ДИРЕКТИВА 2009/38/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 6 май 2009 година
за създаване на европейски работнически съвет или на процедура за информиране и консултации с работниците и служителите в предприятия с общностно измерение и групи предприятия с общностно измерение
(преработена)
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 137 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (2),
като имат предвид, че:
(1)
Директива 94/45/ЕО на Съвета от 22 септември 1994 г. за създаване на Европейски работнически съвет или на процедура за информиране и консултации с работниците и служителите в предприятия с общностно измерение и групи предприятия с общностно измерение (3) трябва да бъде предмет на няколко съществени изменения. С цел постигане на яснота посочената директива следва да бъде преработена.
(2)
Съгласно член 15 от Директива 94/45/ЕО Комисията, в консултации с държавите-членки и социалните партньори на европейско равнище, преразгледа действието на посочената директива, и по-специално проучи дали праговете на работната сила са подходящи с оглед предлагане на съответни изменения, ако е необходимо.
(3)
След консултации с държавите-членки и социалните партньори на европейско равнище Комисията представи на 4 април 2000 г. на Европейския парламент и на Съвета доклад за прилагането на Директива 94/45/ЕО.
(4)
В съответствие с член 138, параграф 2 от Договора Комисията се консултира със социалните партньори на равнище на Общността относно възможната насока на дадено действие на Общността в тази област.
(5)
След консултациите Комисията прецени, че е желателно да се предприеме действие на Общността и се консултира отново със социалните партньори на равнище на Общността относно съдържанието на предвиденото предложение, в съответствие с член 138, параграф 3 от Договора.
(6)
След тази втора фаза на консултации социалните партньори не са информирали Комисията за желанието си да започнат процес, който би могъл да доведе до сключване на споразумение, както е предвидено в член 138, параграф 4 от Договора.
(7)
Следователно е необходимо да се осъвремени законодателството на Общността в областта на транснационалното информиране и консултации с работниците и служителите, за да се гарантира ефективността на правата за транснационално информиране и консултации с работниците и служителите, да се увеличи делът на учредените европейски работнически съвети, като в същото време се даде възможност съществуващите споразумения да продължат да действат, да се решат проблемите, установени във връзка с практическото прилагане на Директива 94/45/ЕО, и да се предотврати правната несигурност, произтичаща от някои от нейните разпоредби или от липсата на такива, както и да се осигури по-добра свързаност на законодателните актове на Общността в областта на информирането и консултациите с работниците.
(8)
Съгласно член 136 от Договора, конкретна цел на Общността и на държавите-членки е да насърчават социалния диалог.
(9)
Настоящата директива е част от рамката на Общността, целяща подкрепа и допълване на действието на държавите-членки в областта на информирането и консултациите с работниците и служителите. Тази рамка следва да сведе до минимум тежестта за предприятията и клоновете, като същевременно да гарантира ефективното упражняване на предоставените права.
(10)
Функционирането на вътрешния пазар включва процес на концентрация на предприятия, трансгранични сливания, поглъщания, съвместни предприятия, и следователно транснационализиране на предприятия и групи от предприятия. Ако икономическите дейности трябва да се развиват хармонично, предприятията или групите предприятия, осъществяващи дейност в две или повече държави-членки, трябва да информират и да се консултират с представителите на онези свои работници и служители, които са засегнати от техните решения.
(11)
Процедурите за информиране и консултации с работниците и служителите, предвидени в законодателството или в практиката на държавите-членки, често не са съобразени с транснационалната структура на юридическото лице, което приема решения, засягащи тези работници и служители. Това може да доведе до неравно третиране на работниците и служителите, засегнати от решения в едно предприятие или група предприятия.
(12)
Трябва да бъдат приети съответни разпоредби, за да се осигури работниците и служителите в предприятия с общностно измерение да бъдат надлежно информирани и с тях да се провеждат консултации, ако решенията, които ги засягат, се приемат в държава-членка, различна от тази, в която са наети на работа.
(13)
За да се гарантират надлежното информиране и консултации с работниците и служителите в предприятия или групи от предприятия, осъществяващи дейност в две или повече държави-членки, е необходимо да се учредят европейски работнически съвети или да се създадат други подходящи процедури за транснационално информиране и консултации с работниците и служителите.
(14)
Условията за информиране и консултации с работниците и служителите е необходимо да бъдат определени и прилагани по начин, който да гарантира тяхната ефективност в съответствие с разпоредбите на настоящата директива. За тази цел информирането и консултирането на европейския работнически съвет следва да му осигури възможност своевременно да представя становище на предприятието, без да се поставя под съмнение способността на предприятията за приспособяване. Единствено диалогът, воден на равнище, на което се изготвят насоките, и при ефективно участие на представителите на работниците и служителите, правят възможно прогнозирането и осъществяването на промените.
(15)
На работниците и служителите и на техните представители трябва да се гарантират информирането и консултациите на съответното ниво на управление и представителство, в зависимост от разглеждания въпрос. За тази цел компетентността и сферата на действие на европейския работнически съвет трябва да бъдат разграничени от тези на националните представителни органи и да бъдат ограничени до транснационални въпроси.
(16)
Транснационалното естество на даден въпрос следва да се определя както предвид обхвата на евентуалното му въздействие, така и предвид нивото на управление и представителство, които той предполага. За тази цел за транснационални се считат въпросите, отнасящи се до цялото предприятие или група, или поне до две държави-членки. Това включва въпроси, които независимо от броя на свързаните с тях държави-членки са от значение за европейската работна сила от гледна точка на обхвата на потенциалното им въздействие, или които включват прехвърляне на дейности между държави-членки.
(17)
Необходимо е да се даде определение за „контролиращо предприятие“, отнасящо се само до настоящата директива и без да се засягат понятията за „група“ или „контрол“, в други текстове.
(18)
Механизмите за информиране и провеждане на консултации с работниците и служителите в предприятия или групи предприятия, осъществяващи дейност в две или повече държави-членки, трябва да обхващат всички техни клонове или, според случая, предприятия от групата, разположени в държавите-членки, независимо от това дали предприятието или контролиращото групата предприятие е с централно управление във или извън територията на държавите-членки.
(19)
Съгласно принципа за автономия на страните, представителите на работниците и служителите и на управлението на предприятието или предприятието, контролиращо групата, определят чрез споразумение характера, състава, функцията, реда на работа, процедурите и финансовите средства на европейския работнически съвет или на другите процедури за информиране и консултации, така че да бъдат адаптирани към конкретното им положение.
(20)
В съответствие с принципа за субсидиарност държавите-членки определят кои са представителите на работниците и служителите, и в частност, предвиждат, ако смятат за целесъобразно, балансирано представителство на различните категории работници и служители.
(21)
Необходимо е да се уточни смисълът на понятията „информиране“ и „консултации“ с работниците и служителите в съответствие с понятията, посочени в последните директиви в тази област, и тези които се прилагат в рамките на националното право, с цел повишаване ефективността на диалога на транснационално равнище, предоставяне на възможност за подходящо свързване на диалога на национално с диалога на транснационално равнище и осигуряване на необходимата за прилагането на настоящата директива правна сигурност.
(22)
Понятието „информиране“ е необходимо да бъде определено, като се вземе предвид целта представителите на работниците и служителите да направят подходящо проучване, предполагащо информиране в подходящ момент, по подходящ начин и с подходящо съдържание, без да се забавя процесът на вземане на решения в предприятията.
(23)
Понятието „консултация“ е необходимо да бъде определено, като се вземе предвид целта да се изрази становище, което ще бъде от полза за вземането на решение, а това предполага провеждането на консултации в подходящ момент, по подходящ начин и с подходящо съдържание.
(24)
Разпоредбите относно информацията и консултациите, установени в настоящата директива, трябва да бъдат прилагани в случай на предприятие или контролиращо групата предприятие, чието централно управление се намира извън територията на държавите-членки, чрез негов представител, определен при необходимост, в една от държавите-членки или, при липса на такъв представител - чрез клона или контролираното предприятие с най-голям брой работници и служители в държавите-членки.
(25)
Отговорността, която носи дадено предприятие или група предприятия по отношение на предаването на информацията, необходима за започване на преговори, трябва да се уточни така, че работниците и служителите да имат възможността да определят дали предприятието или групата предприятия, в които работят, са с общностно измерение и да се свържат със съответните лица, за да формулират искане за започване на преговори.
(26)
В специалния орган за преговори работниците и служителите от различните държави-членки трябва да бъдат представени балансирано. Представителите на работниците и служителите трябва да могат да си сътрудничат, за да определят своите позиции във връзка с преговорите с централното управление.
(27)
Трябва да се отдаде значимото на ролята, която признатите профсъюзни организации могат да изиграят в преговорите или предоговарянето на споразумения за създаване на европейски работнически съвети, осигурявайки подкрепа на представителите на работниците и служителите, които изявяват потребност за такава подкрепа. За да се даде възможност компетентните профсъюзни организации и организациите на работодателите, признати за европейски социални партньори, да следят учредяването на нови европейски работнически съвети и да насърчават добрите практики, те трябва да бъдат информирани за започването на преговорите. Признатите компетентни европейски професионални съюзи и организациите на работодателите представляват организациите на социалните партньори, с които Комисията провежда консултации съгласно член 138 от Договора. Комисията подновява и публикува списък на тези организации.
(28)
В споразуменията, регулиращи учредяването и функционирането на европейските работнически съвети, трябва да бъдат включени методите за тяхното изменение, за прекратяването на действието им или за предоговарянето им, в случай че е необходимо, по-специално когато се променя съставът или структурата на предприятието или групата предприятия.
(29)
В такива споразумения трябва да се определят условията за свързване на националното с транснационалното равнище на информиране и консултации с работниците и служителите, адаптирани към конкретните условия в предприятието или групата предприятия. Тези условия трябва да бъдат определени по такъв начин, че да зачитат компетенциите и сферата на действие на представителните органи на работниците и служителите, по-специално по отношение на прогнозиране и управление на промяната.
(30)
В посочените споразумения трябва да се предвиди, в случай на необходимост, учредяване и функциониране на комитет в намален състав за координиране и по-голяма ефективност на редовната дейност на европейския работнически съвет, както и за информиране и консултации в най-кратки срокове при извънредни обстоятелства.
(31)
Представителите на работниците и служителите могат да решат да не искат създаването на европейски работнически съвет или заинтересованите страни могат да договорят други процедури за осигуряване на транснационално информиране и консултации с работниците и служителите.
(32)
Следва да се изготвят разпоредби относно някои субсидиарни изисквания, които да се прилагат по решение на страните или в случай, че централното управление откаже да започне преговори или при липса на споразумение след такива преговори.
(33)
За да изпълняват пълноценно функцията си, както и за да се гарантира полезното действие на европейския работнически съвет, представителите на работниците и служителите трябва да се отчитат пред работниците и служителите, които представляват, и трябва да разполагат с възможността да получават изискваното от тях обучение.
(34)
Следва да се приемат разпоредби представителите на работниците и служителите, които действат в рамките на настоящата директива, да се ползват при изпълнение на своите функции, със същата закрила и гаранции, подобни на тези, предоставени на представителите на работниците и служителите според законодателството и/или практиката в държавата, в която са наети на работа. Те не трябва да бъдат обект на каквато и да е дискриминация в резултат на законосъобразното упражняване на своята дейност и трябва да се ползват с адекватна закрила по отношение на уволнение и други санкции.
(35)
Държавите-членки трябва да предприемат подходящи мерки в случай на неизпълнение на задълженията, определени в настоящата директива.
(36)
В съответствие с основните принципи на правото на Общността, в случаи на нарушение на задълженията, произтичащи от настоящата директива, следва да се прилагат административните или съдебни процедури, както и санкции, които са ефективни, възпиращи и пропорционални в зависимост от тежестта на неизпълнението на задълженията, произтичащи от настоящата директива.
(37)
От съображения за ефективност, съгласуваност и правна сигурност е необходимо да се установи свързаност между директивите и равнищата на информиране и консултиране с работниците и служителите, установени в правото на Общността и националното право и/или практика. Трябва да бъде даден приоритет на преговорите относно тези процедури за свързване на информация в рамките на всяко предприятие или група предприятия. В случай че не бъде постигнато споразумение в тази връзка и ако се предвижда да бъдат взети решения, които могат да доведат до важни промени в организацията на работата или договорните правоотношения, процесът трябва да се провежда едновременно на национално и европейско равнище, като се спазват съответната компетентност и сфера на действие на представителните органи на работниците и служителите. Изразяването на становище от страна на европейския работнически съвет не трябва да възпрепятства способността на централното управление да провежда необходимите консултации в рамките на предвидените в националното право и/или практика срокове. Националното законодателство и/или практика трябва евентуално да бъдат адаптирани, за да може, ако е необходимо, европейският работнически съвет да бъде информиран преди или заедно с националните представителни органи на работниците и служителите, като същевременно не трябва да се намалява общата степен на защита на работниците и служителите.
(38)
Настоящата директива не следва да засяга процедурите за информиране и консултиране, предвидени в Директива 2002/14/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2002 г. за създаване на обща рамка за информиране и консултиране на работниците и служителите в Европейската общност (4), специфичните процедури, посочени в член 2 от Директива 98/59/ЕО на Съвета от 20 юли 1998 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки в областта на колективните уволнения (5) и в член 7 от Директива 2001/23/ЕО на Съвета от 12 март 2001 г. относно сближаването на законодателствата на държавите-членки във връзка с гарантирането на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия, стопански дейности или части от предприятия или стопански дейности (6).
(39)
Специален режим следва да се предвиди за предприятия или групи предприятия с общностно измерение, в които към 22 септември 1996 г. е съществувало споразумение, отнасящо се до цялата работна сила, което предвижда транснационално информиране и консултации с работниците и служителите.
(40)
Когато структурата на предприятието или групата претърпява значителни промени, например в случай на сливане, придобиване или разделяне, съществуващият(ите) европейски работнически съвет(и) трябва да бъде(ат) адаптиран(и). Посоченото адаптиране трябва да се осъществи приоритетно, съгласно клаузите на приложимото споразумение, ако тези клаузи позволяват да бъде проведено необходимото адаптиране. В противен случай или ако е отправено искане, което създава необходимостта от това, започват преговори за ново споразумение, в които трябва да участват членовете на съществуващия(те) европейски работнически съвет(и). За да се осигури възможност за информиране и консултации с работниците и служителите по време на периода на промяна на структурата, който често пъти е решаващ, съществуващият(ите) европейски работнически съвет(и) трябва да могат да продължат да функционират, евентуално като се адаптират, докато не бъде сключено ново споразумение. След подписване на ново споразумение учредените преди това съвети трябва да бъдат разпуснати и трябва да се прекратят споразуменията за тяхното създаване, независимо от съдържащите се в тях разпоредби за срок на действие или прекратяване.
(41)
Освен в случай на прилагане на посочената клауза за адаптиране, следва да се позволи действащите споразумения да продължат да действат, за да се избегне тяхното задължително предоговаряне, когато това би било излишно. Следва да се предвиди разпоредба, според която докато продължават да бъдат в сила споразуменията, сключени преди 22 септември 1996 г. съгласно член 13, параграф 1 от Директива 94/45/ЕО или съгласно член 3, параграф 1 от Директива 97/74/ЕО (7), задълженията, произтичащи от настоящата директива, не следва да се прилагат за тях. Освен това настоящата директива не установява общо задължение за предоговаряне на споразуменията, сключени съгласно член 6 от Директива 94/45/ЕО между 22 септември 1996 г. и 5 юни 2011 г.
(42)
Без да се засяга възможността на страните да приемат друго решение, европейският работнически съвет, създаден при липса на споразумение между страните, трябва, за да изпълни целите на настоящата директива, да бъде информиран и с него да се провеждат консултации относно действията на предприятието или групата предприятия, така че да може да направи оценка на възможното въздействие върху интересите на работниците и служителите в най-малко две различни държави-членки. За тази цел предприятието или контролиращото предприятие трябва да се задължи да предоставя на определените представители на работниците и служителите обща информация, отнасяща се до интересите на работниците и служителите, както и информация, свързана по-конкретно с онези аспекти от дейността на предприятието или групата предприятия, които засягат интересите на работниците и служителите. Европейският работнически съвет трябва да може да представи своето становище в края на срещата.
(43)
Някои решения със значителен ефект върху интересите на работниците и служителите трябва да бъдат предмет на информиране и консултации с определените представители на работниците и служителите във възможно най-кратък срок.
(44)
Съдържанието на субсидиарните изисквания, които се прилагат, когато не е постигнато споразумение и служат за отправна точка при преговорите, трябва да се изясни и да се приспособи към развилите се нужди и практики във връзка с транснационалното информиране и консултации. Следва да се разграничат областите, за които трябва да се предостави информация и тези, в които европейският работнически съвет трябва също да бъде консултиран, което включва възможността да се получи мотивиран отговор на всяко изразено становище. За да се даде възможност на комитета в намален състав да изпълнява необходимата роля на координатор и да се справя ефективно с извънредни обстоятелства, той трябва да се състои максимум от петима членове и редовно да разполага с възможност за обсъждане.
(45)
Доколкото целта на настоящата директива, и по-специално по-голямото право на информиране и консултации с работниците и служителите в предприятия с общностно измерение и групи предприятия с общностно измерение, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки и следователно може да бъде постигната по-добре на общностно равнище, Общността може да приема мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигане на тази цел.
(46)
В настоящата директива се зачитат основните права и се спазват по-специално принципите, признати в Хартата на основните права на Европейския съюз. По-специално настоящата директива има за цел да се осигури пълното спазване на правото на работниците и служителите или техните представители да им бъде гарантирано на съответните равнища, своевременно информиране и консултации в предвидените от правото на Общността, от националните законодателства и практики случаи и условия (член 27 от Хартата на основните права на Европейския съюз).
(47)
Задължението за транспониране на настоящата директива в националното право следва да бъде ограничено до разпоредбите, които представляват изменение по същество в сравнение с предходните директиви. Задължението за транспониране на разпоредбите, които не са изменени, произтича от предходните директиви.
(48)
В съответствие с точка 34 от Междуинституционалното споразумение за по-добро законотворчество (8) държавите-членки се насърчават да изготвят, за себе си и в интерес на Общността, таблици, които, доколкото е възможно, илюстрират съответствието между настоящата директива и мерките за транспониране, както и да ги направят обществено достъпни.
(49)
Настоящата директива не следва да засяга задълженията на държавите-членки по отношение на сроковете, посочени в приложение II, част Б за транспониране в националното право и за прилагане на директивите,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
РАЗДЕЛ I
ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
Член 1
Цел
1. Целта на настоящата директива е да се усъвършенства правото на информиране и консултации с работниците и служителите в предприятия с общностно измерение и групи предприятия с общностно измерение.
2. За тази цел се създава европейски работнически съвет или процедура за информиране и консултации с работниците и служителите във всяко предприятие с общностно измерение или група предприятия с общностно измерение, когато молбата за това е отправена съгласно процедурата, предвидена в член 5, параграф 1, с цел информиране и консултации с работниците и служителите. Условията за информиране и консултации с работниците и служителите се определят и прилагат така, че да се гарантира тяхната ефективност и да се създадат условия за ефективно вземане на решения в предприятието или групата предприятия.
3. Информирането и консултациите с работниците и служителите трябва да се осъществяват на съответното равнище на ръководство и представителство, в зависимост от разглеждания въпрос. За тази цел компетентността на европейския работнически съвет и обхватът на регулираната с настоящата директива процедура за информиране и консултации с работниците и служителите се ограничават до транснационалните въпроси.
4. За транснационални се считат въпросите, засягащи цялото предприятие с общностно измерение или цялата група предприятия с общностно измерение, или поне две предприятия или клонове на предприятието или групата предприятия, които се намират в две различни държави-членки.
5. Независимо от параграф 2, когато група предприятия с общностно измерение по смисъла на член 2, параграф 1, буква в) обхваща едно или повече предприятия или групи предприятия с общностно измерение по смисъла на член 2, параграф 1, буква а) или буква в), европейският работнически съвет се създава на ниво група, освен ако споразуменията по член 6 не предвиждат друго.
6. Освен ако в споразуменията по член 6 не е предвидено по-широко приложно поле, правомощията и компетентността на европейските работнически съвети и обхватът на процедурите за информиране и консултации, създадени за постигане на целта, посочена в параграф 1, в случай на предприятие с общностно измерение, се отнасят до всички клонове, намиращи се в държавите-членки, а в случай на група предприятия с общностно измерение - до всички предприятия от групата, намиращи се в държавите-членки.
7. Държавите-членки може да предвидят настоящата директива да не се прилага към екипажите на търговския флот.
Член 2
Определения
1. За целите на настоящата директива:
а)
„предприятие с общностно измерение“ означава всяко предприятие с най-малко 1 000 работници и служители в държавите-членки и най-малко 150 работници и служители във всяка от най-малко две държави-членки;
б)
„група предприятия“ означава контролиращо предприятие и контролираните от него предприятия;
в)
„група предприятия с общностно измерение“ означава група предприятия със следните характеристики:
-
най-малко 1 000 работници и служители в държавите-членки,
-
най-малко две предприятия от групата в различни държави-членки
и
-
поне едно предприятие от групата с най-малко 150 работници и служители в една държава-членка и поне едно друго предприятие от групата с най-малко 150 работници и служители в друга държава-членка;
г)
„представители на работниците и служителите“ означава представители на работниците и служителите според националното право и/или практика;
д)
„централно управление“ означава централното управление на предприятие с общностно измерение или, в случай на група предприятия с общностно измерение - на контролиращото предприятие;
е)
„информиране“ означава предаване на данни от работодателя на представителите на работниците и служителите, с цел да се запознаят с разглеждания въпрос и да го проучат; информирането се осъществява в подходящ момент, по подходящ начин и с подходящо съдържание, които позволяват на представителите на работниците и служителите да извършат задълбочена оценка на възможното въздействие и, по целесъобразност, да подготвят консултации с компетентния орган на предприятието с общностно измерение или на групата предприятия с общностно измерение;
ж)
„консултация“ означава установяване на диалог и размяна на мнения между представители на работниците и служителите и централното управление или на всяко друго по-подходящо ниво на управление в момент, по начин и със съдържание, позволяващи на представителите на работниците и служителите, въз основа на предоставената информация и без да се засягат отговорностите на управлението, да изразят в разумен срок становището си относно предложените мерки предмет на консултацията, което може да бъде взето предвид в рамките на предприятието с общностно измерение или на групата предприятия с общностно измерение;
з)
„европейски работнически съвет“ означава съвет, създаден съгласно член 1, параграф 2 или съгласно разпоредбите на приложение I, с цел информиране и консултации с работниците и служителите;
и)
„специална група за преговори“ означава групата, създадена съгласно член 5, параграф 2 за водене на преговори с централното управление във връзка със създаването на европейски работнически съвет или на процедура за информиране и консултации с работниците и служителите в съответствие с член 1, параграф 2.
2. За целите на настоящата директива предписаните прагове за числеността на работната сила се определят съгласно средния брой работници и служители, включително с непълно работно време, наети на работа през последните две години, изчислен според национално законодателство и/или практика.
Член 3
Определение за „контролиращо предприятие“
1. За целите на настоящата директива „контролиращо предприятие“ означава предприятие, което може да упражнява доминиращо влияние върху друго предприятие („контролирано предприятие“) по силата, например, на собственост, финансово участие или правилата, по които то се управлява.
2. Възможността да се упражнява доминиращо влияние се предполага до доказване на противното, когато едно предприятие по отношение на друго предприятие пряко или непряко:
а)
притежава преимуществен дял от записания капитал;
б)
контролира мнозинството от гласовете, свързани с емитирания от това предприятие акционерен капитал;
или
в)
може да назначава повече от половината от членовете на административния, управителен или надзорен орган на това предприятие.
3. За целите на параграф 2 правата на контролиращото предприятие във връзка с гласуването или назначаването включват правата на всяко друго контролирано предприятие и тези на всяко лице или орган, действащ от негово или от свое име, но за сметка на контролиращото предприятие или на всяко друго контролирано предприятие.
4. Независимо от разпоредбите на параграфи 1 и 2, предприятие не се счита за „контролиращо предприятие“ по отношение на друго предприятие, в което има участие, когато се касае за дружество, по смисъла на член 3, параграф 5, буква а) или буква в) от Регламент (ЕО) № 139/2004 на Съвета от 20 януари 2004 г. относно контрола върху концентрациите между предприятия (9).
5. Не се предполага, че се упражнява доминиращо влияние само поради факта, че длъжностно лице изпълнява своите функции в съответствие с правото на държавата-членка относно ликвидация, несъстоятелност, неплатежоспособност, преустановяване на плащания, споразумения между кредиторите и длъжника или други аналогични процедури.
6. Приложимото право за определяне на това дали едно предприятие е „контролиращо предприятие“ е правото на държавата-членка, което урежда това предприятие.
Когато правото, приложимо към това предприятие, не е на държава-членка, се прилага правото на държавата-членка, на чиято територия се намира представителят на предприятието или при липса на такъв представител - централното управление на предприятието от групата, което наема на работа най-голям брой работници и служители.
7. Когато в случай на колизия на нормите при прилагането на параграф 2 две или повече предприятия от една група отговарят на един или повече критерии, предвидени в посочения параграф, предприятието, което отговаря на критерия по буква в) от този параграф се счита за контролиращо предприятие до доказване на факта, че друго предприятие може да оказва доминиращо влияние.
РАЗДЕЛ II
СЪЗДАВАНЕ НА ЕВРОПЕЙСКИ РАБОТНИЧЕСКИ СЪВЕТ ИЛИ ПРОЦЕДУРА ЗА ИНФОРМИРАНЕ И КОНСУЛТАЦИИ С РАБОТНИЦИТЕ И СЛУЖИТЕЛИТЕ
Член 4
Отговорност за създаването на европейски работнически съвет или на процедура за информиране и консултации с работниците и служителите
1. Централното управление отговаря за създаването на условия и средства, необходими за учредяването на европейски работнически съвет или процедура за информиране и консултации с работниците и служителите съгласно член 1, параграф 2 в предприятие с общностно измерение и група предприятия с общностно измерение.
2. Когато централното управление не се намира в държава-членка, представителят на централното управление в държава-членка, който може да бъде определен при необходимост, поема отговорността, посочена в параграф 1.
При липса на такъв представител управлението на клона или предприятието от групата с най-голям брой работници и служители в една държава-членка поема отговорността съгласно параграф 1.
3. За целите на настоящата директива представителят или представителите, или при липса на такова представителство - управлението, посочено в параграф 2, втора алинея, се приема за централно ръководство.
4. Всяко управление на предприятие, включено в група предприятия с общностно измерение, както и централното управление или приетото за централно управление по смисъла на параграф 2, втора алинея на предприятието или групата предприятия с общностно измерение отговаря за получаването и предаването на заинтересованите от прилагането на настоящата директива страни на информацията, която се изисква за започване на преговорите, посочени в член 5, и по-специално информацията във връзка със структурата на предприятието или групата предприятия и работната му/ѝ сила. Това задължение се отнася по-специално за информацията относно броя на работниците и служителите, посочен в член 2, параграф 1, букви а) и в).
Член 5
Специална група за преговори
1. За постигане на целта, установена в член 1, параграф 1, централното управление започва преговори за създаването на европейски работнически съвет или процедура за информиране и консултации по своя собствена инициатива или по писмено искане от най-малко 100 работници и служители или техни представители от най-малко две предприятия или клона в най-малко две различни държави-членки.
2. За тази цел се създава специална група за преговори в съответствие със следните насоки:
а)
Държавите-членки определят начина за избиране или определяне на членовете на специалната група за преговори, които трябва да бъдат избрани или определени на техните територии.
Държавите-членки предвиждат, че работниците и служителите в предприятия и/или клонове, в които няма представители на работниците и служителите не по тяхна вина, имат правото да избират или определят членове на специалната група за преговори.
Втората алинея не засяга разпоредбите на националното законодателство и/или практика, установяващи граници за създаване на представителни органи на работниците и служителите.
б)
Членовете на специалната група за преговори се избират или определят пропорционално на броя на работниците и служителите, наети във всяка държава-членка от предприятието с общностно измерение или от групата предприятия с общностно измерение, като за всяка държава-членка се отпуска по едно място за част от работниците и служителите, наети в същата държава-членка, представляваща 10 % или част от 10 % от броя на работниците и служителите, наети във всички държави-членки, взети заедно.
в)
Централното управление и местното управление, както и компетентните европейски профсъюзни организации и организации на работодателите, се информират за състава на специалната група за преговори и за началото на преговорите.
3. Специалната група за преговори има за задача съвместно с централното управление да определя чрез писмено споразумение обхвата, състава, функциите и срока на мандата на европейския(те) работнически съвет(и) или условията за прилагане на процедура за информиране и консултации с работниците и служителите.
4. С оглед сключване на споразумение в съответствие с член 6, централното управление свиква заседание с участието на специалната група за преговори. То уведомява съответно местните управления.
Преди и след всяко заседание с централното управление специалната група за преговори има правото да се съвещава, без да присъстват представители на централното управление, като използва необходимите средства за комуникация.
За целите на преговорите специалната група за преговори може да поиска да бъде подпомагана от експерти по неин избор, които може да включват представители на компетентните, признати профсъюзни организации на равнище на Общността. Посочените експерти и представители на профсъюзни организации могат да присъстват в качеството си на консултанти на заседанията за водене на преговори, по искане от страна на специалната група за преговори.
5. Специалната група за преговори може да реши, с мнозинство от най-малко две трети от гласовете, да не започва преговори по параграф 4 или да прекрати вече започналите преговори.
Такова решение спира процедурата по сключване на споразумението по член 6. Когато е прието такова решение, не се прилагат разпоредбите на приложение I.
Ново искане за свикване на специалната група за преговори може да бъде направено най-рано две години след вземането на горепосоченото решение, освен ако съответните страни определят по-кратък срок.
6. Всички разходи, свързани с преговорите по параграфи 3 и 4, се поемат от централното управление, за да се даде възможност на специалната група за преговори да изпълнява своите задачи по подходящ начин.
В съответствие с този принцип държавите-членки могат да установяват бюджетни правила за работата на специалната група за преговори. Те могат, по-специално, да ограничат финансирането до покриване на разходите само за един експерт.
Член 6
Съдържание на споразумението
1. Централното управление и специалната група за преговори трябва да преговарят в дух на сътрудничество с оглед постигане на споразумение за подробните условия за прилагане на реда за информиране и консултации с работниците и служителите, посочени в член 1, параграф 1.
2. Без да се засяга автономията на страните, споразумението, посочено в параграф 1 и изготвено в писмена форма, между централното управление и специалната група за преговори определя:
а)
предприятията от група предприятия с общностно измерение или клоновете на предприятие с общностно измерение, които са обхванати от споразумението;
б)
състава на европейския работнически съвет, броя на членовете, разпределението на местата, позволяващо доколкото е възможно да се вземе предвид необходимостта от равномерно представителство на работниците и служителите в зависимост от техните дейности, категории и пол, както и срока на мандата;
в)
функциите и процедурата за информиране и консултации с европейския работнически съвет, както и условията за свързване на информирането и консултациите с европейския работнически съвет с информирането и консултациите с националните органи, представляващи работниците и служителите, в съответствие с принципите, посочени в член 1, параграф 3;
г)
мястото, честотата и продължителността на заседанията на европейския работнически съвет;
д)
ако е необходимо, състава, начина на определяне на членовете, функциите и процедурните правила на комитета в намален състав, създаден в рамките на европейския работнически съвет;
е)
финансовите и материалните средства, които се предоставят на европейския работнически съвет;
ж)
датата на влизане в сила на споразумението и неговия срок на действие, условията за изменение или прекратяване на споразумението и случаите, в които споразумението трябва да бъде предоговаряно, както и процедурата за неговото предоговаряне, включително, ако е необходимо, при промяна на структурата на предприятието с общностно измерение или групата предприятия с общностно измерение.
3. Централното управление и специалната група за преговори могат да решат писмено да създадат една или повече процедури за информиране и консултации вместо европейски работнически съвет.
Споразумението трябва да предвиди реда и условията, съгласно които представителите на работниците и служителите имат право да се събират, за да обсъждат предоставената им информация.
Тази информация се отнася по-специално до транснационални въпроси, които съществено засягат интересите на работниците.
4. Ако в споразуменията по параграфи 2 и 3 не е предвидено друго, към тях не се прилагат субсидиарните изисквания на приложение I.
5. За целите на сключване на споразуменията по параграфи 2 и 3, специалната група за преговори приема решения с мнозинство от гласовете на членовете си.
Член 7
Субсидиарни изисквания
1. За да се постигне целта, посочена в член 1, параграф 1, субсидиарните изисквания, установени в законодателството на държавата-членка, в която се намира централното управление, се прилагат, когато:
-
централното управление и специалната група за преговори решат това,
-
централното управление отказва да започне преговори в срок от шест месеца от искането по член 5, параграф 1,
или
-
в продължение на три години от датата на това искане те не могат да сключат споразумение, както предвижда член 6, и специалната група за преговори не е приела решението, предвидено в член 5, параграф 5.
2. Субсидиарните изисквания по параграф 1, приети в законодателството на държавите-членки, трябва да удовлетворяват разпоредбите, установени в приложение I.
РАЗДЕЛ III
ДРУГИ РАЗПОРЕДБИ
Член 8
Поверителна информация
1. Държавите-членки осигуряват членовете на специалните групи за преговори или на европейските работнически съвети и всички експерти, които ги подпомагат, да нямат право да разкриват каквато и да било информация, която им е предадена изрично като поверителна.
Същото се отнася и за представителите на работниците и служителите в рамките на процедурата за информиране и консултации.
Това задължение продължава да се прилага независимо от местопребиваването на лицата, посочени в първата и втората алинея, също и след изтичането на техния мандат.
2. Всяка държава-членка предвижда, в особени случаи и при условия и ограничения, установени от националното законодателство, централното управление, намиращо се на нейната територия, да не е задължено да предава информация, когато нейният характер е такъв, че според обективни критерии тя би могла сериозно да наруши функционирането на съответните предприятия или би могла да бъде в тяхна вреда.
Държавата-членка може да постави това освобождаване в зависимост от предварително административно или съдебно разрешение.
3. Всяка държава-членка може да предвиди специални разпоредби за централното управление на предприятия на нейната територия, които преследват пряко и по същество постигането на цел с идеологическа насоченост по отношение на информацията и изразяването на мнения, при условие че към датата на приемане на настоящата директива в националното законодателство вече съществуват такива разпоредби.
Член 9
Дейност на европейския работнически съвет и процедура за информиране и консултации с работниците и служителите
Централното управление и европейският работнически съвет работят в дух на сътрудничество с необходимото взаимно зачитане на техните права и задължения.
Същото се отнася за сътрудничеството между централното управление и представителите на работниците и служителите в рамките на процедурата за информиране и консултации с работниците и служителите.
Член 10
Роля и защита на представителите на работниците и служителите
1. Без да се засяга компетентността на останалите органи или организации в тази връзка, членовете на европейския работнически съвет разполагат със средствата, необходими за упражняване на правата, произтичащи от настоящата директива, за колективно представителство на интересите на работниците и служителите в предприятия с общностно измерение или в група предприятия с общностно измерение.
2. Без да се засяга член 8, членовете на европейския работнически съвет информират представителите на работниците и служителите в клоновете или предприятията от група предприятия с общностно измерение или, при липса на представители, всички работници и служители, относно съдържанието и резултатите от процедурата за информиране и консултации, проведена в съответствие с разпоредбите на настоящата директива.
3. Членовете на специалните групи за преговори, членовете на европейските работнически съвети и представителите на работниците и служителите, които упражняват своите функции съгласно процедурата по член 6, параграф 3 при упражняването на техните функции се ползват от закрила и гаранции, каквито са предвидени за представителите на работниците и служителите в националното законодателство и/или практика, действащи в държавите, където са наети на работа.
Това важи по-специално за участието в заседания на специалните групи за преговори или европейските работнически съвети, или всякакви други заседания в рамките на споразумението по член 6, параграф 3, и за изплащането на заплатите на членове, които са от персонала на предприятие с общностно измерение или група предприятия с общностно измерение за периода на отсъствие, необходим за изпълнение на техните задължения.
4. Доколкото това е необходимо за упражняването на тяхната представителна функция в международна среда, на членовете на специалната група за преговори и на европейския работнически съвет се осигурява обучение, без да губят от заплатата си.
Член 11
Спазване на настоящата директива
1. Всяка държава-членка осигурява управлението на клонове на предприятие с общностно измерение и управлението на предприятия, които са част от група предприятия с общностно измерение, разположени на нейна територия и техните представители на работниците и служителите или в определени случаи, самите работници и служители, да спазват задълженията, установени в настоящата директива, независимо от това дали централното управление се намира на нейна територия.
2. Държавите-членки предвиждат подходящи мерки при неспазване на настоящата директива; по-специално те осигуряват наличието на съответни административни или съдебни процедури, които осигуряват изпълнението на произтичащите от настоящата директива задължения.
3. Когато държавите-членки прилагат член 8, те предвиждат и административни или съдебни процедури за обжалване, които представителите на работниците и служителите могат да започнат, когато централното управление изисква поверителност или не дава информация в съответствие с посочения член.
Тези процедури могат да включват процедури, предназначени да гарантират поверителността на въпросната информация.
Член 12
Взаимодействие с други общностни и национални разпоредби
1. Информирането и консултациите с европейския работнически съвет са свързани с информирането и консултациите с националните представителни органи на работниците и служителите, като се спазва компетентността и сферата на действие на всеки един от тях, както и принципите, посочени в член 1, параграф 3.
2. Условията за свързването между информирането и консултациите с европейския работнически съвет и с националните представителни органи на работниците и служителите се определят чрез споразумението, посочено в член 6. Това споразумение не засяга разпоредбите на националното право и/или практика във връзка с информирането и консултациите с работниците и служителите.
3. Държавите-членки предвиждат при липсата на такива условия, определени със споразумение, процесите на информиране и консултации да се осъществяват в европейския работнически съвет, както и в националните представителни органи на работниците и служителите, в случай че се предвижда да бъдат взети решения, които могат да доведат до значителни промени в организацията на труда или договорните правоотношения.
4. Настоящата директива не засяга процедурите за информиране и консултиране, посочени в Директива 2002/14/ЕО, нито специфичните процедури, посочени в член 2 от Директива 98/59/ЕО и член 7 от Директива 2001/23/ЕО.
5. Прилагането на настоящата директива не е достатъчно основание за спад спрямо съществуващото положение в държавите-членки по отношение на общото ниво на защита на работниците и служителите в обхванатите от нея сфери.
Член 13
Адаптиране
Когато в структурата на предприятието с общностно измерение или групата предприятия с общностно измерение настъпят значителни промени, и ако не са предвидени разпоредби в действащите споразумения или съществува несъвместимост между разпоредбите на две или повече приложими споразумения, централното управление започва преговорите, предвидени в член 5, по собствена инициатива или по писмено искане от страна на най-малко 100 работници и служители или техните представители в поне две предприятия или клонове в поне две различни държави-членки.
Освен членовете, избрани или определени в приложение на разпоредбите на член 5, параграф 2, най-малко трима от членовете на съществуващия европейски работнически съвет или на всеки един от съществуващите европейски работнически съвети са членове на специалната група за преговори.
По време на преговорите съществуващият(те) европейски работнически съвет(и) продължава(т) да функционира(т) в съответствие с договореностите, които са адаптирани със споразумение между членовете на европейския(те) работнически съвет(и) и централното управление.
Член 14
Действащи споразумения
1. Без да се засяга член 13, задълженията, произтичащи от настоящата директива, не се прилагат към предприятия с общностно измерение или групи предприятия с общностно измерение, в които:
а)
споразумение или споразумения, приложими за цялата работна сила, които предвиждат транснационално информиране и консултации с работниците и служителите, са сключени съгласно член 13, параграф 1 от Директива 94/45/ЕО или член 3, параграф 1 от Директива 97/74/ЕО, или такива споразумения се коригират поради промени в структурата на предприятието или групите предприятия;
или
б)
споразумение, сключено съгласно член 6 от Директива 94/45/ЕО се подписва или се преразглежда между 5 юни 2009 г. и 5 юни 2011 г.
Националното право, което е било приложимо по времето, когато споразумението е било подписано или преразгледано, продължава да се прилага към предприятията или групите предприятия, посочени в първа алинея, буква б).
2. При изтичане на срока на споразуменията по параграф 1, страните по тези споразумения може да приемат съвместно решение за неговото подновяване или преразглеждане. В противен случай се прилагат разпоредбите на настоящата директива.
Член 15
Докладване
Не по-късно от 5 юни 2016 г. Комисията докладва на Европейския парламент, Съвета и Европейския икономически и социален комитет за прилагането на разпоредбите на настоящата директива, като съпровожда доклада със съответните предложения, ако е необходимо.
Член 16
Транспониране
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с член 1, параграфи 2, 3 и 4, член 2, параграф 1, букви е) и ж), член 3, параграф 4, член 4, параграф 4, член 5, параграф 2, букви б) и в), член 5, параграф 4, член 6, параграф 2, букви б), в), д) и ж) и членове 10, 12, 13 и 14, както и приложение I, точка 1, букви a), в) и г) и точки 2 и 3, не по-късно от 5 юни 2011 г., или гарантират, че към тази дата социалните партньори са въвели необходимите разпоредби чрез споразумение, като държавите-членки са задължени да предприемат всички необходими мерки, които да им позволяват да бъдат по всяко време в състояние да гарантират резултатите, които налага настоящата директива.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Те включват също така уточнение, че позоваванията в съществуващите законови, подзаконови и административни разпоредби към директивата, отменена с настоящата директива, се считат за позовавания на настоящата директива. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното право, които те приемат в областта, обхваната от настоящата директива.
Член 17
Отмяна
Директива 94/45/ЕО, изменена с директивите, посочени в приложение II, част А, се отменя считано от 6 юни 2011 г., без да се засягат задълженията на държавите-членки относно сроковете за транспониране в националното право на директивите, посочени в приложение II, част Б.
Позоваванията на отменената директива се считат за позовавания на настоящата директива и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение III.
Член 18
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 1, параграфи 1, 5, 6 и 7, член 2, параграф 1, букви a)-д), з) и и), член 2, параграф 2, член 3, параграфи 1, 2, 3, 5, 6 и 7, член 4, параграфи 1, 2 и 3, член 5, параграфи 1, 3, 5 и 6, член 5, параграф 2, буква a), член 6, параграф 1, член 6, параграф 2, букви a), г) и е), член 6, параграфи 3, 4 и 5 и членове 7, 8, 9 и 11, както и приложение I, точка 1, букви б), д) и е) и точки 4, 5 и 6 се прилагат от 6 юни 2011 г.
Член 19
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 6 май 2009 година.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2009/38/EG
av den 6 maj 2009
om inrättande av ett europeiskt företagsråd eller ett förfarande i gemenskapsföretag och grupper av gemenskapsföretag för information till och samråd med arbetstagare
(omarbetning)
(Text av betydelse för EES)
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 137,
med beaktande av kommissionens förslag,
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
efter att ha hört Regionkommittén,
i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (2), och
av följande skäl:
(1)
Ett antal väsentliga ändringar kommer att göras av rådets direktiv 94/45/EG av den 22 september 1994 om inrättandet av ett europeiskt företagsråd eller ett förfarande i gemenskapsföretag och grupper av gemenskapsföretag för information till och samråd med arbetstagare (3). Detta direktiv bör omarbetas av tydlighetsskäl.
(2)
Enligt artikel 15 i direktiv 94/45/EG har kommissionen, i samråd med medlemsstaterna och arbetsmarknadens parter på europeisk nivå, granskat direktivets tillämpning och särskilt undersökt om trösklarna för antalet anställda är relevanta för att vid behov föreslå lämpliga ändringar.
(3)
Efter samråd med medlemsstaterna och arbetsmarknadens parter på europeisk nivå har kommissionen den 4 april 2000 inför Europaparlamentet och rådet lagt fram en rapport om genomförandet av direktiv 94/45/EG.
(4)
I enlighet med artikel 138.2 i fördraget har kommissionen samrått med arbetsmarknadens parter på gemenskapsnivå om de eventuella riktlinjerna för en gemenskapsinsats på området.
(5)
Kommissionen har efter detta samråd funnit att en gemenskapsinsats är önskvärd och har på nytt samrått med arbetsmarknadens parter på gemenskapsnivå om innehållet i det planerade förslaget i enlighet med artikel 138.3 i fördraget.
(6)
Efter denna andra samrådsomgång har arbetsmarknadens parter inte meddelat kommissionen att de önskar inleda en process som kan leda till att ett avtal ingås enligt artikel 138.4 i fördraget.
(7)
Det är nödvändigt att modernisera gemenskapslagstiftningen på området gränsöverskridande information till och samråd med arbetstagarna, för att säkerställa ett effektivt utövande av arbetstagarnas rättigheter till gränsöverskridande information och samråd, att öka andelen europeiska företagsråd som inrättas och samtidigt möjliggöra för nuvarande avtal att fortsätta fungera, att lösa problemen i samband med den praktiska tillämpningen av direktiv 94/45/EG och att åtgärda den rättsosäkerhet som beror på vissa av direktivets bestämmelser eller avsaknaden av sådana, samt att bättre samordna gemenskapens rättsliga instrument på området information till och samråd med arbetstagarna.
(8)
Enligt artikel 136 i fördraget ska ett av gemenskapens och medlemsstaternas mål vara att främja en dialog mellan arbetsmarknadens parter.
(9)
Detta direktiv ingår i en gemenskapsram med syfte att stödja och komplettera medlemsstaternas åtgärder på området information till och samråd med arbetstagarna. Denna ram borde i så hög grad som möjligt begränsa de bördor som läggs på företagen eller driftsställena, samtidigt som ett effektivt utövande av de tillerkända rättigheterna säkerställs.
(10)
För att den inre marknaden ska fungera behöver företag slås samman och övertas, fusioner ske över gränserna och samarbetsprojekt skapas och som en följd av detta behöver det finnas företag och grupper av företag som bedriver verksamhet i flera medlemsstater. För att näringsverksamheten ska kunna utvecklas harmoniskt måste de företag och grupper av företag som bedriver verksamhet i två eller flera medlemsstater informera och samråda med representanterna för de arbetstagare som berörs av deras beslut.
(11)
De förfaranden för information till och samråd med arbetstagare som omfattas av medlemsstaternas lagstiftning eller förfaranden är sällan inriktade på den gränsöverskridande strukturen hos den enhet som fattar beslut som berör dessa arbetstagare. Detta kan medföra att arbetstagare som berörs av beslut inom ett och samma företag eller en och samma grupp av företag behandlas på olika sätt.
(12)
Lämpliga bestämmelser måste antas för att säkerställa att arbetstagarna i gemenskapsföretag och grupper av gemenskapsföretag informeras och att samråd med dessa äger rum på rätt sätt då beslut som berör dessa arbetstagare fattas i en annan medlemsstat än den där de är anställda.
(13)
För att garantera att arbetstagare i företag eller grupper av företag som bedriver verksamhet i två eller flera medlemsstater informeras och att samråd med dessa äger rum på rätt sätt är det nödvändigt att inrätta europeiska företagsråd eller andra lämpliga förfaranden för gränsöverskridande information till och samråd med arbetstagare.
(14)
Arrangemangen för information till och samråd med arbetstagarna behöver definieras och genomföras på ett sådant sätt att ändamålet med desamma säkerställs vad gäller bestämmelserna i detta direktiv. Informationen till och samrådet med det europeiska företagsrådet bör därför göra det möjligt för detta att i god tid avge ett yttrande till företaget, utan att det inkräktar på företagets anpassningsförmåga. Bara om en dialog förs på den nivå där riktlinjerna utarbetas och om arbetstagarrepresentanterna är verkligt delaktiga är det möjligt att förutse och hantera förändringar.
(15)
Arbetstagarna och deras företrädare måste garanteras att information och samråd sker på den lednings- och representationsnivå som är relevant med hänsyn till den fråga som behandlas. I syfte att uppnå detta måste det europeiska företagsrådets behörighet och verksamhetsområde vara åtskilda från de nationella organens och måste begränsas till gränsöverskridande frågor.
(16)
För att avgöra om en fråga är gränsöverskridande bör man se till såväl omfattningen av de möjliga följdverkningarna som till den lednings- och representationsnivå som berörs. Därför bör sådana frågor som berör hela företaget eller gruppen eller minst två medlemsstater anses vara gränsöverskridande frågor. Hit hör sådana frågor, som oberoende av antalet medlemsstater som berörs, är viktiga för den europeiska arbetsstyrkan på grund av de konsekvenser de kan få eller som innefattar överföringar av verksamhet mellan medlemsstaterna.
(17)
Det är nödvändigt med en definition av begreppet kontrollerande företag som enbart syftar på detta direktiv och som inte påverkar definitionen av begreppen grupp av företag eller kontroll som förekommer i andra akter.
(18)
Mekanismerna för information till och samråd med arbetstagare i företag eller grupper av företag som är verksamma i två eller fler medlemsstater måste omfatta ett företags alla driftsställen eller, i förekommande fall, en företagsgrupps samtliga företag inom medlemsstaterna, oavsett om företaget eller företagsgruppens kontrollerande företag har sin centrala ledning innanför eller utanför medlemsstaternas territorium.
(19)
I överensstämmelse med principen om parternas självständighet är arbetstagarrepresentanterna och ledningen för företaget eller företagsgruppens kontrollerande företag skyldiga att avtala om vilken form av europeiskt företagsråd eller annan form av informations- och samrådsförfaranden som ska införas, hur det ska vara sammansatt, vilka befogenheter det ska ha, hur det ska fungera, vilka förfaranden som ska tillämpas och vilka ekonomiska resurser som ska finnas för att passa just deras omständigheter.
(20)
I överensstämmelse med subsidiaritetsprincipen ska medlemsstaterna bestämma vilka som är arbetstagarrepresentanter och, om de finner det lämpligt, särskilt fastställa bestämmelser om en väl avvägd representation av de olika kategorierna av arbetstagare.
(21)
Det är nödvändigt att klargöra begreppen information till och samråd med arbetstagarna, i överensstämmelse med definitionerna i de senaste direktiven i frågan och de som tillämpas på nationell nivå, i syfte att göra dialogen mer effektiv på gränsöverskridande nivå, att samordna dialogen på nationell och gränsöverskridande nivå på lämpligt sätt samt att säkerställa den nödvändiga rättssäkerheten vid tillämpningen av detta direktiv.
(22)
Begreppet information behöver definieras med hänsyn till att arbetstagarrepresentanterna ska kunna granska informationen på ett adekvat sätt, vilket förutsätter att den ges vid ett tillfälle, på ett sätt och med ett innehåll som är lämpligt, utan att för den skull beslutsfattandet i företagen fördröjs.
(23)
Begreppet samråd behöver definieras med hänsyn till att arbetstagarrepresentanterna ska kunna avge ett yttrande som kan vara till gagn vid beslutsfattandet, vilket förutsätter att samrådet sker vid ett tillfälle, på ett sätt och med ett innehåll som är lämpligt.
(24)
Om ett företag eller en företagsgrupps kontrollerande företag har sin centrala ledning utanför medlemsstaternas territorium måste de bestämmelser om information och samråd som fastställs i detta direktiv genomföras av den representant för företaget som vid behov utses i en av medlemsstaterna eller, om det inte finns någon sådan representant, av det driftsställe eller det kontrollerade företag som har flest arbetstagare i medlemsstaterna.
(25)
Man måste fastställa företagets eller företagsgruppens ansvar i fråga om överlämnandet av den information som krävs för att förhandlingar ska inledas på ett sådant sätt att det är möjligt för arbetstagarna att avgöra om företaget eller företagsgruppen där de arbetar är ett gemenskapsföretag eller en grupp av gemenskapsföretag och att ta de kontakter som krävs för att kunna begära att förhandlingar inleds.
(26)
Det särskilda förhandlingsorganet måste företräda arbetstagarna från de olika medlemsstaterna på ett väl avvägt sätt. Arbetstagarrepresentanterna måste kunna samarbeta med varandra för att fastställa sina ståndpunkter i förhandlingarna med den centrala ledningen.
(27)
Man måste erkänna den roll som de erkända fackföreningarna kan spela vid förhandlingen eller omförhandlingen av de avtal som inrättar de europeiska företagsråden, genom att stödja de arbetstagarrepresentanter som uttrycker ett behov av sådant stöd. Behöriga fackföreningar och arbetsgivarorganisationer som erkänts såsom arbetsmarknadens parter på europeisk nivå ska informeras om att förhandlingar inleds, så att de kan följa inrättandet av nya europeiska företagsråd och främja god praxis. Med erkända behöriga fackföreningar och arbetsgivarorganisationer avses organisationer för arbetsmarknadens parter med vilka kommissionen bedriver samråd i enlighet med artikel 138 i fördraget. Förteckningen över dessa organisationer uppdateras och offentliggörs av kommissionen.
(28)
Avtalen om att inrätta de europeiska företagsråden och om hur de ska fungera måste innehålla bestämmelser om hur avtalen kan ändras, sägas upp och omförhandlas när så krävs, särskilt när företagets eller företagsgruppens omfattning eller struktur ändras.
(29)
Sådana avtal måste innehålla arrangemangen för hur information till och samråd med arbetstagarna ska samordnas på nationell och gränsöverskridande nivå, anpassat till de särskilda förhållandena i företaget eller företagsgruppen. Arrangemangen måste utformas så att man tar hänsyn till de olika arbetstagarrepresentationsorganens behörigheter och verksamhetsområden, särskilt när det gäller att förutse och hantera förändringar.
(30)
I dessa avtal måste också vid behov föreskrivas hur en särskild kommitté ska inrättas och hur den ska fungera för att samordna det europeiska företagsrådets reguljära verksamhet och göra den så effektiv så möjligt och för att information och samråd ska kunna ske så snabbt som möjligt vid särskilda omständigheter.
(31)
Arbetstagarrepresentanterna kan besluta att inte begära att ett europeiskt företagsråd inrättas och de berörda parterna kan besluta om andra förfaranden för gränsöverskridande information till och samråd med arbetstagare.
(32)
Det bör fastställas vissa tilläggsföreskrifter som blir tillämpliga om parterna beslutar om detta eller om den centrala ledningen vägrar att inleda förhandlingar eller om sådana förhandlingar inte leder till något avtal.
(33)
För att arbetstagarrepresentanterna ska kunna utföra sitt uppdrag fullt ut och se till att det europeiska företagsrådet är ändamålsenligt måste de rapportera till de arbetstagare som de företräder och få den utbildning som de behöver.
(34)
Bestämmelser bör antas för de arbetstagarrepresentanter som agerar inom ramen för detta direktiv så att de, när de utövar sina funktioner, erhåller samma skydd och garantier som arbetstagarrepresentanter har genom lagstiftning och/eller praxis i anställningslandet. De får inte bli föremål för någon form av diskriminering till följd av att de lagligen utövar sin verksamhet och de måste skyddas på lämpligt sätt mot uppsägning och andra sanktioner.
(35)
Medlemsstaterna måste vidta lämpliga åtgärder om de skyldigheter som framgår av detta direktiv inte uppfylls.
(36)
I enlighet med gemenskapslagstiftningens allmänna principer bör administrativa eller rättsliga förfaranden och sanktioner som är effektiva och avskräckande samt står i proportion till hur allvarlig överträdelsen är tillämpas när de skyldigheter som följer av detta direktiv inte uppfylls.
(37)
För att öka effektiviteten, samstämmigheten och rättssäkerheten är det nödvändigt att fastställa vilket förhållande som ska råda mellan de direktiv och de nivåer för information till och samråd med arbetstagarna som anges i gemenskapsrätten och i nationell lagstiftning och/eller praxis. I första hand måste det inom varje företag eller grupp av företag förhandlas om hur detta förhållande ska se ut. Om det inte ingåtts något avtal om detta förhållande och om beslut som kan medföra väsentliga förändringar i arbetsorganisationen eller anställningsavtalen förutses måste förfarandet utföras både på nationell nivå och på gemenskapsnivå med iakttagande av de olika arbetstagarrepresentationsorganens behörigheter och verksamhetsområden. Om det europeiska företagsrådet avger ett yttrande bör detta inte påverka den centrala ledningens behörighet att genomföra nödvändiga samråd inom de tidsfrister som föreskrivs i nationell lagstiftning och/eller praxis. Nationell lagstiftning och/eller praxis kan behöva anpassas för att det europeiska företagsrådet vid behov ska kunna informeras före eller samtidigt med de nationella arbetstagarrepresentationsorganen, samtidigt som arbetstagarnas allmänna skyddsnivå inte får sänkas.
(38)
Detta direktiv bör inte påverka de förfaranden för information och samråd som avses i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/14/EG av den 11 mars 2002 om inrättande av en allmän ram för information till och samråd med arbetstagare i Europeiska gemenskapen (4) och inte heller de särskilda förfaranden som avses i artikel 2 i rådets direktiv 98/59/EG av den 20 juli 1998 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kollektiva uppsägningar (5) och i artikel 7 i rådets direktiv 2001/23/EG av den 12 mars 2001 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagares rättigheter vid överlåtelse av företag, verksamheter eller delar av företag eller verksamheter (6).
(39)
Särskild behandling bör medges de gemenskapsföretag och grupper av gemenskapsföretag där det den 22 september 1996 fanns ett avtal om gränsöverskridande information till och samråd med arbetstagare som gäller för samtliga arbetstagare.
(40)
Vid väsentliga omstruktureringar i företaget eller företagsgruppen, t.ex. vid fusion, förvärv eller uppdelning, måste det eller de befintliga europeiska företagsråden anpassas. En sådan anpassning måste i första hand göras enligt villkoren i tillämpligt avtal, om det är möjligt att göra den nödvändiga anpassningen enligt dessa villkor. I annat fall, och när en motiverad begäran om detta gjorts, bör förhandlingar om ett nytt avtal inledas, där medlemmarna i det eller de befintliga europeiska företagsråden deltar. För att möjliggöra information till och samråd med arbetstagarna under den ofta avgörande period då omstruktureringar pågår, måste det eller de befintliga europeiska företagsråden kunna fortsätta sin verksamhet, som kan behöva anpassas, till dess att ett nytt avtal har ingåtts. När det nya avtalet har undertecknats måste de företagsråd som inrättats tidigare upplösas och de avtal som inrättar dem måste upphävas, oberoende av vilka bestämmelser de innehåller om giltighetstid och uppsägning.
(41)
Om inte denna anpassningsbestämmelse tillämpas är det lämpligt att låta de gällande avtalen fortsätta, för att inte bli tvungen att omförhandla dem i onödan. Det bör också fastställas att de skyldigheter som följer av detta direktiv inte bör tillämpas på de avtal som ingåtts före den 22 september 1996 i enlighet med artikel 13.1 i direktiv 94/45/EG eller artikel 3.1 i direktiv 97/74/EG (7) så länge avtalen är giltiga. Genom detta direktiv införs dessutom inte något allmänt krav på omförhandling av de avtal som ingåtts i enlighet med artikel 6 i direktiv 94/45/EG mellan den 22 september 1996 och den 5 juni 2011.
(42)
Utan att det påverkar parternas möjlighet att fatta andra beslut måste det europeiska företagsråd som, i brist på ett avtal mellan parterna, inrättats för att nå målet med detta direktiv, hållas informerat om företagets eller företagsgruppens verksamhet och samråd måste äga rum, så att företagsrådet kan bedöma en eventuell inverkan på arbetstagarnas intressen i minst två olika medlemsstater. Det måste därför krävas av företaget eller det kontrollerande företaget att det ger de utvalda arbetstagarrepresentanterna allmän information beträffande arbetstagarnas intressen liksom information som särskilt berör de sidor av företagets eller företagsgruppens verksamhet som berör arbetstagarnas intressen. Det europeiska företagsrådet måste kunna avge en ståndpunkt efter det mötet.
(43)
De valda arbetstagarrepresentanterna måste snarast möjligt informeras, och samråd måste äga rum beträffande vissa beslut som är av avgörande betydelse för arbetstagarnas intressen.
(44)
Man måste klargöra innehållet i de tilläggsföreskrifter som gäller då avtal saknas och som används som referens vid förhandlingarna, och man bör anpassa innehållet till behoven och praxis vid gränsöverskridande information och samråd. Man bör göra åtskillnad mellan de områden där information ska ges och de områden där samråd med det europeiska företagsrådet ska ske, vilket omfattar möjligheten att företagsrådet får ett motiverat svar på alla sina yttranden. För att den särskilda kommittén ska kunna spela sin nödvändiga roll som samordnare och effektivt hantera särskilda omständigheter måste den kunna bestå av upp till fem ledamöter som kan samråda med varandra regelbundet.
(45)
Eftersom målet för detta direktiv, nämligen att förbättra arbetstagarnas rätt till information och samråd i gemenskapsföretag och grupper av gemenskapsföretag, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och det därför bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.
(46)
Detta direktiv iakttar de grundläggande rättigheterna och följer de principer som erkänns särskilt i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. Detta direktiv syftar särskilt till att säkerställa att arbetstagarnas eller deras företrädares rätt till information och samråd i god tid och på lämplig nivå respekteras fullt ut, i de fall och på de villkor som föreskrivs i gemenskapsrätten och i nationell lagstiftning och praxis (artikel 27 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna).
(47)
Skyldigheten att införliva detta direktiv med nationell lagstiftning bör endast gälla de bestämmelser som utgör en innehållsmässig ändring i förhållande till tidigare direktiv. Skyldigheten att införliva de oförändrade bestämmelserna följer av de tidigare direktiven.
(48)
I enlighet med punkt 34 i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning (8) uppmuntras medlemsstaterna att för egen del och i gemenskapens intresse upprätta egna tabeller som så långt det är möjligt visar överensstämmelsen mellan detta direktiv och införlivandeåtgärderna samt att offentliggöra dessa tabeller.
(49)
Detta direktiv bör inte påverka medlemsstaternas skyldigheter när det gäller tidsfristerna för införlivande med nationell lagstiftning och tillämpning av de direktiv som anges i bilaga II del B.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
AVSNITT I
ALLMÄNT
Artikel 1
Mål
1. Målet med detta direktiv är att förbättra arbetstagarnas rätt till information och samråd i gemenskapsföretag och grupper av gemenskapsföretag.
2. I detta syfte ska ett europeiskt företagsråd eller ett förfarande för information till och samråd med arbetstagare inrättas i alla gemenskapsföretag och alla grupper av gemenskapsföretag, vid begäran om detta enligt förfarandet i artikel 5.1, i syfte att ge information till och samråda med arbetstagarna. Arrangemangen för information till och samråd med arbetstagarna ska fastställas och genomföras på ett ändamålsenligt sätt och så att företaget eller företagsgruppen kan fatta beslut på ett effektivt sätt.
3. Information till och samråd med arbetstagare ska ske på den lednings- och representationsnivå som är relevant med hänsyn till den fråga som behandlas. De europeiska företagsrådens befogenheter samt det informations- och samrådsförfarande för arbetstagare som omfattas av detta direktiv ska därför begränsas till gränsöverskridande frågor.
4. Sådana frågor som berör hela gemenskapsföretag eller grupper av gemenskapsföretag eller minst två av deras driftsställen eller företag som är belägna i olika medlemsstater ska anses vara gränsöverskridande frågor.
5. Då en grupp av gemenskapsföretag enligt artikel 2.1 c omfattar ett eller flera företag eller grupper av företag som är gemenskapsföretag eller grupper av gemenskapsföretag enligt artikel 2.1 a eller c, ska ett europeiskt företagsråd, trots vad som sägs i punkt 2 i den här artikeln, inrättas på företagsgruppsnivå såvida inte något annat föreskrivs i de avtal som avses i artikel 6.
6. Såvida ett bredare tillämpningsområde inte föreskrivs i avtalen enligt artikel 6, ska de europeiska företagsrådens befogenheter och det tillämpningsområde för informations- och samrådsförfaranden som fastställts för att nå målet i punkt 1, då det gäller ett gemenskapsföretag, omfatta samtliga driftställen i medlemsstaterna och, då det gäller en grupp av gemenskapsföretag, alla företag som ingår i gruppen och som är belägna i medlemsstaterna.
7. Medlemsstaterna kan bestämma att detta direktiv inte ska gälla för besättningsmedlemmar i handelsflottan.
Artikel 2
Definitioner
1. I detta direktiv avses med
a) gemenskapsföretag: alla företag med minst 1 000 arbetstagare i medlemsstaterna och minst 150 arbetstagare i var och en av minst två medlemsstater,
b) grupp av företag: ett kontrollerande företag och dess kontrollerade företag,
c) grupp av gemenskapsföretag: en grupp av företag som kännetecknas av att den har
minst 1 000 arbetstagare i medlemsstaterna,
minst två av sina företag i olika medlemsstater,
och
minst ett av sina företag med minst 150 arbetstagare i en medlemsstat och minst ett annat av sina företag med minst 150 arbetstagare i en annan medlemsstat,
d) arbetstagarrepresentanter: arbetstagarnas företrädare enligt nationell lagstiftning och/eller praxis,
e) central ledning: den centrala ledningen i gemenskapsföretaget eller i det kontrollerande företaget i en grupp av gemenskapsföretag,
f) information: arbetsgivarens överlämnande av uppgifter till arbetstagarrepresentanterna som gör det möjligt för dem att sätta sig in i vad den behandlade frågan avser och att granska den; informationen ska överlämnas vid ett sådant tillfälle, på ett sådant sätt och med ett sådant innehåll som gör det möjligt för arbetstagarrepresentanterna att ingående bedöma de eventuella konsekvenserna och vid behov förbereda samråd med behörigt organ inom gemenskapsföretaget eller gruppen av gemenskapsföretag,
g) samråd: upprättande av en dialog och utbyte av åsikter mellan arbetstagarrepresentanterna och den centrala ledningen eller varje annan mer passande ledningsnivå, vid ett sådant tillfälle, på ett sådant sätt och med ett sådant innehåll som gör det möjligt för arbetstagarrepresentanterna att, på grundval av de uppgifter de fått, inom rimlig tid kunna avge ett yttrande, vilket kan beaktas av behörigt organ inom gemenskapsföretaget eller gruppen av gemenskapsföretag, om de föreslagna åtgärder som berörs av samrådet, utan att det påverkar företagsledningens ansvar,
h) europeiskt företagsråd: ett råd som inrättas enligt artikel 1.2 eller enligt bestämmelserna i bilaga I i syfte att informera och samråda med arbetstagarna,
i) särskilt förhandlingsorgan: det organ som inrättas enligt artikel 5.2 för att förhandla med den centrala ledningen om inrättandet av ett europeiskt företagsråd eller ett förfarande för information till och samråd med arbetstagare enligt artikel 1.2.
2. Vid tillämpningen av detta direktiv ska de trösklar som föreskrivs för antalet arbetstagare baseras på det genomsnittliga antalet arbetstagare, inberäknat deltidsanställda, de två föregående åren, beräknat enligt nationell lagstiftning och/eller praxis.
Artikel 3
Definition av kontrollerande företag
1. Vid tillämpningen av detta direktiv avses med kontrollerande företag ett företag som kan utöva ett bestämmande inflytande över ett annat företag, det kontrollerade företaget, till exempel i kraft av äganderätt, ekonomisk delaktighet eller de regler som gäller för det kontrollerande företaget.
2. Om det inte finns bevis på motsatsen ska ett företag direkt eller indirekt presumeras kunna utöva ett bestämmande inflytande över ett annat företag då det
a)
äger majoriteten av företagets tecknade egenkapital,
b)
kontrollerar majoriteten av de röster som är knutna till företagets emitterade aktiekapital,
eller
c)
har rätt att utse fler än hälften av medlemmarna i företagets administrativa organ eller lednings- eller tillsynsorgan.
3. Vid tillämpningen av punkt 2 ska de rättigheter som tillkommer ett kontrollerande företag beträffande röstning och utnämningar omfatta de rättigheter som tillkommer varje annat styrt företag eller varje person eller organ som uppträder i eget namn men på det kontrollerande företagets eller varje annat styrt företags vägnar.
4. Trots vad som sägs i punkterna 1 och 2 ska ett företag inte anses vara ett kontrollerande företag i förhållande till ett annat företag i vilket det har aktieinnehav om det förstnämnda företaget är ett sådant bolag som avses i artikel 3.5 a eller c i rådets förordning (EG) nr 139/2004 av den 20 januari 2004 om kontroll av företagskoncentrationer (9).
5. Ett bestämmande inflytande ska inte anses utövas när det endast är fråga om att en tjänsteman utövar sina funktioner enligt en medlemsstats lagar om likvidation, konkurs, obestånd, betalningsinställelse, ackord eller liknande förfaranden.
6. Den lagstiftning som tillämpas för att fastställa om ett företag är ett kontrollerande företag ska vara lagstiftningen i den medlemsstat under vilken företaget lyder.
Då företaget inte omfattas av en medlemsstats lagstiftning ska den tillämpliga lagstiftningen vara lagstiftningen i den medlemsstat inom vars territorium företagets företrädare eller, om det inte finns någon sådan företrädare, den centrala ledningen för det av företagsgruppens företag som har flest arbetstagare befinner sig.
7. Om det uppstår lagkonflikt vid tillämpningen av punkt 2 och två eller flera företag i en grupp av företag uppfyller ett eller flera av de kriterier som fastställs i den punkten, ska det företag som uppfyller kriteriet i punkt 2 c anses som kontrollerande företag såvida det inte finns bevis för att ett annat företag kan utöva ett bestämmande inflytande.
AVSNITT II
INRÄTTANDE AV ETT EUROPEISKT FÖRETAGSRÅD ELLER ETT FÖRFARANDE FÖR INFORMATION TILL OCH SAMRÅD MED ARBETSTAGARE
Artikel 4
Ansvar för inrättandet av ett europeiskt företagsråd eller ett förfarande för information till och samråd med arbetstagare
1. Den centrala ledningen ska ansvara för att skapa de villkor och medel som är nödvändiga för inrättandet av ett europeiskt företagsråd eller ett förfarande för information och samråd i gemenskapsföretag och grupper av gemenskapsföretag enligt bestämmelserna i artikel 1.2.
2. Då den centrala ledningen inte ligger i en medlemsstat ska den centrala ledningens representant i en medlemsstat, som vid behov ska utses, bära det ansvar som avses i punkt 1.
Om det inte finns någon sådan representant, ska ledningen för det driftsställe eller det av företagsgruppens företag som har flest arbetstagare i någon av medlemsstaterna, bära det ansvar som avses i punkt 1.
3. Vid tillämpningen av detta direktiv ska representanten eller representanterna eller, om det inte finns några sådana representanter, ledningen i punkt 2 andra stycket anses vara den centrala ledningen.
4. Ledningen för ett företag som ingår i en grupp av gemenskapsföretag och den centrala ledningen eller den presumerade centrala ledningen, i den mening som avses i punkt 2 andra stycket, för ett gemenskapsföretag eller en grupp av gemenskapsföretag ska vara ansvarig för att genom tillämpning av detta direktiv ta fram och till berörda parter överlämna sådan information som krävs för att inleda förhandlingar enligt artikel 5, särskilt sådan information som gäller företagets eller företagsgruppens struktur och dess arbetstagare. Denna skyldighet ska särskilt gälla information om det antal arbetstagare som avses i artikel 2.1 a och c.
Artikel 5
Särskilt förhandlingsorgan
1. För att uppfylla målet i artikel 1.1 ska den centrala ledningen inleda förhandlingar om inrättandet av ett europeiskt företagsråd eller ett informations- och samrådsförfarande, antingen på eget initiativ eller på skriftlig begäran av minst 100 arbetstagare eller deras representanter vid minst två företag eller driftsställen i minst två olika medlemsstater.
2. I detta syfte ska ett särskilt förhandlingsorgan inrättas i enlighet med följande riktlinjer:
a)
Medlemsstaterna ska fastställa den metod som ska tillämpas för val eller utnämning av de ledamöter i det särskilda förhandlingsorganet vilka ska väljas eller utnämnas i sina territorier.
Medlemsstaterna ska föreskriva att arbetstagare i företag och/eller vid driftsställe där det utan deras förskyllan inte finns några arbetstagarrepresentanter har rätt att välja eller utnämna ledamöter till det särskilda förhandlingsorganet.
Vad som sägs i andra stycket ska inte påverka tillämpningen av nationell lagstiftning och/eller praxis som fastställer trösklar för upprättandet av organ för arbetstagarrepresentation.
b)
Ledamöterna i det särskilda förhandlingsorganet ska väljas eller utnämnas i proportion till antalet arbetstagare i varje medlemsstat som är anställda vid gemenskapsföretaget eller gruppen av gemenskapsföretag, på så sätt att varje medlemsstat har en ledamot per grupp av anställda arbetstagare som utgör 10 % av antalet anställda arbetstagare i samtliga medlemsstater, eller per del av sådan grupp.
c)
Den centrala ledningen och den lokala ledningen, liksom behöriga europeiska organisationer som företräder arbetstagare och arbetsgivare, ska underrättas om det särskilda förhandlingsorganets sammansättning och om att förhandlingar inleds.
3. Det särskilda förhandlingsorganet ska ha till uppgift att tillsammans med den centrala ledningen genom ett skriftligt avtal fastställa det eller de europeiska företagsrådens verksamhetsområde, sammansättning, uppgifter och mandatperiod eller riktlinjerna för inrättandet av ett förfarande för information till och samråd med arbetstagare.
4. I syfte att ingå ett avtal i enlighet med artikel 6 ska den centrala ledningen kalla till ett möte med det särskilda förhandlingsorganet. Den ska underrätta de lokala ledningarna om detta.
Före och efter varje möte med den centrala ledningen ska det särskilda förhandlingsorganet ha rätt att sammanträda, med tillgång till nödvändiga kommunikationsmedel, utan att företrädarna för den centrala ledningen är närvarande.
Vid förhandlingarna kan det särskilda förhandlingsorganet begära att få biträdas av experter som det självt utser, bland vilka det kan ingå företrädare för behöriga och erkända arbetstagarorganisationer på gemenskapsnivå. Sådana experter och de fackliga företrädarna får, på det särskilda förhandlingsorganets begäran, i egenskap av rådgivare närvara vid förhandlingsmöten.
5. Det särskilda förhandlingsorganet kan, med minst två tredjedelar av rösterna, besluta att inte inleda förhandlingar enligt punkt 4 eller att avbryta pågående förhandlingar.
Ett sådant beslut avbryter förfarandet för ingående av det avtal som avses i artikel 6. Då ett sådant beslut har fattats ska bestämmelserna i bilaga I inte gälla.
En ny begäran om att sammankalla det särskilda förhandlingsorganet kan göras tidigast två år efter ovannämnda beslut såvida de berörda parterna inte fastställer en kortare frist.
6. Alla kostnader i samband med de förhandlingar som avses i punkterna 3 och 4 ska bäras av den centrala ledningen så att det särskilda förhandlingsorganet kan utföra sina uppgifter på lämpligt sätt.
I överensstämmelse med denna princip får medlemsstaterna fastställa budgetregler för det särskilda förhandlingsorganets verksamhet. De kan särskilt begränsa finansieringen till att endast täcka utgifterna för en enda expert.
Artikel 6
Avtalets innehåll
1. Den centrala ledningen och det särskilda förhandlingsorganet måste förhandla i en samarbetsvillig anda i syfte att nå en överenskommelse om de närmare riktlinjerna för hur den information till och det samråd med arbetstagare som avses i artikel 1.1 ska äga rum.
2. Utan att det påverkar parternas självbestämmanderätt ska det i den överenskommelse som avses i punkt 1, som ska vara i skriftlig form, mellan den centrala ledningen och det särskilda förhandlingsorganet fastställas följande:
a)
Vilka företag bland gruppen av gemenskapsföretag eller vilka av gemenskapsföretagets driftsställen som ska omfattas av avtalet.
b)
Det europeiska företagsrådets sammansättning, antal ledamöter, fördelning av platser, på ett sätt som gör att man i möjligaste mån kan erhålla en avvägd arbetstagarrepresentation med hänsyn till deras typ av verksamhet, kategori av arbetstagare och kön, samt mandatperiod.
c)
Det europeiska företagsrådets uppgifter och förfarande för information och samråd samt förhållandet mellan information till och samråd med det europeiska företagsrådet och med nationella organ för arbetstagarrepresentation, i enlighet med principerna i artikel 1.3.
d)
Platsen för det europeiska företagsrådets möten samt mötesfrekvensen och mötenas längd.
e)
I förekommande fall, sammansättning, sätt att utnämna ledamöter, arbetsuppgifter och mötesordning för den särskilda kommittén inom det europeiska företagsrådet.
f)
Vilka ekonomiska och materiella resurser som ska ställas till det europeiska företagsrådets förfogande.
g)
Datum då avtalet träder i kraft och dess löptid, regler för hur det kan ändras eller sägas upp och för när det måste omförhandlas, samt omförhandlingsförfarande, även vid eventuella omstruktureringar i gemenskapsföretaget eller i gruppen av gemenskapsföretag.
3. Den centrala ledningen och det särskilda förhandlingsorganet får skriftligen besluta att inrätta ett eller flera informations- och samrådsförfaranden i stället för ett europeiskt företagsråd.
I avtalet måste anges hur arbetstagarrepresentanterna ska ha rätt att sammanträda för att dryfta den information de fått.
Denna information ska särskilt gälla gränsöverskridande frågor som har en betydande inverkan på arbetstagarnas intressen.
4. Såvida inte annat bestäms i de avtal som avses i punkterna 2 och 3 ska dessa inte omfattas av tilläggsföreskrifterna i bilaga I.
5. För att ingå de avtal som avses i punkterna 2 och 3 ska det särskilda förhandlingsorganet fatta sina beslut med en majoritet av ledamöternas röster.
Artikel 7
Tilläggsföreskrifter
1. För att nå målet i artikel 1.1 ska de tilläggsföreskrifter som fastställs i lagstiftningen i den medlemsstat där den centrala ledningen är belägen gälla
-
om den centrala ledningen och det särskilda förhandlingsorganet beslutar detta,
-
om den centrala ledningen vägrar att inleda förhandlingar inom sex månader efter det att begäran i artikel 5.1 inlämnats,
eller
-
om ett avtal enligt artikel 6, inom en frist av tre år räknat från dagen för denna begäran, inte har kunnat ingås och det särskilda förhandlingsorganet inte har fattat det beslut som avses i artikel 5.5.
2. De tilläggsföreskrifter som avses i punkt 1 och som antagits i medlemsstaternas lagstiftning måste uppfylla bestämmelserna i bilaga I.
AVSNITT III
ÖVRIGA BESTÄMMELSER
Artikel 8
Förtrolig information
1. Medlemsstaterna ska fastställa att ledamöterna i särskilda förhandlingsorgan eller i europeiska företagsråd och eventuella experter som bistår dem inte ska ha rätt att röja någon information som de uttryckligen fått i förtroende.
Detsamma ska gälla för arbetstagarrepresentanter inom ramen för ett informations- och samrådsförfarande.
Denna skyldighet ska fortsätta att gälla efter utgången av mandatperioden för de personer som avses i första och andra stycket, oavsett var de befinner sig.
2. I särskilda fall och på de villkor och med de begränsningar som fastställs i nationell lagstiftning ska varje medlemsstat se till att den centrala ledning som befinner sig på medlemsstatens territorium inte är förpliktad att vidarebefordra information av sådant slag att den utifrån objektiva kriterier allvarligt skulle skada eller vara till förfång för de berörda företagens verksamhet.
En medlemsstat får ställa krav på att ett administrativt eller rättsligt förhandstillstånd ska lämnas för att ge sådan befrielse.
3. Varje medlemsstat får fastställa särskilda bestämmelser för den centrala ledningen för de företag inom dess territorium som direkt och huvudsakligen följer ett ideologiskt inriktat mål beträffande information och meningsyttringar, förutsatt att sådana särskilda bestämmelser redan ingår i den nationella lagstiftningen vid dagen för detta direktivs antagande.
Artikel 9
Det europeiska företagsrådets arbetssätt och funktionssättet för informations- och samrådsförfarandet för arbetstagare
Den centrala ledningen och det europeiska företagsrådet ska arbeta i en samarbetsvillig anda med vederbörlig hänsyn till ömsesidiga rättigheter och skyldigheter.
Detta ska också gälla för samarbete mellan den centrala ledningen och arbetstagarrepresentanterna inom ramen för ett informations- och samrådsförfarande för arbetstagare.
Artikel 10
Arbetstagarrepresentanternas roll och skydd för dessa
1. Utan att det påverkar övriga organs eller organisationers behörighet ska de europeiska företagsrådens ledamöter förfoga över de medel som är nödvändiga för att utöva de rättigheter som följer av detta direktiv för att gemensamt företräda arbetstagarna vid gemenskapsföretaget eller gruppen av gemenskapsföretag.
2. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 8 ska ledamöterna i de europeiska företagsråden underrätta arbetstagarrepresentanterna vid driftsställena eller vid företagen inom en grupp av gemenskapsföretag eller, om det inte finns några sådana representanter, samtliga arbetstagare om innehållet i och utgången av det informations- och samrådsförfarande som genomförts i överensstämmelse med detta direktiv.
3. Ledamöter i särskilda förhandlingsorgan, medlemmar i europeiska företagsråd och arbetstagarrepresentanter som utför sina uppgifter enligt förfarandet i artikel 6.3 ska, då de utför dessa uppgifter, ha rätt till skydd och garantier liknande dem som fastställs för arbetstagarrepresentanter genom den nationella lagstiftning eller praxis som gäller i det land där de är anställda.
Detta ska gälla särskilt beträffande deltagandet i de särskilda förhandlingsorganens eller de europeiska företagsrådens möten, eller varje annan form av möten, inom ramen för avtalet i artikel 6.3 och beträffande avlöning av medlemmar som är anställda vid gemenskapsföretaget eller gruppen av gemenskapsföretag under den tid de måste vara borta från arbetet för att utföra sina uppgifter.
4. Ledamöter i de särskilda förhandlingsorganen och i de europeiska företagsråden ska ges utbildning med bibehållen lön, i den utsträckning som krävs för att de ska kunna utföra sina uppgifter som representanter i ett internationellt sammanhang.
Artikel 11
Iakttagande av detta direktiv
1. Medlemsstaterna ska se till att ledningen vid ett gemenskapsföretags driftsställen och ledningen vid företag som utgör en del av en grupp av gemenskapsföretag och som är belägna inom statens territorium samt deras arbetstagarrepresentanter eller, i tillämpliga fall, deras arbetstagare uppfyller de skyldigheter som fastställs genom detta direktiv oavsett om den centrala ledningen är belägen inom medlemsstatens territorium eller inte.
2. Medlemsstaterna ska föreskriva lämpliga åtgärder som ska vidtas om detta direktiv inte följs. De ska särskilt säkerställa att det finns relevanta administrativa eller rättsliga förfaranden för att se till att skyldigheterna till följd av direktivet uppfylls.
3. Då medlemsstaterna tillämpar artikel 8 ska de införa bestämmelser för administrativa eller rättsliga förfaranden för överklagande som arbetstagarrepresentanterna kan inleda om den centrala ledningen kräver sekretess eller inte lämnar information i överensstämmelse med den artikeln.
Sådana förfaranden kan omfatta förfaranden för skydd av den berörda informationens sekretess.
Artikel 12
Förhållandet till andra gemenskapsbestämmelser och nationella bestämmelser
1. Information till och samråd med de europeiska företagsråden ska samordnas med information till och samråd med nationella arbetstagarrepresentationsorgan, varvid man ska vederbörligen beakta varje organs behörighet och verksamhetsområde samt principerna i artikel 1.3.
2. Arrangemangen för förhållandet mellan information till och samråd med de europeiska företagsråden och med nationella organ för arbetstagarrepresentation ska fastställas i det avtal som avses i artikel 6. Detta avtal får inte påverka tillämpningen av nationell lagstiftning och/eller praxis gällande information till och samråd med arbetstagarna.
3. Medlemsstaterna ska föreskriva att om det inte ingåtts något avtal om detta förhållande ska informationen ges till, och samrådet hållas med, såväl de europeiska företagsråden som de nationella arbetstagarrepresentationsorganen, om beslut som kan medföra väsentliga förändringar i arbetsorganisationen eller anställningsavtalen förutses.
4. Detta direktiv ska inte påverka de förfaranden för information och samråd som avses i direktiv 2002/14/EG och de särskilda förfaranden som avses i artikel 2 i direktiv 98/59/EG och i artikel 7 i direktiv 2001/23/EG.
5. Genomförandet av detta direktiv ska inte utgöra ett tillräckligt skäl för att försämra den nuvarande situationen i medlemsstaterna i fråga om arbetstagarnas allmänna skyddsnivå på det område som omfattas av direktivet.
Artikel 13
Anpassning
Vid väsentliga omstruktureringar i gemenskapsföretaget eller i gruppen av gemenskapsföretag och om inget föreskrivs i gällande avtal eller om två eller flera gällande avtal är motstridiga ska den centrala ledningen inleda de förhandlingar som avses i artikel 5, antingen på eget initiativ eller på skriftlig begäran av minst 100 arbetstagare eller deras representanter vid minst två företag eller driftsställen i minst två olika medlemsstater.
Minst tre ledamöter i det befintliga europeiska företagsrådet eller i vart och ett av de befintliga europeiska företagsråden ska ingå i det särskilda förhandlingsorganet, utöver de ledamöter som väljs eller utnämns enligt artikel 5.2.
Medan förhandlingarna pågår ska det europeiska företagsrådet eller de europeiska företagsråden fortsätta sitt arbete i enlighet med eventuella arrangemang som anpassats genom avtal mellan ledamöterna i företagsrådet eller företagsråden och den centrala ledningen.
Artikel 14
Gällande avtal
1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 13 ska de skyldigheter som följer av detta direktiv inte gälla för gemenskapsföretag eller grupper av gemenskapsföretag där antingen
a)
ett eller flera avtal om gränsöverskridande information till och samråd med arbetstagare som gäller för samtliga arbetstagare har ingåtts i enlighet med artikel 13.1 i direktiv 94/45/EG eller artikel 3.1 i direktiv 97/74/EG eller sådana avtal har ändrats på grund av förändringar i dessa företags eller grupper av företags strukturer,
eller
b)
ett avtal som ingåtts i enlighet med artikel 6 i direktiv 94/45/EG undertecknas eller ett befintligt avtal ses över mellan den 5 juni 2009 och den 5 juni 2011.
Den nationella lagstiftning som varit tillämplig då avtalet undertecknats eller setts över ska fortsätta tillämpas på de företag eller grupper av företag som avses i första stycket led b.
2. Vid utgången av de avtal som avses i punkt 1 kan parterna i avtalen gemensamt besluta att förnya eller se över dem. Om så inte är fallet ska bestämmelserna i detta direktiv gälla.
Artikel 15
Rapport
Senast den 5 juni 2016 ska kommissionen till Europaparlamentet, rådet och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén rapportera om genomförandet av detta direktiv, och denna rapport ska vid behov åtföljas av lämpliga förslag.
Artikel 16
Införlivande
1. Medlemsstaterna ska senast den 5 juni 2011 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa artiklarna 1.2, 1.3, 1.4, 2.1 leden f och g, 3.4, 4.4, 5.2 leden b och c, 5.4, 6.2 leden b, c, e och g, 10, 12, 13 och 14, samt bilaga I punkterna 1 a, c och d, 2 och 3, eller senast den dagen se till att arbetsmarknadens parter inför de nödvändiga bestämmelserna genom ett avtal, varvid medlemsstaterna måste vidta alla nödvändiga åtgärder så att de vid alla tillfällen kan garantera att de mål som fastställs i detta direktiv uppfylls.
När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. De ska även innehålla en uppgift om att hänvisningar i befintliga lagar och andra författningar till det direktiv som upphävs genom detta direktiv ska anses som hänvisningar till det här direktivet. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras och om hur uppgiften ska formuleras ska varje medlemsstat själv utfärda.
2. Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
Artikel 17
Upphävande
Direktiv 94/45/EG, i dess lydelse enligt de direktiv som anges i bilaga II del A, ska upphöra att gälla från och med den 6 juni 2011, dock utan att det påverkar medlemsstaternas skyldigheter vad gäller tidsfristerna för införlivande med nationell lagstiftning av de direktiv som anges i bilaga II del B.
Hänvisningar till det upphävda direktivet ska anses som hänvisningar till det här direktivet och ska läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga III.
Artikel 18
Ikraftträdande
Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Artiklarna 1.1, 1.5, 1.6, 1.7, 2.1 leden a-e, h och i, 2.2, 3.1, 3.2, 3.3, 3.5, 3.6, 3.7, 4.1, 4.2, 4.3, 5.1, 5.2 led a, 5.3, 5.5, 5.6, 6.1, 6.2 leden a, d och f, 6.3, 6.4, 6.5, 7, 8, 9 och 11, samt bilaga I punkterna 1 b, e och f, 4, 5 och 6, ska tillämpas från och med den 6 juni 2011.
Artikel 19
Adressater
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdat i Strasbourg den 6 maj 2009.