättesaadavaks.
3. Haldusnõukogu määrab ametisse põhiõiguste ametniku, kellel on põhiõiguste valdkonnas vajalik kvalifikatsioon ja kogemus. Põhiõiguste ametnik täidab oma tööülesandeid sõltumatult ning annab aru haldusnõukogule ja nõuandefoorumile. Ta esitab korrapäraste ajavahemike tagant aruandeid ning aitab seeläbi kaasa põhiõiguste austamise üle järelevalve teostamise mehhanismi toimimisele.
4. Põhiõiguste ametnikul ja nõuandefoorumil on juurdepääs kogu teabele, mis puudutab põhiõiguste austamist kõigis agentuuri tegevustes.”
27)
Artiklisse 33 lisatakse järgmised lõiked:
„2a. Esimeses hindamises pärast Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoober 2011 määruse (EL) nr 1168/2011 (millega muudetakse määrust (EÜ) nr 2007/2004 Euroopa Liidu liikmesriikide välispiiril tehtava operatiivkoostöö juhtimise Euroopa agentuuri asutamise kohta) (25) jõustumist analüüsitakse samuti vajadust liikmesriikide välispiiri rohkem koordineeritud haldamise järele, sealhulgas Euroopa piirivalvurite süsteemi loomise teostatavus.
2b. Hindamine hõlmab erianalüüsi, mille raames uuritakse põhiõiguste harta järgimist käesoleva määruse kohaldamisel.
Artikkel 2
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides kooskõlas aluslepingutega.
Strasbourg, 25. oktoober 2011