KOMMISSIONENS BESLUT av den 17 juni 1998 om stödåtgärder enligt regionallagarna nr 44/89 och nr 57/92 för regionen Lazio (Italien) till förmån för jordbruksgrödor [delgivet med nr K(1998) 1893] (Endast den italienska texten är giltig) (Text av betydelse för EES) (1999/233/EG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 93.2 första stycket i detta,
sedan berörda parter i enlighet med artikel 93.2 första stycket i fördraget har givits tillfälle att yttra sig (1), och
av följande skäl:
I
(1) Genom skrivelse av den 11 februari 1993 underrättade Italiens ständiga representation vid Europeiska gemenskaperna i enlighet med artikel 93.3 i fördraget kommissionen om ett utkast till lag i regionen Lazio med åtgärder för jordbruksgrödor.
Dessa åtgärder har tilldelats stödnummer N 106/93.
De italienska myndigheterna lämnade kompletterande information genom skrivelse av den 8 juli 1993, och genom fax den 30 september 1994.
(2) Vid genomgången av de aktuella åtgärderna framkom det att den text som anmälts som utkast hade trätt i kraft som Lazios regionallag nr 57/92, om ändring av regionallag nr 44/89. Den sistnämnda lagtexten har aldrig anmälts enligt artikel 93.3 i fördraget. De åtgärder som föreskrivs i dessa båda texter har sedan införts i förteckningen över icke anmälda stöd med nummer NN 90/93.
(3) Genom skrivelse av den 21 mars 1995 informerade kommissionen den italienska regeringen om sitt beslut att inleda det förfarande som föreskrivs i artikel 93.2 i fördraget gentemot de aktuella åtgärderna rörande jordbruksgrödor.
Kommissionen har enligt detta förfarande uppmanat den italienska regeringen att lämna sina synpunkter.
Kommissionen har även genom ett meddelande i Europeiska gemenskapernas officiella tidning (2) inbjudit övriga medlemsstater och andra berörda parter att lämna sina synpunkter.
(4) De italienska myndigheterna lämnade sina synpunkter per fax den 11 maj 1995, genom skrivelse av den 15 december 1995, och, efter telex från kommissionen den 22 juli 1996, genom skrivelse av den 21 augusti 1996. Inga andra berörda parter har inkommit med synpunkter.
II
(5) De åtgärder mot vilka kommissionen har inlett förfarande enligt artikel 93.2 i fördraget består av stöd i form av lån till sänkt ränta som regionen Lazio beviljar för inköp av jordbruksmark som lämpar sig för rationalisering genom uppdelning till förmån för personer som arbetar med marken (antingen enskilt eller i kooperativ form) samt stöd i form av lån till sänkt ränta till kooperativ och deras sammanslutningar som köper mark i syfte att vidareutveckla och/eller skapa sådana strukturer som syftar till beredning och saluföring av jordbruksprodukter från delägarnas anläggningar.
Den räntesats som används varierar beroende på i vilket område den mark befinner sig som åtgärden riktar sig till (bergsområde 30 % av referensräntan, mindre gynnat område 40 %, övriga områden 60 % av referensräntan).
Referensräntan för krediter till markförbättringar fastställs varannan månad av jordbruksministeriet.
(6) I sitt meddelande tog kommissionen hänsyn till att när de stöd som föreskrivs i lag nr 44/89 beviljas för primärproduktion får stödsatsen inte överstiga de maximala stödsatser som kommissionen använder, dvs. 35 % respektive 75 % i bergsområden och mindre gynnade områden enligt rådets direktiv 75/268/EEG av den 28 april 1975 om jordbruk i bergsområden och i vissa mindre gynnade områden (3), som upphört att gälla och ersatts med rådets förordning (EG) nr 950/97 av den 20 maj 1997 om förbättring av jordbruksstrukturens effektivitet (4).
När det gäller stöd till beredningsföretag och/eller företag som saluför jordbruksprodukter i regioner som inte ligger i mål l-områden får den maximala stödsatsen inte överstiga följande gränser:
- 55 % för projekt som ingår i ett operativt program eller som motsvarar minst ett av målen i artikel 1 i rådets förordning (EEG) nr 866/90 av den 29 mars 1990 om förbättring av villkoren för bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter (5), som upphört att gälla och ersatts med förordning (EG) nr 951/97 av den 20 maj 1997 (6).
- 35 % för övriga projekt.
Stöden måste dessutom uppfylla de sektorsbegränsningar som anges i urvalskriterierna i punkt 2 i bilagan till kommissionens beslut nr 90/342/EEG (7) om urvalskriterierna för förbättring av villkoren för bearbetning och saluföring av jord- och skogsbruksprodukter och som tillämpas inom ramen för ovan nämnda förordning (EEG) nr 866/90. Dessa sektorsbegränsningar ersattes år 1994 med de som återfinns i kommissionens meddelande 94/C 189/04 (8).
(7) Kommissionen har inlett förfarande enligt artikel 93.2 i fördraget gentemot de aktuella åtgärderna, med beaktande av att det i regionallag nr 44/89, ändrad genom regionallag nr 57/92, inte ges någon garanti för att ovan nämnda sektorsbegränsningar följs, eller utesluts att gränserna för kommissionens åtaganden vad gäller dessa investeringar kan komma att överskridas för primärproduktion samt bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter.
Räntesubventionens storlek (och därmed nettokontantbidragsekvivalenten) varierar nämligen från fall till fall under lånets löptid beroende på den referensprocentsats för markförbättring som regeringen fastställer varannan månad.
(8) Eftersom det inte finns någon bestämmelse i lagtexten i fråga som utesluter att de tillåtna intensiteterna överskrids eller garanterar att sektorsbegränsningarna följs vad gäller bearbetning kan kommissionen inte betrakta det stöd som fastställs i lagtexten som förenligt med fördragets bestämmelser om statsstöd.
III
(9) Sådant stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel och som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen är enligt artikel 92.1 i fördraget oförenligt med den gemensamma marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna.
De aktuella åtgärderna utgör stöd enligt artikel 92.1 i fördraget.
De förbättrar nämligen jordbruksföretags ekonomiska situation gentemot de konkurrenter som inte får detta stöd. Följaktligen snedvrider de, eller hotar att snedvrida, konkurrensen i den mening som avses ovan.
(10) I det aktuella ärendet kan samtliga jordbruksprodukter omfattas av stödåtgärderna för markinköp.
Dessa åtgärder kan störa gemenskapshandeln. En sådan påverkan föreligger då import försvåras eller import underlättas, dvs. vid yttre störning av marknadens egna reglerande krafter. Det krävs inte att gemenskapshandeln faktiskt påverkas: det räcker att det finns en potentiell möjlighet till detta. Det kan antas att den gemensamma marknaden påverkas om den som erhåller subventionen konkurrerar med företag från andra medlemsstater.
Eftersom de aktuella stödåtgärderna kan omfatta samtliga sektorer som är föremål för gemensam organisation av marknaderna, kan varje stöd påverka handeln mellan medlemsstaterna och även utgöra en konkurrensstörning på den gemensamma marknaden.
(11) Det bör i detta sammanhang betonas att handeln mellan medlemsstaterna kan påverkas även om ett stöd har en förhållandevis liten betydelse eller om de stödmottagande företagen är förhållandevis små.
Mot bakgrund av ovanstående utgör det aktuella stödet statligt stöd enligt kriterierna i artikel 92.1 i fördraget.
Det finns emellertid undantag från principen om oförenlighet i artikel 92.1.
IV
(12) De undantag från oförenligheten som anges i artikel 92.2 är definitivt inte tillämpliga i detta fall. De italienska myndigheterna har heller inte åberopat dem.
(13) Undantagen i artikel 92.3 bör tolkas strikt vid genomgång av varje regionalt eller sektoriellt stödprogram eller av varje enskild tillämpning av allmänna stödordningar.
Undantagen får endast beviljas om kommissionen kan fastställa att stödet är nödvändigt för att uppnå ett av de mål som anges i artikeln. Att bevilja sådana undantag till stöd som inte uppfyller villkoren för detta skulle innebära att tillåta att gemenskapshandeln påverkas och att konkurrensen störs på ett sätt som saknar berättigande med hänsyn till gemenskapsintresset och samtidigt innebär otillbörliga förmåner för aktörerna i vissa medlemsstater.
(14) Det aktuella stödet omfattar inte något av målen. Den italienska regeringen har inte inkommit med något belägg för att stöden uppfyller kraven för att undantagen i artikel 92.3 skall tillämpas.
Det rör sig inte om åtgärder avsedda att främja genomförandet av viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse i den mening som avses i artikel 92.3 b, eftersom detta stöd strider mot gemenskapsintresset på grund av den effekt det kan ha på handeln. Det rör sig inte heller om åtgärder för att avhjälpa en allvarlig störning i den berörda medlemsstatens ekonomi i den mening som avses i samma bestämmelse.
Stödet har inte anmälts som regionalstöd enligt artikel 92.3 a i fördraget. Det syftar inte till att genomföra konkreta nyinvesteringar eller att skapa sysselsättning och bidrar i detta avseende inte till regionens varaktiga utveckling, utan har tvärtom ett sektoriellt mål, eftersom det rör jordbrukssektorn.
(15) När det gäller stöd avsett att underlätta utvecklingen av viss verksamhet (sektoriellt stöd) kan kommissionen anse det förenligt med den gemensamma marknaden enligt artikel 92.3 c om följande förutsättningar är uppfyllda:
- Om det inte påverkar handeln i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset.
- Om det underlättar utveckling av vissa näringsverksamheter.
Eftersom det rör sig om stöd enligt artikel 92.1, handlar det definitionsmässigt om stöd som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen, men enligt artikel 92.3 c är det automatiskt oförenligt endast om det snedvrider konkurrensen i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset. Stödet måste i vilket fall som helst ha beviljats i enlighet med de tillämpliga gemenskapsbestämmelserna.
(16) För bedömning av stöd av den typ som anges i artikel 93.3 c i fördraget tillämpar kommissionen rådets förordning (EEG) nr 2328/91 av den 15 juli 1991 om förbättring av jordbruksstrukturens effektivitet (9), som ersatts med förordning (EG) nr 950/97 (10), och rådets förordning (EEG) nr 866/90 (11).
V
(17) När det gäller stöd till investeringar för bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter enligt artikel 3 tredje stycket i regionallag nr 44/89 tillkännagav de italienska myndigheterna per fax av den 11 maj 1995 att de aldrig har tillämpat åtgärderna i fråga. Genom skrivelse av den 21 augusti 1996 skickade myndigheterna till kommissionen texten till regionallag nr 60 av den 19 december 1995 om upphävande av artikel 3 tredje stycket i regionallag nr 44/89.
Med beaktande av ovanstående har kommissionen kommit fram till att när det gäller investeringar för bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter har det förfarande enligt artikel 93.2 i fördraget som man anmälde genom den skrivelse av den 21 mars 1995 inte längre någon mening.
(18) När det gäller investeringar för primärproduktion meddelade de italienska myndigheterna i sin skrivelse av den 15 december 1995 att genom de klarlägganden som gjorts hade ovissheten undanröjts angående beviljandet av stöd för markinköp för att främja ägandet hos dem som brukar marken.
Beträffande detta förtydligade kommissionen i sitt fax av den 22 juli 1996 för de italienska myndigheterna att det utkast till regionallag som anmäldes genom skrivelse av den 15 december 1995 (som sedermera antagits och blivit regionallag nr 60/95, som hänvisas till i föregående punkt) inte fullt ut motsvarar de iakttagelser kommissionen gjorde då förfarandet inleddes.
När det gäller stöd till inköp av annan mark än sådan som är avsedd för upprättande av anläggningar för bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter (enligt artikel 3 tredje stycket i regionallag nr 44/89, numera upphävd) angav kommissionen då förfarandet inleddes följande:
"[. . .] regionallag nr 44/89 [. . .] utesluter inte att gränserna för kommissionens åtaganden vad gäller [. . .] investeringar kan komma att överskridas för primärproduktion [. . .].
Eftersom det inte finns någon bestämmelse i lagtexten i fråga som utesluter att graden av stöd överskrids [. . .] kan kommissionen inte betrakta det stöd som fastställs i lagtexten som förenligt med fördragets bestämmelser om statsstöd."
De italienska myndigheterna har inte inlämnat några synpunkter med anledning av det meddelandet från kommissionen.
(19) De stödåtgärder till inköp av mark som godkänts före den 9 juni 1997 skall undersökas i ljuset av bestämmelserna i förordning (EEG) nr 2328/91. Eftersom åtgärderna i fråga fortfarande pågår skall de även undersökas mot bakgrund av bestämmelserna i förordning (EG) nr 950/97 som trädde i kraft den 9 juni 1997 och som har ersatt förordning (EEG) nr 2328/91.
Åtgärderna i fråga faller inom tillämpningsområdet för artikel 12.5 första strecksatsen i förordning (EEG) nr 2328/91, ersatt med artikel 12.2 i förordning (EG) nr 950/97.
Enligt ovan nämnda bestämmelse samt bestämmelserna i artikel 35 i förordning (EEG) nr 2328/91, ersatt med artikel 37 i förordning (EG) nr 950/97 är artiklarna 92-94 i fördraget tillämpliga på stödåtgärderna i fråga.
(20) I enlighet med sin fasta praxis (12) godkänner kommissionen i allmänhet stöd till inköp av mark upp till 35 % av de stödberättigande utgifterna (enligt den förordning som nämns i föregående punkt).
Vid fastställande av den maximala satsen på 35 % för stödåtgärder för inköp av mark tillämpade kommissionen, enligt sin fasta praxis, också den sats som normalt föreskrivs för investeringar i jordbruksföretag och som fastställts i förslagen till lämpliga åtgärder rörande stöd som medlemsstaterna beviljat inom sektorn för uppfödning och uppfödningsprodukter (skrivelse 19.9.1975, S/75/29416).
(21) Kommissionen har, enligt sin fasta praxis, dessutom gjort det möjligt att höja den tidigare nämnda stödsatsen på 35 % till maximalt 75 % för investeringar i mindre gynnade områden enligt direktiv 75/268/EEG. Kommissionen höjde denna sats till 75 %, eftersom man gjorde bedömningen att jordar i mindre gynnade områden till sin natur är mindre produktiva än jordar i andra områden. Denna princip och, följaktligen, möjligheten till högre stödsatser i mindre gynnade områden, godkändes beträffande investeringar för primärproduktion genom förordning (EEG) nr 2328/91 samt genom rådets förordning (EEG) nr 797/85 av den 12 mars 1985 om förbättring av jordbruksstrukturernas effektivitet (13).
(22) Eftersom det, av de skäl som anges ovan, inte är möjligt att dra slutsatsen att stödåtgärderna för inköp av mark, som anges i regionallag nr 44/89 och i regionallag nr 57/92 om ändring av regionallag nr 44/89, följer bestämmelserna om maximala stödsatser på 35 % och 75 % för mindre gynnade områden, har kommissionen på grundval av tillgänglig information dragit slutsatsen att stödåtgärderna i fråga inte kan anses vara förenliga med ovan angivna konkurrensbestämmelser.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Stödåtgärderna i regionallag nr 44/89, ändrad genom regionallag nr 57/92 om stöd till inköp av mark är olagliga, eftersom de har beviljats i strid med de bestämmelser som anges i artikel 93.3 i fördraget.
Dessa stödåtgärder är dessutom oförenliga med den gemensamma marknaden enligt artikel 92.1 i fördraget, och bör avbrytas i den mån de inte följer bestämmelserna rörande maximala stödsatser på 35 % eller 75 % i mindre gynnade områden enligt definitionen i artiklarna 21-25 i förordning (EG) nr 950/97.
Artikel 2
1. Italien är skyldigt att kräva återbetalning av de stöd som beviljats enligt regionallag nr 44/89, ändrad genom lag nr 57/92, i den mån de maximala stödsatserna på 35 % respektive 75 % har överskridits i följande områden:
a) I bergsområden som är mindre gynnade enligt direktiv 75/268/EEG för stöd som beviljats fram till och med den 9 juni 1997.
b) I mindre gynnade områden enligt definitionen i artiklarna 21-25 i förordning (EG) nr 950/97 för stöd som beviljats efter den 9 juni 1997.
2. Det stöd som har beviljats utöver ovan angivna maximala stödsatser skall återkrävas inom två månader efter det att detta beslut delges. Denna återbetalning skall utföras i enlighet med den nationella lagstiftningens förfaranden och bestämmelser.
För de summor som skall återkrävas skall ränta utgå från och med det datum då respektive stöd beviljades. Räntan skall beräknas utifrån marknadsräntan, med hänsyn till den räntesats som används för beräkning av nettobidragsekvivalenten för regionalstöd.
Artikel 3
Italien skall dels, inom två månader efter delgivningen av detta beslut underrätta kommissionen om vilka åtgärder man avser att vidta för att följa det dels, inom tre månader efter delgivningen av detta beslut underrätta kommissionen om vilka åtgärder som faktiskt har vidtagits för att följa det.
Artikel 4
Detta beslut riktar sig till Republiken Italien.
Utfärdat i Bryssel den 17 juni 1998.