19750616
Директива на Съвета
от 16 юни 1975 година
относно обезвреждането на отработени масла
(75/439/ЕИО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално членове 100 и 235 от него;
като взе предвид предложението на Комисията;
като взе предвид становището на Европейския парламент [1];
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [2];
като има предвид, че всяко несъответствие на разпоредбите за обезвреждането на отработени масла, вече прилагани или подготвяни за прилагане в различните държави-членки, е възможно да създаде различни условия за конкуренция и така да се отрази на функционирането на общия пазар; като има предвид, че по тази причина е необходимо да се сближат законодателствата в тази област съгласно член 100 от Договора;
като има предвид, че съществува необходимост това сближаване на законодателствата да бъде придружено от действие на Общността, така че една от целите на Общността в сферата на опазване на околната среда да бъде постигната чрез норми с по-голям обхват; като има предвид, че определени специфични разпоредби в този смисъл трябва да бъдат постановени по тази причина; като има предвид, че трябва да се позове на член 235 от Договора, тъй като правомощията, необходими за тази цел, не са предвидени в Договора;
като има предвид, че всички разпоредби относно обезвреждането на отработени масла трябва да се стремят особено и единствено към опазване на околната среда от опасните последици, причинени от обезвреждането, складирането или преработването на тези масла;
като има предвид, че рециклирането на отработени масла може да благоприятства провеждането на политика за снабдяване с горива;
като има предвид, че програмата за действие на Европейските общности за околната среда [3] подчертава важността на проблема за обезвреждането на отработени масла, без да се причинява опасно въздействие върху околната среда;
като има предвид, че количествата отработени масла и особено на такива емулсии са се увеличили в Общността;
като има предвид, че трябва да се прилага ефикасна и последователна система за преработка на маслените отпадъци дори и към тези, които са само частично маслени, която система да не създава бариери за търговията вътре в Общността, нито да се отразява на конкуренцията и да осигурява тяхната безопасна преработка при добри икономически условия;
като има предвид, че такава система трябва да регламентира преработката, обезвреждането, складирането и събирането на отработени масла и да предвиди система от разрешителни, предназначени за предприятия, които обезвреждат такива масла, за задължителното събиране и/или обезвреждане на такива отпадъци при определени случаи и за подходящи процедури за инспектиране;
като има предвид, че в случаите, когато за определени предприятия има изискване да събират и/или обезвреждат отработени масла, трябва да има възможности за компенсации чрез обезщетения на тази част от разходите, отнасяща се до тях и непокривана от печалбата им, като тези обезщетения могат да се финансират освен по други начини, и с такси върху сурови или регенерирани масла,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
За целите на настоящата директива терминът "отработени масла" се приема, че означава всеки полутечен или течен продукт, който изцяло или частично се състои от минерални или синтетични масла, включително и утайки от цистерни, водно-маслени смеси и емулсии.
Член 2
Държавите-членки предприемат необходимите мерки за гарантиране на безопасното събиране и обезвреждане на отработените масла.
Член 3
Държавите-членки предприемат необходимите мерки за гарантиране доколкото е възможно, обезвреждането на отработените масла да се извършва чрез вторична преработка (регенериране и/или) изгаряне, различно от това с цел унищожаване).
Член 4
Държавите-членки предприемат необходимите мерки за гарантиране забраната на:
1. обезвреждане на отработени масла в надземни и подпочвени води, води по бреговите райони и в отводнителни системи;
2. складиране и/или обезвреждане на опасни за почвата отработени масла и всякакво неконтролирано обезвреждане утайки от преработката на отработени масла;
3. всякаква преработка на отработени масла, която причинява замърсяване на въздуха над предвидените стойностите в съществуващите разпоредби.
Член 5
Когато целите, формулирани в членове 2, 3 и 4, не могат да бъдат постигнати по друг начин, държавите-членки предприемат необходимите мерки за гарантиране едно или повече предприятия да извършват събирането и/или обезвреждането на продуктите, давани им от други предприятия там, където има възможност, в зоната, посочена им от компетентните власти.
Член 6
За да се съобрази с мерките, предприети съгласно член 4, всяко предприятие, което обезврежда отработени масла, трябва да има разрешително.
Това разрешително се дава от компетентните власти след проверка на инсталациите, ако е необходимо. Тези власти налагат условията, които техническото състояние изисква.
Член 7
Лице, което държи отработени масла и не е в състояние да се съобрази с мерките, предприети съгласно член 4, ги предоставя на предприятието или предприятията, описани в член 5.
Член 8
Лица, които имат определени количества отработени масла, съдържащи примеси в повече от определените проценти, ги държат или складират отделно.
Компетентните власти определят количествата и процентите, посочени в първата алинея, като те могат да са различни в зависимост от вида на продукта.
Член 9
Предприятие, което събира и/или обезврежда отработени масла, трябва да извършва тези операции по такъв начин, че да не застрашава необратимо със замърсяване водата, въздуха или почвата.
Член 10
Всяко предприятие, което произвежда, събира и/или обезврежда отработени масла в по-голямо количество от определяното от всяка държава-членка, но не по-голямо от 500 литра, трябва:
- да води отчет за количеството, качеството, произхода и мястото на такива масла и къде са изпратени или получени, включително с датите, и/или
- да предоставя такава информация на компетентните власти при поискване.
Държавите-членки имат право да определят количеството на отработени масла в съответствие с първата алинея по отношение на еквивалентно количество необработени масла, изчислявано в съответствие с един разумен коефициент на преобразуване.
Член 11
Всяко предприятие, което обезврежда отработени масла, трябва да предава на компетентните власти при поискване от тяхна страна информацията за обезвреждането или складирането на такива отработени масла или утайки от тях.
Член 12
Предприятията, посочени в член 6, се инспектират периодично от компетентните власти, особено що се отнася до съблюдаването на условията в техните разрешителни.
Член 13
Като реципрочна отстъпка за задълженията, налагани им от държавите-членки съгласно член 5, могат да се дават обезщетения на предприятия, които събират или обезвреждат такива масла заради услугите, които предлагат. Такива обезщетения не могат да надхвърлят годишните непокрити разходи, отбелязани от предприятието в действителност, като се взема предвид една разумна печалба.
Размерът на тези обезщетения трябва да не предизвиква значително нарушаване на конкуренцията или да поражда изкуствени модели на търговия с тези продукти.
Член 14
Обезщетенията могат да се финансират освен по други начини и с такси, налагани на продукти, които след използване се превръщат в отработени масла, или на отработени масла.
Финансирането на обезщетенията трябва да е съобразено с принципа "замърсителят плаща".
Член 15
Всяка държава-членка периодично предоставя на Комисията информация относно техническия си опит и натрупаната си практика, както и за получените резултати от прилагането на мерките съгласно настоящата директива.
Комисията изпраща на държавите-членки цялостен обзор на тази информация.
Член 16
На всеки три години държавите-членки правят доклади за състоянието на обезвреждането на отработени масла в съответните страни и ги изпращат на Комисията.
Член 17
Държавите-членки предприемат необходимите мерки за спазването на настоящата директива в срок 24 месеца след нейното нотифициране и незабавно информират Комисията за това.
Член 18
Разпоредбите, приети от държавите-членки в съответствие с настоящата директива, могат постепенно да се прилагат към предприятията, посочени в член 6 и съществуващи по време на нотифицирането на настоящата директива, в срок четири години от въпросната нотификация.
Член 19
Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на основните разпоредби от националното си законодателство, които приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 20
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Люксембург на 16 юни 1975 година.
RÅDETS DIREKTIV av den 16 juni 1975 om omhändertagande av spilloljor (75/439/EEG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artiklarna 100 och 235 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag,
med beaktande av Europaparlamentets yttrande(1),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2), och
med beaktande av följande:
Olikheter mellan sådana bestämmelser om omhändertagande av spilloljor som tillämpas eller är under utarbetande i medlemsstaterna kan skapa ojämlika konkurrensvillkor och därmed direkt påverka den gemensamma marknadens funktion. En tillnärmning av lagstiftningen på detta område enligt artikel 100 i fördraget är därför nödvändig.
Det framstår som nödvändigt att denna tillnärmning av lagstiftningen följs av gemenskapsåtgärder för att genom mera långtgående föreskrifter förverkliga en av gemenskapens målsättningar inom miljöskyddsområdet. Vissa särskilda bestämmelser i detta syfte bör därför införas. Artikel 235 i fördraget bör tillämpas, eftersom fördraget inte tillhandahåller de särskilda befogenheter som krävs.
Ett viktigt syfte med alla bestämmelser som avser omhändertagande av spilloljor bör vara att skydda miljön mot skadliga effekter på grund av utsläpp, förvaring eller behandling av sådana oljor.
Återvinning av spilloljor kan bidra till bränsletillförseln.
I Europeiska gemenskapernas åtgärdsprogram för miljön(3) betonas vikten av att omhändertagande av spilloljor sker utan att skadliga effekter på miljön uppstår.
Mängden spilloljor, särskilt emulsioner, har ökat i gemenskapen.
Ett effektivt och enhetligt system för att ta hand om spilloljor, utformat så att varken handeln inom gemenskapen försvåras eller konkurrensen påverkas, bör tillämpas för alla sådana varor, även de som bara delvis består av olja. Systemet bör utformas så att behandling av spillolja kan ske på ett säkert sätt med rimliga ekonomiska insatser.
Ett sådant system bör omfatta hantering, utsläpp, förvaring och uppsamling av spilloljor. Regler bör ingå om tillstånd för företag som svarar för omhändertagande av sådana oljor, om krav på uppsamling och/eller bortskaffande av sådana oljor i vissa fall samt om lämpliga tillsynsförfaranden.
Om särskilda företag måste anlitas för uppsamling och/eller bortskaffande av spilloljor, bör dessa kunna ersättas för uppkomna kostnader som inte täcks av deras inkomster. En sådan ersättning kan bland annat finansieras genom en avgift på ny eller regenererad olja.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
I detta direktiv avses med spilloljor varje halvflytande eller flytande begagnad vara som helt eller delvis består av mineralolja eller syntetisk olja, inklusive oljerester från tankar, blandningar av olja och vatten samt emulsioner.
Artikel 2
Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som behövs för säkerställa att spilloljor uppsamlas och omhändertas på ett säkert sätt.
Artikel 3
Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som behövs för att säkerställa att spilloljor så långt det är möjligt omhändertas genom återvinning (regenerering och/eller förbränning för annat ändamål än destruktion).
Artikel 4
Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som behövs för att säkerställa att förbud gäller mot:
1. utsläpp av spilloljor till inre vatten, grundvatten, kustfarvatten och dräneringssystem,
2. förvaring och/eller utsläpp av spilloljor som skadar marken samt okontrollerade utsläpp av restprodukter som uppkommer vid behandling av spilloljor,
3. behandling av spilloljor som leder till luftförorening utöver de nivåer som anges i gällande bestämmelser.
Artikel 5
Om de mål som anges i artikel 2, 3 och 4 inte kan uppnås på annat sätt, skall medlemsstaterna vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa att ett eller flera företag svarar för uppsamling och/eller omhändertagande av produkter som tillhandahålls av innehavarna. Uppsamling och/eller omhändertagande skall när det är lämpligt ske inom det område som anvisas av de behöriga myndigheterna.
Artikel 6
För att uppfylla de krav som har beslutats enligt artikel 4 måste varje företag som omhändertar spilloljor erhålla ett tillstånd.
Tillståndet skall utfärdas av de behöriga myndigheterna, som vid behov skall inspektera befintliga anläggningar före utfärdandet. De behöriga myndigheterna skall bestämma sådana villkor som krävs med hänsyn till den tekniska utvecklingen.
Artikel 7
Om den som innehar spilloljor inte kan uppfylla de krav som har beslutats i enlighet med artikel 4, måste han ställa spilloljorna till förfogande för det eller de företag som avses i artikel 5.
Artikel 8
De som innehar bestämda kvantiteter spilloljor med föroreningar som överstiger vissa procentsatser, måste hantera och förvara spilloljorna separat.
De kvantiteter och procentsatser som avses i första stycket kan variera för olika kategorier av varor och skall bestämmas av de behöriga myndigheterna.
Artikel 9
De företag som svarar för uppsamling och/eller omhändertagande av spilloljor skall genomföra sina åtaganden på ett sådant sätt att det inte uppkommer någon fara som kan undvikas för att vatten, luft eller mark förorenas.
Artikel 10
Den som under ett år producerar, uppsamlar och/eller omhändertar spilloljor utöver en given kvantitet, som bestäms av varje medlemsstat och som högst får uppgå till 500 liter, skall
- föra en förteckning med uppgifter om oljornas kvantitet, kvalitet, ursprung, belägenhet samt dagen för avsändande och mottagande, och/eller
- på begäran lämna dessa uppgifter till de behöriga myndigheterna.
Medlemsstaterna får fastställa kvantiteten spilloljor enligt första stycket som en motsvarande kvantitet ny olja, beräknad med en lämplig omräkningsfaktor.
Artikel 11
Varje företag som omhändertar spilloljor skall på begäran från de behöriga myndigheterna lämna alla uppgifter om omhändertagandet eller förvaringen av spilloljorna eller restprodukterna av dessa.
Artikel 12
De företag som avses i artikel 6 skall regelbundet bli föremål för tillsynsåtgärder av de behöriga myndigheterna. Tillsynen skall särskilt avse efterlevnaden av de villkor som anges i tillstånden.
Artikel 13
Som en kompensation för de skyldigheter som företagen åläggs av medlemsstaterna i enlighet med artikel 5 kan en gottgörelse betalas avseende de tjänster i form av uppsamling och/eller omhändertagande som utförs. En sådan gottgörelse får inte överstiga den del av företagets årliga kostnader som inte har täckts, med beaktande av att en skälig vinst skall erhållas.
Gottgörelsens storlek skall vara sådan att den inte leder till en beaktansvärd snedvridning av konkurrensen eller ger upphov till en onormal handel med varorna.
Artikel 14
Gottgörelsen kan bl.a. finansieras genom en avgift, vilken tas ut på varor som efter användningen övergår till spillolja eller på spilloljorna.
Ersättningen skall finansieras i överensstämmelse med principen att "förorenaren betalar".
Artikel 15
Varje medlemsstat skall regelbundet lämna uppgifter till kommissionen om det tekniska kunnande som medlemsstaten besitter och om de erfarenheter och resultat som erhållits vid genomförandet av de åtgärder som vidtagits enligt detta direktiv.
Kommissionen skall sända en sammanfattning av dessa uppgifter till medlemsstaterna.
Artikel 16
Medlemsstaterna skall vart tredje år upprätta en lägesrapport som avser omhändertagandet av spilloljor och sända rapporten till kommissionen.
Artikel 17
Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast 24 månader efter dagen för anmälan och skall genast underrätta kommissionen om detta.
Artikel 18
I fråga om företag som avses i artikel 6 och som finns vid den tidpunkt då detta direktiv anmäls, får de bestämmelser som antagits av medlemsstaterna i enlighet med direktivet tillämpas stegvis inom fyra år efter anmälan.
Artikel 19
Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
Artikel 20
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdat i Luxemburg den 16 juni 1975.