РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1359/2007 НА КОМИСИЯТА
от 21 ноември 2007 година
за определяне на условията за предоставяне на специални възстановявания при износ за някои разфасовки обезкостено месо от животни от рода на едрия рогат добитък
(кодифицирана версия)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1254/1999 на Съвета от 17 май 1999 г. относно общата организация на пазара на говеждо и телешко месо (1), и по-специално член 33, параграф 12 и член 41 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕИО) № 1964/82 на Комисията от 20 юли 1982 г. относно определяне на условията за предоставяне на специални възстановявания при износ за някои разфасовки обезкостено месо от животни от рода на едрия рогат добитък (2) е бил неколкократно и съществено изменян (3). С оглед постигане на яснота и рационалност посоченият регламент следва да бъде кодифициран.
(2)
Регламент (ЕО) № 1254/1999 определя общите правила за предоставяне на възстановявания при износ и критериите за определяне на размера им.
(3)
Поради пазарната ситуация, икономическата ситуация в сектора на говеждото и телешкото месо и възможностите за пласиране на някои продукти от този сектор, следва да се определят условията за предоставяне на специални възстановявания при износ за тези продукти. По-специално, трябва да бъдат определени условия за някои разфасовки месо, получени от обезкостяване на четвъртинки от мъжки говеда.
(4)
За да се осигури спазването на тези цели, следва да се въведе специална процедура за контрол. Произходът на продукта може да бъде удостоверен чрез представянето на сертификат по образеца от приложение I към Регламент (ЕО) № 433/2007 на Комисията от 20 април 2007 г. за определяне на условията за предоставяне на специални възстановявания при износ в сектора на говеждото и телешкото месо (4).
(5)
С цел да се осигури спазването на условията, изисквани за предоставянето на възстановяванията, следва да се предвиди, че във всички случаи формалностите по износа, както и при необходимост, операциите по разфасоване и обезкостяване трябва да бъдат извършени в държавата-членка, в която са заклани животните.
(6)
Следва да се предвиди, че предоставянето на специални възстановявания се извършва, при условие че бъде изнесено цялото обезкостено месо, получено от обезкостяване на четвъртинки, поставени под контрол. Въпреки това за задните четвъртинки, с цел получаване на по-добра цена в рамките на Общността, е уместно да се предвидят някои изключения от това общо правило, при това без да се попречи на преследваната цел, а именно освобождаване на пазара на Общността. Уместно е да се установят обстоятелствата, при които условието за пълно изнасяне на полученото месо може да не е изпълнено изцяло, без това да води до загуба на правото на получаване на възстановяване. Въпреки това е необходимо тази възможност да бъде ограничена и тя да зависи от изпълнението на ограничителни условия, с цел да се предотврати злоупотребата с нея.
(7)
Доколкото става въпрос за сроковете и доказателството за износ, следва да се направи позоваване на разпоредбите на Регламент (ЕО) № 800/1999 на Комисията от 15 април 1999 г. за установяване на общи подробни правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ на земеделски продукти (5).
(8)
Прилагането на режима на продоволствен склад, предвиден в член 40 от Регламент (ЕО) № 800/1999, е несъвместимо с целта на настоящия регламент. Следователно не е необходимо да се предвижда прилагането на режима, посочен в член 40 от същия регламент, спрямо въпросните продукти.
(9)
С оглед особения характер на това възстановяване, следва да се припомни принципът, че не се позволява заместване и да се предвидят мерки за идентификация на въпросните продукти.
(10)
Следва да се определи методът, по който държавите-членки съобщават на Комисията количествата продукти, за които са били предоставени специални възстановявания при износ.
(11)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет по говеждо и телешко месо.
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Индивидуално опакованите обезкостени разфасовки месо от пресни или охладени предни или задни четвъртинки на възрастни мъжки говеда със средно съдържание на постно месо 55 % или повече, при посочените в настоящия регламент условия, отговарят на условията за специални възстановявания при износ.
Член 2
За целите на настоящия регламент:
а)
„предни четвъртинки“ означава неотделени или отделени предни четвъртинки, както са определени в допълнителни бележки 1.А, букви „г“ и „д“ към глава 2 от Комбинираната номенклатура, изрязани в права посока или тип „Пистола“;
б)
„задни четвъртинки“ означава неотделени или отделени задни четвъртинки, както са определени в допълнителни бележки 1.А, букви „е“ и „ж“ към глава 2 от Комбинираната номенклатура, с максимум осем ребра или осем чифта ребра, изрязани в права посока или тип „Пистола“.
Член 3
1. Операторът представя декларация на компетентните органи, посочени от държавите-членки, в която декларира намерението си да обезкости предните или задните четвъртинки, посочени в член 1, при условията на настоящия регламент, и да изнесе, при спазване на разпоредбите на член 7, цялото количество получени обезкостени разфасовки, като всяка разфасовка се опакова индивидуално.
2. По-специално декларацията описва и установява количеството продукти за обезкостяване.
Тя се придружава от сертификат, образец на който фигурира в приложение I към Регламент (ЕО) № 433/2007, издаден в съответствие с разпоредбите на член 2, параграф 2, първа алинея от същия регламент. Въпреки това бележки Б и В, както и клетка 11 от този сертификат не се прилагат. Разпоредбите на член 3 от посочения регламент са приложими mutatis mutandis до поставянето под контрол, посочено в параграф 3 от настоящия член.
3. След като декларацията бъде приета от компетентните органи, които вписват в нея датата на приемане, четвъртинките за обезкостяване се поставят под контрола на тези органи, които установяват нетното тегло на продуктите и вписват това в клетка 7 от сертификата, посочен в параграф 2.
Член 4
Периодът, в рамките на който четвъртинките трябва да бъдат обезкостени, освен в случай на непреодолима сила, е 10 работни дни от датата на приемане на декларацията, посочена в член 3.
Член 5
1. След обезкостяването операторът представя за заверка на компетентния орган един или няколко „сертификата за обезкостено месо“, образци на които фигурират в приложения I и II и в които номерът на сертификата, посочен в член 3, параграф 2, се отбелязва в клетка 7.
2. Номерата на „сертификатите за обезкостено месо“ се вписват в клетка 9 на сертификата, посочен в член 3, параграф 2. Надлежно попълненият сертификат се изпраща по административен път на органа, отговорен за изплащане на възстановяванията при износ, когато „сертификатите за обезкостено месо“, съответстващи на цялото количество обезкостено месо от четвъртинките, поставени под контрол, са били заверени в съответствие с параграф 1 от настоящия член.
3. „Сертификатите за обезкостено месо“ трябва да се представят при извършването на митническите формалности, посочени в член 6.
4. Операциите по обезкостяване и извършването на митническите формалности по износа се осъществяват в държавата-членка, в която са заклани животните.
Член 6
1. Митническите формалности относно износа извън Общността, някоя от доставките, посочени в член 36 от Регламент (ЕО) № 800/1999, или относно поставянето под режима митнически склад преди износ, предвиден в Регламент (ЕО) № 1741/2006 на Комисията (6), се извършват в държавата-членка, в която е приета декларацията, посочена в член 3.
2. Митническият орган вписва в клетка 11 на „сертификата за обезкостено месо“ номера и датата на декларациите, посочени в член 5, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 800/1999.
3. След извършването на митническите формалности, свързани с количеството на разфасовките, предназначени за износ, „сертификатът за обезкостено месо“ се изпраща по административен път на органа, отговорен за изплащане на възстановяванията при износ.
Член 7
1. Отпускането на специалното възстановяване при износ зависи, освен в случай на непреодолима сила, от износа на цялото количество на разфасовките, получени от обезкостяването, извършено под контрола, предвиден в член 3, параграф 3, и посочени в сертификата или сертификатите, посочен(и) в член 5, параграф 1.
2. Въпреки това при обезкостяване на задната четвъртинка операторът има право да не изнася цялото количество на разфасовките, получени от обезкостяването.
Ако количеството, предназначено да бъде изнесено, съответства най-малко на 95 % от цялото количество в теглово отношение на разфасовките, получени от обезкостяването, извършено под контрола, предвиден в член 3, параграф 3, специалното възстановяване се изплаща.
Ако количеството, предназначено да бъде изнесено, е по-малко от 95 % от цялото количество в теглово отношение на разфасовките, получени от обезкостяването, при това без да бъде по-малко от 85 % от него, размерът на специалното възстановяване се намалява.
Нивото на това намаление се определя при фиксирането или промяната на размера на съответното възстановяване. Неговият размер се определя, като по-специално се взема предвид стойността на различните разфасовки, които могат да останат на пазара на Общността.
3. Костите, големите сухожилия, хрущялите и парчетата мазнина, както и другите обрезки, които са получени от обезкостяването, могат да бъдат търгувани в границите на Общността.
4. Операторът, който желае да се възползва от една от възможностите, предвидени в параграф 2, трябва да отбележи това в декларацията, посочена в член 3, параграф 1.
Освен това сертификатът(ите), посочен(и) в член 5, параграф 1, трябва да съдържа(т):
а)
в клетка 4 общото нетно тегло на разфасовките, получени от обезкостяването, както и при необходимост забележката:
-
„прилагане на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1359/2007 - възможност 95 %“, или
-
„прилагане на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1359/2007 - възможност 85 %“;
б)
в клетка 6 нетното тегло, което е предмет на износа.
5. За всяка операция по обезкостяване държавите-членки могат да ограничат до два броя типовете разфасовки, които операторът може да реши да не изнася.
6. Ако изнесеното количество е по-малко от теглото, фигуриращо в клетка 6 от сертификата(ите), посочен(и) в член 5, параграф 1, размерът на специалното възстановяване се намалява. Процентът на това намаление е равен на:
а)
в случая, в който констатираната разлика в теглото между теглото на изнесеното количество и теглото, фигуриращо в клетка 6 от сертификата(ите), посочен(и) в член 5, параграф 1, не надвишава 10 %, намалението е равно на пет пъти процента на констатираната разлика в теглото;
б)
в останалите случаи намалението е 80 % от размера на възстановяването за продуктите, които, в зависимост от конкретния случай, попадат под код по КН 0201 30 00 9100 или под код по КН 0201 30 00 9120, прилаган към датата, отбелязана в клетка 21 от лицензията за износ, въз основа на която са извършени формалностите, предвидени в член 5, параграф 1 или в член 26, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 800/1999.
Санкцията, предвидена в член 51, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 800/1999, не се прилага в случаите, посочени в настоящия параграф.
Член 8
Чрез дерогация от член 5, параграф 2 държавите-членки могат да предвидят:
а)
да се издава един-единствен „сертификат за обезкостено месо“, обхващащ цялото количество месо, получено от обезкостяването, заедно със сертификата, посочен в член 3, параграф 2;
б)
двата сертификата, посочени в буква а), да бъдат представени едновременно, когато се извършват митническите формалности по износа;
в)
двата сертификата, посочени в буква а), да бъдат изпратени едновременно при условията, определени в член 6, параграф 3.
Член 9
1. Държавите-членки определят условията за контрол и информират съответно Комисията. Те вземат всички необходими мерки, за да направят заместването на въпросните продукти невъзможно, по-специално чрез идентификация на всяка разфасовка.
2. Никакво друго месо, освен това, което е предмет на настоящия регламент, с изключение на свинско месо, не може да се намира в залата за обезкостяване, когато въпросното месо се обезкостява, почиства или опакова.
3. Забранява се обезкостяване на предни и задни четвъртинки по едно и също време и в една и съща зала за обезкостяване.
4. Чувалите, кашоните или друг опаковъчен материал, в които се поставят обезкостените разфасовки, се запечатват или пломбират от компетентните органи и носят обозначения, позволяващи идентификацията на обезкостеното месо, по-специално нетното тегло, типа и броя разфасовки, както и серийния номер.
Член 10
Относно сертификатите, посочени в член 5, параграф 1, заверявани от компетентните органи всяко тримесечие и отнасящи се до обезкостените разфасовки, получени от задната четвъртинка, държавите-членки съобщават през втория месец, следващ всяко тримесечие:
а)
общото нетно тегло, отбелязано в сертификатите, които се отнасят до случая, посочен в член 7, параграф 1;
б)
общото нетно тегло, отбелязано в сертификатите, които се отнасят до случая, посочен в член 7, параграф 2 - възможност 95 %;
в)
общото нетно тегло, отбелязано в сертификатите, които се отнасят до случая, посочен в член 7, параграф 2 - възможност 85 %.
Член 11
Регламент (ЕИО) № 1964/82 се отменя.
Позоваванията на отменения регламент се смятат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение IV.
Член 12
Настоящият регламент влиза в сила на 1 януари 2008 година.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 21 ноември 2007 година.
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 1359/2007
av den 21 november 2007
om villkoren för beviljande av särskilda exportbidrag för vissa urbenade styckningsdelar av nötkreatur
(kodifierad version)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1254/1999 av den 17 maj 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött (1), särskilt artikel 33.12 och artikel 41, och
av följande skäl:
(1)
Kommissionens förordning (EEG) nr 1964/82 av den 20 juli 1982 om villkoren för beviljande av särskilda exportbidrag för vissa urbenade styckningsdelar av nötkreatur (2) har ändrats flera gånger (3) på ett väsentligt sätt. För att skapa klarhet och överskådlighet bör den förordningen kodifieras.
(2)
I förordning (EG) nr 1254/1999, föreskrivs allmänna regler för beviljande av exportbidrag och villkor för fastställande av storleken på dessa.
(3)
Med hänsyn till situationen på marknaden, de ekonomiska förhållandena inom nötköttssektorn och möjligheterna att få avsättning för vissa av produkterna inom denna sektor, bör villkor fastställas för utbetalning av särskilda exportbidrag för dessa produkter. Detta gäller i synnerhet villkoren för de styckningsdelar som framställs genom att kvartsparten på handjur av nötkreatur benas ur.
(4)
För att säkerställa att dessa mål uppnås bör en särskild kontrollordning införas. En produkts ursprung kan styrkas med hjälp av ett intyg utformat enligt förlagan i bilaga I till kommissionens förordning (EG) nr 433/2007 av den 20 april 2007 om villkoren för beviljande av särskilda exportbidrag för nötkött (4).
(5)
För att säkerställa att villkoren för beviljande av bidrag är uppfyllda bör det införas bestämmelser om att tullformaliteterna vid exporten eller, i tillämpliga fall, styckningen eller urbeningen alltid ska ske i den medlemsstat i vilken djuren slaktades.
(6)
Det bör anges att särskilda exportbidrag endast ska beviljas på villkor att alla de styckningsdelar exporteras som framställs genom urbening av de kvartsparter som står under kontroll. Dock bör vissa undantag från den allmänna regeln medges för bakkvartsparter för att uppnå en bättre värdeökning inom gemenskapen utan att för den skull motverka det syfte som eftersträvas, nämligen att avlasta gemenskapsmarknaden. Det är lämpligt att fastställa de omständigheter under vilka rätten till exportbidrag inte går förlorad trots att kravet på att allt kött ska exporteras inte helt och hållet uppfyllts. Den möjligheten bör dock begränsas och vara förenad med begränsningsvillkor för att det ska kunna förhindras att denna förmån missbrukas.
(7)
När det gäller frister och exportbevis bör en hänvisning göras till kommissionens förordning (EG) nr 800/1999 av den 15 april 1999 om gemensamma tillämpningsföreskrifter för systemet med exportbidrag för jordbruksprodukter (5).
(8)
Att tillämpa förfarandet för proviantlager enligt artikel 40 i förordning (EG) nr 800/1999 är inte förenligt med syftet med denna förordning. Det finns därför inget behov av att införa bestämmelser om att artikel 40 ska tillämpas för produkterna i fråga.
(9)
Med hänsyn till den speciella karaktären av detta exportbidrag bör det inte vara tillåtet att ersätta de berörda produkterna med andra produkter, och metoder för att identifiera de berörda produkterna bör därför fastställas.
(10)
Det bör fastställas hur medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om de produktkvantiteter för vilka särskilda exportbidrag har beviljats.
(11)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från förvaltningskommittén för nötkött.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Under de villkor som upprättas i denna förordning kan separat förpackade, benfria styckningsdelar av färsk eller kyld fram- eller bakkvartspart från fullvuxna handjur av nötkreatur med en genomsnittlig andel magert nötkött på minst 55 % få särskilda exportbidrag.
Artikel 2
I denna förordning avses med
a) framkvartspart: sammanhängande eller åtskilda framkvartsparter, enligt definition i de kompletterande anmärkningarna 1.A d och e i kapitel 2 i Kombinerade nomenklaturen, rakt avskurna eller av typen pistol,
b) bakkvartspart: sammanhängande eller åtskilda bakkvartsparter, enligt definition i de kompletterande anmärkningarna 1.A f och g i kapitel 2 i Kombinerade nomenklaturen, med högst åtta revben eller revbenspar, rakt avskurna eller av typen pistol.
Artikel 3
1. Näringsidkaren ska till de behöriga myndigheter som anges av medlemsstaterna inlämna en deklaration i vilken han anger sin avsikt att bena ur antingen de framkvartsparter eller de bakkvartsparter som avses i artikel 1 enligt villkoren i denna förordning och att, med förbehåll för bestämmelserna i artikel 7, exportera hela den urbenade kvantiteten med varje styckningsdel separat förpackad.
2. Deklarationen ska beskriva de produkter som ska benas ur och ange den berörda kvantiteten.
Den ska åtföljas av ett intyg enligt förlagan i bilaga I till förordning (EG) nr 433/2007 utfärdat enligt bestämmelserna i artikel 2.2 första stycket i den förordningen. Fotnoterna B och C samt fält 11 i intyget är dock inte tillämpliga. Bestämmelserna i artikel 3 i samma förordning ska också gälla i tillämpliga delar till dess att produkterna ställs under den kontroll som avses i punkt 3 i den här artikeln.
3. När deklarationen tagits emot av de behöriga myndigheterna och dessa fyllt i mottagningsdatumet på deklarationen, ska de kvartsparter som ska benas ur ställas under dessa myndigheters kontroll, vilka ska fastställa produkternas nettovikt och fylla i denna i fält 7 på det intyg som avses i punkt 2.
Artikel 4
Den tid inom vilken kvartsparterna måste ha benats ur ska - utom vid force majeure - vara tio arbetsdagar från dagen för mottagandet av den deklaration som avses i artikel 3.
Artikel 5
1. Efter urbeningen ska näringsidkaren för den behöriga myndigheten uppvisa ett eller flera av de ”intyg för urbenat kött” som återfinns i bilagorna I och II, och i fält 7 i detta intyg ska numret anges på det intyg som avses i artikel 3.2.
2. Numret på intyget för urbenat kött ska anges i fält 9 på det intyg som avses i artikel 3.2. Detta intyg ska fyllas i på lämpligt sätt och skickas till det organ som ansvarar för utbetalningen av exportbidrag, när de intyg för urbenat kött som fyllts i enligt punkt 1 i den här artikeln motsvarar hela den kvantitet benfritt kött från kvartsparter som har ställts under kontroll.
3. Intygen för urbenat kött måste lämnas fram när den tullbehandling som avses i artikel 6 genomförs.
4. Urbeningen och tullformaliteterna i samband med exporten ska genomföras i den medlemsstat i vilken djuren slaktades.
Artikel 6
1. Tullbehandlingen vid export från gemenskapen av leveranser som omfattas av artikel 36 i förordning (EG) nr 800/1999 eller av leveranser som omfattas av tullagerförfarandet före export i enlighet med kommissionens förordning (EG) nr 1741/2006 (6) ska avslutas i den medlemsstat där den deklaration som avses i artikel 3 godtagits.
2. Tullmyndigheterna ska i fält 11 på ”intyget för urbenat kött” fylla i nummer och datum för de deklarationer som avses i artikel 5.4 i förordning (EG) nr 800/1999.
3. När tullbehandlingen har avslutats för alla de styckningsdelar som ska exporteras, ska ”intyget för urbenat kött” på administrativ väg skickas till det organ som ansvarar för utbetalning av exportbidrag.
Artikel 7
1. Det särskilda exportbidraget ska - utom vid force majeure - beviljas på villkor att samtliga styckningsdelar exporteras, vilka framställts genom urbening under den kontroll som avses i artikel 3.3, och vilka anges i det eller de intyg som avses i artikel 5.1.
2. Vid urbening av bakkvartsparter får dock aktören bemyndigas att inte exportera alla de styckningsdelar som härrör från urbeningen.
Om den mängd som är avsedd för export motsvarar minst 95 % av vikten av den sammanlagda mängd styckningsdelar som framställts genom en urbening under den kontroll som avses i artikel 3.3 ska det särskilda bidraget beviljas.
Om den mängd som är avsedd för export uppgår till mindre än 95 % av vikten av den sammanlagda mängden styckningsdelar från urbeningen, dock utan att vara mindre än 85 % av denna, ska det särskilda bidraget minskas.
Omfattningen av denna anpassning ska fastställas i samband med fastställandet eller ändringen av det berörda bidraget. Bidragsbeloppet ska fastställas med hänsyn till bl.a. värdet på de olika styckningsdelar som kan avsättas på gemenskapsmarknaden.
3. Ben, stora senor, brosk, fettbitar och andra rester efter urbeningen får säljas inom gemenskapen.
4. Den aktör som önskar utnyttja ett av de alternativ som anges i punkt 2 ska ange detta i den deklaration som avses i artikel 3.1.
Dessutom ska det eller de intyg som avses i artikel 5.1 innehålla följande:
a)
I fält 4 uppgift om den sammanlagda nettovikten på det kött som framställts genom urbeningen, samt, i förekommande fall, uppgiften
-
”tillämpning av artikel 7.2 i förordning (EG) nr 1359/2007 - villkor 95 %”, eller
-
”tillämpning av artikel 7.2 i förordning (EG) nr 1359/2007 - villkor 85 %”.
b)
I fält 6 uppgift om den nettovikt som ska exporteras.
5. Vid urbening får medlemsstaterna begränsa det antal styckningsdelar, som aktören beslutar sig för att inte exportera, till två.
6. Om den exporterade kvantiteten understiger den vikt som framgår av fält 6 i det eller de intyg som avses i artikel 5.1 ska det särskilda bidraget minskas. Procentsatsen för denna nedsättning ska
a)
i de fall då den konstaterade skillnaden i vikt mellan den exporterade vikten och den vikt som framgår av fält 6 i det eller de intyg som anges i artikel 5.1 inte överstiger 10 %, vara lika med fem gånger den procentuella viktskillnad som konstaterats,
b)
i alla andra fall motsvara 80 % av den bidragssats som gäller för produkter som omfattas av KN-nummer 0201 30 00 9100 eller KN-nummer 0201 30 00 9120 vid det datum som anges i fält 21 i den exportlicens på grundval av vilken tullbehandlingen enligt artikel 5.1 eller 26.1 i förordning (EG) nr 800/1999 har ägt rum.
Den sanktion som föreskrivs i artikel 51.1 a i förordning (EG) nr 800/1999 ska inte tillämpas i fall som anges i denna punkt.
Artikel 8
Medlemsstaterna får avvika från bestämmelserna i artikel 5.2 och föreskriva
a)
att ett enda intyg för urbenat kött som omfattar hela den köttkvantitet som framställts genom urbening utfärdas tillsammans med det intyg som avses i artikel 3.2,
b)
att de två intyg som avses i a lämnas in samtidigt när exportformaliteterna genomförs,
c)
att de två intyg som avses i a skickas samtidigt enligt villkoren i artikel 6.3.
Artikel 9
1. Medlemsstaterna ska bestämma villkoren för kontrollen och informera kommissionen om dessa. De ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att omöjliggöra att de berörda varorna byts ut, framför allt genom märkning av varje köttbit.
2. Inget annat kött än det som omfattas av denna förordning, med undantag av griskött, får finnas i styckningslokalen när det berörda köttet benas ur, putsas eller förpackas.
3. Det är ej tillåtet att bena ur framkvartsparterna och bakkvartsparterna samtidigt i samma lokal.
4. De påsar, kartonger eller annat förpackningsmaterial som de urbenade styckningsdelarna placeras i ska förseglas eller plomberas av de behöriga myndigheterna och förses med uppgifter som gör att det urbenade köttet kan identifieras, framför allt ska det finnas uppgifter om styckningsdelarnas nettovikt, slag och antal samt ett löpnummer.
Artikel 10
För de intyg som avses i artikel 5.1, vilka viseras av de behöriga myndigheterna under varje kvartal, och som gäller styckningsdelar som framställts genom urbening av bakkvartsparten, ska medlemsstaterna under loppet av den andra månaden efter varje kvartal lämna meddelande om följande:
a)
Den sammanlagda nettovikt som anges i de intyg som rör det fall som avses i artikel 7.1.
b)
Den sammanlagda nettovikt som anges i de intyg som rör det fall som avses i artikel 7.2, villkor 95 %.
c)
Den sammanlagda nettovikt som anges i de intyg som rör det fall som avses i artikel 7.2, villkor 85 %.
Artikel 11
Förordning (EEG) nr 1964/82 ska upphöra att gälla.
Hänvisningar till den upphävda förordningen ska anses som hänvisningar till denna förordning och ska läsas enligt jämförelsetabellen i bilaga IV.
Artikel 12
Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2008.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 21 november 2007.