31985D0368
L 199/56
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 16 юли 1985 година
относно съответствието между професионалните квалификации на страните-членки на Европейските общности
(85/368/ ЕИО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 128 от него,
като взе предвид Решение 63/266/ЕИО на Съвета от 2 април 1963 г. относно изготвянето на общите принципи за прилагането на общоевропейска политика за професионална подготовка (1), и по-специално нейния осми принцип,
като взе предвид предложението на Комисията, изменено на 17 юли 1984 г.,
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че осмият принцип на Решение 63/266/ЕИО цели „постигането на взаимно признаване на свидетелствата и другите образователни документи, които удостоверяват завършването на професионалната подготовка“;
като има предвид, че резолюцията на Съвета от 6 юни 1974 (4) относно взаимното признаване на дипломите, удостоверенията и другите официални документи за професионална квалификация, предполага изготвянето на списъци с образователно-квалификационните степени, признати за еквивалентни;
като има предвид, че липсата на горепосоченото взаимно признаване е фактор, спъващ свободното движение на заетите лица в рамките на Общността, тъй като ограничава възможността на заетите лица, търсещи работа в страна-членка, да разчитат на професионалната си квалификация, която са придобили в друга страна-членка;
като има предвид, че системите за професионална квалификация са твърде разнообразни в рамките на Европейската общност; че самите системи трябва постоянно да бъдат приспособявани към новите положения, произтичащи от резултатите от развитието на техническите параметри на местата на заетост и същността на служебните задачи;
като има предвид, че резолюцията на Съвета от 11 юли 1983 г. относно политиките в областта на професионалната подготовка в Общността през 80-те години (5) потвърждава необходимостта от координиране на политиките в областта на професионалната подготовка, като в същото време признава многообразието от системите за подготовка в страните-членки и необходимостта от гъвкави действия на Общността;
като има предвид, че Комисията е била в състояние да изготви като отправна точка, с помощта на Консултативния комитет за професионална подготовка, на структура за равнищата на подготовка, представляваща първата стъпка към осъществяването на установените в осмия принцип на Решение 63/266/ЕИО цели, но че тази структура не отразява всички системи за подготовка, които са в процес на развитие в страните-членки;
като има предвид, че е било възможно в тази структура и за квалифицираното заето лице и селекционираните с предимство групи професии, да се опишат практическите професионални изисквания и да се идентифицират съответстващите в различните държави-членки образователно-квалификационни степени;
като има предвид, че осъществените консултации със засегнатите професионални сектори са показали, че тези резултати могат да осигурят на предприятията, работниците и държавните власти ценна информация за съответствията на образователно-квалификационните степени;
като има предвид, че същата основополагаща методика може да се прилага и към други професии или професионални групи, в съответствие със становището на Консултативния комитет за професионална подготовка и със сътрудничеството на работодателите, работниците и държавните органи в съответните професионални сектори;
като има предвид, че при това положение е от съществено значение бързо да се напредва към установяване на съответствията в образователно-квалификационните степени за всички квалифицирани работници, а след това работата в най-кратки срокове да се разпростре и върху други равнища на подготовката;
като има предвид, че препоръчително да се разполага с всички необходими становища, по-специално това на Консултативния комитет за професионална подготовка, както и на техническата помощ на Европейския център за развитие на професионалната подготовка, както и да се даде възможност на страните-членки и на Комисията да действат съобразно съществуващите процедури;
отчитайки становището на консултативния съвет за професионално обучение от заседанието му на 18 и 19 януари 1983 г.;
съобразявайки се с параграф 21 от доклада на Комитета за Европа на гражданите от 29 и 30 март 1985 г.,
РЕШИ:
Член 1
Целта, според която на заетите лица трябва да се даде възможност по-добре да използват своята квалификация, най-вече с оглед на достъпа до адекватно работно място в друга страна-членка, изисква по отношение на елементите и на практическите професионални изисквания, единодушно приети от страните-членки за заетите лица, в рамките на член 128 от Договора, ускорен общ подход на страните-членки и на Комисията за определяне на съответствията в образователно-квалификационните степени в Европейската общност, както и подобряване на информацията по тези въпроси.
Член 2
1. Комисията, в тясно сътрудничество със страните-членки, предприема действия с оглед постигане на определените в член 1 цели относно съответствието на образователно-квалификационните степени между различните страни-членки за точно определени професии или групи професии.
2. Действията могат да ползват като отправна точка структурата на различните равнища на подготовка, изработена от Комисията с помощта на Консултативния комитет за професионална подготовка.
Текстът на посочената структура е приложен за сведение към настоящето решение.
3. Действията, залегнали в параграф 2, са насочени предимно към професионалните квалификации на заетите лица, квалифицирани в професии или групи професии, уговорени по взаимно съгласие.
4. Полето на действие на настоящето решение може по-късно да бъде разширено така, че да даде възможност, по предложение на Комисията, да бъдат предприети действия, насочени към други равнища на подготовка.
5. Регистърът Sedoc, използван съгласувано с Европейската система за разпространение на предлагането и търсенето на работа, служи, доколкото това е възможно, за обща отправна рамка за класификацията на професиите.
Член 3
Комисията използва следната процедура, за да установи съответствието на професионалните квалификации в тясно сътрудничество със страните-членки и организациите на социалните партньори на Общността:
-
подбор на професиите или групите професии, които се взимат предвид по предложение на страните-членки или на компетентните организации на работодателите и заетите лица на Общността,
-
изготвяне, на базата на общо съгласие, на описите на Общността, включващи практическите професионални изисквания за професиите или за групите професии, включени в първото тире,
-
сближаване на образователно-квалификационните степени, признати в различни страни-членки и на описите на практическите професионални изисквания, които се имат предвид във второто тире,
-
изготвяне на таблици, съдържащи следните данни:
а)
класификаторите на професиите Sedoc и националните класификатори на професиите;
б)
степента на професионална подготовка;
в)
определението на професията и съответните ? образователно-квалификационни степени за всяка страна-членка;
г)
организациите и институциите, отговарящи за професионалната подготовка;
д)
компетентните органи и организации, отговарящи за издаването и легализирането на дипломи, удостоверения или други официални документи за професионална квалификация;
-
публикуване в Официален вестник на Европейските общности на описа, одобрен с взаимно съгласие, на практическите професионални изисквания на Европейските общности и на сравнителните таблици,
-
в изпълнение на член 4, параграф 3, да се изготви образец на информационен фиш за всяка професия или групи професии, който да се публикува в Официален вестник на Европейските общности,
-
разпространение на информации за установените вече съответствия до всички включени организации на национално, регионално и местно равнище, както и до всички заинтересовани професионални сектори.
Действието на Комисията би могло да бъде подкрепено от създаването на база данни на Общността, ако опитът докаже подобна необходимост.
Член 4
1. Всяка държава-членка определя инстанция за координация, която по възможност да се опре на съществуващи структури, за да отговаря, в тясно сътрудничество със социалните партньори и съответните професионални сектори, за подходящото разпространение на информациите до всички заинтересовани служби. Освен това, държавите-членки определят и организацията, натоварена със задачата да осъществява контактите с координационните структури на останалите държари-членки и с Комисията.
2. Координиращите инстанции на държавите-членки са компетентните органи, които да изградят подходящи механизми за информация в областта на професионалната подготовка, предназначени за компетентните служби на национално, регионално и местно равнище, както и за своите собствени граждани, които искат да работят в други държави-членки, и за заетите лица от други държави-членки, за съответствията на придобитите образователно-квалификационни степени.
3. Инстанциите, които се имат предвид в параграф 2, могат да предоставят, при поискване, във всички държави-членки на информационен фиш, следващ образеца, включен в член 3, шесто тире, който може да бъде представен от заетото лице на работодателя заедно с националното му свидетелство.
4. Комисията е натоварена със задачата да продължи проучването за въвеждане на европейската карта за професионална подготовка, поискана от Комитета за Европа на гражданите в параграф 21 от доклада му от 29 и 30 март 1985 г.
5. Комисията предоставя, при поискване, на посочените в параграф 2 инстанции, цялата необходима помощ, както и съвети за изграждане на предвидените в параграф 2 механизми, включително адаптирането и признаването на съответните технически документи.
Член 5
-
предприема на подходящи и равни интервали, в тясно сътрудничество със държавите-членки и организациите на социалните партньори от Общността, преглед и осъвременяване на опис на дескрипторите на Общността, договорени при взаимно съгласие, на практическите професионални изисквания и на сравнителните таблици, отнасящи се до съответствията на образователно-квалификационните степени,
-
ако е необходимо, прави предложения с оглед по-ефективното функциониране на системата, включително що се отнася до други мерки за подобряване на положението в областта на съответствията на свидетелствата за образователно-квалификационна степен,
-
при необходимост, оказва съдействие в случай на технически трудности, срещани от националните власти или от съответните специализирани органи.
Член 6
Всяка страна-членка представя пред Комисията - първият път две години след приемането на настоящото решение, а после веднъж на четири години - национален доклад за прилагането на решението и за получените резултати.
На подходящи интервали Комисията представя доклад за своята работа и за прилагането на настоящето решение в държави-членки.
Член 7
Адресати на настоящето решение са държавите-членки и Комисията.
Съставено в Брюксел на 16 юли 1985 година.
RÅDETS BESLUT av den 16 juli 1985 om jämförbarhet av yrkesutbildningsmeriter mellan medlemsstaterna inom EG (85/368/EEG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 128 i detta,
med beaktande av rådets beslut 63/266/EEG av den 2 april 1963 som fastlägger allmänna principer för genomförande av en gemensam yrkesutbildningspolitik(), särskilt den åttonde principen i detta,
med beaktande av kommissionens förslag, ändrat den 17 juli 1984,
med beaktande av Europaparlamentets yttrande(),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(), och
med beaktande av följande:
Den åttonde principen i beslut 63/266/EEG är att göra det möjligt att åstadkomma ömsesidigt erkännande av examensbevis och andra bevis på fullgjord yrkesutbildning.
Rådets resolution av den 6 juni 1974() om ömsesidigt erkännande av utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis kräver att förteckningar upprättas över de kvalifikationer som erkänns såsom likvärdiga.
Avsaknaden av det nämnda ömsesidiga erkännandet är en faktor som hindrar arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen, såtillvida som den inskränker möjligheten för arbetssökande i en medlemsstat att förlita sig på yrkeskvalifikationer som de förvärvat i en annan medlemsstat.
Det finns en mycket hög grad av olikhet i yrkesutbildningssystemen i gemenskapen; dessa system kräver ständigt anpassning till de nya situationer som uppstår genom den teknologiska förändringens påverkan på sysselsättning och arbetsinnehåll.
Rådets resolution av den 11 juli 1983 om yrkesutbildningspolitik i Europeiska gemenskapen på 1980-talet(), bekräftade behovet av att en tillnärmning på området sker med hänsyn till olikheterna i yrkesutbildningssystemen i medlemsstaterna samt behovet av flexibla åtgärder inom gemenskapen.
Det har varit möjligt för kommissionen att, med hjälp av Rådgivande kommittén för yrkesutbildning, som referenspunkt upprätta en struktur för yrkesutbildningsnivåer som utgör ett första steg mot att uppnå de mål som fastlagts i den åttonde principen i beslut 63/266/EEG, men denna struktur återspeglar inte alla de yrkesutbildningssystem som är under utveckling i medlemsstaterna.
För nivån yrkesarbetare inom denna struktur och för utvalda prioriterade yrkesgrupper har det varit möjligt att utarbeta arbetsbeskrivningar och att identifiera de motsvarande yrkesutbildningskvalifikationerna i de olika medlemsstaterna.
Överläggning med berörda yrkesgrupper har givit vid handen att dessa resultat kan förse företag, arbetstagare och myndigheter med värdefull information om jämförbarheten av yrkesutbildningskvalifikationer.
Samma grundläggande metodik skulle kunna tillämpas på andra yrken eller yrkesgrupper i samråd med Rådgivande kommittén för yrkesutbildning och genom samarbete mellan arbetsgivare, arbetstagare och myndigheterna inom de berörda yrkesområdena.
Det är därför av stor vikt att göra snabba framsteg mot att yrkesutbildningskvalifikationer för alla yrkesarbetare blir jämförbara och att utsträcka arbetet till andra utbildningsnivåer så snart som möjligt.
Det är tillrådligt att inhämta alla nödvändiga yttranden, särskilt från Rådgivande kommittén för yrkesutbildning, att utnyttja den sakkunskap som finns inom Europeiska centret för utveckling av yrkesutbildning och att göra det möjligt för medlemsstaterna och kommissionen att handla i enlighet med befintliga förfaringssätt.
Rådgivande kommittén för yrkesutbildning har avgett ett yttrande vid sitt möte den 18 och 19 januari 1983.
Punkt 21 i rapporten av den 29 och 30 mars 1985 från Kommittén för ett folkens Europa bör beaktas.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
För att arbetstagare bättre skall kunna utnyttja sina kvalifikationer, särskilt då det gäller att skaffa sig en lämplig anställning i en annan medlemsstat, krävs det beträffande uppgifterna i de arbetsbeskrivningar som medlemsstaterna gemensamt fastställer för arbetstagare inom ramen för fördragets artikel 128, att medlemsstaterna och kommissionen skyndsamt vidtar gemensamma åtgärder som ökar jämförbarheten av yrkesutbildningskvalifikationer inom gemenskapen och att informationen i frågan förbättras.
Artikel 2
1. Kommissionen skall i nära samarbete med medlemsstaterna åta sig att arbeta för att uppnå de mål som anges i artikel 1 om jämförbarhet av yrkesutbildningskvalifikationer mellan de olika medlemsstaterna i fråga om särskilda yrken eller yrkesgrupper.
2. I arbetet kan den struktur för yrkesutbildningsnivåer som upprättats av kommissionen med hjälp av Rådgivande kommittén för yrkesutbildning användas som referens.
En text om detta har som en ren information tagits in i bilagan till detta beslut.
3. Det arbete som åsyftas i punkt 1 skall först och främst inriktas på yrkesarbetares yrkeskvalifikationer i yrken eller yrkesgrupper som man gemensamt kommit överens om.
4. Räckvidden av detta beslut kan senare utvidgas, på förslag från kommissionen, så att det blir möjligt att inleda arbetet med andra utbildningsnivåer.
5. SEDOC-registret som används i samband med det europeiska systemet för internationell förmedling av lediga platser och platsansökningar skall, när det är möjligt, användas som den gemensamma referensramen för yrkesklassificeringar.
Artikel 3
Kommissionen skall, i nära samarbete med medlemsstaterna samt arbetstagar- och arbetsgivarorganisationerna på gemenskapsnivå, arbeta på följande sätt för att åstadkomma jämförbarhet av yrkesutbildningskvalifikationer, nämligen
- på förslag från medlemsstaterna eller de behöriga arbetsgivar- eller arbetstagarorganisationerna på gemenskapsnivå välja ut de relevanta yrkena eller yrkesgrupperna,
- utarbeta arbetsbeskrivningar, enligt gemensamma överenskommelser på gemenskapsnivå, för de yrken eller yrkesgrupper som åsyftas i första strecksatsen,
- finna motsvarigheten till de yrkesutbildningskvalifikationer som erkänns i respektive medlemsstater i de arbetsbeskrivningar som åsyftas i andra strecksatsen,
- utarbeta översikter med upplysningar om
a) SEDOC-klassificeringskoder och nationella klassificeringskoder,
b) yrkesutbildningsnivån,
c) yrkesbeteckningar och motsvarande yrkesutbildningskvalifikationer för varje medlemsstat,
d) de organisationer och institutioner som ansvarar för att yrkesutbildning anordnas,
e) de myndigheter och organisationer som är behöriga att utfärda eller godkänna utbildningsbevis, examensbevis och andra bevis på fullgjord yrkesutbildning,
- offentliggöra i Europeiska gemenskapernas officiella tidning de arbetsbeskrivningar som tillkommit efter gemensamma överenskommelser på gemenskapsnivå och de jämförande översikterna,
- utarbeta, i enlighet med artikel 4.3, en förebild för ett informationsblad för varje yrke eller yrkesgrupp och offentliggöra den i Europeiska gemenskapernas officiella tidning,
- sprida information om de jämförbarheter man fastställt till alla lämpliga organ på nationell, regional och lokal nivå, liksom även inom alla de berörda yrkesområdena.
Dessa åtgärder skulle kunna stödjas genom att en databas upprättas på gemenskapsnivå, om erfarenheten visar att en sådan bas behövs.
Artikel 4
1. Varje medlemsstat skall utse ett samordnande organ, om möjligt baserat på befintliga strukturer, vilket i nära samarbete med arbetsmarknadens parter och de berörda yrkesgrupperna skall se till att information vederbörligen sprids till alla intresserade organ. Varje medlemsstat skall också utse ett organ för kontakter med de samordnande organen i andra medlemsstater och med kommissionen.
2. Varje medlemsstats samordnande organ skall vara behörigt att vidta lämpliga åtgärder i fråga om information om yrkesutbildning, då det gäller konstaterade fall av jämförbara yrkesutbildningskvalifikationer, till behöriga nationella, regionala eller lokala organ liksom även till de medborgare i det egna landet som önskar arbeta i andra medlemsstater och till arbetstagare som är medborgare i andra medlemsstater.
3. De organ som åsyftas i punkt 2 skall på begäran tillhandahålla, i alla medlemsstater, ett informationsblad som avfattats i enlighet med den förebild som föreskrivs i artikel 3 sjätte strecksatsen och som arbetstagaren kan lämna till arbetsgivaren tillsammans med sitt nationella behörighetsbevis.
4. Kommissionen skall fortsätta att utreda frågan om att införa ett sådant europeiskt yrkesutbildningsbevis som Kommittén för ett folkens Europa förordar i punkt 21 i sin rapport av den 29 och 30 mars 1985.
5. Kommissionen skall i all den utsträckning som behövs på begäran ge de i punkt 2 nämnda organen hjälp och råd vid förberedandet och införandet av de åtgärder som föreskrivs i punkt 2, däribland anpassningen och kontrollen av de relevanta tekniska handlingarna.
Artikel 5
Kommissionen skall i nära kontakt med de nationella samordningsorgan som utsetts av medlemsstaterna
- med lämpliga, jämna mellanrum i nära samarbete med medlemsstaterna samt arbetstagar- och arbetsgivarorganisationerna på gemenskapsnivå ompröva och hålla aktuella de arbetsbeskrivningar som tillkommit efter gemensamma överenskommelser på gemenskapsnivå och de komparativa översikterna om jämförbarheten av yrkesutbildningskvalifikationer,
- vid behov lämna förslag till en effektivisering av systemet, däribland hur andra åtgärder kan tänkas förbättra situationen i fråga om jämförbarheten av bevis om yrkesutbildningskvalifikationer,
- vid behov hjälpa till, om de ifrågavarande nationella myndigheterna eller andra särskilda organ stöter på tekniska svårigheter.
Artikel 6
Varje medlemsstat skall första gången två år efter detta besluts antagande och därefter vart fjärde år till kommissionen överlämna en nationell rapport om genomförandet av detta beslut och de resultat som uppnåtts.
Kommissionen skall med lämpliga mellanrum lägga fram en rapport om sitt eget arbete och om tillämpningen av detta beslut i medlemsstaterna.
Artikel 7
Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna och kommissionen.
Utfärdat i Bryssel den 16 juli 1985.