31997R1467
L 209/6
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (EО) № 1467/97 НА СЪВЕТА
от 7 юли 1997 година
за определяне и изясняване на прилагането на процедурата при прекомерен дефицит
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност и по-специално член 104в, параграф 14, втора алинея от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Европейския паричен институт,
(1)
като има предвид, че е необходимо да бъде ускорена и изяснена процедурата при прекомерен дефицит, установена в член 104в от Договора с цел да бъдат възпрени общите прекомерни бюджетни дефицити, а в случай че те възникнат, да се способства за тяхната незабавна промяна; като има предвид, че разпоредбите на настоящия регламент, които се отнасят до горепосоченото въздействие, приети на основание член 104в, параграф 14, втора алинея, представляват заедно с тези, съдържащи се в Протокол (№ 5) към Договора, нова цялостна група от правила за прилагане на член 104в;
(2)
като има предвид, че Пактът за стабилност и развитие е основан на постигането на устойчиво управление на финансите като средство за подобряване на условията за стабилност на цените и за силен устойчив растеж, способстващ за създаване на работни места;
(3)
като има предвид, че Пактът за стабилност и развитие се състои от настоящия регламент, от Регламент (EО) № 1466/97 на Съвета (3), който цели да увеличи надзора по отношение на състоянието на бюджетите и надзора и координирането на икономическите политики, и от Резолюция на Европейския съвет от 17 юни 1997 г. относно Пакта за стабилност и развитие (4), в която в съответствие с член Г от Договора за Европейския съюз са приети категорични политически насоки с цел Пактът за стабилност и развитие да бъде приет своевременно и точно и по-специално да бъдат спазени средносрочните цели за състоянието на бюджетите като близки до баланс или с наличие на излишък, за което всички държави-членки са поели ангажимент, така че всеки път, когато те разполагат с данни, сочещи действителни или очаквани значителни отклонения от средносрочните цели за състоянието на бюджетите, да предприемат действията, считани за необходими за внасяне на промени, водещи до постигане на бюджетна стабилност и сходство в програмите;
(4)
като има предвид, че в третия етап от Икономическия и паричен съюз държавите-членки имат, съгласно член 104в от Договора, ясно определено от Договора задължение да избягват прекомерни бюджетни дефицити; като има предвид, че съгласно член 5 от Протокол (№ 11) към Договора, параграфи 1, 9 и 11 от член 104в не се прилагат по отношение на Обединеното кралство, освен ако то не премине към третия етап; като има предвид, че задължението съгласно член 109д, параграф 4 да се полагат усилия с цел избягването на прекомерен дефицит ще продължи да се прилага по отношение на Обединеното кралство;
(5)
като има предвид, че Дания, която е посочена в параграф 1 от Протокол (№ 12) към Договора, е уведомила в контекста на решението от Единбург от 12 декември 1992 г., че няма да участва в третия етап; като има предвид, че поради това в съответствие с параграф 2 от горепосочената протокол, параграфи 9 и 11 от член 104в не се прилагат по отношение на Дания;
(6)
като има предвид, че в третия етап от Икономическия и паричен съюз държавите-членки остават отговорни за техните национални бюджетни политики при спазването на разпоредбите на Договора; като има предвид, че държавите-членки ще предприемат необходимите мерки, за да се справят със задълженията си в съответствие с разпоредбите на Договора;
(7)
като има предвид, че спазването на средносрочните цели за състоянието на бюджетите като близки до баланс или с наличие на излишък, с което всички държави-членки са се ангажирали, допринася за създаване на подходящи условия за стабилност на цените и устойчив растеж, водещ до създаване на работни места във всички държави-членки и предоставящ им възможността да се справят с нормалните циклични колебания, поддържайки бюджетен дефицит в рамките на 3 % от приблизителната стойност на брутния вътрешен продукт;
(8)
като има предвид, че за да функционира добре Икономическият и паричен съюз, е необходимо трайно и устойчиво сближаване на икономическите и бюджетни характеристики на държавите-членки, които са приели общата парична единица, наричани по-долу „участващи държави-членки“; като има предвид, че бюджетната дисциплина е необходима в третия етап на Икономическия и паричен съюз като гаранция за стабилността на цените;
(9)
като има предвид, че член 109к, параграф 3 и член 104в, параграфи 9 и 11 се прилагат единствено по отношение на участващите държави-членки;
(10)
като има предвид, че е необходимо да бъде дефинирана концепцията за изключителен и временен дефицит за ориентировъчната стойност, както е посочена в член 104в, параграф 2, буква а); като има предвид в този контекст, че Съветът следва, inter alia, да вземе предвид многогодишните бюджетни прогнози, предоставени от Комисията;
(11)
като има предвид, че докладът на Комисията, изготвен в съответствие с член 104в, параграф 3, следва също така да вземе предвид дали бюджетният дефицит надвишава бюджетните разходи за инвестиции, а също така и всички релевантни фактори, включително средносрочното икономическо и бюджетно състояние на държавите-членки;
(12)
като има предвид, че е налице необходимост от определяне на крайни срокове за приемането на процедурата при прекомерен дефицит, с цел да бъде осигурено нейното бързо и ефективно приемане; като има предвид, че е необходимо в този контекст да бъде взет предвид фактът, че бюджетната година на Обединеното кралство не съвпада с календарната година;
(13)
като има предвид, че е налице необходимост от уточняване на начина, по който санкциите, предвидени в член 104в, могат да бъдат наложени, с цел да бъде осигурено ефективното прилагане на процедурата при прекомерен дефицит;
(14)
като има предвид, че засиленият надзор, предвиден в Регламент (EО) № 1466/97 на Съвета, заедно с надзора на Комисията по отношение на състоянието на бюджета в съответствие с член 104в, параграф 2, следва да предоставят възможност за ефективно и бързо прилагане на процедурата при прекомерен дефицит;
(15)
като има предвид, че с оглед на горепосочената, в случай че участваща държава-членка не успее да предприеме действие за промяна на прекомерния дефицит, общ максимален период от десет месеца от датата на съобщаването на данните, свидетелстващи за наличието на прекомерен дефицит, до решението за налагане на санкции, ако това е наложително, е възможен и подходящ, с цел да бъде упражнен натиск върху съответната участваща държава-членка за предприемането на такова действие; в този случай, ако процедурата започне през март, това би довело до санкции, наложени в рамките на календарната година, в която процедурата е била започната;
(16)
като има предвид, че препоръката на Съвета за промяна на даден прекомерен дефицит или последващите стъпки на процедурата при прекомерен дефицит би следвало да бъдат очаквани от съответната държава-членка, която би следвало да е получила ранно предупреждение; като има предвид, че сериозността на прекомерен дефицит в третия етап изисква спешни действия от страна на всички, които са засегнати;
(17)
като има предвид, че следва да бъде предприета процедура при прекомерен дефицит с временно прекратяване, ако засегнатата държава-членка предприеме подходящо действие в отговор на изпратената препоръка по член 104в, параграф 7 или нотификация по член 104в, параграф 9, за да бъде предоставен стимул на държавите-членки да предприемат съответните действия; като има предвид, че периодът от време, през който процедурата се предприема с възможност за временно прекратяване, не следва да бъде включен в максималния период от десет месеца между датата на нотифициране за съществуването на прекомерен дефицит и налагането на санкции; като има предвид, че процедурата следва да бъде възобновена незабавно, в случай че предвиденото действие не бъде предприето или ако предприетото действие е доказано неадекватно;
(18)
като има предвид, че с цел да се гарантира, че процедурата при прекомерен дефицит има задоволителен възпиращ ефект, когато Съветът реши да наложи санкция, от съответната участваща държава-членка следва да се изиска подходящ по размер безлихвен депозит;
(19)
като има предвид, че налагането на санкции в определен размер спомага за правната сигурност; като има предвид, че е целесъобразно размерът на депозита да бъде свързан с брутния вътрешен продукт на съответната участваща държава-членка;
(20)
като има предвид, че в случай че изискването за безлихвен депозит не принуди съответната участваща държава-членка да промени нейния прекомерен дефицит своевременно, би било подходящо санкциите да бъдат увеличени; като има предвид, че след това депозитът се превръща в глоба;
(21)
като има предвид, че предприемането на подходящо действие от страна на съответната участваща държава-членка за промяна на нейния прекомерен дефицит е първата стъпка към отмяна на санкциите; като има предвид, че постигнатият значителен напредък при промяна на прекомерен дефицита е основание за отмяна на санкциите в съответствие с член 104в, параграф 12; като има предвид, че отмяната на всички извънредни санкции е възможна единствено след като прекомерен дефицитът е бил напълно променен;
(22)
като има предвид, че Регламент (EО) № 3605/93 на Съвета от 22 ноември 1993 г. за прилагане на Протокола относно процедурата при прекомерен дефицит, приложен към Договора за създаване на Европейската общност (5), съдържа подробни правила за предоставяне на данни за бюджета от държавите-членки;
(23)
като има предвид, че съгласно член 109е, параграф 8, в който Договорът предвижда консултативна роля на Европейската централна банка (ЕЦБ), посочването на ЕЦБ следва да бъде тълкувано като посочване на Европейския валутен фонд преди създаването на ЕЦБ,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
РАЗДЕЛ 1
ОПРЕДЕЛЕНИЯ И ОЦЕНКИ
Член 1
1. Настоящият регламент определя правилата за ускоряване и изясняване на процедурата при свръхдефицит, като има за цел да възпре прекомерни бюджетни дефицити, а в случай че те възникнат - да способства за тяхната бърза промяна.
2. За целите на настоящия регламент „участващи държави-членки“ означава тези държави-членки, които са приели общата парична единица в съответствие с Договора, а „неучастващи държави-членки“ означава тези, които не са приели общата парична единица.
Член 2
1. Прекомерният бюджетен дефицит над референтната стойност се счита за изключителен и временен в съответствие с член 104т, параграф 2, буква а), второ тире, тогава, когато е резултат от необикновено събитие извън контрола на съответната държава-членка, което оказва значително влияние върху финансовото състояние на общото управление, или когато е резултат от драстичен икономически спад.
В допълнение прекомерният дефицит над референтната стойност следва да се счита за временен, ако предоставените от Комисията бюджетни прогнози сочат, че дефицитът ще падне под ориентировъчната стойност след края на необикновеното събитие или драстичния икономически спад.
2. По правило при подготовката на доклада съгласно член 104в, параграф 3 Комисията следва да приеме, че прекомерният дефицит над референтната стойност, който е резултат от драстичен икономически спад, е изключителен, единствено ако е налице годишен спад на действителния брутен вътрешен продукт минимум с 2 %.
3. Когато е налице прекомерен дефицит, Съветът при вземане на решение на основание член 104в, параграф 6, следва в неговата цялостна оценка да вземе предвид всички наблюдения, извършени от държавата-членка, сочещи, че независимо от наличния годишен спад на действителния брутен вътрешен продукт с минимум 2 %, това е изключение с оглед на допълнителните поддържащи това твърдение доказателства, отнасящи се по-специално до ненадейността на спада или до натрупаните загуби в производството, съотносими към предишни тенденции.
РАЗДЕЛ 2
УСКОРЯВАНЕ НА ПРОЦЕДУРАТА ПРИ СВРЪХДЕФИЦИТ
Член 3
1. В рамките на две седмици от приемането от Комисията на доклад, съставен в съответствие с изискванията на член 104в, параграф 3, Европейският икономически и финансов комитет следва да предостави становище в съответствие с член 104в, параграф 4.
2. Вземайки изцяло предвид становището, посочено в параграф 1, Комисията, ако прецени, че е налице прекомерен дефицит, следва да представи становище и препоръка до Съвета в съответствие с член 104 в, параграфи 5 и 6.
3. Съветът се произнася относно съществуването на прекомерен дефицит в съответствие с член 104в, параграф 6, в рамките на три месеца от докладването на данните, определени в член 4, параграфи 2 и 3 от Регламент (EО) № 3605/93. Когато Съветът се произнесе в съответствие с член 104в, параграф 6, че е налице прекомерен дефицит, той следва в същото време да отправи препоръки до съответната държава-членка съгласно член 104в, параграф 7.
4. В препоръката си, отправена на основание член 104в, параграф 7, Съветът следва да определи краен срок от най-много четири месеца за предприемане на ефективно действие от страна на съответната държава-членка. Препоръката на Съвета следва също така да определи краен срок за промяна на прекомерния дефицит, който следва да бъде ликвидиран в годината, следваща годината на неговото установяване, освен ако не са налице особени обстоятелства.
Член 4
1. Всяко решение на Съвета да направи своите препоръки публично достояние, когато е установено, че не са предприети ефективни действия съгласно член 104в, параграф 8, следва да бъде взето незабавно след изтичане на крайния срок, определен в съответствие с член 3, параграф 4 от настоящия регламент.
2. Съветът, при преценяване на ефективността на действието, предприето в отговор на препоръките, направени от него на основание член 104в, параграф 7, взема решение въз основа на публично оповестените решения на правителството на съответната държава-членка.
Член 5
Всяко решение на Съвета да нотифицира съответната участваща държава-членка за предприемането на мерки за намаляване на дефицита в съответствие с член 104в, параграф 9, следва да бъде взето в рамките на един месец от решението на Съвета, с което се констатира, че не е предприето ефективно действие в съответствие с член 104в, параграф 8.
Член 6
Когато са налице условията за прилагане на член 104в, параграф 11, Съветът следва да наложи санкции в съответствие с член 104в, параграф 11. Всяко такова решение следва да бъде взето не по-късно от два месеца след решението на Съвета за нотифициране на съответната участваща държава-членка да предприеме мерки в съответствие с член 104в, параграф 9.
Член 7
В случай че участващата държава-членка не успее да предприеме действия, съответстващи на последователните решения на Съвета съгласно член 104в, параграфи 7 и 9, решението на Съвета за налагане на санкции в съответствие с член 104в, параграф 11, следва да бъде взето в рамките на десет месеца от докладването на данните, събрани на основание Регламент (EО) № 3605/93, както е определено в член 3, параграф 3 от настоящия регламент. Ускорената процедура се прилага в случаите, когато е налице умишлено заплануван дефицит, за който Съветът е решил, че е прекомерен дефицит.
Член 8
Всяко решение на Съвета за увеличаване на санкциите, взето в съответствие с член 104в, параграф 11, различно от превръщането на депозитите в глоби съгласно член 14 от настоящия регламент, следва да бъде взето не по-късно от два месеца след докладването на данните, на основание Регламент (EО) № 3605/93. Всяко решение на Съвета за отмяна на някои или на всички негови решения, взети съгласно член 104в, параграф 12, следва да бъде взето възможно най-скоро и във всеки случай не по-късно от два месеца след докладването на данните, както е предвидено в Регламент (EО) № 3605/93.
РАЗДЕЛ 3
ВРЕМЕННО ПРЕКРАТЯВАНЕ И НАБЛЮДЕНИЕ
Член 9
1. Процедурата при прекомерен дефицит се провежда при временно прекратяване:
-
ако съответната държава-членка предприеме действия в съответствие с препоръките, направени съгласно член 104в, параграф 7,
-
ако съответната държава-членка предприеме действия в съответствие с нотификациите, отправени на основание член 104в, параграф 9.
2. Периодът, в който процедурата се провежда при временно прекратяване, не се включва нито в десетмесечния срок, определен в член 7, нито в двумесечния срок, определен в член 6 от настоящия регламент.
Член 10
1. Комисия и Съветът наблюдават прилагането на действията, предприети:
-
от страна на съответната държава-членка в отговор на препоръките, направени на основание член 104в, параграф 7,
-
от страна на съответната участваща държава-членка в отговор на нотификациите, изпратени на основание член 104в, параграф 9.
2. В случай че не е било предприето действие от страна на участваща държава-членка или Съветът счете, че то е доказано неадекватно, Съветът взема незабавно решение съгласно член 104в, параграф 9 или съответно член 104в, параграф 11.
3. В случай че актуалните данни, събрани на основание Регламент (EО) № 3605/93 показват, че прекомерният дефицит не е бил променен от участващата държава-членка в рамките на определените сроковете или в съответствие с препоръките, направени на основание член 104в, параграф 7, или в съответствие със съобщенията, изпратени на основание член 104в, параграф 9, Съветът взема незабавно решение съгласно член 104в, параграф 9 или съответно член 104в, параграф 11.
РАЗДЕЛ 4
САНКЦИИ
Член 11
Във всички случаи, когато Съветът реши да наложи санкции на участваща държава-членка в съответствие с член 104в, параграф 11, като правило следва да бъде изискан безлихвен депозит. Съветът може да реши да прибави към този депозит мерките, предвидени в първия и второ тире от член 104в, параграф 11.
Член 12
1. Когато прекомерният дефицит е резултат от неспазване на критерия, свързан със съотношението на бюджетния дефицит в член 104в, параграф 2, буква а), размерът на първия депозит се състои от твърдо определен компонент, равен на 0,2 % от брутния вътрешен продукт, и от вариращ компонент, равен на една десета от разликата между дефицита като процент от брутния вътрешен продукт за предходната година и ориентировъчната стойност от 3 % от брутния вътрешен продукт.
2. Всяка следваща година, докато решението за съществуването на прекомерен дефицит не бъде отменено, Съветът преценява дали съответната участваща държава-членка е предприела ефективно действие в отговор на съобщението на Съвета съгласно член 104в, параграф 9. В тази годишна оценка Съветът се произнася с решение на базата на член 104в, параграф 11 за увеличаване на санкциите, без да се засягат разпоредбите на член 13 от настоящия регламент, освен ако съответната участваща държава-членка се е съобразила със съобщението на Съвета. Ако бъде решено да се изиска допълнителен депозит, той следва да бъде равен на една десета от разликата между дефицита като процент от брутния вътрешен продукт за предшестващата година и ориентировъчната стойност от 3 % от брутния вътрешен продукт.
3. Всеки отделен депозит, посочен в параграфи 1 и 2, не следва да надхвърля граничната стойност от 0,5 % от брутния вътрешен продукт.
Член 13
По правило депозитът се превръща от Съвета в съответствие с член 104в, параграф 11 в глоба, в случай че две години след решението за изискване от съответната участваща държава-членка да направи депозит Съветът счита, че прекомерният дефицит не е бил променен.
Член 14
1. В съответствие с член 104в, параграф 12 Съветът отменя санкциите, посочени в член 104в, параграф 11, първо и второ тире, в зависимост от напредъка, постигнат от съответната участваща държава-членка за промяна на прекомереният дефицит.
Член 15
В съответствие с член 104в, параграф 12 Съветът отменя всички изключителни санкции, ако решението за съществуването на прекомерен дефицит е отменено. Сумите за глобите по член 13 от настоящия регламент не се възстановяват на съответната участваща държава-членка.
Член 16
Депозитите, посочени в членове 11 и 12 от настоящия регламент, се подават при Комисията. Лихвите по депозитите и глобите, посочени в член 13 от настоящия регламент, съставят друг приход съгласно член 20л от Договора и се разпределят между участващите държави-членки без прекомерен дефицит, както е определено в член 104в, параграф 6, пропорционално на техния дял в общия брутен национален продукт на отговарящите на условията държави-членки.
РАЗДЕЛ 5
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 17
За целите на настоящия регламент и доколкото бюджетната година в Обединеното кралство не съвпада с календарната година, разпоредбите на раздели 2, 3 и 4 от настоящия регламент се прилагат по отношение на Обединеното кралство в съответствие с приложението.
Член 18
Настоящият регламент влиза в сила на 1 януари 1999 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 7 юли 1997 година.
RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1467/97
av den 7 juli 1997
om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora underskott
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 104c.14 andra stycket i detta,
med beaktande av kommissionens förslag (1),
med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2),
med beaktande av Europeiska monetära institutes yttrande, och
med beaktande av följande:
1.
Det är nödvändigt att påskynda och förtydliga förfarandet vid alltför stora underskott enligt artikel 104c i fördraget för att avskräcka från alltför stora underskott i den offentliga sektorns finanser och för att se till att de omgående korrigeras om de uppstår. Bestämmelserna i denna förordning, som skall antas i detta syfte enligt artikel 104c.14 andra stycket, utgör tillsammans med bestämmelserna i protokoll nr 5 till fördraget en ny enhetlig uppsättning regler för tillämpningen av artikel 104c.
2.
Stabilitets- och tillväxtpakten grundar sig på målet med sunda offentliga finanser som ett medel att stärka förutsättningarna för prisstabilitet och för en stark varaktig tillväxt som främjar skapandet av sysselsättning.
3.
Stabilitets- och tillväxtpakten består av denna förordning, av rådets förordning (EG) nr 1466/97 (3) som syftar till att förstärka övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken samt av Europeiska rådets resolution av den 17 juni 1997 om stabilitets- och tillväxtpakten (4) i vilken det i enlighet med artikel D i Fördraget om Europeiska unionen ges fasta politiska riktlinjer för en strikt och punktlig tillämpning av stabilitets- och tillväxtpakten och i synnerhet för en anslutning till det medelfristiga målet med offentliga finanser som är nära balans eller i överskott, som alla medlemsstater har åtagit sig att respektera, och att vidta de korrigerande åtgärder som avser de offentliga finanserna som de anser vara nödvändiga för att uppnå målen i sina stabilitets- och konvergensprogram så snart de får information som pekar på betydande faktiska eller förväntade avvikelser från det medelfristiga budgetmålet.
4.
Under den tredje etappen av Ekonomiska och monetära unionen (EMU) har medlemsstaterna enligt artikel 104c i fördraget en otvetydig skyldighet att undvika alltför stora underskott i den offentliga sektorns finanser. Enligt artikel 5 i protokoll nr 11 till fördraget skall artikel 104c.1, 104c.9 och 104c.11 inte tillämpas på Förenade kungariket såvida landet inte går över till den tredje etappen. Skyldigheten enligt artikel 109e.4 att sträva efter att undvika alltför stora underskott i den offentliga sektorns finanser skall fortsätta att tillämpas på Förenade kungariket.
5.
Danmark meddelade, med hänvisning till punkt 1 i protokoll nr 12 till fördraget, i anslutning till beslutet i Edinburgh av den 12 december 1992 att landet inte kommer att delta i den tredje etappen. Därför skall, enligt punkt 2 i nämnda protokoll, artikel 104c.9 och 104c.11 inte tillämpas på Danmark.
6.
Under den tredje etappen av EMU förblir medlemsstaterna ansvariga för sin nationella budgetpolitik, om inte annat följer av bestämmelserna i fördraget. Medlemsstaterna kommer att vidta nödvändiga åtgärder för att uppfylla sina skyldigheter enligt bestämmelserna i fördraget.
7.
En anslutning till det medelfristiga målet med offentliga finanser som är nära balans eller i överskott, som alla medlemsstater har åtagit sig att respektera, bidrar till att skapa ändamålsenliga villkor för prisstabilitet och varaktig tillväxt som främjar skapandet av sysselsättning i alla medlemsstater och kommer att göra det möjligt för medlemsstaterna att hantera normala konjunktursvängningar och samtidigt hålla underskottet i de offentliga finanserna inom referensvärdet pä 3 procent av BNP.
8.
För att EMU skall kunna fungera väl är det nödvändigt att konvergensen i ekonomiskt och budgetmässigt hänseende i de medlemsstater som har infört den gemensamma valutan, nedan kallade ”deltagande medlemsstater”, visar sig stabil och varaktig. Budgetdisciplin är nödvändig under den tredje etappen av EMU för att säkra prisstabilitet.
9.
Enligt artikel 109k.3 i fördraget är artikel 104c.9 och 104c.11 enbart tillämplig på de deltagande medlemsstaterna.
10.
Det är nödvändigt att definiera begreppet undantagsvis och övergående överskridande av referensvärdet som det hänvisas till i artikel 104c.2 a. Rådet bör i detta sammanhang bland annat beakta de fleråriga budgetprognoser som kommissionen tillhandahåller.
11.
En rapport från kommissionen enligt artikel 104c.3 skall även beakta huruvida underskottet i den offentliga sektorns finanser överstiger utgifterna för de offentliga investeringarna samt alla övriga faktorer av betydelse, inbegripet medlemsstatens ekonomiska och budgetmässiga läge på medellång sikt.
12.
Det finns ett behov av att fastställa tidsfrister för tillämpningen av förfarandet vid alltför stora underskott för att säkerställa att det tillämpas snabbt och effektivt. Det är i detta sammanhang nödvändigt att beakta det faktum att budgetåret i Förenade kungariket inte sammanfaller med kalenderåret.
13.
Det finns ett behov av att precisera hur de sanktioner som avses i artikel 104c kan åläggas för att säkerställa en effektiv tillämpning av förfarandet vid alltför stora underskott.
14.
Den förstärkta övervakningen enligt rådets förordning (EG) nr 1466/97 bör, tillsammans med kommissionens övervakning av den offentliga sektorns finanser i enlighet med artikel 104c.2, underlätta en effektiv och snabb tillämpning av förfarandet vid alltför stora underskott.
15.
Mot bakgrund av ovanstående och om en deltagande medlemsstat underlåter att vidta effektiva åtgärder för att korrigera alltför stora underskott, förefaller en sammanlagd tidsperiod på högst tio månader - från och med rapportering av uppgifter som anger förekomst av alltför stora underskott fram till och med ett eventuellt nödvändigt beslut att ålägga sanktioner - både möjlig och lämplig för att utöva påtryckningar på den berörda deltagande medlemsstaten att vidta sådana åtgärder. I så fall, och om förfarandet inleds i mars, kan detta leda till att sanktioner åläggs inom samma kalenderår som förfarandet har inletts.
16.
Rådets rekommendation om att korrigera ett alltför stort underskott eller de senare stegen i förfarandet vid alltför stora underskott bör kunna förutses av den berörda medlemsstaten, som skall ha fått en tidig varning. Det allvarliga i ett alltför stort underskott under den tredje etappen bör få alla inblandade parter att skyndsamt vidta åtgärder.
17.
Det är lämpligt att låta förfarandet vid alltför stora underskott vila om den berörda medlemsstaten vidtar lämpliga åtgärder som reaktion på en rekommendation enligt artikel 104c.7 eller ett föreläggande enligt artikel 104c.9 för att skapa ett incitament för medlemsstaten att handla i enlighet därmed. Den tidsperiod under vilken förfarandet lämnas vilande bör inte tas med i den period på högst tio månader mellan det datum då förekomsten av alltför stora underskott rapporteras och åläggandet av sanktioner. Det är lämpligt att omedelbart återuppta förfarandet om de planerade åtgärderna inte genomförs eller om de genomförda åtgärderna visar sig vara otillräckliga.
18.
För att säkerställa att förfarandet vid alltför stora underskott har en tillräckligt avskräckande verkan, bör en räntelös deposition av lämplig storlek krävas av den berörda deltagande medlemsstaten, när rådet beslutar att ålägga en sanktion.
19.
Att definiera sanktioner enligt en fastlagd skala bidrar till rättslig säkerhet. Det är lämpligt att sätta storleken på depositionen i relation till den berörda deltagande medlemsstatens BNP.
20.
Om införandet av en räntelös deposition inte får den berörda deltagande medlemsstaten att korrigera sitt alltför stora underskott inom föreskriven tid är det lämpligt att sanktionerna skärps. Det är då lämpligt att omvandla depositionen till böter.
21.
Lämpliga åtgärder som vidtas av den berörda deltagande medlemsstaten i syfte att korrigera dess alltför stora underskott är det första steget mot ett upphävande av sanktionerna. Betydande framsteg med att korrigera det alltför stora underskottet bör leda till hävande av sanktioner enligt artikel 104c.12. Upphävande av samtliga kvarstående sanktioner bör inte ske förrän det alltför stora underskottet har korrigerats fullständigt.
22.
I rådets förordning (EG) nr 3605/93 av den 22 november 1993 om tillämpningen av protokoll (nr 5) om förfarandet vid alltför stora underskott som är fogat till Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen (5) fatställs närmare bestämmelser för rapporteringen av budgetuppgifter frän medlemsstaterna.
23.
Enligt artikel 109f.8 skall, i de fall där Europeiska centralbanken (ECB) enligt fördraget skall ha en rådgivande funktion, hänvisningar till ECB före dess upprättande avse Europeiska monetära institutet.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
AVSNITT 1
DEFINITIONER OCH BEDÖMNINGAR
Artikel 1
1. Bestämmelserna i denna förordning för att påskynda och förtydliga tillämpningen av förfarandet vid alltför stora underskott har som syfte att avskräcka från alltför stora underskott i den offentliga sektorns finanser och att i de fall underskott uppstår bidra till att de omgående korrigeras.
2. I denna förordning avses med deltagande medlemsstater de medlemsstater som inför den gemensamma valutan i enlighet med fördraget och med icke deltagande medlemsstater de som inte har infört den gemensamma valutan.
Artikel 2
1. Underskottet i den offentliga sektorns finanser skall anses överskrida referensvärdet undantagsvis och övergående enligt artikel 104c.2 a andra strecksatsen när det orsakas av en ovanlig händelse utanför den berörda medlemsstatens kontroll som har stor inverkan på den offentliga sektorns finansiella ställning, eller när det orsakas av en allvarlig konjunkturedgång.
Dessutom skall överskridandet av referensvärdet anses övergående om kommissionens budgetprognoser visar att underskottet kommer att understiga referensvärdet efter det att den ovanliga händelsen eller den allvarliga konjunkturedgången har upphört.
2. När kommissionen utarbetar en rapport enligt artikel 104c.3 skall den som regel anse att ett överskridande av referensvärdet till följd av en allvarlig konjunkturnedgång sker undantagsvis endast om det rör sig om ett årligt fall i real BNP på minst 2 procent.
3. När rådet enligt artikel 104c.6 skall avgöra om ett alltför stort underskott föreligger skall det i sin allsidiga bedömning beakta eventuella påpekanden från medlemsstaten om att ett årligt fall i real BNP som är mindre än 2 procent ändå kan anses ske undantagsvis mot bakgrund av ytterligare stödjande belägg, särskilt konjunkturnedgångens plötsliga förlopp eller det ackumulerade produktionsbortfallet i förhållande till den tidigare trendmässiga utvecklingen.
AVSNITT 2
PÅSKYNDANDE AV FÖRFARANDET VID ALLTFÖR STORA UNDERSKOTT
Artikel 3
1. Inom två veckor efter det att kommissionen har antagit en rapport som utarbetats enligt artikel 104c.3 skall Ekonomiska och finansiella kommittén yttra sig i enlighet med artikel 104c.4.
2. Kommissionen skall fullt ut beakta yttrandet enligt punkt 1, och om den anser att ett alltför stort underskott föreligger skall den avge ett yttrande och en rekommendation till rådet i enlighet med artikel 104c.5 och 104c.6.
3. Rådet skall avgöra om ett alltför stort underskott föreligger enligt artikel 104c.6 inom tre månader efter de rapporteringstillfällen som föreskrivs i artikel 4.2 och 4.3 i förordning (EG) nr 3505/93. När rådet enligt artikel 104c.6 avgör om ett alltför stort underskott föreligger skall det samtidigt ge rekommendationer till den berörda medlemsstaten enligt artikel 104c.7.
4. I rådets rekommendation i enlighet med artikel 104c.7 skall det fastställas en tidsfrist på högst fyra månader inom vilken den berörda medlemsstaten skall vidta effektiva åtgärder. I rådets rekommendation skall det även fastställas en tidsfrist för korrigeringen av det alltför stora underskottet, vilken skall slutföras under det år som följer på året då underskottet fastställdes om det inte föreligger särskilda omständigheter.
Artikel 4
1. Rådets beslut att offentliggöra sin rekommendation, när det finner att inga effektiva åtgärder har vidtagits i enlighet med artikel 104c.8, skall fattas omedelbart efter utgången av den tidsfrist som har fastställts enligt artikel 3.4 i denna förordning.
2. Rådets skall vid bedömningen av huruvida effektiva åtgärder har vidtagits till följd av rådets rekommendationer enligt artikel 104c.7 grunda sitt beslut på offentliggjorda beslut av den berörda medlemsstatens regering.
Artikel 5
Rådets beslut att förelägga den berörda deltagande medlemsstaten att vidta åtgärder för att minska underskottet enligt artikel 104c.9, skall fattas inom en månad efter det beslut i vilket rådet har fastställt att inga effektiva åtgärder har vidtagits enligt artikel 104c.8.
Artikel 6
När villkoren för att tillämpa artikel 104c.11 är uppfyllda skall rådet ålägga sanktioner enligt artikel 104c.11. Ett sådant beslut skall fattas senast två månader efter rådets beslut att förelägga den berörda deltagande medlemsstaten att vidta åtgärder enligt artikel 104c.9.
Artikel 7
Om en deltagande medlemsstat underlåter att följa rådets på varandra följande beslut enligt artikel 104c.7 och 104c.9 skall rådets beslut om att ålägga sanktioner i enlighet med artikel 104c.11 fattas inom tio månader efter rapporteringstillfällena enligt förordning (EG) nr 3605/93 som anges i artikel 3.3. i den här förordningen. Ett påskyndat förfarande skall användas i händelse av ett avsiktligt planerat underskott som enligt rådets beslut är alltför stort.
Artikel 8
Rådets beslut att skärpa sanktionerna i enlighet med artikel 104c.11, utom när det gäller att omvandla depositioner till böter enligt artikel 14 i den här förordningen, skall fattas senast två månader efter rapporteringstillfällena enligt förordning (EG) nr 3605/93. Rådets beslut att upphäva vissa eller samtliga av sina beslut i enlighet med artikel 104c.12 skall fattas så snart som möjligt och under inga omständigheter senare än två månader efter rapporteringstillfällena enligt förordning (EG) nr 3605/93.
AVSNITT 3
VILANDE FÖRFARANDE OCH ÖVERVAKNING
Artikel 9
1. Förfarandet vid alltför stora underskott skall lämnas vilande
-
om den berörda medlemsstaten följer rekommendationerna enligt artikel 104c.7,
-
om den berörda deltagande medlemsstaten följer föreläggandena enligt artikel 104c.9.
2. Den period under vilken förfarandet lämnas vilande skall inte ingå vare sig i den tiomånadersperiod som anges i artikel 7 eller i den tvåmånadersperiod som anges i artikel 6 i denna förordning.
Artikel 10
1. Kommissionen och rådet skall övervaka genomförandet av de åtgärder som har vidtagits
-
av den berörda medlemsstaten till följd av rekommendationer enligt artikel 104c.7,
-
av den berörda deltagande medlemsstaten till följd av förelägganden enligt artikel 104c.9.
2. Om en deltagande medlemsstat inte genomför åtgärderna eller om de enligt rådets uppfattning visar sig vara otillräckliga, skall rådet omedelbart fatta ett beslut enligt artikel 104c.9 eller artikel 104c.11.
3. Om utfallsdata enligt förordning (EG) nr 3605/93 visar att ett alltför stort underskott inte har korrigerats av en deltagande medlemsstat inom den tidsfrist som fastställs antingen i en rekommendation enligt artikel 104c.7 eller i ett föreläggande enligt artikel 104c.9 skall rådet omedelbart fatta ett beslut enligt artikel 104c.9 eller artikel 104c.11.
AVSNITT 4
SANKTIONER
Artikel 11
När rådet beslutar att tillämpa sanktioner mot en deltagande medlemsstat i enlighet med artikel 104c.11 skall som regel en räntelös deposition krävas. Rådet får besluta att komplettera denna deposition med åtgärderna i artikel 104c.11 första och andra strecksatserna.
Artikel 12
1. När det alltför stora underskottet beror på att kriteriet för andelen av underskottet i den offentliga sektorns finanser enligt artikel 104c.2 a inte uppfylls, skall den första depositionen omfatta en fast del som motsvarer 0,2 procent av BNP och en rörlig del som motsvarar en tiondel av skillnaden mellan underskottet i procent av BNP under det föregående året och referensvärdet på 3 procent av BNP.
2. Varje därpå följande år, fram till dess att beslutet om att ett alltför stort underskott föreligger upphävs, skall rådet bedöma om den berörda deltagande medlemsstaten har vidtagit effektiva åtgärder till följd av rådets föreläggande enligt artikel 104c.9. Rådet skall, i sin årliga bedömning i enlighet med artikel 104c.11 och utan att det påverkar bestämmelserna i artikel 13 i denna förordning, besluta att skärpa sanktionerna om inte den berörda deltagande medlemsstaten har följt rådets föreläggande. Om en tilläggsdeposition beslutas skall den motsvara en tiondel av skillnaden mellan underskottet i procent av BNP under det föregående året och referensvärdet på 3 procent av BNP.
3. Ingen enskild deposition enligt punkterna 1 och 2 skall överskrida en övre gräns på 0,5 procent av BNP.
Artikel 13
Rådet skall som regel enligt artikel 104c.11 omvandla en deposition till böter, om det alltför stora underskottet enligt rådets mening inte har korrigerats två är efter beslutet att kräva en deposition av den berörda deltagande medlemsstaten.
Artikel 14
I enlighet med artikel 104c.12 skall rådet upphäva de sanktioner som anges i artikel 104c.11 första och andra strecksatserna beroende på hur betydande framsteg den berörda deltagande medlemsstaten har gjort när det gäller att korrigera det alltför stora underskottet.
Artikel 15
I enlighet med artikel 104c.12 skall rådet upphäva samtliga kvarstående sanktioner om beslutet om att det föreligger ett alltför stort underskott upphävs. Böter enligt artikel 13 i denna förordning skall inte återbetalas till den berörda deltagende medlemsstaten.
Artikel 16
De depositioner som anges i artiklarna 11 och 12 i denna förordning skall deponeras hos kommissionen. Räntor på depositionerna samt de böter som anges i artikel 13 i denna förordning utgör andra inkomster enligt artikel 201 i fördraget och skall fördelas mellan de deltagande medlemsstater som inte har alltför stort underskott enligt artikel 104c.6, i förhållande till deras andel av total BNP för dessa medlemsstater.
AVSNITT 5
ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER OCH SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 17
När det gäller denna förordning och så länge som Förenade kungarikets budgetår inte sammanfaller med kalenderåret skall bestämmelserna i avsnitten 2-4 i denna förordning tillämpas på Förenade kungariket enligt bilagan.
Artikel 18
Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1999.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 7 juli 1997.