RÅDETS DIREKTIV 92/45/EEG av den 16 juni 1992 om frågor om människors och djurs hälsa i samband med nedläggning av vilt och utsläppandet på marknaden av viltkött
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 43 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag(1),
med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), och
med beaktande av följande:
Viltkött ingår i listan över produkter i bilaga II i fördraget. För en del av den jordbrukande befolkningen utgör utsläppande på marknaden av viltkött en extra inkomstkälla.
För att säkerställa en rationell utveckling av denna sektor och för att förbättra produktiviteten, måste regler fastställas på gemenskapsnivå beträffande sådana frågor som rör människors och djurs hälsa och som påverkar produktion och utsläppande på marknaden av viltkött.
Olikheter bland medlemsstaterna i fråga om hälsobetingelserna för människor och djur bör elimineras för att stimulera handeln med sådant kött inom gemenskapen med sikte på att förverkliga den inre marknaden.
Sjukdomar som kan överföras till tamdjur och människor kan spridas genom sådant kött. Det är därför nödvändigt att fastställa regler för att bekämpa dessa risker.
Det är nödvändigt att fastställa hygienvillkor att gälla vid framställning, bearbetning och besiktning av viltkött för att förebygga livsmedelsburna infektioner eller matförgiftning.
Det är nödvändigt att fastställa hygienbestämmelser för viltbearbetningsanläggningar vad gäller godkännande för handel.
När det gäller organiseringen och uppföljningen av de kontroller som skall utföras av den mottagande medlemsstaten och de säkerhetsåtgärder som skall genomföras, bör hänvisning ske till de allmänna bestämmelser som fastställs i
rådets direktiv 89/662/EEG av den 11 december 1989 om veterinära kontroller vid handeln inom gemenskapen i syfte att förverkliga den inre marknaden(4).
För vilt och viltkött som importeras från tredje land bör de minimikrav gälla som fastställs i detta direktiv för handeln mellan medlemsstaterna, och överensstämmelsen därmed bör övervakas i enlighet med de principer och regler som fastställs i rådets direktiv 90/675/EEG(5).
Avvikelser bör tillåtas för mindre kvantiteter viltkött.
Temporära avvikelser bör tillåtas för att ge viltbearbetningsanläggningar möjlighet att uppfylla de nya kraven.
Kommissionen bör åläggas att besluta om åtgärder för verkställandet av detta direktiv. För detta ändamål bör ett förfarande fastställas som gör det möjligt att inom Ständiga veterinärkommittén upprätta ett nära samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen.
Tidsfristen under vilken de nationella lagarna skall sättas i kraft, och som enligt artikel 23 löper ut den 1 januari 1994, bör inte påverka upphävandet av veterinära kontroller vid gränserna den 1 januari 1993.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL 1 Allmänna bestämmelser
Artikel 1
1. Detta direktiv fastställer bestämmelser för människors och djurs hälsa att gälla i samband med nedläggning av vilt och beredning och utsläppande på marknaden av viltkött.
2. Detta direktiv skall inte gälla i följande fall:
a) Vid mindre mängder vilt som inte har flåtts eller plockats och, i fråga om småvilt, som inte är urtagna och levereras av jägaren direkt till konsumenten eller detaljisten,
b) Vid små kvantiteter av viltkött som levereras direkt till den slutliga konsumenten,
c) Vid styckning och förvaring av viltkött i detaljistbutiker eller i lokaliteter intill försäljningsstället, där styckning och förvaring sker endast i syfte att på platsen överlämnas direkt till konsumenten.
Ovannämnda verksamheter skall även i fortsättningen vara föremål för den hälsokontroll som föreskrivs i de nationella bestämmelserna för detaljhandelsförsäljning.
3. Bestämmelserna i detta direktiv vad gäller handel med eller import från tredje land skall inte gälla för troféer eller för nedlagt vilt som transporteras av resenärer i deras privata fordon, under förutsättning att det endast är fråga om en liten mängd småvilt eller endast ett enda storviltdjur och omständigheterna pekar på att det inte är fråga om viltkött som är avsett för handel eller kommersiellt bruk, och under förutsättning att djuren i fråga inte kommer från ett land eller någon del av ett land med vilket handel är förbjuden enligt artikel 11.2 och 11.3 eller artikel 18.
Artikel 2
1. I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges:
a) vilt: vilda däggdjur som lever på land och är föremål för jakt (inklusive vilda däggdjur som lever i hägn under förhållanden som kan jämföras med dem som gäller för vilt) och vildfågel som inte omfattas av artikel 2 i rådets direktiv 91/495/EEG av den 27 november 1990 om frågor om livsmedelshygien och djurhälsa som påverkar produktion och utsläppande på marknaden av kaninkött och kött från vilda djur i hägn(6),
b) storvilt: vilda klöv- och hovdjur,
c) småvilt: vilda däggdjur av familjen Leporidae och vildfågel som är avsedda som livsmedel,
d) viltkött: alla delar av vilt som är lämpliga som livsmedel,
e) viltbearbetningsanläggning: anläggning som är godkänd enligt artikel 7 och vid vilken vilt efter nedläggning bearbetas och viltkött framställs och besiktas i enlighet med de hygienbestämmelser som fastställs i detta direktiv.
f) uppsamlingscentral: plats där vilt som nedlagts förvaras i enlighet med hygienbestämmelserna i kapitel IV.2 i bilaga 1 före transporten till en bearbetningsanläggning.
g) utsläppande på marknaden: att hålla eller visa till försäljning, erbjuda till försäljning, sälja, leverera eller i annan form släppa ut viltkött på marknaden som livsmedel inom gemenskapen, utom sådana leveranser som avses i artikel 1.2,
h) handel: handel mellan medlemsstater enligt innebörden i artikel 9.2 i fördraget.
2. I detta direktiv skall definitionerna i artikel 2 i direktiv 89/662/EEG och direktiv 90/425/EEG av den 26 juni 1990 om veterinära och avelstekniska kontroller i handeln med vissa levande djur och varor inom gemenskapen med sikte på att förverkliga den inre marknaden(7), och definitionen på färskt kött i artikel 2. b i rådets direktiv 64/433/EEG av den 26 juni 1964 om hygienproblem vid produktion och utsläppande på marknaden av färskt kött(8) gälla i tillämpliga delar.
KAPITEL II Bestämmelser vid framställning och handel inom gemenskapen
Artikel 3
1. Medlemsstaterna skall säkerställa att viltkött uppfyller följande krav:
a) Det skall komma från vilt som
- har nedlagts inom ett jaktområde på godkänt sätt enligt nationell jaktlagstiftning,
- inte kommer från en region där restriktioner gäller enligt rådets direktiv 72/461/EEG av den 12 december 1972 om hygienproblem som påverkar handeln med färskt kött inom gemenskapen(9), rådets direktiv 91/494/EEG av den 26 juni 1991 om djurhälsovillkor för handel med färskt kött av fjäderfä inom gemenskapen och import av sådant kött från tredje land(10), och rådets direktiv 91/495/EEG eller från ett jaktområde som är föremål för restriktioner enligt artiklarna 10 och 11 i detta direktiv,
- omedelbart efter nedläggningen har behandlats i enlighet med kapitel III i bilaga 1 och inom högst 12 timmar transporterats till en bearbetningsanläggning enligt b eller till en uppsamlingscentral där det skall kylas till de temperaturer som anges i kapitel III i bilaga 1 och varifrån det måste transporteras till en bearbetningsanläggning enligt b inom 12 timmar eller, i fråga om avlägsna regioner där klimatförhållandena medger detta, inom en tid som fastställs av den behöriga myndigheten så att den officiella veterinären för bearbetningsanläggningen under betryggande förhållanden kan utföra den besiktning som avses i kapitel V i bilaga 1.
b) Det skall ha framställts
i) antingen av en viltbearbetningsanläggning som uppfyller de allmänna villkoren i kapitel I och II i bilaga 1 och är godkänd i enlighet med artikel 7 vad gäller de ändamål som avses i detta kapitel, eller
ii) i fråga om storvilt, av en anläggning som är godkänd i enlighet med artikel 10 i direktiv 64/433/EEG eller, i fråga om småvilt, i enlighet med artikel 5 i rådets direktiv 71/118/EEG av den 15 februari 1971 om hygienproblem som påverkar handeln med färskt kött av fjäderfä(11), under förutsättning att
- sådant vilt har flåtts i utrymmen som är avskilda från dem som är reserverade för kött som omfattas av de direktiven, eller vid olika tidpunkter,
- sådana anläggningar har fått särskilt godkännande vad gäller detta direktiv,
- åtgärder har vidtagits för att medge tydlig identifiering av kött som erhållits enligt det här direktivet och kött som erhållits enligt direktiven 64/433/EEG och 71/118/EEG.
c) Det skall komma från vilt som efter nedläggningen har okulärbesiktats av den officiella veterinären i syfte att
- påvisa anomalier, varvid den officiella veterinären får grunda sin diagnos på jägarens uppgifter om djurets beteende före nedläggningen, i förekommande fall lämnade på ett intyg som fastställts av den myndighet som utfärdar jaktbestämmelser,
- kontrollera ett djuret inte dött av någon annan orsak än jakt.
d) Det skall komma från vilt som
- har behandlats under tillfredsställande hygieniska förhållanden i enlighet med kapitel III och IV i bilaga 1,
- i enlighet med kapitel V i bilaga 1 efter nedläggningen har undersökts av den officiella veterinären eller under dennes överinseende av medhjälpare som besitter de yrkesmässiga kvalifikationer som skall specificeras i enlighet med förfarandet i artikel 22,
- inte har visat någon förändring utom tecken på chocktillstånd i samband med nedläggningen och lokaliserade missbildningar eller förändringar, under förutsättning att man har kunnat fastställa, om så behövs genom lämpliga laboratorieprov, att dessa inte gör köttet olämpligt som livsmedel eller farligt för människors hälsa,
- vad gäller småvilt som inte omedelbart efter nedläggningen har fått inälvorna urtagna enligt kapitel V.1 i bilaga 1, genom stickprov på ett representativt urval från samma parti har undersökts av den officiella veterinären.
Om den officiella veterinären finner en sjukdom som kan överföras till människor, eller sådana defekter som avses i kapitel V.4 i bilaga 1, skall han utföra fler kontroller på hela partiet. Mot bakgrund av resultaten från dessa ytterligare kontroller skall han antingen underkänna hela partiet som livsmedel eller undersöka varje djurkropp för sig.
2. Den officiella veterinären skall se till att viltkött underkänns som livsmedel i följande fall:
i) Om det har sådana defekter som avses i kapitel V.3 e i bilaga 1 eller om det har konfiskerats i enlighet med punkt 4 i samma kapitel.
ii) Om kontrollerna enligt punkt 1 d tredje strecksatsen i denna artikel har avslöjat förekomsten av någon sjukdom som kan överföras till människan.
iii) Om det kommer från djur som har fått i sig ämnen som sannolikt kan göra köttet farligt eller skadligt för människors hälsa och om vilka beslut har fattats i enlighet med förfarandet i artikel 22 sedan Vetenskapliga veterinärkommittén yttrat sig i frågan. I avvaktan på att ett sådant beslut skall verkställas, skall de nationella bestämmelserna om dessa ämnen alltjämt gälla, med beaktande av de allmänna bestämmelserna i fördraget.
iv) Om det, på ett sätt som strider mot eventuell gemenskapslagstiftning om jonisering, har behandlats med joniserande eller ultraviolett strålning eller med ämnen som sannolikt kan påverka dess organoleptiska egenskaper eller om andra färgmedel använts än sådana som används för kontrollmärkning.
3. Kött av vildsvin eller av andra arter som är mottagliga för trikinos måste genomgå analys enligt digestionsmetoden enligt rådets direktiv 77/96/EEG av den 21 december 1976 om trikinkontroll (trichinella spiralis) vid import från tredje land av färskt kött av tamsvin(12) eller en trikinoskopisk undersökning med mikroskopisk observation av flera prover från varje djur tagna från åtminstone käken och diafragmans muskler, från musklerna i nedre delen av frambenet, från interkostalmusklerna och tungmusklerna.
Före den 1 januari 1994 skall rådet på kommissionens förslag med kvalificerad majoritet och efter att ha inhämtat Vetenskapliga veterinärmediciniska kommitténs yttrande fastställa de metoder för analys genom digestion som är lämpliga för påvisande av trikinos hos vildsvin och andra arter av vilt som är mottagliga för trikinos; samma förfarande skall tillämpas vad gäller den trikinoskopiska eller mikroskopiska undersökningen för påvisande av trikinos.
4. Viltkött som förklarats lämpligt som livsmedel skall uppfylla följande krav:
i) Det skall vara försett med kontrollmärke enligt kapitel VII i bilaga 1.
Om så anses lämpligt får beslut fattas om ändring eller komplettering av bestämmelserna i ovannämnda kapitel i enlighet med förfarandet i artikel 22, för att ta särskild hänsyn till de olika formerna för kommersiell presentation, under förutsättning att dessa följer hygienbestämmelserna enligt detta direktiv.
Kommissionens direktiv 80/879/EEG av den 3 september 1980 om kontrollmärkning av storförpackningar med färskt kött av fjäderfä(13) skall även gälla för kött av småvilt.
ii) Sedan det besiktats efter nedläggning skall det förvaras i enlighet med kapitel X i bilaga 1 under tillfredsställande hygieniska förhållanden hos en viltbearbetningsanläggning som är godkänd enligt artikel 7 i detta direktiv, eller i anläggningar som är godkända enligt artikel 10 i direktiv 64/433/EEG eller artikel 5 i direktiv 71/118/EEG, eller i kylrum som är godkända och inspekterade i enlighet med artikel 10 i direktiv 64/433/EEG.
iii) Det skall under transport åtföljas av följande:
- Ett medföljande handelsdokument som den officiella veterinären har godkänt. Detta dokument måste
- utöver de uppgifter som avses i kapitel VII.2 i bilaga 1, för fryst kött dessutom i klartext månad och år då frysningen ägt rum, vara försett med ett kodnummer med vars hjälp den officiella veterinären kan identifieras,
- förvaras av sändningens mottagare i minst ett år så att det kan uppvisas på begäran av den behöriga myndigheten.
Närmare bestämmelser för hur denna punkt skall tillämpas, särskilt vad gäller fördelningen av kodnummer och sammanställningen av en eller flera förteckningar över officiella veterinärer, skall antas enligt förfarandet i artikel 22.
- I fråga om kött från viltbearbetningsanläggningar som är belägna inom en skyddsregion eller skyddsområde eller kött som skall sändas till en annan medlemsstat efter transit genom ett tredje land i plomberad lastbil, ett hygien- och djurhälsointyg enligt mallen i bilaga 2.
iv) Det skall transporteras under tillfredsställande hygieniska förhållanden i enlighet med kapitel XI i bilaga 1.
v) Delar av småvildfågel eller benfritt kött av småvildfågel skall också framställas under förhållanden liknande dem som föreskrivs i artikel 3 B i direktiv 71/118/EEG, i anläggningar särskilt godkända för detta ändamål i enlighet med artikel 7 i det här direktivet.
vi) Utan att det påverkar tillämpningen av rådets direktiv 79/112/EEG av den 18 december 1978 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning, presentation och reklam i fråga om livsmedel för försäljning till den slutliga konsumenten(14) skall märkningen innehålla uppgift om djurslaget.
Artikel 4
1. Medlemsstaterna skall se till att
a) kött som förklarats olämpligt som livsmedel tydligt kan skiljas från kött som förklarats lämpligt som livsmedel,
b) kött som förklarats olämpligt som livsmedel behandlas i enlighet med rådets direktiv 90/667/EEG av den 27 november 1990 om fastställande av veterinära bestämmelser om bortskaffande och bearbetning av animaliskt avfall och dess utsläppande på marknaden på marknaden samt om förhindrande av sjukdomsalstrande organismer i foder samt om ändring av direktiv 90/425/EEG(15).
2. För kött från ett område som är föremål för restriktioner vad gäller djurens hälsa skall gälla särskilda regler som skall fastställas från fall till fall enligt förfarandet i artikel 22.
3. Närmare bestämmelser för verkställandet av denna artikel skall om så behövs fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 22.
Artikel 5
Medlemsstaterna skall se till att endast följande förekommer i handeln:
1) Flådda och urtagna kroppar av vilt som uppfyller kraven i artiklarna 3 och 4, eller färskt viltkött.
2) Icke-flådda eller oplockade och inte urtagna kroppar av småvilt som inte är frysta eller djupfrysta och som kontrolleras i enlighet med artikel 3.1 b ii tredje strecksatsen, under förutsättning att de hanteras och förvaras åtskilda från sådant färskt kött som berörs av direktiv 64/433/EEG, fjäderfäkött samt kött av flått eller plockat vilt.
3) Icke-flått storvilt
a) som uppfyller kraven i artikel 3.1 a första och andra strecksatserna, artikel 3.1 c och artikel 3.1 d, första strecksatsen,
b) vars inälvor efter nedläggning har besiktats vid en viltbearbetningsanläggning,
c) som åtföljs av ett hygienintyg som motsvarar en mall som skall utformas enligt förfarandet i artikel 22, undertecknat av den officiella veterinären för att intyga att resultatet av besiktningen efter nedläggning enligt b varit tillfredsställande och att köttet har förklarats lämpligt som livsmedel,
d) som har kylts ner till en temperatur mellan -1 °C och
i) + 7°C och bevarats vid den temperaturen under transporten till en bearbetningsanläggning inom en period av högst sju dagar från den besiktning efter nedläggning som avses i b, eller
ii) + 1°C och bevarats vid denna temperatur under transporten till en bearbetningsanläggning inom en period av högst 15 dagar från den besiktning efter nedläggning som avses i b.
Kött från sådant icke-flått vilt får inte förses med det kontrollmärke som avses i artikel 3.4 i om det inte efter att ha flåtts vid den mottagande bearbetningsanläggningen har genomgått besiktning efter nedläggning enligt kapitel V i bilaga 1 och förklarats lämpligt som livsmedel av den officiella veterinären.
Artikel 6
Medlemsstaterna skall se till att
- viltbearbetningsanläggningar som inte uppfyller normerna enligt kapitel I i bilaga 1 och som inte berörs av undantagen enligt artikel 8, inte godkänns enligt artikel och att produkter från sådana anläggningar inte förses med det kontrollmärke som avses i kapitel VII i bilaga 1 och inte får förekomma i handeln,
- vilt som inte uppfyller kraven i artikel 3 inte får förekomma i handeln eller importeras från tredje land,
- slaktbiprodukter från vilt som förklarats lämpliga som livsmedel inte får förekomma i handeln utan att först ha genomgått lämplig behandling i enlighet med rådets direktiv 77/99/EEG av den 21 december 1976 om hygienproblem som påverkar handeln med köttprodukter inom gemenskapen(16).
Artikel 7
1. Varje medlemsstat skall upprätta en lista över godkända viltbearbetningsanläggningar som var och en skall ha ett veterinärt godkännandenummer. För bearbetning av vilt får medlemsstaterna godkänna anläggningar som har godkänts i enlighet med direktiven 64/433/EEG och 71/118/EEG under förutsättning att sådana anläggningar är utrustade för bearbetning av viltkött och att de arbetar under sådana förhållanden som säkerställer överensstämmelse med hygienbestämmelserna. Medlemsstaterna skall sända denna lista till de övriga medlemsstaterna och till kommissionen.
En medlemsstat får inte godkänna en viltbearbetningsanläggning om det inte kan styrkas att den följer detta direktiv.
Om hygienen visar sig bristfällig och åtgärderna enligt andra stycket i kapitel V.5 i bilaga 1 inte räcker till för att avhjälpa bristerna, skall den behöriga myndigheten tillfälligt upphäva godkännandet.
Om viltbearbetningens driftsledare eller chef inte avhjälper de antecknade bristerna inom den tid som den behöriga myndigheten har angett, skall myndigheten återkalla godkännandet.
Medlemsstaten i fråga skall ta hänsyn till resultatet av varje kontroll som utförs i enlighet med artikel 12. Övriga medlemsstater och kommissionen skall underrättas om att godkännandet har upphävts tillfälligt eller återkallats.
2. Viltbearbetningsanläggningens driftsledare eller chef skall enligt punkt 4 regelbundet låta kontrollera de allmänna produktionshygieniska förhållandena i sin anläggning, bland annat genom mikrobiologiska kontroller.
Kontrollerna skall omfatta redskap, tillbehör och maskiner i samtliga produktionsled och, om så behövs, produkter.
Viltbearbetningsanläggningens driftsledare eller chef skall underrätta den officiella veterinären eller kommissionens veterinära experter om de utförda kontrollernas natur, frekvens och resultat, om så behövs tillsammans med namnet på undersökningslaboratoriet.
Kontrollernas natur och frekvens såväl som provtagningsmetoderna och metoderna för bakteriologisk undersökning skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 22.
3. Viltbearbetningsanläggningens driftsledare eller chef skall upprätta ett program för utbildning av personalen för att säkerställa att de anställda uppfyller de krav på produktionshygien som motsvarar företagets produktionsstruktur.
Den officiella veterinären med ansvar för viltbearbetningsanläggningen skall medverka vid programmets planering och genomförande.
4. Inspektion och övervakning av viltbearbetningsanläggningar skall utföras på den officiella veterinärens ansvar, och han får till sin hjälp anlita medhjälpare i enlighet med artikel 9 i direktiv 64/433/EEG. Den officiella veterinären skall ha ständig tillgång till bearbetningsanläggningens alla delar för att säkerställa att detta direktiv följs och, om tvivel uppstår beträffande köttets eller det nedlagda viltets ursprung, till relevanta dokument som gör det möjligt för honom att spåra det jaktområde där djuret har nedlagts.
Den officiella veterinären skall regelbundet analysera resultaten av kontrollerna i punkt 2. Han får på grundval av denna analys utföra ytterligare mikrobiologiska undersökningar i samtliga produktionsled eller på produkterna.
Resultatet av dessa analyser skall redovisas i en rapport, vars slutsatser och rekommendationer skall överlämnas till anläggningens driftsledare eller chef som skall avhjälpa de antecknade bristerna i syfte att förbättra hygienen.
Artikel 8
1. Till och med den 31 december 1996 får medlemsstaterna godkänna att viltbearbetningsanläggningar, som när detta direktiv anmäls inte anses uppfylla villkoren för godkännande, avviker från några av kraven i bilaga 1 under förutsättning att kött från sådana anläggningar är försedda med den nationella märkningen.
2. Undantagen enligt punkt 1 får beviljas endast för bearbetningsanläggningar som före den 1 april 1993 har lämnat in en ansökan om undantag till den behöriga myndigheten.
Denna ansökan skall åtföljas av en arbetsplan och ett program som anger den tid inom vilken det skulle vara möjligt för bearbetningsanläggningen att uppfylla kraven enligt punkt 1.
3. Medlemsstaterna skall före den 1 oktober 1992 till kommissionen överlämna de kriterier som de har antagit för att fastställa om en anläggning eller en kategori av anläggningar berörs av bestämmelserna i denna artikel.
Artikel 9
Vid diagnos på sjukdomar som kan överföras till människan skall medlemsstaterna låta en central tjänst eller ett centralt organ samla in och använda resultaten från den besiktning efter nedläggning som utförts av den officiella veterinären.
Om en sådan sjukdom har diagnostiserats skall resultaten från det särskilda fallet så snart som möjligt överlämnas till den behöriga myndighet som ansvarar för övervakningen av det jaktområde som viltet i fråga kommer ifrån.
Medlemsstaterna skall överlämna information till kommissionen om vissa sjukdomar och särskilt i fall där diagnos har ställts på sjukdomar som kan överföras till människan.
Kommissionen skall i enlighet med förfarandet i artikel 22 besluta om närmare bestämmelser för att verkställa denna artikel, särskilt beträffande
- hur ofta information skall överlämnas till kommissionen,
- typen av information,
- de sjukdomar för vilka information skall samlas in,
- metodiken när informationen samlas in och används.
Artikel 10
1. Medlemsstaterna skall se till att viltets hälsa kontrolleras med jämna mellanrum i jaktområdena.
2. I detta syfte skall en central tjänst eller ett centralt organ åläggas att samla in och använda resultaten från de hälsokontroller som utförs i enlighet med detta direktiv, när sådana sjukdomar diagnostiseras som kan överföras till människor eller djur eller när restsubstanser påvisas i mängder som överskrider de tillåtna gränsvärdena.
3. När en sjukdom eller ett förhållande enligt punkt 2 har påvisats, skall resultatet från undersökningen av det särskilda fallet så snart som möjligt överlämnas till den behöriga myndighet som ansvarar för jaktområdets övervakning.
4. Med hänsyn till det epizootiska läget skall den behöriga myndigheten utföra särskilda tester på vilt för att påvisa förekomsten av de sjukdomar som anges i bilaga 1 till rådets direktiv 82/894/EEG av den 21 december 1982 om anmälan av djursjukdomar inom gemenskapen(17).
Förekomsten av dessa sjukdomar skall rapporteras till kommissionen och till de övriga medlemsstaterna i enlighet med det direktivet.
Artikel 11
1. Medlemsstaterna skall komplettera sina åtgärdsprogram för att påvisa restsubstanser enligt artikel 4 i rådets direktiv 86/469/EEG av den 16 september 1986 om undersökning av djur och färskt kött med avseende på förekomsten av restsubstanser(18) för att om så behövs låta undersöka viltköttet enligt det direktivet och utföra stickprov vad gäller förekomsten av främmande ämnen i miljön.
2. Med hänsyn till resultaten av bevakningen enligt punkt 1 och artikel 10.4 skall medlemsstaterna se till att vilt och kött av sådana djur från jaktområden som omfattas av undersökningen inte förekommer i handeln.
3. Kommissionen skall i enlighet med förfarandet i artikel 22 besluta om närmare bestämmelser för att verkställa denna artikel.
Artikel 12
Veterinära experter från kommissionen får i den mån det behövs för att detta direktiv skall få en enhetlig tillämpning utföra kontroller på fältet i samarbete med de nationella behöriga myndigheterna. Genom att kontrollera en representativ procentandel viltbearbetningsanläggningar bör de i synnerhet förvissa sig om att de ansvariga myndigheterna ser till att godkända bearbetningsanläggningar följer detta direktiv. Kommissionen skall underrätta medlemsstaterna om resultaten av de utförda kontrollerna.
Den medlemsstat på vars territorium en kontroll utförs skall lämna experterna all den hjälp de behöver för att utföra sina uppgifter.
Närmare bestämmelser om hur denna artikel skall verkställas skall antas enligt förfarandet i artikel 22.
Artikel 13
1. Om det uppstår misstanke om att den veterinära lagstiftningen inte följs eller tvivel om viltköttets lämplighet som livsmedel, skall den officiella veterinären eller den behöriga myndigheten, utan att det påverkar tillämpningen av de särskilda bestämmelserna i detta direktiv, utföra alla de veterinärkontroller som han eller den anser lämpliga.
2. Medlemsstaterna skall vidta administrativa eller straffrättsliga åtgärder för att beivra varje kränkning av gemenskapens veterinära lagstiftning, särskilt om det kommer fram att de utfärdade intygen eller handlingarna inte motsvarar viltköttets verkliga tillstånd, att identifikationsmärkena inte följer reglerna, att viltköttet inte lämnats in för besiktning, eller att sådant kött har använts för annat ändamål än det avsedda.
Artikel 14
1. Bestämmelserna enligt rådets direktiv 89/662/EEG om veterinära kontroller vid handeln inom gemenskapen i syfte att fullborda den inre marknaden skall i synnerhet tillämpas på organiseringen av kontrollerna och de åtgärder som skall vidtas sedan dessa utförts av det mottagande landet samt på de skyddsåtgärder som skall tillämpas med avseende på sådana hälsofrågor som påverkar produktion och distribution av viltkött på gemenskapens territorium.
2. Direktiv 89/662/EEG skall ändras på följande sätt:
a) I bilaga A skall följande strecksats läggas till:
" - Rådets direktiv 92/45/EEG av den 16 juni 1992 om frågor om människors och djurs hälsa i samband med nedläggning av vilt och utsläppande på marknaden av viltkött (EGT nr L 268, 14.9.1992, s. 35).".
b) I bilaga B skall strecksatsen " - viltkött" utgå.
3. I artikel 2 d i direktiv 77/99/EEG skall följande strecksats läggas till:
" - artikel 2.1 d i rådets direktiv 92/45/EEG(*) och uppfylla kraven enligt artiklarna 3 och 5,
(*) EGT nr L 268, 14.9.1992, s. 35."
KAPITEL III Bestämmelser vid import till gemenskapen
Artikel 15
Villkoren för utsläppande på marknaden av viltkött som importerats från tredje land skall minst motsvara dem som fastställts för framställning och utsläppande på marknaden av viltkött som framställts i enlighet med kapitel II, bortsett från artiklarna 6 och 8.
Artikel 16
1. I syfte att åstadkomma en enhetlig tillämpning av artikel 15, skall bestämmelserna i följande punkter gälla.
2. För att få importeras till gemenskapen skall vilt eller viltkött
a) komma från ett tredje land eller från en del av ett tredje land från vilka import inte är förbjuden av djurhälsoskäl,
b) komma från ett tredje land som är upptaget på den lista som skall upprättas enligt punkt 3 a,
c) åtföljas av ett hälsointyg enligt en mall som skall upprättas i enlighet med förfarandet i artikel 22, undertecknat av den behöriga myndigheten och som intygar att produkterna uppfyller kraven i kapitel II eller eventuella ytterligare villkor eller ger garantier motsvarande dem som avses i punkt 3 c samt komma från anläggningar som ger de garantier som avses i bilaga 1.
3. Följande skall upprättas i enlighet med förfarandet i artikel 22:
a) En provisorisk lista över de tredje länder eller delar av tredje land som kan ge medlemsstaterna och kommissionen sådana villkor och garantier som avses i punkt 2 c samt en lista över anläggningar, för vilka de kan ge dessa garantier.
Denna provisoriska lista skall sammanställas på grundval av de listor över anläggningar som har godkänts och inspekteras av medlemsstaternas behöriga myndigheter, så snart kommissionen har kontrollerat att de följer principerna och de allmänna bestämmelserna i detta direktiv.
b) Uppdateringar av den listan mot bakgrund av de kontroller som avses i punkt 4.
c) Särskilda villkor och motsvarande garantier vad gäller kraven enligt detta direktiv, utöver dem som gör det möjligt att underkänna kött som livsmedel i enlighet med artikel 3.2 d, och dem i artikel 5, samt dem som fastställs i kapitel IV-V i bilaga 1 och i direktiv 77/96/EEG vad gäller trikinoskopisk undersökning enligt digestionsmetoden, varvid sådana villkor och garantier inte får vara mindre stränga än de i kapitel II, bortsett från artiklarna 6 och 8.
4. Experter från kommissionen och medlemsstaterna skall utföra inspektioner på fältet för att kontrollera om
a) de garantier som lämnats av tredje land vad gäller villkoren för produktion och utsläppande på marknaden kan anses likvärdiga med dem som tillämpas inom gemenskapen,
b) villkoren enligt artikel 18 är uppfyllda.
Medlemsstaternas experter med ansvar för dessa inspektioner skall på medlemsstaternas förslag utses av kommissionen.
Dessa inspektioner skall utföras på gemenskapens vägnar och på dennas bekostnad. Tidpunkterna för och förfarandet vid dessa inspektioner skall bestämmas i enlighet med förfarandet i artikel 22.
5. Tills inspektionerna enligt punkt 4 har organiserats, skall nationella regler för inspektion i tredje land fortsätta att gälla, varvid alla överträdelser av hygienbestämmelserna som kommer fram vid dessa inspektioner skall anmälas genom Ständiga veterinärkommittén.
Artikel 17
1. Medlemsstaterna skall se till att vilt eller viltkött som berörs av detta direktiv importeras till gemenskapen endast om det
- åtföljs av intyget enligt artikel 16.1 c rörande hälsokrav för människor och djur, utfärdat av den behöriga myndigheten vid tidpunkten för inlastningen,
- har genomgått de kontroller som krävs enligt direktiv 90/675/EEG.
2. Tills närmare bestämmelser för verkställandet av denna artikel har fastställts
- skall de nationella bestämmelserna för import från tredje land, för vilka sådana krav inte har antagits på gemenskapsnivå, fortsätta att gälla under förutsättning att de inte är gynnsammare än dem som fastställs i kapitel II,
- skall import ske på de villkor som fastställs i artikel 11 i direktiv 90/675/EEG,
- skall handel med vilt eller viltkött som importeras i enlighet med denna punkt först godkännas av det mottagande landet.
Artikel 18
Listorna enligt artikel 16.2 får endast omfatta tredje länder eller delar av tredje land
a) från vilka import inte har förbjudits på grund av någon av sjukdomarna i bilaga A till OIE-listan eller någon annan sjukdom som är främmande i gemenskapen eller enligt artiklarna 6, 7 och 14 i direktiv 72/462/EEG(19) eller artiklarna 9-12 i direktiv 91/494/EEG,
b) som genom sin lagstiftning och organisation av veterinär verksamhet och inspektionsverksamhet, de befogenheter som dessa verksamheter har och den övervakning de står under, anses vara i stånd att i enlighet med artikel 3.2 i direktiv 72/462/EEG eller artikel 9.2 i direktiv 91/494/EEG garantera genomförandet av sin nu gällande lagstiftning, eller
c) vars veterinärtjänster kan garantera att de hälsokrav som följs är minst likvärdiga dem i kapitel II.
Artikel 19
Principerna och bestämmelserna i direktiv 90/675/EEG skall gälla med särskild hänvisning till organiseringen och uppföljningen av de inspektioner som skall utföras av medlemsstaterna och de skyddsåtgärder som skall verkställas.
Tills besluten enligt artikel 8.3 och artikel 30 i direktiv 90/675/EEG verkställs skall tillämpliga nationella bestämmelser fortsätta att gälla för tillämpningen av artikel 8.1 och 8.2 i det direktivet utan att inskränka överensstämmelsen med de principer och bestämmelser som avses i första stycket i den här artikeln.
KAPITEL IV Slutbestämmelser
Artikel 20
Detta direktiv får inte påverka gemenskapsbestämmelser till skydd för det vilda.
Artikel 21
Bilagorna skall ändras av rådet med kvalificerad majoritet efter förslag från kommissionen, särskilt för att anpassa dem till den tekniska utvecklingen.
Artikel 22
1. När förfarandet enligt denna artikel skall tillämpas, skall ordföranden utan dröjsmål hänskjuta ärendet till Ständiga veterinärkommittén (i fortsättningen kallad "kommittén") som bildats genom beslut 68/361/EEG(20), antingen på eget initiativ eller på begäran av företrädaren för en medlemsstat.
2. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Den skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 148.2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommissionen, varvid medlemsstaternas röster skall vägas enligt fördragets artikel 148.2. Ordföranden får inte rösta.
3. a) Kommissionen skall själv anta förslaget och genast verkställa det om det är förenligt med kommitténs yttrande.
b) Om förslaget inte är förenligt med kommitténs yttrande eller om inget yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet vilka åtgärder som skall vidtas. Rådet skall fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet.
Om rådet inte har fattat något beslut inom tre månader från det att förslaget har mottagits, skall kommissionen själv besluta att de föreslagna åtgärderna skall vidtas, såvida inte rådet med enkel majoritet har avvisat förslaget.
Artikel 23
1. Medlemsstaterna skall före den 1 januari 1994 sätta i kraft de lagar och andra författningar som behövs för att följa detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta.
När medlemsstaterna antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.
2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
3. Tidsfristen till den 1 januari 1994, då de nationella lagarna skall sättas i kraft, skall inte påverka avskaffandet av veterinärkontrollerna vid gränserna enligt direktiv 89/662/EEG.
Artikel 24
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdat i Luxemburg den 16 juni 1992.