KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 79/2014
af 29. januar 2014
om ændring af bilag II, III og V til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 for så vidt angår maksimalgrænseværdierne for bifenazat, chlorpropham, esfenvalerat, fludioxonil og thiobencarb i eller på visse produkter
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 af 23. februar 2005 om maksimalgrænseværdier for pesticidrester i eller på vegetabilske og animalske fødevarer og foderstoffer og om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF (1), særlig artikel 14, stk. 1, litra a), artikel 18, stk. 1, litra b), og artikel 49, stk. 2, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Der er i bilag II og i del B i bilag III til forordning (EF) nr. 396/2005 fastsat maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af bifenazat, chlorpropham og esfenvalerat. Der er i del A i bilag III til nævnte forordning fastsat maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af fludioxonil og thiobencarb.
(2)
Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (i det følgende benævnt »autoriteten«) har i overensstemmelse med artikel 12, stk. 2, i forordning (EF) nr. 396/2005, sammenholdt med artikel 12, stk. 1, i samme forordning (2), afgivet en begrundet udtalelse om de gældende maksimalgrænseværdier for bifenazat. Den foreslog, at definitionen for restkoncentration ændres. Efter at have afgivet den udtalelse, som er nævnt i det første punktum, afgav autoriteten yderligere udtalelser vedrørende maksimalgrænseværdier for citrusfrugter, stenfrugter, druer, humle, jordbær, tomater, peberfrugter, auberginer, meloner, vandmeloner, solbær og ribs (røde, hvide), brombær og hindbær (3) (4). De pågældende udtalelser bør tages i betragtning. For visse produkter anbefalede autoriteten at hæve eller bevare de gældende maksimalgrænseværdier eller at fastsætte maksimalgrænseværdierne på det niveau, autoriteten har peget på. Autoritetens konklusion var, at der manglede nogle informationer vedrørende maksimalgrænseværdierne for kernefrugter, auberginer, bønner (friske, uden bælg), ærter (friske, uden bælg) og linser (friske), og at der var behov for yderligere overvejelser blandt de ansvarlige for risikostyringen. Eftersom der ikke er nogen risiko for forbrugerne, bør maksimalgrænseværdierne for de pågældende produkter fastsættes i bilag II til forordning (EF) nr. 396/2005 enten på det gældende niveau eller på det niveau, autoriteten har peget på. De pågældende maksimalgrænseværdier tages op til revision under hensyntagen til de oplysninger, der foreligger senest to år efter offentliggørelsen af nærværende forordning.
(3)
Autoriteten har i overensstemmelse med artikel 12, stk. 2, i forordning (EF) nr. 396/2005, sammenholdt med artikel 12, stk. 1, i samme forordning (5), afgivet en begrundet udtalelse om de gældende maksimalgrænseværdier for chlorpropham. Den foreslog, at definitionen for restkoncentration ændres. Den anbefalede at sænke maksimalgrænseværdierne for komælk, fåremælk og gedemælk. Autoritetens konklusion var, at der manglede nogle informationer vedrørende maksimalgrænseværdierne for kartofler, knoldselleri, løg, skalotteløg, hoved- og pluksalat, bredbladet endivie, salatsennep (rucola), spinat, julesalat, kardoner, bladselleri, fennikel, urteudtræk (tørrede blomster), krydderier (frugt og bær), cikorierødder, fjerkrækød, fjerkræfedt, lever af fjerkræ og fugleæg, og at der var behov for yderligere overvejelser blandt de ansvarlige for risikostyringen. Eftersom der ikke er nogen risiko for forbrugerne, bør maksimalgrænseværdierne for de pågældende produkter fastsættes i bilag II til forordning (EF) nr. 396/2005 enten på det gældende niveau eller på det niveau, autoriteten har peget på. De pågældende maksimalgrænseværdier tages op til revision under hensyntagen til de oplysninger, der foreligger senest to år efter offentliggørelsen af nærværende forordning. For andre produkter anbefalede autoriteten at bevare de gældende maksimalgrænseværdier.
(4)
Autoriteten har i overensstemmelse med artikel 12, stk. 2, i forordning (EF) nr. 396/2005, sammenholdt med artikel 12, stk. 1, i samme forordning (6), afgivet en begrundet udtalelse om de gældende maksimalgrænseværdier for esfenvalerat. Den foreslog, at definitionen for restkoncentration ændres. Den anbefalede at sænke de gældende maksimalgrænseværdier for hovedkål, hørfrø, rapsfrø, sennepsfrø, sæddodder, sukkerroer (roden), svin (kød, fedt, lever og nyrer), kvæg (kød, lever og nyrer), får (kød, lever og nyrer) og ged (kød, lever og nyrer). Autoritetens konklusion var, at der manglede nogle informationer vedrørende maksimalgrænseværdierne for mandler, æbler, pærer, kirsebær, blommer, jordbær, hindbær, gulerødder, peberrod, persillerod, radiser, hvidløg, løg, peberfrugter, cucurbitae med spiselig skræl, meloner, sukkermajs, broccoli, blomkål, rosenkål, hoved- og pluksalat, spinat, persille, porrer, linser (tørre), korn af byg, majs, havre, rug, hirse og hvede, krydderier (frø), svin (kød, fedt, lever og nyrer), kvæg (kød, fedt, lever og nyrer), får (kød, fedt, lever og nyrer) og ged (kød, fedt, lever og nyrer) såvel som komælk, fåremælk og gedemælk, og at der var behov for yderligere overvejelser blandt de ansvarlige for risikostyringen. Eftersom der ikke er nogen risiko for forbrugerne, bør maksimalgrænseværdierne for de pågældende produkter fastsættes i bilag II til forordning (EF) nr. 396/2005 enten på det gældende niveau eller på det niveau, autoriteten har peget på. De pågældende maksimalgrænseværdier tages op til revision under hensyntagen til de oplysninger, der foreligger senest to år efter offentliggørelsen af nærværende forordning. For andre produkter anbefalede autoriteten at bevare de gældende maksimalgrænseværdier.
(5)
Autoriteten har i overensstemmelse med artikel 12, stk. 1, i forordning (EF) nr. 396/2005 (7) afgivet en begrundet udtalelse om de gældende maksimalgrænseværdier for fludioxonil. Den foreslog, at definitionen for restkoncentration ændres. Efter at have afgivet den udtalelse, som er nævnt i første punktum, afgav autoriteten yderligere udtalelser vedrørende maksimalgrænseværdierne for friske urter, spinat, bladbeder, hoved- og pluksalat, vårsalat, karse, bredbladet endivie, salatsennep (rucola) samt blade og skud af Brassica spp., bladselleri, selleriblade, radiser og cucurbitae med ikke spiselig skræl (8) (9) (10). De pågældende udtalelser bør tages i betragtning, og autoriteten anbefalede at sænke maksimalgrænseværdierne for blåbær, solbær og ribs (røde og hvide), hyldebær, stikkelsbær, kiwifrugter, kartofler, hvidløg, skalotteløg, tomater, peberfrugter, auberginer, agurker, drueagurker, courgetter, sukkermajs, vårsalat, karse, langskulpet vinterkarse, salatsennep (rucola), rød sennep, blade og skud af Brassica spp., julesalat, bønner (friske, uden bælg), asparges, fennikel, valmuefrø, solsikkefrø, rapsfrø, sojabønner, bomuldsfrø, korn af byg, boghvede, majs, hirse, havre, ris, rug, durra og hvede, sukkerroer, fjerkrækød, komælk, fåremælk og gedemælk. Autoritetens konklusion var, at der manglede nogle informationer vedrørende jordbær, cucurbitae med ikke spiselig skræl, selleri, kvæg (kød, fedt, lever og nyrer), får (kød, fedt, lever og nyrer) og ged (kød, fedt, lever og nyrer), og at der var behov for yderligere overvejelser blandt de ansvarlige for risikostyringen. Eftersom der ikke er nogen risiko for forbrugerne, bør maksimalgrænseværdierne for de pågældende produkter fastsættes i bilag II til forordning (EF) nr. 396/2005 enten på det gældende niveau eller på det niveau, autoriteten har peget på. De pågældende maksimalgrænseværdier tages op til revision under hensyntagen til de oplysninger, der foreligger senest to år efter offentliggørelsen af nærværende forordning. For andre produkter anbefalede autoriteten at bevare de gældende maksimalgrænseværdier.
(6)
Autoriteten har i overensstemmelse med artikel 12, stk. 1, i forordning (EF) nr. 396/2005 (11) afgivet en begrundet udtalelse om de gældende maksimalgrænseværdier for thiobencarb. Den foreslog, at definitionen for restkoncentration skulle ændres.
(7)
Ved Kommissionens beslutning 2008/934/EF (12) blev det bestemt, at thiobencarb ikke skulle optages i bilag I til direktiv 91/414/EØF. Alle eksisterende godkendelser af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder det aktive stof thiobencarb, er blevet kaldt tilbage. I henhold til artikel 17 i forordning (EF) nr. 396/2005 sammenholdt med artikel 14, stk. 1, litra a), i samme forordning bør maksimalgrænseværdierne for de pågældende aktivstoffer i bilag II og III derfor udgå. Dette bør ikke finde anvendelse på Codex-maksimalgrænseværdier, der er baseret på anvendelse i tredjelande, forudsat at de pågældende grænseværdier er acceptable med hensyn til forbrugersikkerheden. Det bør heller ikke finde anvendelse i tilfælde, hvor maksimalgrænseværdierne er fastsat specifikt som importtolerancer.
(8)
For så vidt angår produkter, for hvilke der hverken er indberettet nogen relevante godkendelser eller importtolerancer på EU-plan, og hvor der ikke er nogen Codex-maksimalgrænseværdier, konkluderede autoriteten, at der var behov for yderligere overvejelser blandt de ansvarlige for risikostyringen. Under hensyntagen til den nuværende videnskabelige og tekniske viden bør maksimalgrænseværdierne for disse produkter sættes til bestemmelsesgrænseværdien eller til standardmaksimalgrænseværdien i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 396/2005.
(9)
På baggrund af autoritetens begrundede udtalelser og under hensyntagen til alle relevante faktorer opfylder de ændringer af maksimalgrænseværdierne, som der er ansøgt om, kravene i artikel 14, stk. 2, i forordning (EF) nr. 396/2005.
(10)
Forordning (EF) nr. 396/2005 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(11)
Før de ændrede maksimalgrænseværdier træder i kraft, bør medlemsstaterne, tredjelande og fødevarevirksomhedsledere have en rimelig frist til at forberede sig, så de kan opfylde de nye krav, som ændringen af maksimalgrænseværdierne medfører.
(12)
For at gøre det muligt, at produkter kan markedsføres, forarbejdes og forbruges normalt, bør der i forordningen fastsættes overgangsforanstaltninger for de produkter, der er produceret lovligt inden ændringen af maksimalgrænseværdierne, og for hvilke der foreligger data om, at der er opretholdt et højt forbrugerbeskyttelsesniveau.
(13)
Unionens handelspartnere er gennem Verdenshandelsorganisationen blevet hørt om de nye maksimalgrænseværdier, og deres bemærkninger er taget i betragtning.
(14)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Bilag II, III og V til forordning (EF) nr. 396/2005 ændres som angivet i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
Forordning (EF) nr. 396/2005 finder stadig anvendelse i den ordlyd, den havde, før den blev ændret ved nærværende forordning, på produkter, der er produceret lovligt inden den 19. august 2014.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den finder dog anvendelse fra den 19. august 2014.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 29. januar 2014.
REGOLAMENTO (UE) N. 79/2014 DELLA COMMISSIONE
del 29 gennaio 2014
che modifica gli allegati II, III e V del regolamento (CE) n. 396/2005 del Parlamento europeo e del Consiglio per quanto riguarda i livelli massimi di residui di bifenazato, clorprofam, esfenvalerato, fludioxonil e tiobencarb in o su determinati prodotti
(Testo rilevante ai fini del SEE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
visto il regolamento (CE) n. 396/2005 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 23 febbraio 2005, concernente i livelli massimi di residui di antiparassitari nei o sui prodotti alimentari e mangimi di origine vegetale e animale e che modifica la direttiva 91/414/CEE del Consiglio (1), in particolare l’articolo 14, paragrafo 1, lettera a), l’articolo 18, paragrafo 1, lettera b) e l’articolo 49, paragrafo 2,
considerando quanto segue:
(1)
Per le sostanze bifenazato, clorprofam ed esfenvalerato i livelli massimi di residui (LMR) sono fissati nell’allegato II e nell’allegato III, parte B, del regolamento (CE) n. 396/2005. Per le sostanze fludioxonil e tiobencarb gli LMR sono fissati nell’allegato III, parte A, di detto regolamento.
(2)
In merito al bifenazato l’Autorità europea per la sicurezza alimentare, di seguito «l’Autorità», ha presentato un parere motivato sugli LMR attuali in applicazione dell’articolo 12, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 396/2005 in combinato disposto con l’articolo 12, paragrafo 1 (2). Essa ha proposto di modificare la definizione del residuo. Per quanto riguarda agrumi, frutta a nocciolo, uva, luppolo, fragole, pomodori, peperoni, melanzane, meloni, cocomeri, ribes a grappoli (rosso, nero e bianco), more e lamponi, dopo aver presentato il parere di cui alla prima frase, l’Autorità ha presentato ulteriori pareri concernenti gli LMR (3) (4). È opportuno tenere conto di tali pareri. Per determinati prodotti l’Autorità ha raccomandato di mantenere gli LMR vigenti o di fissare gli LMR al livello da essa stabilito. L’Autorità ha concluso che, per quanto riguarda gli LMR per pomacee, melanzane, fagioli (freschi, senza baccello), piselli (freschi, senza baccello) e lenticchie (fresche) alcune informazioni non sono state disponibili e che è necessario un ulteriore esame da parte dei responsabili della gestione dei rischi. Non essendovi alcun rischio per i consumatori è opportuno fissare gli LMR per tali prodotti nell’allegato II del regolamento (CE) n. 396/2005 al livello attuale o al livello stabilito dall’Autorità. Questi LMR saranno riveduti tenendo conto delle informazioni disponibili entro un termine di due anni a decorrere dalla pubblicazione del presente regolamento.
(3)
In merito al clorprofam l’Autorità ha presentato un parere motivato sugli LMR attuali in applicazione dell’articolo 12, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 396/2005 in combinato disposto con l’articolo 12, paragrafo 1 (5). Essa ha proposto di modificare la definizione del residuo. L’Autorità ha raccomandato la riduzione degli LMR per il latte di bovini, di capra e di pecora. Essa ha concluso che per quanto riguarda gli LMR per patate, sedano rapa, cipolle, scalogni, lattuga, scarola, rucola, spinaci, cicoria witloof, cardi, sedano, finocchi, infusioni di erbe (fiori essiccati), spezie (frutta e bacche), radici di cicoria, carni di pollame, grasso e fegati di volatili e uova di volatili alcune informazioni non sono state disponibili e che è necessario un ulteriore esame da parte dei responsabili della gestione dei rischi. Non essendovi alcun rischio per i consumatori è opportuno fissare gli LMR per tali prodotti nell’allegato II del regolamento (CE) n. 396/2005 al livello attuale o al livello stabilito dall’Autorità. Questi LMR saranno riveduti tenendo conto delle informazioni disponibili entro un termine di due anni a decorrere dalla pubblicazione del presente regolamento. Per altri prodotti l’Autorità ha raccomandato di mantenere gli LMR vigenti.
(4)
In merito all’esfenvalerato l’Autorità ha presentato un parere motivato sugli LMR attuali in applicazione dell’articolo 12, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 396/2005 in combinato disposto con l’articolo 12, paragrafo 1 (6). Essa ha proposto di modificare la definizione del residuo. L’Autorità ha raccomandato la riduzione degli LMR per cavoli cappucci, semi di lino, semi di colza, semi di senape, semi di camelina, barbabietola da zucchero, carne, grasso, fegato e rene di suini, carne, fegato e rene di bovini, di ovini e di caprini. Essa ha concluso che, per quanto riguarda gli LMR per mandorle, mele, pere, ciliege, prugne, fragole, lamponi, carote, rafano, prezzemolo a grossa radice, ravanelli, aglio, cipolle, peperoni, cucurbitacee con buccia commestibile, meloni, granturco dolce, cavoli broccoli, cavolfiori, cavolini di Bruxelles, lattuga, spinaci, prezzemolo, porri, lenticchie (secche), orzo in chicchi, mais in chicchi, chicchi di avena, segala, sorgo, chicchi di grano, spezie (sementi), carne, grasso, fegato e rene di suini, di bovini, di ovini e di caprini, nonché per il latte di bovini, di ovini e di caprini, alcune informazioni non sono state disponibili e che è necessario un ulteriore esame da parte dei responsabili della gestione dei rischi. Non essendovi alcun rischio per i consumatori è opportuno fissare gli LMR per tali prodotti nell’allegato II del regolamento (CE) n. 396/2005 al livello attuale o al livello stabilito dall’Autorità. Questi LMR saranno riveduti tenendo conto delle informazioni disponibili entro un termine di due anni a decorrere dalla pubblicazione del presente regolamento. Per altri prodotti l’Autorità ha raccomandato di mantenere gli LMR vigenti.
(5)
Riguardo al fludioxonil, l’Autorità ha presentato un parere motivato sugli LMR vigenti, in conformità all’articolo 12, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 396/2005 (7). Essa ha proposto di modificare la definizione del residuo. Per quanto riguarda erbe fresche, spinaci in foglia, bietola da costa, lattuga, dolcetta, crescione, scarola, rucola, foglie e germogli di brassica spp., sedano, foglie di sedano, ravanelli e cucurbitacee con buccia non commestibile, dopo aver presentato il parere di cui alla prima frase, l’Autorità ha presentato ulteriori pareri concernenti gli LMR (8) (9) (10). È opportuno tenere conto di tali pareri. L’Autorità ha raccomandato la riduzione degli LMR per mirtilli, ribes (rosso, nero e bianco), sambuco, uva spina, kiwi, patate, aglio, scalogni, pomodori, peperoni, melanzane, cetrioli, cetriolini, zucchine, granturco dolce, dolcetta, crescione, barbarea, rucola, senape nera, foglie e germogli di brassica spp., cicoria witloof, fagioli (freschi, senza baccello), asparagi, finocchi, semi di papavero, semi di girasole, semi di colza, semi di soia, semi di cotone, orzo in chicchi, grano saraceno in chicchi, mais in chicchi, miglio in chicchi, avena in chicchi, riso in chicchi, segala in chicchi, sorgo in chicchi, grano in chicchi, barbabietole da zucchero (tuberi), carni di pollame, latte di bovini, di capra e di pecora. Essa ha concluso che per quanto riguarda gli LMR per fragole, cucurbitacee con buccia non commestibile, sedano, carne, grasso, fegato e rene di bovini, di ovini e di caprini, alcune informazioni non sono state disponibili e che è necessario un ulteriore esame da parte dei responsabili della gestione dei rischi. Non essendovi alcun rischio per i consumatori è opportuno fissare gli LMR per tali prodotti nell’allegato II del regolamento (CE) n. 396/2005 al livello attuale o al livello individuato dall’Autorità. Questi LMR saranno riveduti tenendo conto delle informazioni disponibili entro un termine di due anni a decorrere dalla pubblicazione del presente regolamento. Per altri prodotti l’Autorità ha raccomandato di mantenere gli LMR vigenti.
(6)
Riguardo al tiobencarb, l’Autorità ha presentato un parere motivato, in conformità all’articolo 12, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 396/2005 (11). Essa ha proposto di modificare la definizione del residuo.
(7)
La non-iscrizione del tiobencarb nell’allegato I della direttiva 91/414/CEE è prevista dalla decisione 2008/934/CE della Commissione (12). Tutte le autorizzazioni dei prodotti fitosanitari contenenti la sostanza attiva tiobencarb sono state revocate. A norma dell’articolo 17 del regolamento (CE) n. 396/2005, in combinato disposto con l’articolo 14, paragrafo 1, lettera a), dello stesso, gli LMR fissati per tali sostanze attive, indicati negli allegati II e III, vanno pertanto soppressi. La disposizione non si applica ai CXL in base agli impieghi nei paesi terzi, purché tali limiti siano accettabili per quanto riguarda la sicurezza per i consumatori. Analogamente, non si applica nei casi in cui gli LMR sono stati fissati espressamente come tolleranze all’importazione.
(8)
Riguardo ai prodotti per i quali non sono state comunicate autorizzazioni o tolleranze all’importazione a livello dell’Unione europea e non erano disponibili LMR del Codex, l’Autorità ha concluso che era necessario un ulteriore esame da parte dei responsabili della gestione dei rischi. Tenendo conto delle attuali conoscenze scientifiche e tecniche, occorre fissare gli LMR per tali prodotti allo specifico limite di determinazione o all’LMR di base, conformemente all’articolo 18, paragrafo 1, lettera b), del regolamento (CE) n. 396/2005.
(9)
In base ai pareri motivati dell’Autorità e tenendo conto dei fattori pertinenti alla materia in esame, le opportune modifiche degli LMR risultano conformi alle prescrizioni dell’articolo 14, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 396/2005.
(10)
Occorre pertanto modificare di conseguenza il regolamento (CE) n. 396/2005.
(11)
È opportuno prevedere, prima che siano applicati gli LMR modificati, un periodo di tempo sufficiente per consentire agli Stati membri, ai paesi terzi e agli operatori dell’industria alimentare di adattarsi alle nuove prescrizioni risultanti dalla modifica degli LMR.
(12)
Per consentire condizioni normali di commercializzazione, trasformazione e consumo dei prodotti, il presente regolamento dovrà stabilire disposizioni transitorie per i prodotti che sono stati ottenuti in conformità delle norme prima della modifica degli LMR e per i quali le informazioni confermano un livello elevato di protezione dei consumatori.
(13)
I partner commerciali dell’Unione sono stati consultati in merito ai nuovi LMR tramite l’Organizzazione mondiale del commercio e le loro osservazioni sono state prese in considerazione.
(14)
Le misure di cui al presente regolamento sono conformi al parere del Comitato permanente per la catena alimentare e la salute degli animali,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Gli allegati II, III e V del regolamento (CE) n. 396/2005 sono modificati conformemente all’allegato del presente regolamento.
Articolo 2
Il regolamento (CE) n. 396/2005 nella sua forma precedente alle modifiche introdotte dal presente regolamento continua ad applicarsi ai prodotti ottenuti in conformità alla normativa precedentemente vigente entro il 19 agosto 2014.
Articolo 3
Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Esso si applica a decorrere dal 19 agosto 2014.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 29 gennaio 2014