KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 1750/1999
av den 23 juli 1999
om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 1257/1999 om stöd från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) till utveckling av landsbygden
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1257/1999 av den 17 maj 1999 om stöd från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) till utveckling av landsbygden och om ändring och upphävande av vissa förordningar(1), särskilt artiklarna 34 och 50 i denna, och av följande skäl:
1. I rådets förordning (EG) nr 1257/1999 fastställs en enhetlig rättslig ram för stöd från EUGFJ till utveckling av landsbygden. I avdelning II anges exempelvis olika stödåtgärder, vilket syftet är med dessa, och kriterierna för att stöd skall kunna beviljas. Denna ram gäller stöd till landsbygdens utveckling i hela gemenskapen.
2. Närmare regler bör antas för att komplettera denna ram. Dessa regler bör vara förenliga med subsidiaritetsprincipen och därför begränsas till bestämmelser som måste antas på gemenskapsnivå.
3. De närmare bestämmelser som anger kriterierna för att stöd skall kunna beviljas till de olika åtgärderna för utveckling av landsbygden bör utformas med ledning av de erfarenheter som vunnits genom att de nuvarande systemen använts i enlighet med olika rådsförordningar, som upphävts enligt artikel 55.1 i förordning (EG) nr 1257/1999.
4. När det gäller stöd för investeringar i jordbruksföretag och bearbetningsanläggningar liksom stöd till unga jordbrukare fastställs i förordning (EG) nr 1257/1999 tre grundläggande villkor. En tidpunkt bör fastställas då dessa villkor måste vara uppfyllda, inbegripet villkoret om att ett jordbruksföretag som ansöker om investeringsstöd måste vara ekonomiskt livskraftigt, vilket bör ske på grundval av en lämplig bedömning av framtidsutsikterna för jordbruksföretaget.
5. När det gäller investeringar i jordbruksföretag och bearbetningsanläggningar lämnas gemenskapsstöd bara på villkor att det går att finna normala avsättningsmöjligheter på marknaden för de berörda produkterna. Bestämmelser bör fastställas för att bedöma sådana avsättningsmöjligheter.
6. Stöd till yrkesutbildning bör inte omfatta normal utbildning på jord- och skogsbruksområdet.
7. Villkoren för stöd till förtidspensionering bör grundas på de erfarenheter som erhållits inom ramen för den stödordning som upprättats genom rådets förordning (EEG) nr 2079/92(2), senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 2773/95(3).
8. De särskilda problem som uppstår då ett jordbruksföretag överlåts av flera parter eller av en arrendator måste lösas.
9. I mindre gynnade områden där ett och samma område brukas av flera jordbrukare gemensamt får kompensationsbidrag beviljas till var och en av dessa jordbrukare, med beaktande av hur stor andel som brukas av var och en.
10. Närmare bestämmelser om stöd till miljöåtgärder inom jordbruket bör grundas på de erfarenheter som vunnits inom det stödsystem som upprättades genom rådets förordning (EEG) nr 2078/92(4), senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 2272/95(5), och de bör i synnerhet ta hänsyn till gällande bestämmelser i kommissionens förordning (EG) nr 746/96(6), senast ändrad genom förordning (EG) nr 435/97(7).
11. En definition av de minimivillkor som jordbrukarna måste respektera när det gäller olika miljöåtaganden i jordbruket bör säkerställa en balanserad tillämpning av stödet till miljövänligt jordbruk med beaktande av syftena med detta, och sålunda bidra till en hållbar utveckling på landsbygden.
12. Det bör fastställas urvalskriterier för investeringar som syftar till att förbättra bearbetningen och saluföringen av jordbruksprodukter. Med hänsyn till de erfarenheter som vunnits inom det nuvarande stödsystemet enligt rådets förordning (EG) nr 951/97(8) bör dessa urvalskriterier grundas på allmänna principer snarare än sektorsspecifika regler.
13. Det är lämpligt att i gemenskapens yttersta randområden bevilja undantag från bestämmelsen i artikel 28.1 andra strecksatsen i förordning (EG) nr 1257/1999 som utesluter stöd till investeringar i bearbetning eller saluföring av produkter från tredje land. Detta undantag bör trots det vara förenat med vissa villkor.
14. Vissa skogar som inte får beviljas skogsbruksstöd enligt artikel 29.3 i förordning (EG) nr 1257/1999 bör definieras ytterligare.
15. Det måste fastställas närmare villkor för stödet till beskogning av jordbruksmark och för betalningar för åtgärder för att bevara och förbättra den ekologiska balansen i skogarna.
16. Enligt artikel 33 i förordning (EG) nr 1257/1999 beviljas stöd för andra åtgärder med anknytning till jordbruket och dess omställning samt för verksamheter på landsbygden, under förutsättning att de inte omfattas av någon annan utvecklingsåtgärd för landsbygden. Med tanke på det stora antal åtgärder som skulle kunna omfattas av denna artikel förefaller det lämpligt att i första hand låta medlemsstaterna fastställa villkoren som en del av deras programplanering.
17. Det bör fastställas allmänna bestämmelser för flera åtgärder, och dessa bör framför allt innehålla en gemensam definition av begreppet normalt god jordbrukarsed om en åtgärd hänför sig till detta kriterium, samt garantera den flexibilitet som krävs vid längre åtaganden för att kunna ta hänsyn till händelser som skulle kunna påverka dessa åtaganden utan att olika stödåtgärders effektiva genomförande äventyras.
18. En tydlig gränsdragning måste göras mellan finansieringen av utvecklingsstödet till landsbygden och finansieringen av stöd enligt den gemensamma organisationen av marknaderna. Undantag från principen att åtgärder som omfattas av stödsystemen inom den gemensamma organisationen av marknaderna inte bör beviljas stöd för utvecklingen av landsbygden måste dels föreslås av medlemsstaterna inom ramen för utvecklingsprogram för landsbygden som är anpassade till deras behov och följa ett öppet förfarande.
19. Betalningar inom ramen för stöd för utvecklingen av landsbygden bör helt och hållet göras till stödmottagarna.
20. Närmare bestämmelser bör fastställas för hur planer för landbygdens utveckling bör läggas fram och för hur de bör ses över.
21. För att underlätta upprättandet av planer för utvecklingen av landsbygden liksom kommissionens granskning och godkännande av dessa planer bör gemensamma bestämmelser fastställas om planernas form och innehåll framför allt på grundval av kraven i artikel 43 i förordning (EG) nr 1257/1999.
22. Det bör fastställas villkor för ändringar av programplaneringsdokumenten för utveckling av landsbygden som gör det möjligt för komissionen att snabbt och effektivt granska dessa ändringar.
23. Bara sådana ändringar som innebär viktiga förändringar av programplaneringsdokumenten för utveckling av landsbygden bör omfattas av förvaltningskommittéförfarandet. Övriga ändringar bör beslutas av medlemsstaterna och överlämnas till kommissionen.
24. Närmare bestämmelser bör fastställas om den finansiella planeringen och om medfinansiering av sådana åtgärder som finansieras av garantisektionen vid EUGFJ i enlighet med artikel 35.1 och 35.2 i förordning (EG) nr 1257/1999.
25. Medlemsstaterna bör i det här sammanhanget regelbundet rapportera till kommissionen om situationen när det gäller finansieringen av åtgärder för utveckling av landsbygden.
26. Åtgärder måste vidtas för att säkerställa att de medel som har avsatts för utveckling av landsbygden används på ett effektivt sätt. Åtgärderna måste vara utformade så att ett förskott kan betalas ut och så att utbetalningarna kan anpassas efter behoven och efter tidigare uppnådda resultat.
27. Utöver de närmare bestämmelser som fastställs genom denna förordning bör de allmänna bestämmelserna om budgetdisciplin, särskilt bestämmelserna om ofullständiga eller felaktiga uppgifter från medlemsstaternas sida tillämpas.
28. Den ekonomiska förvaltningen av utvecklingsåtgärderna för landsbygden mer i detalj kommer att regleras genom de bestämmelser som antagits för att genomföra rådets förordning (EG) nr 1258/1999 av den 17 maj 1999 om finansiering av den gemensamma jordbrukspolitiken(9).
29. Förfaranden och krav ifråga om kontroll och utvärdering bör fastställas på grundval av principer som är tillämpliga när det gäller andra gemenskapsstödåtgärder, särskilt dem som tillämpas ifråga om strukturfonderna enligt rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna(10).
30. Administrativa bestämmelser bör möjliggöra en bättre förvaltning, övervakning och kontroll av stödet för utveckling av landsbygden. Åtgärder som rör förenkling av olika förfaranden bör så långt det är möjligt grundas på gällande bestämmelser, till exempel systemet för integrerad administration och kontroll i rådets förordning (EEG) nr 3508/92(11), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1036/1999(12) och i kommissionens förordning (EEG) nr 3887/92(13), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1678/98(14).
31. Det är lämpligt att införa en ordning med påföljder både i gemenskapen och i medlemsstaterna.
32. Det är lämpligt att upphäva kommissionens förordning (EEG) nr 2084/80(15), (EEG) nr 220/91(16), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1183/98(17), (EG) nr 860/94(18), (EG) nr 1025/94(19), (EG) nr 1054/94(20), (EG) nr 1282/94(21), (EG) nr 1404/94(22), (EG) nr 1682/94(23), (EG) nr 1844/94(24), (EG) nr 746/96 samt kommissionens beslut 92/522/EEG(25) och 94/173/EG(26), vars bestämmelser blivit obsoleta eller ersatta med bestämmelser i denna förordning.
33. Kommittén för jordbrukets struktur och landsbygdens utveckling har inte yttrat sig inom den tid som ordföranden har bestämt.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
ÄNDAMÅL
Artikel 1
I denna förordning fastställs tillämpningsföreskrifter till förordning (EG) nr 1257/1999.
KAPITEL II
ÅTGÄRDER FÖR UTVECKLING AV LANDSBYGDEN
AVSNITT 1
Investeringar i jordbruksföretag
Artikel 2
De villkor som anges i artikel 5 i förordning (EG) nr 1257/1999 skall vara uppfyllda när ett enskilt beslut om att bevilja stöd fattas.
I de fall investeringar görs för att de nya minimikraven för naturmiljön, de hygieniska förhållandena och djurens välfärd skall efterlevas, får stöd emellertid lämnas för att dessa nya krav skall kunna uppnås. I dessa fall får en tidsperiod bestämmas för uppfyllandet av dessa minimikrav, i den mån det behövs en sådan period för att lösa de särskilda problem som uppkommer när kraven skall uppfyllas och i den mån som denna period respekterar den särskilda lagstiftning som berörs.
Artikel 3
1. För det syfte som avses i artikel 6 i förordning (EG) nr 1257/1999 skall frågan om det finns någon normal avsättning på marknaden bedömas på lämplig nivå med avseende på
a) produkterna i fråga,
b) de olika slagen av investeringar,
c) befintlig och förväntad kapacitet.
2. Alla restriktioner för produktionen och begränsningar av gemenskapsstöd enligt den gemensamma marknadsorganisationen skall beaktas.
3. Om en gemensam marknadsorganisation innebär restriktioner för produktionen eller begränsningen av gemenskapsstödet på nivån för enskilda jordbrukare, företag eller bearbetningsanläggningar, får inget stöd lämnas för investeringar som leder till att produktionen ökar utöver dessa restriktioner eller begränsningar.
Artikel 4
1. För investeringar som görs av unga jordbrukare får den högsta andelen av den stödberättigande investeringsvolymen, enligt artikel 7 andra stycket andra meningen i förordning (EG) nr 1257/1999, tillämpas under en period på upp till fem år efter etableringen.
2. Artikel 5 andra stycket gäller också investeringar som görs av unga jordbrukare inom en femårsperiod efter deras etablering.
AVSNITT 2
Etablering av unga jordbrukare
Artikel 5
De villkor som anges i artikel 8.1 i förordning (EG) nr 1257/1999 skall vara uppfyllda när ett enskilt beslut om att bevilja stöd fattas.
Dock får en tidsperiod på högst tre år efter etableringen bestämmas för att kraven på yrkeskungskap, yrkesskicklighet och ekonomisk livskraft samt minimikraven för miljö, hygien och djurens välfärd skall kunna uppfyllas, i den mån som en sådan anpassningsperiod är nödvändig för att underlätta den unga jordbrukarens etablering eller den strukturella anpassningen av företaget.
AVSNITT 3
Kompetensutveckling
Artikel 6
Stödet till yrkesutbildning får inte omfatta kurser som ingår i de normala utbildningsprogrammen eller utbildningssystemen för jord- och skogsbruk på gymnasienivå eller däröver.
AVSNITT 4
Förtidspensionering
Artikel 7
När ett jordbruksföretag överlåts av flera överlåtande parter skall det totala stödet begränsas till det belopp som är avsett för en överlåtande part.
Artikel 8
Icke-yrkesmässigt jordbruk, som en överlåtande part fortsätter att bedriva i enlighet med artikel 11.1 första strecksatsen i förordning (EG) nr 1257/1999, får inte berättiga till stöd enligt den gemensamma jordbrukspolitiken.
Artikel 9
En arrendator får överlåta den frigjorda marken till ägaren om arrendekontraktet har löpt ut och om de krav, med avseende på den övertagande parten som avses i artikel 11.2 i förordning (EG) nr 1257/1999, är uppfyllda.
Artikel 10
Frigjord mark får ingå i en omfördelning av jordbruksskiften eller i ett enkelt byte av skiften.
I sådana fall skall de villkor som gäller för den frigjorda marken även gälla för arealer som jordbruksmässigt motsvarar den frigjorda marken.
Medlemsstaterna får utfärda bestämmelser om att frigjord mark får övertas av ett organ, som åtar sig att vid en senare tidpunkt överlåta marken till en övertagande part som uppfyller kraven för förtidspensionering.
AVSNITT 5
Mindre gynnade områden och områden med miljöbetingade begränsningar
Artikel 11
Kompensationsbidrag för arealer som flera jordbrukare utnyttjar gemensamt som betesmark får beviljas varje enskild jordbrukare som utnyttjar arealerna, i förhållande till jordbrukarens utnyttjande eller rätt utnyttja marken.
AVSNITT 6
Miljövänligt jordbruk
Artikel 12
Ett åtagande att extensifiera animalieproduktionen eller på annat sätt sköta den, skall uppfylla minst följande villkor:
a) skötseln av ängs- och betesmarker skall fortsätta,
b) djuren skall fördelas på brukningsenhetens mark så att hela betesmarken hålls i gott skick och så att såväl överbetning som underutnyttjande undviks,
och
c) djurtätheten skall bestämmas med hänsyn till alla betande djur som hålls på brukningsenheten, eller, när det gäller åtaganden som syftar till att begränsa läckage av näringsämnen, samtliga djur som hålls på jordbruksföretaget och som är relevanta för åtagandet i fråga.
Artikel 13
Bland de stödberättigande åtagandena får sådana ingå som rör
a) uppfödning av husdjur av lokala utrotningshotade raser,
och
b) bevarande av växtgenetiska resurser som är naturligt anpassade till de lokala och regionala förhållandena och som hotas av genetisk utarmning.
De lokala raserna och de växtgenetiska resurserna skall ha betydelse för att bevara miljön i det område där åtgärden kommer att tillämpas.
Artikel 14
För det syfte som avses i artikel 24.1 andra stycket i förordning (EG) nr 1257/1999 skall investeringar inte anses ge direkt ekonomisk avkastning om de normalt sett inte leder till någon betydande nettoökning av jordbruksföretagets värde eller lönsamhet.
Artikel 15
Åtaganden att bedriva miljövänligt jordbruk som går utöver den minimiperiod på fem år som avses i artikel 23.1 i förordning (EG) nr 1257/1999, får inte bestämmas till en längre period än vad som rimligtvis krävs för att effekterna på miljön skall uppnås. Åtagandena får normalt sett inte omfatta mer än tio år, utom när det gäller särskilda åtaganden beträffande vilka en länge tidsperiod anses vara absolut nödvändig.
Artikel 16
Olika åtaganden om att bedriva miljövänligt jordbruk får kombineras, förutsatt att de kompletterar varandra och är förenliga med varandra.
Om en sådan kombination görs skall stödnivån fastställas med beaktande av de inkomstbortfall och de särskilda merkostnader som kombinationen ger upphov till.
Artikel 17
1. Referensnivån för att beräkna inkomstbortfall och extrakostnader till följd av de åtaganden som gjorts skall vara normalt god jordbrukarsed i det område där åtgärden genomförs.
Om det är berättiget med hänsyn till de odlingstekniska eller miljömässiga omständigheterna får hänsyn tas till de ekonomiska följderna av att jordbruksmark läggs ned eller av att vissa jordbruksmetoder inte längre används.
2. Betalningar får inte göras per producerad enhet, utom när det gäller stöd för uppfödning av utrotningshotade husdjur, i vilket fall betalning får ske per djurenhet eller per uppfött djur. Om åtaganden normalt mäts i andra enheter än areal får medlemsstaterna beräkna betalningen på grundval av dessa enheter.
Medlemsstaterna skall se till att de årliga maximibelopp som berättigar till gemenskapsstöd enligt bilagan till förordning (EG) nr 1257/1999 inte överskrids. I detta syfte får medlemsstaterna
a) begränsa antalet enheter per hektar på det jordbruksföretag som avses med ett åtagande om miljövänligt jordbruk,
eller
b) bestämma det totala maximibeloppet för varje deltagande jordbruksföretag och se till att betalningarna för varje brukningsenhet är förenliga med denna begränsning.
3. Betalningarna kan grundas på begränsningar av användningen av gödningsmedel, växtskyddsmedel eller andra insatsvaror, endast om dessa begränsningar är tekniskt och ekonomiskt mätbara.
Artikel 18
Medlemsstaterna skall bestämma om det behöver införas någon stimulansåtgärd i enlighet med artikel 24.1 tredje strecksatsen i förordning (EG) nr 1257/1999 på grundval av objektiva kriterier.
Stimulansåtgärder får inte överstiga 20 % av det inkomstbortfall och de extrakostnader som åtagandet medför, utom när det gäller särskilda åtaganden beträffande vilka en högre andel anses vara absolut nödvändig för ett effektivt genomförande av åtgärden.
Artikel 19
En jordbrukare som gör ett åtagande om miljövänligt jordbruk på en del av sin brukningsenhet, skall upprätthålla minst normalt god jordbrukarsed på hela brukningsenheten.
Artikel 20
1. Medlemsstaterna får tillåta att ett åtagande omvandlas till ett annat åtagande under åtagandenas löptid, under förutsättning att
a) en sådan omvandling innebär uppenbara fördelar för miljön,
b) det befintliga åtagandet förstärks på ett märkbart sätt,
och
c) det godkända programmet inbegriper åtagandena ifråga.
På de villkor som anges i första stycket a och b får en omvandling från ett åtagande om miljövänligt jordbruk till ett åtagande om beskogning av jordbruksmark tillåtas, i enlighet med artikel 31 i förordning (EG) nr 1257/1999. Åtagandet om miljövänligt jordbruk skall avslutas krav på återbetalning.
2. Medlemsstaterna får ge möjlighet att anpassa åtagandena under deras löptid, under förutsättning
a) att det i det godkända programmet finns utrymme för en sådan anpassning,
och
b) att anpassningen är vederbörligen berättigad med hänsyn till åtagandets syfte.
AVSNITT 7
Förbättrad bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter
Artikel 21
Kostnader som berättigar till bidrag får avse:
a) Uppförande och förvärv av fast egendom, dock inte förvärv av mark.
b) Nya maskiner och ny utrustning, inbegripet mjukvara till datorer.
c) Allmänna kostnader, såsom arkitekt-, ingenjörs- och konsultkostnader och kostnader för genomförandestudier samt för förvärv av patent och licenser, utöver de utgifter som anges i a och b upp till ett tak på 12 % av dessa utgifter.
Artikel 22
1. För det syfte som avses i artikel 26.3 i förordning (EG) nr 1257/1999 skall frågan om det finns normala avsättningsmöjligheter på marknaden bedömas på lämplig nivå med avseende på
a) produkterna i fråga,
b) de olika slagen av investeringar,
c) befintlig och förväntad kapacitet.
2. Alla restriktioner för produktionen och begränsningar av gemenskapsstöd enligt den gemensamma marknadsorganisationen skall beaktas.
Artikel 23
I gemenskapens yttersta randområden får stöd beviljas för investeringar i bearbetning eller saluföring av produkter från tredje land, på villkor att de bearbetade produkterna är avsedda för marknaden i den berörda regionen. För att detta villkor skall följas skall stödet begränsas till bearbetningskapacitet som motsvarar de regionala behoven, förutsatt att bearbetningskapaciteten inte överskrider de regionala behoven.
AVSNITT 8
Skogsbruk
Artikel 24
Följande skogar skall inte omfattas av stöd enligt artikel 29.3 i förordning (EG) nr 1257/1999:
a) Skogar eller annan skogsmark som ägs av centrala eller regionala regeringar eller av statliga bolag.
b) Kronoskog och annan skogsmark.
c) Skogar som ägs av juridiska personer vars kapital till 50 % eller mer innehas av någon av de institutioner som anges i a och b.
Artikel 25
Medlemsstaterna skall ange vilken jordbruksmark som berättigar till stöd för beskogning, i enlighet med artikel 31 i förordning (EG) nr 1257/1999, varvid särskilt skall anges åkermark, ängsmark, permanent betesmark och mark som används för fleråriga grödor, där jordbruk bedrivs regelmässigt.
Artikel 26
1. För det syfte som avses i artikel 31.1 andra stycket andra strecksatsen i förordning (EG) nr 1257/1999 skall med "jordbrukare" avses en fysisk eller juridisk person som ägnar en väsentlig del av sin arbetstid åt jordbruksverksamhet och som får en betydande del av sin inkomst från denna i enlighet med närmare kriterier som skall bestämmas av medlemsstaterna.
2. För det syfte som avses i artikel 31.3 andra stycket i förordning (EG) nr 1257/1999 skall med snabbväxande arter som odlas på kort sikt avses arter vars rotationstid (tiden mellan två skördar på samma plats) är kortare än 15 år.
Artikel 27
1. Stöd enligt artikel 32 i förordning (EG) nr 1257/1999 får inte beviljas för områden som har beviljats stöd enligt artikel 31 i samma förordning.
2. Betalningar, som har till syfte att upprätthålla brandgator där jordbruksverksamhet bedrivs enligt artikel 32.1 andra strecksatsen i förordning (EG) nr 1257/1999, får inte beviljas för områden som omfattas av stöd för miljövänligt jordbruk.
De skall vara förenliga med alla restriktioner för produktionen och begränsningar av gemenskapsstödet enligt de gemensamma marknadsorganisationerna samt skall ske med hänsyn till betalningar som görs enligt dessa.
AVSNITT 9
Allmänna regler för ett antal åtgärder
Artikel 28
För det syfte som avses i förordning (EG) nr 1257/1999 och i denna förordning skall med normalt god jordbrukarsed avses den måttstock som en omdömesgill jordbrukare i den berörda regionen skulle använda i sitt jordbruk.
Medlemsstaterna skall definiera verifierbara standarder i planerna för landsbygdens utveckling. Dessa standarder skall alltid innefatta hänsyn till allmänna obligatoriska miljökrav.
Artikel 29
1. Om en stödmottagare, under löptiden för ett åtagande som gjorts för att stöd skall beviljas, överlåter hela eller delar av sitt jordbruksföretag till en annan person, får denne ta över åtagandet för återstoden av perioden. Om något sådant övertagande inte sker skall stödmottagaren återbetala det stöd som beviljats.
Medlemsstaterna kan välja att inte kräva sådan återbetalning i det fall en stödmottagare, som redan har fullföljt en betydande del av sitt åtagande, slutgiltigt upphör att bedriva jordbruk och om det visar sig vara omöjligt för efterträdaren att ta över åtagandet.
Medlemsstaterna får vidta särskilda åtgärder i händelse av mindre förändringar i ett företags situation, för att undvika att en tillämpning av första stycket skulle leda till oönskade följder med hänsyn till det åtagande som gjorts.
2. Om en stödmottagare under löptiden för ett åtagande som gjorts för att stöd skall beviljas utökar sitt företags areal får medlemsstaterna
a) bevilja att åtagandet utökas till att omfatta även den tillagda arealen för återstoden av åtagandets löptid under förutsättning att en sådan utökning
i) är till uppenbar fördel för det ifrågavarande åtagandet,
ii) kan motiveras med hänsyn till åtagandets karaktär, den återstående periodens längd och den tillagda arealens storlek, som skall vara betydligt mindre än den ursprungliga arealen eller inte mer än två hektar,
samt
iii) inte minskar den effektiva kontrollen av om villkoren för att bevilja stödet uppfylls,
eller
b) ersätta stödmottagarens ursprungliga åtagande med ett nytt åtagande för hela den berörda arealen på villkor som är minst lika stränga som för det ursprungliga åtagandet.
Punkt b) skall gälla även om den areal som omfattas av ett åtagande utökas inom företaget.
3. Om en stödmottagare inte kan fullfölja åtaganden som gjorts på grund av att företaget är föremål för fastighetsreglering eller andra liknande myndighetsingripanden som rör fastighetsstrukturen, skall medlemsstaterna vidta de åtgärder som är nödvändiga för att anpassa åtagandena till företagets nya situation. Om en sådan anpassning visar sig omöjlig skall åtagandet upphöra utan att återbetalning skall krävas för den period då åtagandet fullföljts.
Artikel 30
1. Utan att det påverkar de faktiska omständigheter som beaktas i enskilda fall, får medlemsstaterna godkänna särskilt följande kategorier av force majeure:
a) Jordbrukaren avlider.
b) Jordbrukaren blir arbetsoförmögen under en länge tid.
c) Expropriation av en avsevärd del av företaget, om en sådan expropriation inte kunde förutses när åtagandet gjordes.
d) En allvarlig naturkatastrof som i väsentlig grad påverkar företagets jordbruksareal.
e) Företagets djurstallar förstörs genom olyckshändelse.
f) En epizooti som berör hela eller delar av jordbrukarens djurbesättning.
Medlemsstaterna skall till kommissionen anmäla de kategorier som de godkänner som force majeure.
2. Enskilda fall av force majeure skall, tillsammans med bevismaterial som godkänts av den behöriga myndigheten, skriftligen meddelas till den behöriga myndigheten inom tio arbetsdagar från den tidpunkt då jordbrukaren är i stånd att göra detta.
KAPITEL III
ALLMÄNNA PRINCIPER, ADMINISTRATIVA OCH EKONOMISKA BESTÄMMELSER
AVSNITT 1
Allmänna principer
Artikel 31
1. För tillämpningen av artikel 37.3 andra stycket i förordning (EG) nr 1257/1999 skall de villkor som anges i punkterna 2 och 3 i denna artikel gälla.
2. Miljöåtgärder som genomförs enligt den gemensamma marknadsorganisationen, åtgärder för kvalitet och hälsa inom jordbruket eller inom åtgärderna för utveckling av landsbygden, som inte innebär stöd för miljövänligt jordbruk utesluter inte att stöd lämnas för miljövänligt jordbruk för samma produktion, förutsatt att detta stöd går utöver och är förenligt med dessa åtgärder.
I detta sammanhang
a) skall miljövänliga åtgärder på mark som tagits ur produktion i enlighet med artikel 6 i rådets förordning (EG) nr 1251/1999 av den 17 maj 1999 om upprättande av ett stödsystem för producenter av vissa jordbruksgrödor(27) ge rätt till stöd endast om åtagandena går utöver de lämpliga miljöåtgärder som anges i artikel 6.2 i den förordningen,
b) skall stödet vid extensifierad nötköttsproduktion ta hänsyn till den extensifieringsersättning som utbetalas i enlighet med artikel 13 i rådets förordning (EG) nr 1254/1999 av den 17 maj 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött(28),
c) skall stödet för miljövänliga åtaganden inom jordbruket, vid stöd för mindre gynnade områden och för miljörestriktioner, ta hänsyn till de villkor som fastställs för stödet i de berörda områdena.
När någon av dessa kombinationer uppkommer skall nivån på stödet vara avhängigt av inkomstbortfall och särskilda extrakostnader till följd av kombinationen.
Samma åtagande får inte i något fall omfattas av samtidiga utbetalningar från stödordningen för miljövänligt jordbruk och från någon annan av gemenskapens stödordningar.
3. Undantag som avses i artikel 37.3 andra stycket första strecksatsen i förordning (EG) nr 1257/1999 skall föreslås av medlemsstaterna inom ramen för planerna för landsbygdens utveckling.
Artikel 32
Betalningar inom ramen för utvecklingsåtgärderna för landsbygden skall i sin helhet betalas till stödmottagarna.
AVSNITT 2
Programplanering
Artikel 33
1. Planer för utveckling av landsbygden skall lämnas in i enlighet med artikel 43 i förordning (EG) nr 1257/1999 och i enligheet med de närmare krav som anges i bilagan till denna förordning.
2. I godkännandet enligt artikel 44.2 i förordning (EG) nr 1257/1999 skall det totala beloppet för gemenskapsstöd fastställas.
3. Godkännandet får omfatta statligt stöd som är avsett att ytterligare bidra till att finansiera åtgärder för landsbygdens utveckligt endast om dessa statliga stöd har identifierats i enlighet med punkt 16 i bilagan.
4. Medlemsstaterna skall göra programplaneringsdokumenten för utveckling av landsbygden tillgängliga för allmänheten.
Artikel 34
Om åtgärderna för utveckling av landsbygden överlämnas i form av allmänna rambestämmelser, skall planerna för utveckling av landsbygden innehålla lämpliga hänvisningar till dessa bestämmelser.
I dessa fall skall kraven i artikel 33 respekteras fullt ut.
Artikel 35
1. Ändringar som görs i programplaneringsdokumenten för utveckling av landsbygden skall vara vederbörligen motiverade, särskilt med beaktande av följande uppgifter:
a) De anledningar och eventuella genomförandeproblem som gör anpassningen av programplaneringsdokumentet berättigad.
b) De effekter som ändringen förväntas få.
c) Konsekvenserna för finansieringen och kontrollen av åtagandena.
2. Kommissionen skall i enlighet med förfarandet i artikel 50.2 i förordning (EG) nr 1260/1999 godkänna sådana ändringar i programplaneringsdokumenten för utveckling av landsbygden som
a) påverkar gjorda prioriteringar,
b) ändrar huvuddragen av stödåtgärderna enligt bilagan, inbegripet förändringar av andelen gemenskapsstöd,
c) ändrar det totala beloppet för gemenskapsstöd,
d) ändrar den ekonomiska tilldelningen till en åtgärd med mer än antingen 25 % jämfört med det belopp som för den berörda åtgärden planerades för året i fråga, eller 5 % jämfört med det totala belopp som planerades för året i fråga, vilket som än är störst, beräknat på grundval av det programplaneringsdokument för utveckling av landsbygden som kommissionen godkänt,
e) ändrar tilläggsfinansiering i form av statligt stöd för en åtgärd med mer än antingen 25 % jämfört med det belopp som för den berörda åtgärden planerades för året i fråga, eller 5 % jämfört med det totala belopp som planerades för året i fråga, vilket som än är störst, beräknat på grundval av det programplaneringsdokument för landsbygdens utveckling som kommissionen godkänt,
Ändringar skall överlämnas till kommissionen i ett samlat förslag en gång per program och år.
Alla andra ändringar skall överlämnas till kommissionen senast två månader innan de träder i kraft.
3. Programplaneringsdokumenten för utveckling av landsbygden skall vid behov ses över i enlighet med senare ändringar i gemenskapslagstiftningen. Punkt 2 första stycket andra meningen skall inte tillämpas i fråga om sådana översyner.
AVSNITT 3
Tilläggsåtgärder och gemenskapsinitiativ
Artikel 36
I enlighet med artikel 45 i förordning (EG) nr 1257/1999 utvidgas räckvidden för stöd från EUGFJ:s utvecklingssektion når det gäller åtgärderna inom gemenskapsinitiativet för landsbygdens utveckling till att omfatta hela gemenskapen och dess finansiering till de åtgärder som är bidragsberättigande i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 1261/1999 av den 21 juni 1999 om Europeiska regionala utvecklingfonden(29) och (EG) nr 1262/1999 av den 21 juni 1999 om Europeiska socialfonden(30).
AVSNITT 4
Finansiella bestämmelser
Artikel 37
1. Medlemsstaterna skall senast den 30 september varje år till kommissionen översända följande uppgifter om varje programplaneringsdokument för utveckling av landsbygden:
a) En redogörelse för de faktiska utgifterna under pågående budgetår och för de utgifter som förväntas fram till budgetårets slut,
och
b) En uppskattning av de reviderade utgifterna för de kommande budgetåren fram till slutet av den berörda programperioden, i enlighet med varje medlemsstats anslag.
2. Om de uppgifter som medlemsstaterna skall överlämna till kommissionen enligt punkt 1 är ofullständiga eller om de inte lämnas in i tid, skall kommissionen utan att det påverkar tillämpningen av de allmänna bestämmelserna om budgetdisciplin göra ett avdrag på förskotten vid bokföringen av jordbruksutgifterna på en tillfällig och schablonmässig grundval.
Artikel 38
För den månad som följer ett beslut om att godkänna ett programplaneringsdokument för utvekcling av landsbygden får de utbetalande organen som utgift bokföra ett förskott på högst 12,5 % av den årliga genomsnittliga budgeten av de totala gemenskapsmedel som förtuses för det berörda programplaneringsdokumentet.
Detta förskott skall utgöra ett rörelsekapital som i princip får avräknas först i slutet av programperioden för varje programplaneringsdokument för utveckling av landsbygden.
Artikel 39
1. De utgifter som en medlemsstat har anmält för ett givet budgetår skall högst finansieras med de belopp som har anmälts till kommissionen i enlighet med artikel 37.1 b och som täcks av de medel som har förts upp i budgeten för det berörda budgetåret.
2. Om en medlemsstats faktiska utgifter under ett givet budgetår överstiger de belopp som har anmälts i enlighet med artikel 37.1 b skall de överskjutande utgifterna för detta budgetår bokföras proportionelt högst upp till de medel som fortfarande står till förfogande efter det att de andra medlemsstaterna har fått ersättning för sina utgifter.
3. Om en medlemsstats faktiska utgifter under ett givet budgetår ligger under en tröskel på 75 % av de belopp som avses i punkt 1, skall de utgifter sam skall godkännas för det följande budgetåret minskas med en tredjedel av skillnaden mellan denna tröskel och de faktiska utgifterna under detta budgetår.
När de faktiska utgifterna för det följande budgetåret fastställs kall det inte tas någon hänsyn till denna nedsättning.
4. Punkt 3 gäller inte med avseende på den första utgiftsdeklarationen i programplaneringsdokumentet för utvecklingen av landsbygden.
Artikel 40
Deltagandet i finansieringen av utvärderingen i medlemsstaterna skall, vid tillämmpning av artikel 49.2 i förordning (EG) nr 1257/1999, gälla utvärderingar vars omfattning, särskilt genom svaren på de allmänna utvärderingsfrågorna, och kvalitet effektivt bidrar till utvärderingen på gemenskapsnivå.
Deltagandet får högst uppgå till hälften av maximigränsen, som utom i väl motiverade fall skall motsvara 1 % av den totala kostnaden för programmet för utveckling av landsbygden. Inom varje program för utvekcling av landsbygden skall minst 40 % av samfinansieringen ha avseende på den efterföljande utvärderingen.
AVSNITT 5
Övervakning och utvärdering
Artikel 41
I enlighet med artikel 48.2 förordning (EG) nr 1257/1999 skall årsrapporterna om hur programmen fortskrider överlämnas till kommissionen senast den 30 september varje år och täcka föregående kalenderår. Varje årsrapport om hun programmen fortskrider skall innehålla följande uppgifter:
a) Alla förändringar i de allmänna förhållanden som har betydelse för stödåtgärdens genomförande, särskilt påtagliga socioekonomiska tendenser eller förändringar i den nationella, regionala eller sektoriella politiken.
b) En redovisning av hur åtgärder och prioriteringar fortskridit med hänsyn till de operationella och särskilda målen, vilket skall ske genom en kvantifiering av indikatorerna.
c) De åtgärder som vidtagits av förvaltningsmyndigheten och av övervakningskommittén, om det finns en sådan, särskilt beträffande
i) åtgärder för övervakning, finansiell kontroll och utvärdering, inklusive förfaranden för insamling av uppgifter,
ii) en sammanfattning av större problem som uppstått i förvaltningen av stödåtgärden och av de åtgärder som eventuellt vidtagits i samband därmed.
d) De åtgärder som vidtagits för att säkerställa förenlighet med gemenskapens politik.
De indikatorer som avses i första stycket b skall i möjligaste mån följa den rekommendation beträffande gemensamma indikatorer som kommissionen kommer att tillhandahålla. Om ytterligare indikatorer behövs för att på ett effektivt sätt övervaka hur arbetet med att nå målen i programplaneringsdokumenten för utvekcling av landsbygden fortskrider, skall även dessa redovisas.
Artikel 42
1. Utvärderingarna skall göras av oberoende utväderingsorgan i enlighet med erkända utvärderingsförfaranden.
2. Utvärderingarna skall i synnerhet ge svar på gemensamma utvärderingsfrågor som har fastställts av kommissionen i samråd med medlemsstaterna och de skall som regel åtgöljas av kriterier och indikatorer som är relaterade till uppnådda resultat.
3. Den myndighet som ansvarar för programplaneringdokumentet för utvekcling av landsbygden skall kombinera lämpliga utvärderingskällor genom att använda övervakningsresultat som vid behov kompletteras med ytterligare insamlade uppgifter.
Artikel 43
1. Förhandsbedömningen skall analysera skillnader, luckor och möjligheter i den rådande situationen och ta ställning till om den föreslagna strategin är förenlig med den rådande situationen och de uppställda målen, samt ta hänsyn till de ämnen som tas upp i de gemensamma utvärderingsfrågorna. Den skall bedöma den förväntade effekten av de åtgärder som prioriterats och, om det är möjligt, kvantifiera deras mål. Den skall också kontrollera de föreslagna genomförandeåtgärderna och förenligheten med den gemensamma jordbrukspolitiken och annan politik.
2. De myndigheter som utarbetar planen för utvekcling av landsbygden är också ansvariga för förhandsbedömningen, som skall utgöra en del av planen.
Artikel 44
1. Utvärderingen efter halva tiden och den efterföljande utvärderingen skall ta upp de frågor som är specifika för det berörda programplaneringsdokumentet för utveckling av landsbygden och de gemensamma utvärderingsfrågor som är relevanta på gemenskapsnivå. De sistnämnda skall omfatta levnadsvillkor och strukturer för befolkningen på landsbygden, sysselsättning och inkomster inom och utanför jordbruket, jordbruksstrukturer, jordbruksvaror, kvalitet, konkurrenskraft, skogsresurser och miljö. Om en gemensam utvärderingsfråga anses som olämplig i förhållande till ett särskilt programplaneringsdokument för utveckling av landsbygden måste det bestyrkas.
2. Utvärderingen, efter halva tiden skall, utöver att omfatta utvärderingsfrågorna, framför allt undersöka de första resultaten som uppnåtts, deras relevans och förenlighet med programplaneringsdokumentet för utveckling av landsbygden och i vilken utsträckning målen har uppnåtts. Den skall också bedöma användningen av de finansiella medlen samt hur övervakningen och genomförandet har förlöpt.
Den efterföljande utvärderingen skall samtidigt som den ger svar på utvärderingsfrågorna framför allt undersöka resursanvändningen, stödets effektivitet och verkan, och den skall dra slutsatser om politiken för landsbygdens utveckling, däribland dess bidrag till den gemensamma jordbrukspolitiken.
3. Utvärderingen efter halva tiden och den efterföljande utvärderingen skall genomföras i samråd med kommissionen, under ansvar av den myndighet som har ansvaret för att förvalta programplaneringen för utveckling av landsbygden.
4. Kvaliteten på de enskilda utvärderingarna skall bedömas av den myndighet som har ansvaret för att förvalta programplaneringsdokumentet för utveckling av landsbygden, av övervakningskommittén, om det finns en sådan, och av kommissionen med hjälp av erkända metoder. Resultaten från utvärderingarna skall hållas tillgängliga för allmänheten.
Artikel 45
1. En rapport om utvärderingen efter halva tiden skall överlämnas till kommissionen senast den 31 december 2003. Den myndighet som är ansvarig för att förvalta programplaneringsdokumentet skall informera kommissionen om uppföljningen av rekommendationerna i denna utvärderingsrapport. Kommissionen skall utarbeta en syntes på gemenskapsnivå när den har mottagit de enskilda utvärderingsrapporterna. En uppdatering av utvärderingen efter halva tiden skall vid behov kompletteras före den 31 december 2005.
2. En rapport om den efterföljande utvärderingen skall överlämnas till kommissionen senast två år efter det att programperioden har löpt ut. Kommissionen skall utarbeta en syntes på gemenskapsnivå inom tre år efter det att programperioden har löpt ut och när kommissionen har mottagit de enskilda utvärderingsrapporterna.
3. Utvärderingsrapporterna skall förklara de använda metoderna, tillsammans med deras betydelse för kvaliteten på uppgifterna och resultaten. De skall innehålla en beskrivning av programmets ramar och innehåll, ekonomiska uppgifter, svaren inbegripet de indikatorer som använts för de allmänna utvärderingsfrågorna, och för de utvärderingsfrågor som fastställts på nationell eller regional nivå, samt slutsatser och rekommendationer. Rapporternas struktur skall så långt som det är möjligt följa den rekommendation om en gemensam struktur för utvärderingsrapporter som kommissionen kommer att tillhandahålla.
AVSNITT 6
Ansökningar, kontroller och påföljder
Artikel 46
1. Ansökningar om stöd för utveckling av landsbygden som gäller arealer eller djur och som lämnas in separat från stödansökningar enligt artikel 4 i förordning (EEG) nr 3887/92, skall ange jordbruksföretagets alla arealer och djur som har betydelse för kontrollen av ansökningar inom åtgärden infråga, inbegripet arealer och djur som inte omfattas av stödansökan.
2. Om en stödåtgärd för utveckling av landsbygden avser arealer, skall den ha avseende på individuellt fastställda jordbruksskiften. Under ett åtagandes löptid får skiften för vilka stöd lämnas inte bytas ut om inte något annat förutses i programplaneringsdokumentet för utveckling av landsbygden.
3. Om en ansökan om betalning omfattas av en ansökan om arealstöd i det integrerade kontrollsystemet, skall medlemsstaten, säkerställa att skiften för vilka stöd för landsbygdens utveckling begärs, anges särskilt ansökan om arealstöd enligt det integrerade kontrollsystemet.
4. Arealer och djur skall identifieras i enlighet med artiklarna 4 och 5 i förordning (EEG) nr 3508/92.
Artikel 47
1. Kontrollerna av de ursprungliga ansökningarna om anslutning till en stödordning och de efterföljande ansökningarna om utbetalning skall genomföras på ett sätt som säkerställer en effektiv kontroll av att villkoren för beviljande av stöd efterlevs. Beroende på vilken stödåtgärd som är aktuell bestämmer medlemsstaterna de för kontrollen nödvändiga metoderna och medlen liksom de personer som skall kontrolleras. I alla tillämpliga fall skall medlemsstaterna använda det integrerade systemet för administration och kontroll som upprättats genom förordning (EEG) nr 3508/92.
2. Kontrollerna skall genomföras i form av administrativa kontroller och kontroller på plats.
3. De administrativa kontrollerna skall vara fullständiga och inbegripa dubbelkontroll, bland annat i alla tillämpliga fall mot uppgifterna i det integrerade systemet för administration och kontroll av de arealer och de husdjur som omfattas av stödåtgärder för att undvika alla oberättigade stödutbetalningar. Likaledes skall efterlevnaden av de långsiktiga åtagandena kontrolleras.
4. Kontroller på plats skall genomföras enligt artiklarna 6 och 7 i förordning (EEG) nr 3887/92. De skall omfatta minst 5 % av stödmottagarna varje år och ha avseende på alla de olika slagen av åtgärder för utveckling av landsbygden som anges i programdokumenten.
Kontrollerna på plats skall spridas över året i enlighet med en analys av de risker som varje åtgärd för landsbygdens utvekcling innebär. En stödmottagares alla åtaganden och skyldigheter, som är möjliga att kontrollera i samband med besöket, skall kontrolleras.
Artikel 48
1. Artikel 9.1 och 9.2 i förordning (EEG) nr 3887/92 skall tillämpas i frågor om stöd som beviljas på grundval av areal och artikel 10.2, 10.3, 10.7, 10.11 och 10.12 i förordning (EEG) nr 3887/92 skall tillämpas i fråga om stöd som beviljas på grundval av djur.
Dessutom skall artikel 11.1a och artiklarna 12, 13 och 14 i förordning (EEG) nr 3887/92 tillämpas i fråga om dessa stöd.
2. Medlemsstaterna skall besluta om ett påföljdssystem som skall tillämpas vid överträdelser av gjorda åtaganden och av tillämpliga föreskrifter samt vidta alla nödvändiga åtgärder för tillämpningen av detta system. Påföljderna skall vara effektiva, proportionerliga och avskräckande.
3. Om oriktiga uppgifter lämnats till följd av grov vårdslöshet, skall stödmottagaren ifråga under det berörda kalenderåret uteslutas från alla de åtgärder för utveckling av landsbygden som omfattas av det relevanta kapitlet i förordning (EG) nr 1257/1999. Om oriktiga uppgifter lämnats uppsåtligen skall stödmottagaren uteslutas även under det följande året. Denna påföljd skall tillämpas utan att tillämpningen av ytterligare påföljder som det finns nationella bestämmelser om påverkas.
KAPITEL IV
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 49
1. Förordningarna (EEG) nr 2084/80, (EEG) nr 220/91, (EG) nr 860/94, (EG) nr 1025/94, (EG) nr 1054/94, (EG) nr 1282/94, (EG) nr 1404/94, (EG) nr 1682/94, (EG) nr 1844/94 och (EG) nr 746/96 samt beslut 92/522/EEG och 94/173/EG skall upphöra att gälla.
2. De förordningar och beslut som upphävs enligt punkt 1 skall fortfarande tillämpas i fråga om de aktiviteter som kommissionen godkänt, enligt de förordningar som avses i artikel 55.1 i förordning (EG) nr 1257/1999, fram till den 1 januari 2000.
Artikel 50
Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.
Den skall tillämpas i fråga om gemenskapsstöd från och med den 1 januari 2000.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 23 juli 1999.