32006R1013
L 190/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (EО) № 1013/2006 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 14 юни 2006 година
относно превози на отпадъци
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 175, параграф 1 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите,
в съответствие с процедурата, установена в член 251 от Договора (2),
като имат предвид, че:
(1)
Основната и преобладаваща цел и компонент на настоящия регламент е опазването на околната среда, като неговото въздействие върху международната търговия е несъществено.
(2)
Регламент (ЕИО) № 259/93 на Съвета от 1 февруари 1993 г. относно наблюдението и контрола на превозите на отпадъци в рамките на, за и от Европейската общност (3), вече е бил изменен значително при няколко случая и изисква по-нататъшно изменение. Необходимо е по-специално в този регламент да се включи съдържанието на Решение 94/774/EО на Комисията от 24 ноември 1994 г. относно стандартната товарителница, предвидена в Регламент (ЕИО) № 259/93 на Съвета (4) и на Решение 1999/412/EО на Комисията от 3 юни 1999 г. относно въпросника, свързан със задължението на държавите-членки да докладват съгласно член 41, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 259/93 на Съвета (5). Следователно Регламент (ЕИО) № 259/93 трябва да бъде заменен в интерес на яснотата.
(3)
Решение 93/98/EИО на Съвета (6) относно подписването от името на Общността на Базелската конвенция от 22 март 1989 г. за контрол на трансграничното движение на опасни отпадъци и тяхното обезвреждане (7), по която Общността е страна от 1994 г. Чрез приемането на Регламент (ЕИО) № 259/93, Съветът е установил правила за съкращаване и контрол на такова движение, които правила са предназначени, inter alia, да приведат съществуващата система на Общността за надзор и контрол върху движението на отпадъци в съответствие с изискванията на Базелската конвенция.
(4)
Решение 97/640/EО на Съвета (8) се отнася до одобрението, от страна на Общността, на изменението на Базелската конвенция, както е установено в Решение III/1 на Конференцията на страните по Конвенцията. Чрез това изменение беше забранен целият износ на опасни отпадъци, предназначени за обезвреждане, от страните изброени в приложение VII към Конвенцията за страните, които не са изброени в него, както беше забранен, считано от 1 януари 1998 г., целия износ на опасни отпадъци съгласно член 1, параграф 1, буква a) от Конвенцията и предназначени за оползотворяване. Регламент (ЕИО) № 259/93 беше съответно изменен с Регламент (EО) № 120/97 на Съвета (9).
(5)
Предвид факта, че Общността е одобрила Решение C(2001)107/Окончателно на Съвета на ОИСР, отнасящо се до преразглеждането на Решение C(92)39/Окончателно относно контрола върху трансграничното движение на отпадъци, предназначени за операции по оползотворяване (Решението на ОИСР), с цел да се хармонизират списъците с отпадъци с тези от Базелската конвенция и да се преразгледат някои други изисквания, е необходимо да се включи съдържанието на това решение в законодателството на Общността.
(6)
Общността е подписала Стокхолмската конвенция от 22 май 2001 г. относно устойчиви органични замърсители.
(7)
Важно е да се организира и регулира наблюдението и контрола върху превозите на отпадъци по начин, който взема предвид необходимостта от запазване, опазване и подобряване на качеството на околната среда и здравето на човека, и който насърчава еднаквото прилагане на регламента в рамките на Общността.
(8)
Важно е също да се има предвид изискването, определено в член 4, параграф 2, буква г) от Базелската конвенция, че превозите на опасни отпадъци трябва да се намалят до минимум, в съответствие с екологосъобразното и ефективно управление на тези отпадъци.
(9)
Освен това, е важно да се има предвид правото на всяка договаряща се страна по Базелската конвенция, съгласно член 4, параграф 1 от нея, да забранява вноса на опасните отпадъци или на отпадъците, изброени в приложение II към тази конвенция.
(10)
Превозите на отпадъци, получени от въоръжените сили или организации по възстановяване, следва да се изключват от обхвата на настоящия регламент при внос в Общността при определени ситуации (включително транзит в рамките на Общността, когато отпадъците влизат на територията на Общността). По отношение на такива превози се зачитат изискванията на международното право и международните споразумения. В такива случаи компетентният орган по транзита и компетентният орган по местоназначението в Общността следва да бъдат информирани предварително относно превоза и неговото местоназначение.
(11)
Необходимо е да се избегне дублирането с Регламент (EО) № 1774/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 3 октомври 2002 г. относно установяване на здравни правила относно странични животински продукти, които не са предназначени за консумация от човека (10), който вече съдържа разпоредби, обхващащи пратката, изпращането и движението (събиране, транспорт, обработка, преработване, употреба, оползотворяване или обезвреждане, регистриране, придружаващи документи и проследимост) на животински странични продукти в рамките на, към и извън Общността.
(12)
Комисията следва да докладва в срок до датата на влизане в сила на настоящия регламент относно връзката между съществуващото секторно законодателство за здраве на хората и животните, и разпоредбите на настоящия регламент и до същата дата следва да представи всякакви предложения, необходими за привеждане на това законодателство в съответствие с настоящия регламент с цел постигане еквивалентно ниво на контрол.
(13)
Въпреки, че надзорът и контролът върху превози на отпадъци в рамките на дадена държава-членка е работа на самата държава-членка, националните системи за превоз на отпадъци трябва да отчитат необходимостта от съгласуване със системата на Общността, с цел гарантиране на високо ниво на опазване на околната среда и здравето на човека.
(14)
В случая на превози на отпадъци, предназначени за операции по обезвреждане и отпадъци, които не са изброени в приложения III, IIIA или IIIБ, предназначени за операции по оползотворяване, е целесъобразно да се гарантира оптимално наблюдение и контрол чрез изискване на предварително писмено съгласие за такива превози. Тази процедура на свой ред следва изисква предварителна нотификация, което дава възможност на компетентните органи да бъдат надлежно информирани, за да могат да предприемат всички необходими мерки за опазването на здравето на човека и околната среда. Това дава възможност на тези органи също и да повдигнат обосновани възражения срещу такива превози.
(15)
В случая на превози на отпадъци, изброени в приложения III, IIIA или IIIБ, предназначени за операции по оползотворяване, е целесъобразно да се обезпечи едно минимално ниво на наблюдение и контрол, като се изисква такива превози да бъдат придружавани от определена информация.
(16)
Поради необходимостта от единно прилагане на настоящия регламент и за правилното функциониране на вътрешния пазар, в интерес на ефективността е необходимо да се изисква нотификациите да бъдат обработвани от компетентния орган, отговорен за изпращането.
(17)
Важно е също така да се изясни системата на финансови гаранции или еквивалентна застраховка.
(18)
Като се има предвид отговорността на източниците на отпадъци за екологосъобразното управление на отпадъци, нотификацията и документите за превоз на отпадъци трябва, когато е осъществимо, да бъдат попълвани от източниците на отпадъци.
(19)
Необходимо е да се осигурят процедурни защитни мерки за нотификатора, както в интерес на правната обезпеченост, така и за гарантиране на единното прилагане на настоящия регламент и правилното функциониране на вътрешния пазар.
(20)
В случай на превози на отпадъци за обезвреждане, държавите-членки трябва да вземат предвид принципите на близост, приоритетност на оползотворяването и самодостатъчност на общностно и на национално равнище, в съответствие с Директива 2006/12/EО на Европейския парламент и на Съвета от 5 април 2006 г. относно отпадъците (11), като вземат мерки в съответствие с Договора да забраняват напълно или частично или да възразяват систематично по повод на такива превози. Трябва също да се вземе предвид изискването, определено в Директива 2006/12/EО, съгласно което държавите-членки следва да създадат комплексна и достатъчна верига от инсталации за обезвреждане на отпадъци, с цел да се позволи на Общността като цяло да стане самодостатъчна по отношение обезвреждането на отпадъци и държавите-членки да преследват тази цел индивидуално, отчитайки географските условия или нуждата от специализирани инсталации за някои видове отпадъци. Държавите-членки следва също така да бъдат в състояние да гарантират, че съоръженията за управление на отпадъците, обхванати от Директива 96/61/EО на Съвета от 24 септември 1996 г. относно комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването (12), прилагат най-добрите налични техники, както са дефинирани в тази директива, в съответствие с разрешителното на съоръжението, и че отпадъците се третират в съответствие със законообвързващите стандарти за опазване на околната среда във връзка с операциите по обезвреждане, установени в законодателството на Общността.
(21)
В случай на превози на отпадъци, предназначени за оползотворяване, държавите-членки следва да бъдат в състояние да гарантират, че съоръженията за управление на отпадъците, обхванати от Директива 96/61/EО на Съвета прилагат най-добрите налични техники, както са дефинирани в тази директива, съгласно разрешителното на съоръжението. Държавите-членки следва също така да бъдат в състояние да гарантират, че отпадъците се третират в съответствие със задължителните стандарти за опазване на околната среда във връзка с операциите по оползотворяване, установени в законодателството на Общността, и че, като се взема предвид член 7, параграф 4 от Директива 2006/12/EО, отпадъците се третират в съответствие с плановете за управление на отпадъци, установени съгласно тази директива, с цел гарантиране изпълнението на задълженията по оползотворяване или рециклиране, установени в законодателството на Общността.
(22)
Разработването на задължителни изисквания за съоръжения за отпадъци и третирането на специфични отпадъчни материали на ниво Общността, в допълнение към съществуващите разпоредби в законодателството на Общността, могат да допринесат за създаването на високо ниво на опазване на околната среда в Общността, да подпомогнат в създаването на еднородна конкурентна среда за оползотворяване и да помогнат да се гарантира, че не се спъва развитието на икономически жизнен вътрешен пазар за оползотворяване. Следователно, в Общността съществува необходимост от развитие на еднородна конкурентна среда за оползотворяване чрез прилагането на общи стандарти в определени области, както е уместно и включително във връзка с вторичните материали, с цел повишаване качеството на оползотворяване. Комисията следва да представи, ако е уместно, предложения за такива стандарти за някои отпадъци и някои съоръжения за оползотворяване веднага, щом е практически възможно, на база по-нататъшно изследване в контекста на стратегията за отпадъците, и отчитайки съществуващото законодателство на Общността и на държавите-членки. Междувременно, трябва да бъде възможно при определени условия, да се възразява срещу планирани превози, когато свързаното с тях оползотворяване няма да бъде в съответствие с националното законодателство в страната изпращач, по отношение на оползотворяването на отпадъци. Междувременно Комисията следва също така да преразглежда и ситуацията относно възможните нежелани превози на отпадъци към новите държави-членки и, ако е необходимо, дава целесъобразни предложения за справяне с такива ситуации.
(23)
От държавите-членки следва да се изисква да гарантират, че в съответствие с Конвенцията на Икономическата комисия за Европа на ООН (ИКЕООН) за достъп до информация, участие на обществеността в процеса на взимане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда от 25 юни 1998 г. (Орхуската конвенция), съответните компетентни органи чрез подходящи средства правят публична информацията относно нотификации за превози, когато тази информация не е поверителна съгласно националното законодателство или законодателството на Общността.
(24)
Трябва да се определи задължение с цел отпадъците от превоз, който не може да се завърши както е планиран, да бъдат върнати обратно в държавата изпращач или оползотворени или обезвредени по алтернативен начин.
(25)
Следва също да стане задължително лицето, което извършва незаконен превоз, да вземе обратно въпросните отпадъци или да обезпечи алтернативни начини за тяхното оползотворяване или обезвреждане. Ако не направи това, се намесват компетентните органи изпращачи или местоназначението, както е уместно.
(26)
Необходимо е, с цел да се защити околната среда на заинтересованите държави, да се изясни обхвата на забраната, определена съгласно Базелската конвенция, върху износ от Общността на всякакви отпадъци, предназначени за обезвреждане в трета държава, различна от страна на ЕАСТ (Европейска асоциация за свободна търговия).
(27)
Страните, които са договарящи се страни по Споразумението за европейското икономическо пространство, може да приемат контролните процедури, предвидени за превози в рамките на Общността.
(28)
Необходимо е също, с цел да се защити околната среда на заинтересованите държави, да се изясни обхвата на забраната за износ на опасни отпадъци, предназначени за оползотворяване, в държава спрямо която не се прилага Решението на ОИСР, също определено в съответствие с Базелската конвенция. По-специално е необходимо да се уточни списъка с отпадъци, към който се прилага тази забрана и да се гарантира, че той включва също и отпадъците, изброени в приложение II към Базелската конвенция, а именно отпадъци, събрани от домакинствата и остатъци от изгарянето на домакински отпадъци.
(29)
Трябва да се поддържат специфични разпоредби за износ на безопасни отпадъци, предназначени за оползотворяване в държавите, по отношение на които не се прилага Решението на ОИСР, а също така за тях трябва да се изготви разпоредба, която да се актуализира към по-късна дата.
(30)
Внос в Общността на отпадъци за обезвреждане трябва да бъде разрешен, когато държавата износител е страна по Базелската конвенция. Внос в Общността на отпадъци за оползотворяване трябва да бъде разрешен, когато за държавата износител се прилага Решението на ОИСР или тя е страна по Базелската конвенция. В останалите случаи, въпреки това, вносът трябва да бъде разрешен само ако държавата износител е обвързана с двустранно или многостранно споразумение или договореност, съвместимо със законодателството на Общността и в съответствие с член 11 от Базелската конвенция, освен когато това не е възможно поради кризисни ситуации, операции по омиротворяване или поддържане на мира, или война.
(31)
Настоящият регламент следва да се прилага в съответствие с международното морско право.
(32)
Настоящият регламент следва да отразява правилата относно износ и внос на отпадъци към и от отвъдморските страни и територии, определени в Решение 2001/822/EО на Съвета от 27 ноември 2001 г. относно асоцииране на отвъдморските страни и територии към Европейската общност (Решение за отвъдморско асоцииране) (13).
(33)
Следва да се предприемат необходимите стъпки за да се гарантира, че в съответствие с Директива 2006/12/EО и останалото законодателство на Общността за отпадъци, отпадъците, превозвани в рамките на Общността и отпадъците, внесени в Общността, се управляват за целия период на превоза, включително оползотворяването или обезвреждането в държавата по местоназначение, без да се застрашава здравето на човека и без да се използват процеси или методи, които могат да причинят вреда на околната среда. Що се отнася до износ от Общността, който не е забранен, трябва да се положат усилия, за да се обезпечи, че отпадъците се управляват по екологосъобразен начин за целия период на превоза, включително оползотворяването или обезвреждането в страната по местоназначение. Съоръжението, което получава отпадъците, трябва да работи в съответствие със стандартите за опазване на здравето на човека и околната среда, които в общи линии са еквивалентни на тези, установени в законодателството на Общността. Трябва да се въведе списък с необвързващи насоки, чрез които да се търси постигане на екологосъобразно управление.
(34)
Държавите-членки следва да предоставят на Комисията информация относно изпълнението на настоящия регламент, както чрез докладите, изпращани до секретариата на Базелската конвенция, така и на базата на отделен въпросник.
(35)
Необходимо е да се гарантира безопасно и екологосъобразно управление на демонтирането на кораби с цел опазване на здравето на човека и околната среда. Нещо повече, трябва да се вземе под внимание, че един кораб сам по себе си може да стане отпадък, както е дефинирано в член 2 от Базелската конвенция и същевременно той може да бъде определян като кораб по други международни правила. Важно е да се помни, че работата е текуща и включваща сътрудничество между Международната организация на труда (МОТ), Международната морска организация (ММО) и секретариата на Базелската конвенция, за да се установят задължителни изисквания на глобално ниво, за обезпечаване на ефективно и ефикасно разрешаване на проблема с демонтиране на корабите.
(36)
Ефективното международно сътрудничество относно контрола на превози на отпадъци се явява инструмент за гарантиране, че превозите на опасни отпадъци са под контрол. Обмяната на информация, споделената отговорност и съвместните усилия между Общността и нейните държави-членки, и трети страни трябва да се насърчава с оглед гарантиране на добро управление на отпадъците.
(37)
Някои приложения към настоящия регламент следва да се приемат от Комисията в съответствие с процедурата по член 18, параграф 3 от Директива 2006/12/EО. Тази процедура следва също така да се прилага и по отношение на изменението на приложенията, за да отчете научния и технически прогрес, към измененията в съответното законодателство на Общността или към случаите, свързани с Решението на ОИСР или към Базелската конвенция и другите сходни международни конвенции и споразумения.
(38)
При подготовката на инструкциите за попълване на нотификацията и документите за движение, които следва да се заложат в приложение IВ, Комисията, като взема предвид Решението на ОИСР и Базелската конвенция, трябва да посочи, inter alia, че нотификацията и документите за превоз трябва, доколкото е възможно, да бъдат на две страници, а също и да посочи точния срок за попълване на нотификацията и документите за движение в приложения IA и IБ, като отчита приложение II. Освен това, когато терминологията и изискванията на настоящия регламент се различават от тези в Решението на ОИСР или Базелската конвенция, трябва да се пояснят специфичните изисквания.
(39)
При отчитането на смесите от отпадъци, които следва да се добавят в приложение IIIA, трябва да се взема предвид, inter alia, следната информация: свойствата на отпадъците, като възможни опасни характеристики, техния потенциал за замърсяване и тяхното физическо състояние; аспекти на управлението, като технологичен капацитет за оползотворяване на отпадъците и екологичните ползи, които се получават от операцията по оползотворяване, включително дали може да се навреди на екологосъобразното управление на отпадъците. Комисията следва максимално да напредне по отношение завършването на това приложение преди датата на влизане в сила на настоящия регламент и да завърши тази задача най-късно шест месеца след тази дата.
(40)
Комисията следва също да приеме допълнителни мерки, свързани с изпълнението на настоящия регламент в съответствие с процедурата, посочена в член 18, параграф 3 от Директива 2006/12/EО. Тези мерки следва да включват метод за изчисляване на финансовата гаранция или еквивалентна застраховка, която да се изготви от Комисията, ако е възможно преди датата на прилагане на настоящия регламент.
(41)
Мерките, необходими за изпълнението на настоящия регламент следва да се приемат в съответствие с Решение 1999/468/EО на Съвета от 28 юни 1999 г. относно установяване на процедурите за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (14).
(42)
Понеже целта на настоящия регламент, а именно да гарантира опазване на околната среда когато отпадъците са предмет на превоз, не може да се постигне задоволително от държавите-членки и следователно може, поради мащаба и влиянието му, да се постигне по-добре на ниво Общността, то Общността може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, установен в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалност, както е установен в този член, настоящият регламент не излиза извън рамките на необходимото за постигане на тази цел,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ОБХВАТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Обхват
1. Настоящият регламент установява процедури и режими за контрол върху превоза на отпадъци, в зависимост от произхода, местоназначението и маршрута на превоза, вида на превозваните отпадъци и вида третиране, което се прилага върху отпадъците на тяхното местоназначение.
2. Настоящият регламент се прилага по отношение на превози на отпадъци:
а)
между държавите-членки, в рамките на Общността или при транзит през трети страни;
б)
внесени в Общността от трети страни;
в)
изнесени от Общността към трети страни;
г)
при транзит през Общността, по пътя от и към трети страни.
3. Следното е изключено от обхвата на настоящия регламент:
а)
разтоварването на брега на отпадъци, включително отпадъчни води и остатъци, получени вследствие на нормалното функциониране на кораби и платформи в морето, при условие че тези отпадъци са предмет на изискванията на Международната конвенция за предотвратяване на замърсяването от кораби, 1973 г., изменена с протокола от 1978 г., отнасящ се до нея (Marpol 73/78), или други обвързващи международни инструменти;
б)
отпадъци, генерирани на борда на сухопътни превозни средства, влакове, самолети и кораби, докато тези отпадъци не са разтоварени с цел да бъдат рециклирани или обезвредени;
в)
превози на радиоактивни отпадъци съгласно определението, дадено в член 2 от Директива 92/3/Евратом от 3 февруари 1992 г. относно надзора и контрола на превози на радиоактивни отпадъци между държави-членки, както и тези, внасяни във и изнасяни от Общността (15);
г)
превози, които са предмет на изискванията за одобрение на Регламент (EО) № 1774/2002;
д)
превозите на отпадъците, посочени в член 2, параграф 1, буква б) ii), iv) и v) от Директива 2006/12/EО, когато тези превози вече са обхванати от останалото законодателство на Общността, съдържащо аналогични разпоредби;
е)
превози на отпадъци от Антарктика към Общността, които са в съответствие с изискванията на Протокола за опазването на околната среда, към Антарктическия договор (1991 г.);
ж)
внос в Общността на отпадъци, получени от въоръжените сили или организации по възстановяване при кризисни ситуации, операции по омиротворяване или поддържане на мира, когато тези отпадъци се превозват, от въоръжените сили или заинтересованите организации по възстановяване или от тяхно име, пряко или непряко към страната по местоназначение. В такива случаи, всеки компетентен орган по транзита и всеки компетентен орган по местоназначението в Общността биват информирани предварително относно превоза и неговото местоназначение.
4. Превозите на отпадъци от Антарктика към държави извън Общността, които преминават транзитно през Общността, са предмет на членове 36 и 49.
5. Превозите на отпадъци изключително в рамките на държава-членка, са предмет само на член 33.
Член 2
Определения
По смисъла на настоящия регламент:
1.
„отпадъци“ е съгласно определението в член 1, параграф 1, буква a) от Директива 2006/12/EО;
2.
„опасни отпадъци“ е съгласно определението в член 1, параграф 4 от Директива 91/689/EИО на Съвета (16) от 12 декември 1991 г. относно опасните отпадъци;
3.
„смес от отпадъци“ означава отпадъци, които се получават в резултат на умишлено или неумишлено смесване на два или повече различни вида отпадъци и за която смес не съществува единствена позиция в приложения III, IIIБ, IV и IVA. Отпадъци, превозвани с един и същ превоз, състоящи се от два или повече различни вида отпадъци, които обаче са отделени един от друг, не представлява смес от отпадъци;
4.
„обезвреждане“ е съгласно определението в член 1, параграф 1, буква д) от Директива 2006/12/EО;
5.
„временно обезвреждане“ означава операции по обезвреждане D 13-D 15, както са определени в приложение II A към Директива 2006/12/EО;
6.
„оползотворяване“ е съгласно определението в член 1, параграф 1, буква е) от Директива 2006/12/EО;
7.
„временно оползотворяване“ означава операции по оползотворяване R 12 и R 13, както са определени в приложение II Б към Директива 2006/12/EО;
8.
„екологосъобразно управление“ означава предприемане на всякакви практически стъпки за гарантиране, че отпадъците се управляват по начин, който опазва здравето на човека и околната среда срещу нежелателни въздействия, които биха могли да се появят в резултат на тези отпадъци;
9.
„производител“ е всеки, чиито дейности генерират отпадъци (първоначален производител) и/или всеки, който извършва предварителна обработка, смесване или други операции, които водят до промяна на естеството или състава на тези отпадъци (нов производител) (съгласно определението в член 1, параграф 1, буква б) от Директива 2006/12/EО);
10.
„притежател“ е производителят на отпадъците или физическото или юридическо лице, което ги притежава (и съгласно определението в член 1, параграф 1, буква в) от Директива 2006/12/EО);
11.
„събирач“ е всеки, който извършва събиране на отпадъци съгласно определението в член 1, параграф 1, буква ж) от Директива 2006/12/EО;
12.
„търговец“ е всеки, който действа от собствено име за закупуване и впоследствие продажба на отпадъци, включително тези търговци, които не притежават физически отпадъците, а също и съгласно член 12 от Директива 2006/12/EО;
13.
„брокер“ е всеки, който урежда оползотворяването или обезвреждането на отпадъци от името на други, включително тези брокери, които нямат физическо притежание на отпадъците, а също и съгласно член 12 от Директива 2006/12/EО;
14.
„получател“ означава лицето или предприятието под юрисдикцията на държавата по местоназначение, до което се превозват отпадъците за оползотворяване или обезвреждане;
15.
„нотификатор“ означава:
а)
в случая на превоз с произход от държава-членка, всяко физическо или юридическо лице под юрисдикцията на тази държава-членка, което възнамерява да извърши превоз на отпадъци или възнамерява да му бъде извършен превоз на отпадъци, и на което се възлага да извърши нотифицирането. Нотификатор е едно от лицата или органите, изброени по-долу, подбрани в съответствие със степента на важност, установена в този списък:
i)
първоначалният производител, или
ii)
лицензираният нов производител, който извършва операции преди превоза, или
iii)
лицензиран събирач, който от различни малки количества от един и същи тип отпадъци, събрани от различни източници, е събрал количеството за превоза, който тръгва от едно и също място, за което е нотифицирано, или
iv)
регистриран търговец, който е упълномощен писмено от първоначалния производител, новия производител или лицензирания събирач, посочени в i), ii) и iii), да действа от негово/нейно име като нотификатор,
v)
регистриран брокер който е оторизиран писмено от първоначалния производител, новия производител или лицензирания събирач, посочени в точки i), ii) и iii), да действа от негово/нейно име като нотификатор,
vi)
когато всички от лицата, посочени в точки i), ii), iii), iv) и v), ако е приложимо, са неизвестни или в несъстоятелност, притежателят.
Ако нотификатор, посочен в точка iv) или v) не успее да изпълни някое от задълженията за вземане обратно, описани в членове 22-25, първоначалният производител, новият производител или лицензираният събирач посочени в точки i), ii) или iii) респективно, които са упълномощили този търговец или брокер да действа от негово/нейно име, се считат за нотификатор по смисъла на упоменатите задължения за обратно вземане. При незаконен превоз, съобщен от търговец или брокер, посочени в точки iv) или v), лицето посочено в точки i), ii) или iii), което е упълномощило този търговец или брокер да действа от негово/нейно име, се считат за нотификатор по смисъла на настоящия регламент;
б)
в случая на внос в или транзит през Общността на отпадъци, което не произхождат от държава-членка, всяко от следните физически или юридически лица под юрисдикцията на страната по местоназначение, което възнамерява да извърши превоз на отпадъци или възнамерява да му бъде извършен, или му е бил извършен превоз на отпадъци, и което е или:
i)
лицето, посочено от законодателството на страната по местоназначение; или при липса на такова посочване,
ii)
притежателят по времето, когато се прави износа;
16.
„Базелска конвенция“ означава Базелската конвенция от 22 март 1989 г. за контрол на трансграничното движение на опасни отпадъци и тяхното обезвреждане;
17.
„Решението на ОИСР“ означава Решение C(2001) 107/Окончателно на Съвета на ОИСР относно преразглеждането на Решение C(92)39/Окончателно за контрол върху трансграничното движение на отпадъци, предназначени за операции по оползотворяване;
18.
„компетентен орган“ означава:
а)
в случая на държави-членки, органът определен от заинтересованата държава-членка в съответствие с член 53; или
б)
в случая на страна, която не е държава-членка, но е страна по Базелската конвенция, органът, определен от тази държава като компетентен орган по смисъла на тази конвенция в съответствие с член 5 от нея; или
в)
в случая на коя да е страна, за която не се отнасят нито буква a) или б), органът определен като компетентен орган от заинтересованата държава или регион, или при липса на такова посочване, регулаторните органи на държавата или региона, ако е уместно, които имат юрисдикция върху превози на отпадъци за оползотворяване или обезвреждане или транзит, както в уместно;
19.
„компетентен орган по изпращането“ означава компетентният орган за територията, от която се планира да започне или започва превоза;
20.
„компетентен орган по местоназначение“ означава компетентният орган за територията, към която се планира или осъществява превоза, или в която отпадъците са натоварени преди оползотворяване или обезвреждане на територия, която не е под националната юрисдикция на никоя държава;
21.
„компетентен орган по транзита“ за коя да е държава означава компетентният орган, различен от компетентния орган по изпращането или местоназначението, чрез който се планира или осъществява превоза;
22.
„страна изпращач“ означава всяка страна, от която се планира или осъществява превоз на отпадъци;
23.
„страна по местоназначение“ означава всяка страна, към която се планира или осъществява превоз на отпадъци за обезвреждане или оползотворяване в нея, или за целите на натоварване преди оползотворяване или обезвреждане на територия, която не е под националната юрисдикция на никоя страна;
24.
„страна на транзит“ означава всяка страна, различна от страната изпращач или по местоназначение, през която се планира или осъществява превоз на отпадъци;
25.
„територия под националната юрисдикция на страна“ означава всяка една територия на сушата или морска територия, в която дадена държава упражнява административна и регулаторна отговорност в съответствие с международното законодателство, що се отнася до опазването на здравето на човека или околната среда;
26.
„отвъдморски страни и територии“ означава отвъдморски страни и територии, както са описани в приложение IA към Решение 2001/822/EО;
27.
„митнически пункт за износ от Общността“ е митническия пункт съгласно определението в член 161, параграф 5 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно установяването на Митнически кодекс на Общността (17);
28.
„изходящ митнически пункт на Общността“ е митническия пункт съгласно определението в член 793, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 г. относно определянето на разпоредби за изпълнението на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета относно установяването Митнически кодекс на Общността (18);
29.
„входящ митнически пункт на Общността“ е митническия пункт, където отпадъците, докарани на митническата територия на Общността, се превозват в съответствие с член 38, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2913/92;
30.
„внос“ означава всяко влизане на отпадъци в Общността, с изключение на транзита през Общността;
31.
„износ“ означава напускане на отпадъците от Общността, с изключение на транзита през Общността;
32.
„транзит“ означава превоз на отпадъци или планиран превоз на отпадъци през една или повече от страните, различни от страната изпращач или страната по местоназначение;
33.
„транспорт“ означава превозването на отпадъци с автомобилен, железопътен, въздушен, морски транспорт или по вътрешноводни пътища;
34.
„превоз“ означава планираното или осъществено транспортиране на отпадъци, предназначени за оползотворяване или обезвреждане:
а)
между дадена страна и друга страна; или
б)
между дадена страна и отвъдморски страни и територии, или други територии под юрисдикцията на тази държава; или
в)
между дадена страна и всяка сухоземна територия, която не е част от коя да е страна по международното право; или
г)
между дадена страна и Антарктика; или
д)
от дадена страна през коя да е от териториите, упоменати по-горе; или
е)
в рамките на дадена страна през коя да е от териториите, упоменати по-горе и който започва и завършва в същата страна; или
ж)
от географска област, която не е под юрисдикцията на нито една страна, до дадена страна;
35.
„незаконен превоз“ означава всеки превоз на отпадъци, извършен:
а)
без нотификация до всички заинтересовани компетентни органи съгласно настоящия регламент; или
б)
без съгласието на засегнатите компетентни органи в съответствие с настоящия регламент; или
в)
със съгласие, получено от заинтересованите компетентни органи чрез фалшифициране, невярно съдържание или измама; или
г)
по начин, който фактически не е посочен в нотификацията или документите за превоз; или
д)
по начин, който води до оползотворяване или обезвреждане в нарушение на правилата на Общността или международните правила; или
е)
в противоречие с членове 34, 36, 39, 40, 41 и 43; или
ж)
който, във връзка с превози на отпадъци, посочени в член 3, параграфи 2 и 4, е в резултат на:
i)
отпадъци, за които се установява, че не са изброени в приложения III, IIIA или IIIБ, или
ii)
неспазване на член 3, параграф 4,
iii)
превоз, извършен по начин, който фактически не е посочен в документа описан в приложение VII.
ДЯЛ II
ПРЕВОЗИ В РАМКИТЕ НА ОБЩНОСТТА СЪС И БЕЗ ТРАНЗИТ ПРЕЗ ТРЕТИ СТРАНИ
Член 3
Обща процедурна рамка
1. Превозите на следните отпадъци са предмет на процедурата на предварителна писмена нотификация и съгласие, както е определено в разпоредбите на настоящия дял:
а)
ако са предназначени за операции по обезвреждане:
всички отпадъци;
б)
ако са предназначени за операции по оползотворяване:
i)
отпадъците, изброени в приложение IV, които включват, inter alia, отпадъците, изброени в приложения II и VIII към Базелската конвенция;
ii)
отпадъците, изброени в приложение IVA;
iii)
отпадъците, които не са класифицирани в нито една позиция в приложения III, IIIБ, IV или IVA;
iv)
смеси на отпадъци, които не са класифицирани в нито една позиция в приложения III, IIIB, IV или IVA, освен изброените в приложение IIIA.
2. Превозите на следните отпадъци, предназначени за оползотворяване, са предмет на общите информационни изисквания, определени в член 18, ако количеството превозвани отпадъци надвишава 20 кг:
а)
отпадъците, изброени в приложения III или IIIБ;
б)
смеси, които не са класифицирани в нито една позиция в приложение III, на два или повече от отпадъците, изброени в приложение III, при условие че съставът на тези смеси не застрашава екологосъобразното им оползотворяване и при условие че тези смеси са изброени в приложение IIIA, в съответствие с член 58.
3. За отпадъците, изброени в приложение III, в изключителни случаи, съответните разпоредби се прилагат все едно са изброени в приложение IV, но само ако не проявяват никое от опасните свойства, изброени в приложение III към Директива 91/689/EИО. Тези случаи се третират в съответствие с член 58.
4. Превозите на отпадъци, изрично предназначени за лабораторен анализ за оценка на техните физични или химични свойства, или за определяне на тяхната пригодност за операции по оползотворяване или обезвреждане, не са предмет на процедурата на предварителна писмена нотификация и съгласие, както е описана в параграф 1. Вместо това се прилагат процедурните изисквания на член 18. Количеството от тези отпадъци, изключени от правилото, когато изрично са предназначени за лабораторен анализ, се определя чрез минималното разумно количество, необходимо за правилно извършване на анализа при всеки конкретен случай, и не надвишава 25 kg.
5. Превозите на смесени битови отпадъци (позиция за отпадъци 20 03 01), събрани от частните домакинства, включително когато такова събиране обхваща и такива отпадъци от други производители, до съоръженията за оползотворяване или обезвреждане, е предмет, в съответствие с настоящия регламент, на същите разпоредби, както превозите на отпадъци, предназначени за обезвреждане.
ГЛАВА 1
Предварителна писмена нотификация и съгласие
Член 4
Нотифициране
Когато нотификаторът възнамерява да превозва отпадъци съгласно член 3, параграф 1, букви a) или б), той/тя предоставя предварителна писмена нотификация на и чрез компетентния орган по изпращането и, при представяне на обща нотификация, спазва разпоредбите на член 13.
Когато се представя нотификация, трябва да са изпълнени следните изисквания:
1.
документи за нотификация и документи за превоз:
Нотификация се прави с помощта на следните документи:
а)
документ за нотификация, описан в приложение IA; и
б)
документ за превоз, описан в приложение IБ.
При представяне на нотификация, нотификаторът попълва документа за нотификация и, когато е уместно, документа за превоз.
Когато нотификаторът не е първоначален производител в съответствие с член 2, точка 15, буква a), i), нотификаторът обезпечава този производител или едно от лицата, посочени в точка 15, буква a), ii) или iii) от член 2, когато е приложимо, също да подпишат документът за нотификaция, описан в приложение IA.
Документът за нотификaция и документът за превоз се издават на нотификатора от компетентния орган по изпращането;
2.
информация и документация в документите за нотификaция и превоз:
Нотификаторът доставя или прилага към нотификацията информация и документация, изброени в приложение II, част 1. Нотификаторът доставя или прилага към документа за превоз информацията и документацията, посочена в приложение II, част 2, до степента, възможна в момента на нотифициране.
Нотифицирането се счита за правилно извършено, когато компетентният орган по изпращането е удовлетворен, че документа за нотификация и документа за превоз са попълнени в съответствие с първа алинея;
3.
допълнителна информация и документация:
Ако заинтересованите компетентни органи поискат, нотификаторът предоставя допълнителна информация и документация. Списък с допълнителна информация и документация, която може да бъде поискана, е даден в приложение II, част 3.
Нотификацията се счита за правилно извършена, когато компетентния орган по местоназначението е удовлетворен, че документа за нотификация и документа за превоз са попълнени, и че информацията и документацията, изброени в приложение II, части 1 и 2, както и всяка допълнителна информация и документация, поискани в съответствие с настоящия параграф и изброени в приложение II, част 3, са били предоставени от нотификатора;
4.
сключване на договор между нотификатора и получателя:
Нотификаторът сключва договор с получателя, както е описано в член 5, за оползотворяването или обезвреждането на отпадъците, които са нотифицирани.
Доказателство за този договор или декларация, удостоверяваща неговото съществуване в съответствие с приложение IA, се доставя на заинтересованите компетентни органи по време на нотифицирането. Копие от договора или доказателство за него се предоставя на компетентния орган от нотификатора или получателя срещу поискване от компетентния орган;
5.
изготвяне на финансова гаранция или еквивалентна застраховка:
Изготвя се финансова гаранция или еквивалентна застраховка, както е описано в член 6. Нотификаторът изготвя декларация за тази цел, като попълва съответната част от документа за нотификация, описан в приложение IA.
Финансовата гаранция или еквивалентна застраховка (или ако компетентният орган разрешава това, доказателство за тази гаранция или застраховка, или декларация, удостоверяващо съществуването ѝ) се предават като част от документа за нотификация по времето на нотифицирането или, ако компетентният орган разрешава това, съгласно националното законодателство, преди да започне превоза;
6.
Обхват на нотификацията:
Нотификацията обхваща превоза на отпадъци от началното му място на изпращане и включва тяхното временно и окончателно оползотворяване или обезвреждане.
Ако последващите временни и окончателни операции се извършат в страна, различна от първата страна по местоназначение, окончателната операция и нейното местоназначение се посочват в нотификацията и се прилага член 15, буква е).
Всяка нотификация обхваща само един идентификационен код за отпадъци, освен за:
а)
отпадъци, които не са класифицирани в нито една позиция в приложения III, IIIБ, IV или IVA. В този случай се специфицира само един тип отпадъци;
б)
смеси на отпадъци, които не са класифицирани в нито една позиция в приложения III, IIIБ, IV или IVA, освен ако са изброени в приложение IIIA. В този случай се посочва кода за всяка съставка на отпадъците, по реда на тяхната важност.
Член 5
Договор
1. Всички превози на отпадъци, за които се изисква нотификация, са предмет на изискването за сключване на договор между нотификатора и получателя за оползотворяването или обезвреждането на отпадъците, за които е нотифицирано.
2. Договорът се сключва и е в сила по времето на нотифицирането и за продължителността на превоза, докато не се издаде сертификат в съответствие с член 15, буква д), член 16, буква д) или, когато е уместно, член 15, буква г).
3. Договорът включва задължения:
а)
за нотификатора, да вземе отпадъците обратно, ако превозът или оползотворяването или обезвреждането не са извършени според плана или ако е извършен като незаконен превоз, в съответствие с член 22 и член 24, параграф 2;
б)
за получателя, да рециклира или обезвреди отпадъците, ако е извършен като незаконен превоз, в съответствие с член 24, параграф 3; и
в)
за съоръжението, да предостави, в съответствие с член 16, буква д) сертификат, че отпадъците са оползотворени или обезвредени, в съответствие с нотификацията и условията, посочени в него и изискванията на настоящия регламент.
4. Ако превозваните отпадъци са предназначени за временни операции по оползотворяване или обезвреждане, договорът включва следните допълнителни задължения:
а)
задължение за съоръжението по местоназначение да предостави, в съответствие с член 15, буква г) и, когато е уместно, член 15, буква д), сертификати че отпадъците са рециклирани или обезвредени в съответствие с нотификацията и условията, посочени в него и изискванията на настоящия регламент; и
б)
задължение за получателя да предаде, когато е приложимо, нотификация до първоначалния компетентен орган на първата страна изпращач в съответствие с член 15, буква е), ii).
5. Ако отпадъците се превозват между две предприятия под контрола на едно и също юридическо лице, договорът може да се замести с декларация от въпросното лице, че поема задължението да оползотвори или обезвреди отпадъците, за които е нотифицирано.
Член 6
Финансова гаранция
1. Всички превози на отпадъци, за които се изисква нотифициране, са предмет на изискването за финансова гаранция или еквивалентна застраховка, покриваща:
а)
разходите за транспорта;
б)
стойността на оползотворяването или обезвреждането, включително всяка една необходима временна операция; и
в)
разходите по складиране за 90 дни.
2. Финансовата гаранция или еквивалентна застраховка е предназначена да покрие разходите, възникващи в контекста на:
а)
случаи, когато превозът или оползотворяването или обезвреждането не може да се извършат според плана, съгласно член 22; и
б)
случаи, когато превозът или оползотворяването или обезвреждането са незаконни съгласно член 24.
3. Финансовата гаранция или еквивалентна застраховка се правят от нотификатора или от друго физическо или юридическо лице от негово име и са в сила по времето на нотификацията или, ако така разреши компетентният орган, който одобрява финансовата гаранция или еквивалентна застраховка, най-късно при започване на превоза, и се прилага към превоза, за който е уведомено най-късно при започването му.
4. Компетентният орган по изпращането одобрява финансовата гаранция или еквивалентна застраховка, включително формуляра, текста и сумата, която покрива.
Въпреки това, при случаи на внос в Общността, компетентният орган по местоназначение в Общността преразглежда сумата, която покрива и ако е необходимо, одобрява допълнителна финансова гаранция или еквивалентна застраховка.
5. Финансовата гаранция или еквивалентна застраховка са валидни и покриват превоза, който е нотифициран, и извършването на оползотворяване или обезвреждане на отпадъците, които са нотифицирани.
Финансовата гаранция или еквивалентна застраховка се освобождават, когато заинтересованият компетентен орган получи сертификата, посочен в член 16, буква д) или, когато е уместно, по член 15, буква д) що се отнася до временни операции по оползотворяване или обезвреждане.
6. Чрез дерогация от параграф 5, ако превозваните отпадъци са предназначени за временни операции по оползотворяване или обезвреждане и се извърши допълнителна операция по оползотворяване или обезвреждане в страната по местоназначение, финансовата гаранция или еквивалентна застраховка може да се освободи, когато отпадъците напуснат временното съоръжение и заинтересованият компетентен орган получи нотификацията, посочена в член 15, буква г). В този случай, всеки допълнителен превоз към съоръжението за оползотворяване или обезвреждане се покрива от нова финансова гаранция или еквивалентна застраховка, докато компетентният орган по местоназначение не се убеди, че не е необходима такава финансова гаранция или еквивалентна застраховка. При тези обстоятелства, компетентният орган по местоназначение е отговорен за задълженията, възникващи в случая на незаконен превоз или за вземане обратно, когато превоза или допълнителното оползотворяване или обезвреждане не може да се извършат според плана.
7. Компетентният орган на Общността, който е одобрил финансовата гаранция или еквивалентна застраховка, има достъп до нея и използва средствата, включително за плащания на други заинтересовани власти, с цел да посрещне задълженията, възникнали в съответствие с членове 23 и 25.
8. В случай на обща нотификация съгласно член 13, може да се направи финансова гаранция или еквивалентна застраховка, покриваща части на общата нотификация, вместо една, покриваща цялото обща нотификация. В такива случаи, финансовата гаранция или еквивалентна застраховка се прилага по отношение на превоза най-късно когато започне превоза, за който е нотифицирано, и който тя покрива.
Финансовата гаранция или еквивалентна застраховка се освобождава, когато заинтересованият компетентен орган получи нотификацията по член 16, буква д) или, когато е уместно, по член 15, буква д) що се отнася до временни операции по оползотворяване или обезвреждане на съответните отпадъци. Параграф 6 се прилага mutatis mutandis.
9. Държавите-членки информират Комисията за разпоредбите на националното законодателство, приети съгласно настоящия член.
Член 7
Предаване на нотификацията от компетентния орган по изпращането
1. След като нотификацията е извършена правилно, както е описано във втората алинея, точка 2 от член 4, компетентният орган по изпращането си запазва копие на нотификацията и препраща оригинала до компетентния орган по местоназначение с копия до всеки компетентен орган/и по транзита, и информира нотификатора за това. Това се прави в срок от три работни дни след получаване на нотификацията.
2. Ако нотификацията не е извършена правилно, компетентният орган по изпращането изисква информация и документация от нотификатора в съответствие с втората алинея, точка 2 от член 4.
Това се прави в срок от три работни дни след получаване на нотификацията.
В такива случаи компетентният орган по изпращането разполага с три работни дни след получаване на исканата информация и/или документация, за да се спазят изискванията на параграф 1.
3. След като нотификацията е извършено правилно, както е описано във втората алинея, точка 2 от член 4, компетентният орган по изпращането може да реши, в срок от три работни дни, да не действа по нотификацията, ако има възражения по превоза в съответствие с членове 11 и 12.
Той незабавно информира нотификатора за своето решение и за тези възражения.
4. Ако в срок от 30 дни след получаване на нотификацията, компетентният орган по изпращането не я препрати съгласно параграф 1, той предоставя на нотификатора обосновано разяснение по неговото/нейното искане. Това не се прилага, когато не е спазено изискването за информация по параграф 2.
Член 8
Искания за информация и документация от заинтересованите компетентни органи и потвърждение от компетентния орган по местоназначение
1. След препращането на нотификацията от компетентния орган по изпращането, ако някой от заинтересованите компетентни органи счете, че се изисква допълнителна информация и документация съгласно втората алинея, точка 3 от член 4, той изисква тази информация и документация от нотификатора и информира другите компетентни органи за това. Това се прави в срок от три работни дни след получаване на нотификацията. В такива случаи заинтересованите компетентни органи разполагат с три работни дни след получаването на исканата информация и документация, в които да информират компетентния орган по местоназначение.
2. Когато компетентният орган по местоназначение счете, че нотификацията е направена правилно както е описано във втората алинея, точка 3 от член 4, той изпраща потвърждение до нотификатора и копия до останалите заинтересовани компетентни органи. Това се прави в срок от три работни дни след получаване на правилно попълнената нотификация.
3. Ако в срок от 30 дни от получаване на нотификацията, компетентният орган по местоназначение не потвърди нотификацията, както изисква параграф 2, той предоставя на нотификатора обосновано разяснение по негова/нейна молба.
Член 9
Съгласие от компетентните органи по местоназначение, изпращане и транзит и време за транспорт, оползотворяване или обезвреждане
1. Компетентните органи по местоназначение, изпращане и транзит разполагат с 30 дни след датата на препращането на потвърждението от компетентния орган по местоназначение в съответствие с член 8, в които да вземат едно от следните надлежно обосновани решения писмено, що се отнася до превоза, който е нотифициран:
а)
съгласие без поставяне на условия;
б)
съгласие с поставяне на условия в съответствие с член 10; или
в)
възражения в съответствие с членове 11 и 12.
Ако в рамките на упоменатия тридесетдневен срок не се направи никакво възражение от компетентния орган по транзита, то това се счита за мълчаливо съгласие.
2. Компетентните органи по местоназначението, изпращането и когато е уместно, по транзита, препращат писмено своето решение и причините за него до нотификатора в тридесетдневния срок, посочен в параграф 1, с копия до останалите заинтересовани компетентни органи.
3. Компетентните органи по местоназначение, изпращане и когато е уместно, по транзит, изразяват тяхното писмено съгласие чрез подходящо подпечатване, подписване и поставяне на дата на документа за нотификация или неговите копия.
4. Писменото съгласие за планиран превоз изтича една календарна година след като е издадено, или на тази по-късна дата, която е посочена в документа за нотификация. Това обаче не се прилага, ако заинтересованите компетентни органи са посочили по-къс срок.
5. Мълчаливото съгласие за планиран превоз изтича една календарна година след изтичането на тридесетдневния срок, посочен в параграф 1.
6. Планираният превоз може да се извърши само след изпълнение на изискванията на член 16, букви a) и б) и по време на срока на валидност на мълчаливото или писмено съгласие на всички компетентни органи.
7. Оползотворяването или обезвреждането на отпадъци по отношение на планиран превоз се извършва не по-късно от една календарна година след получаването на отпадъците от съоръжението, освен ако не е посочен по-къс срок от заинтересованите компетентни органи.
8. Заинтересованите компетентни органи оттеглят своето съгласие, когато имат информация, че:
а)
съставът на отпадъците не е като нотифицирания; или
б)
не се спазват условията на превоза; или
в)
отпадъците не са рециклирани или обезвредени съгласно разрешителното на съоръжението, което извършва упоменатата операция; или
г)
отпадъците трябва да са или са превозени, оползотворени или обезвредени по начин, който не съответства на доставената или приложена информацията към документите за нотификация и документите за превоз.
9. Всяко оттегляне на съгласие се изпраща чрез официално известие до нотификатора, с копия до останалите заинтересовани компетентни органи и до получателя.
Член 10
Условия за превоз
1. Компетентните органи по изпращането, местоназначението и транзита могат, в срок от 30 дни след датата на препращането на потвърждението от компетентния орган по местоназначение в съответствие с член 8, да определят условия във връзка с тяхното съгласие за превоз, който е нотифициран. Тези условия могат да се основават на една или повече от причините, посочени в член 11 или член 12.
2. Компетентните органи по изпращане, местоназначение и транзит могат също, в тридесетдневния срок по параграф 1, да определят условия по отношение на транспорта на отпадъци в рамките на тяхната юрисдикция. Тези транспортни условия не са по-строги от тези, отнасящи се до сходни превози, извършвани изцяло в рамките на тяхната юрисдикция и отчитат надлежно съществуващите споразумения, по-специално съответните международни споразумения.
3. Компетентните органи по изпращане, местоназначение и транзит могат също, в тридесетдневния срок по параграф 1, да заложат условие, че тяхното съгласие ще се счита за оттеглено, ако финансовата гаранция или еквивалентна застраховка не е приложима най-късно когато започне превоза, за който е уведомено, както се изисква от член 6, параграф 3.
4. Условията се изпращат писмено до нотификатора от компетентния орган, който ги установява, с копия до заинтересованите компетентни органи.
Условията се попълват или прилагат към документа за нотификация от съответния компетентен орган.
5. Компетентният орган по местоназначение може също, в тридесетдневния срок по параграф 1, да определи условие съоръжението, получаващо отпадъците, да поддържа дневник за входящи, изходящи и/или балансови количества отпадъци и за свързаните с тях операции по оползотворяване или обезвреждане, както се съдържат в нотификацията, и за срока на валидност на нотификацията. Тези протоколи се подписват от лицето, правно отговорно за съоръжението и се изпращат до компетентния орган по местоназначение в срок от един месец след завършване на съобщената операция по оползотворяване или обезвреждане.
Член 11
Възражения срещу превози на отпадъци, предназначени за обезвреждане
1. Когато се изпрати нотификация за планиран превоз на отпадъци, предназначени за оползотворяване, компетентните органи по местоназначение и изпращане могат, в срок от 30 дни след датата на изпращането на потвърждението от компетентния орган по местоназначение в съответствие с член 8, да повдигнат обосновани възражения, на база едно или повече от следните основания и в съответствие с Договора:
а)
ако планираният превоз или обезвреждане няма да бъде в съответствие с мерките, взети за прилагане принципите на близост, приоритетност на оползотворяването и самодостатъчност на общностно и на национално равнище в съответствие с Директива 2006/12/EО, които мерки се изразяват в пълна или частична забрана или систематични възражения срещу превози на отпадъци; или
б)
ако планираният превоз или обезвреждане няма да бъде в съответствие с националното законодателство, отнасящо се до опазване на околната среда, обществения ред, обществената безопасност или опазването на здравето относно действия, които се извършват в държавата, повдигаща възражения; или
в)
ако нотификаторът или получателят са били осъждани за незаконен превоз или някакъв друг незаконен акт по отношение опазването на околната среда. В този случай, компетентните органи по изпращането и местоназначението могат да откажат всички превози, включващи въпросното лице в съответствие с националното законодателство; или
г)
ако нотификаторът или съоръжението многократно не са изпълнявали членове 15 и 16 във връзка с предишни превози; или
д)
ако държавата-членка желае да упражни своето право съгласно член 4, параграф 1 от Базелската конвенция за забрана вноса на опасни отпадъци или на отпадъците, изброени в приложение II към тази конвенция; или
е)
ако планираният превоз или обезвреждане влиза в конфликт със задълженията, произтичащи от международни конвенции, сключени от заинтересованата държава-членка или Общността; или
ж)
ако планираният превоз или обезвреждане не е в съответствие с Директива 2006/12/EО, по-специално членове 5 и 7 от нея, като същевременно взема предвид географските обстоятелства или необходимостта от специализирани инсталации за някои видове отпадъци:
i)
с цел да приложи принципа на самодостатъчност на ниво Общността и на национални нива, или
ii)
в случаи, когато специализираната инсталация трябва да обезвреди отпадъци от по-близък източник и компетентният орган е дал приоритет на тези отпадъци, или
iii)
с цел да гарантира, че превозите са в съответствие с плановете за управление на отпадъци, или
з)
ако отпадъците ще бъдат третирани в съоръжение, което е обхванато от Директива 96/61/EО, но което не прилага най-добрите налични техники съгласно определението в член 9, параграф 4 от тази директива съгласно разрешителното на съоръжението; или
и)
ако отпадъците са смесени битови отпадъци, събрани от частните домакинства (отпадъци позиция 20 03 01); или
й)
ако въпросните отпадъци няма да бъдат третирани в съответствие с правно обвързващи стандарти за опазване на околната среда по отношение на операции по обезвреждане, установени в законодателството на Общността (също в случаите, когато са разрешени временни изключения (дерогирания)).
2. Компетентният орган/и по транзита може, в тридесетдневния срок, посочен в параграф 1, да повдигне обосновани възражения на база само на параграф 1, букви б), в), г) и е).
3. В случая на опасни отпадъци, произведени в държава-членка на изпращането в такова малко количество общо за цялата година, че разпоредбата за нови специализирани инсталации за обезвреждане в рамките на тази държава-членка биха били неикономични, параграф 1, буква a) не се прилага.
Компетентният орган по местоназначение си сътрудничи с компетентния орган по изпращането, ако той счита, че трябва да се прилага настоящия параграф, а не параграф 1, буква a), с оглед въпросът да бъде решен двустранно.
Ако няма задоволително решение, всяка една от държавите-членки има право да отнесе въпроса до Комисията, която решава въпроса в съответствие с процедурата, предвидена в член 18, параграф 3 от Директива 2006/12/EО.
4. Ако в рамките на тридесетдневния срок, посочен в параграф 1 компетентните органи сметнат, че проблемите, породили техните възражения, са отстранени, те незабавно информират нотификатора писмено, с копия до получателя и до останалите заинтересовани компетентни органи.
5. Ако проблемите, породили възраженията, не се отстранят в рамките на тридесетдневния срок, посочен в параграф 1, нотификацията престава да бъде валидна. В случаи, когато нотификаторът все още възнамерява да извърши превоза, се изпраща нова нотификация, освен ако всичките заинтересовани компетентни органи и нотификаторът не се договорят друго.
6. Мерки, взети от държавите-членки в съответствие с параграф 1, буква a), за пълна или частична забрана или систематични възражения срещу превози на отпадъци, предназначени за обезвреждане, или взети в съответствие с параграф 1, буква д), незабавно се нотифицират на Комисията, която от своя страна информира останалите държави-членки.
Член 12
Възражения срещу превози на отпадъци, предназначени за оползотворяване
1. Когато се изпрати нотификация относно планиран превоз на отпадъци, предназначени за оползотворяване, компетентните органи по местоназначение и изпращане могат, в срок от 30 дни след датата на изпращането на потвърждението на компетентния орган по местоназначение в съответствие с член 8, да повдигнат обосновани възражения, на база едно или повече от следните основания и в съответствие с Договора:
а)
ако планираният превоз или оползотворяване няма да бъде в съответствие с Директива 2006/12/EО, по-специално членове 3, 4, 7 и 10 от нея; или
б)
ако планираният превоз или оползотворяване няма да бъде в съответствие с националното законодателство, отнасящо се до опазването на околната среда, обществения ред, обществената безопасност или опазването на здравето относно действия, които се извършват в държавата, повдигаща възражения; или
в)
ако планираният превоз или оползотворяване няма да бъде в съответствие с националното законодателство в страната изпращач, отнасящо се до оползотворяване на отпадъци, включително когато планираният превоз засяга отпадъци, предназначени за оползотворяване в съоръжение с по-ниски стандарти на третиране за конкретните отпадъци, в сравнение с тези в страната изпращач, отчитайки необходимостта да се гарантира правилното функциониране на вътрешния пазар;
Това не се прилага, ако:
i)
има съответно законодателство на Общността, и по-специално отнасящо се до отпадъци, и ако изискванията, които са поне толкова строги, колкото в законодателството на Общността, са въведени в националното законодателство, транспониращо това законодателство на Общността;
ii)
операцията по оползотворяване в страната по местоназначение се извършва при условия, които в общи линии са еквивалентни на предписаните в националното законодателство на държавата по изпращането;
iii)
за националното законодателство в страната изпращач, различно от обхванатото от точка i), не е нотифицирано в съответствие с Директива 98/34/EО на Европейския парламент и на Съвета от 22 юни 1998 г. относно определянето на процедура за предоставянето на информация в областта на техническите стандарти и регламенти, и правила за услуги на информационното общество (19), когато това се изисква от тази директива; или
г)
ако нотификаторът или получателят са били осъждани за незаконен превоз или някакъв друг незаконен акт по отношение на опазването на околната среда. В този случай компетентните органи по изпращането и местоназначението могат да откажат всички превози, включващи въпросното лице в съответствие с националното законодателство; или
д)
ако нотификаторът или съоръжението многократно не са изпълнявали членове 15 и 16 във връзка с предишни превози; или
е)
ако планираният превоз или оползотворяването влиза в конфликт със задълженията, произтичащи от международни конвенции, сключени от заинтересованата държава-членка/и или Общността; или
ж)
ако съотношението на оползотворимите и неоползотворимите отпадъци, прогнозираната стойност на материалите, които трябва да бъдат окончателно рециклирани или разходът за оползотворяването и разходът за обезвреждането на неоползотворимите части не оправдава оползотворяването от икономически и/или екологични съображения; или
з)
ако превозваните отпадъци са предназначени за обезвреждане, а не за оползотворяване; или
и)
ако отпадъците ще бъдат третирани в съоръжение, което е обхванато от Директива 96/61/EО, но което не прилага най-добрите налични техники съгласно определението в член 9, параграф 4 от тази директива съгласно разрешителното на съоръжението; или
й)
ако въпросните отпадъци няма да бъдат третирани в съответствие с правно обвързващи стандарти за опазване на околната среда стандарти по отношение на операции по оползотворяване, или правно обвързващи задължения за оползотворяване или оползотворяване, установени в законодателството на Общността (също в случаите, когато са разрешени временни дерогации); или
к)
ако въпросните отпадъци няма да бъдат третирани в съответствие с плановете за управление на отпадъци, изготвени съгласно член 7 от Директива 2006/12/EО, с цел осигуряване изпълнението на правно обвързващи задължения за оползотворяване или оползотворяване, установени в законодателството на Общността.
2. Компетентният орган/и по транзита може, в тридесетдневния срок, посочен в параграф 1, да повдигне обосновани възражения срещу планирания превоз на база само на параграф 1, букви б), г), д) и е).
3. Ако в рамките на тридесетдневния срок, посочен в параграф 1 компетентните органи сметнат, че проблемите, породили техните възражения, са отстранени, те незабавно информират нотификатора писмено, с копия до получателя и до останалите заинтересовани компетентни органи.
4. Ако проблемите, породили възраженията, не се отстранят в рамките на тридесетдневния срок по параграф 1, нотификацията престава да бъде валидна. В случаи, когато нотификаторът все още възнамерява да извърши превоза, се изпраща нова нотификация, освен ако всичките заинтересовани компетентни органи и нотификаторът не се договорят за друго.
5. Възражения, повдигнати от компетентните органи в съответствие с параграф 1, буква в), се докладват от държавите-членки на Комисията в съответствие с член 51.
6. Държавата-членка изпращач информира Комисията и останалите държави-членки за националното законодателство, на което могат да се базират възраженията, повдигнати от компетентните органи в съответствие с параграф 1, буква в) и посочва за кои отпадъци и операции по оползотворяване на отпадъци се отнасят тези възражения, преди да се обърнат към това законодателство с цел повдигане на обосновани възражения.
Член 13
Обща нотификация
1. Нотификаторът може да изпрати обща нотификация за няколко превози, ако при всеки превоз:
а)
отпадъците по същество имат сходни физични и химични свойства; и
б)
отпадъците се превозват до един и същ получател и едно и също съоръжение; и
в)
маршрутът на превоза, посочен в документа за нотификация, е един и същ.
2. Ако в случай на непредвидени обстоятелства този маршрут не може да бъде следван, нотификаторът информира заинтересованите компетентни органи колкото се може по-скоро и ако е възможно, преди началото на превоза, когато необходимостта от промяна на маршрута е вече известна към дадения момент.
Когато промяната на маршрута е известна преди началото на превоза и това включва други компетентни органи освен заинтересованите чрез общата нотификация, то общата нотификация не може да се използва и се изпраща нова.
3. Заинтересованите компетентни органи може да се споразумеят за използването на обща нотификация, което е предмет на последващо предоставяне на допълнителна информация и документация, в съответствие с втората алинея, точки 2 и 3 от член 4.
Член 14
Съоръжения за оползотворяване с предварително съгласие
1. Компетентните органи по местоназначението, които имат юрисдикция върху специфични съоръжения за оползотворяване, може да решат да издадат предварителни съгласия за такива съоръжения.
Тези решения се ограничават до определен период и може да бъдат отменяни по всяко време.
2. В случая на обща нотификация, изпратена в съответствие с член 13, срокът на валидност на съгласието по член 9, параграфи 4 и 5 може да се удължи до три години от компетентния орган по местоназначение, в съгласие с останалите заинтересовани компетентни органи.
3. Компетентните органи, които решават да издадат предварително съгласие за съоръжение в съответствие с параграфи 1 и 2, информират Комисията и когато е уместно, секретариата на ОИСР, за:
а)
името, регистрационния номер и адреса на съоръжение за оползотворяване;
б)
описанието на използваните технологии, включително R-кода (кодовете);
в)
отпадъците, както са изброени в приложения IV и IVA или отпадъците, за които се прилага решението;
г)
общото количество с предварително съгласие;
д)
периода на валидност;
е)
всяка една промяна в предварителното съгласие;
ж)
всяка една промяна в нотифицираната информация; и
з)
всяка отмяна на предварителното съгласие.
За тази цел се използва формуляра, описан в приложение VI.
4. Чрез дерогация от членове 9, 10 и 12 съгласието, дадено в съответствие с член 9, наложените условия в съответствие с член 10 или възраженията, повдигнати в съответствие с член 12 от заинтересованите компетентни органи, са предмет на срок от седем работни дни след датата на изпращане на потвърждението от компетентния орган по местоназначението в съответствие с член 8.
5. Независимо от параграф 4, компетентният орган по изпращането може да реши, че е необходимо повече време, с цел да получи повече информация или документация от нотификатора.
В такива случаи компетентният орган, в срок от седем работни дни, информира нотификатора писмено, с копия до останалите заинтересовани компетентни органи.
Общо необходимото време не надвишава 30 дни след датата на изпращането на потвърждението от компетентния орган по местоназначение в съответствие с член 8.
Член 15
Допълнителни разпоредби относно временни операции по оползотворяване и обезвреждане
Превозите на отпадъци, предназначени за временни операции по оползотворяване или обезвреждане, са предмет на следните допълнителни разпоредби:
а)
Когато се прави превоз на отпадъци, предназначени за временна операция по оползотворяване и обезвреждане, всички съоръжения, в които са предвидени допълнителни временни, а също така и окончателни операции по оползотворяване и обезвреждане, също се посочват в нотифициращия документ, освен първоначалната временна операция по оползотворяване и обезвреждане.
б)
Компетентните органи по изпращането и местоназначението могат да дадат тяхното съгласие за превоз на отпадъци, предназначени за временна операция по оползотворяване и обезвреждане само ако нямат никакви основания за възражение, в съответствие с членове 11 или 12, срещу превоза/ите на отпадъци към съоръженията, извършващи какви да е допълнителни временни и окончателни операции по оползотворяване и обезвреждане.
в)
В рамките на три дни от получаването на отпадъците в съоръжението, което извършва тази временна операция по оползотворяване и обезвреждане, това съоръжение изпраща писмено потвърждение, че отпадъците са получени.
Това потвърждение се попълва или прилага към документа за превоз. Упоменатото съоръжение изпраща подписани копия от документа за превоз, съдържащи това потвърждение, до нотификатора и до заинтересованите компетентни органи.
г)
Веднага, щом е възможно, но не по-късно от 30 дни след завършването на временната операция по оползотворяване и обезвреждане, и не по-късно от една календарна година, или по-къс срок в съответствие с член 9, параграф 7, след получаването на отпадъците, съоръжението извършващо тази операция удостоверява на своя отговорност, че е завършено временното оползотворяване или обезвреждане.
Този сертификат се съдържа в или е приложен към документа за превоз.
Упоменатото съоръжение изпраща подписани копия от документа за превоз съдържащи този сертификат, до нотификатора и до заинтересованите компетентни органи.
д)
Когато съоръжението за оползотворяване или обезвреждане, което извършва временна операция по оползотворяване и обезвреждане, изпрати отпадъците за каква да е допълнителна временна или окончателна операция по оползотворяване и обезвреждане до съоръжение, разположено в страната по местоназначение, то получава веднага, щом е възможно, но не по-късно от една календарна година след изпращането на отпадъците, или по-къс срок в съответствие с член 9, параграф 7, сертификат от това съоръжение, че допълнителната окончателна операция по оползотворяване и обезвреждане е завършена.
Упоменатото съоръжение, което извършва временна операция по оползотворяване и обезвреждане, веднага изпраща съответното удостоверение/я до нотификатора и заинтересованите компетентни органи, удостоверяващо превоза/те, за който се отнася удостоверението/та.
е)
Когато се извърши доставка като описаната в алинея д), до съоръжение разположено респективно:
i)
в първоначалната страна изпращач или в друга държава-членка, се изисква нова нотификация в съответствие с разпоредбите на настоящия дял, или
ii)
в трета държава, се изисква нова нотификация в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент, с допълнение, че разпоредбите относно заинтересованите компетентни органи се прилагат също и към първоначалния компетентен орган на първоначалната страна изпращач.
Член 16
Изисквания след съгласието за превоз
След като се даде съгласие за нотифициран превоз от заинтересованите компетентни органи, всички замесени предприятия попълват документа за превоз, или, в случай на обща нотификация, документите за движение по посочените точки, подписват го/ги и задържат копие или копия. Трябва да са изпълнени следните изисквания:
а)
Попълване на документа за превоз от нотификатора: след като нотификаторът получи съгласие от компетентните органи по изпращането, местоназначението и транзита или, по отношение на компетентния орган по транзита, мълчаливо съгласие, той/тя въвеждат действителната дата на превоза и попълват документа за превоз доколкото им е възможно.
б)
Предварителна информация относно действителното начало на превоза: нотификаторът изпраща подписани копия от попълнения документ за движение съгласно буква a), до заинтересованите компетентни органи и до получателя най-малко три работни дни преди да започне превоза.
в)
Документи, придружаващи всеки транспорт: нотификаторът запазва копие от документа за превоз. Всеки транспорт се придружава от документа за превоз и копия от документа за нотификация, съдържащи писмените съгласия и условията на заинтересованите компетентни органи. Документът за превоз се пази в съоръжението, което получава отпадъците.
г)
Писмено потвърждение за получаване на отпадъците от съоръжението: в срок от три дни след получаване на отпадъците, съоръжението предоставя писмено потвърждение, че отпадъците са получени.
Това потвърждение се съдържа в или прилага към документа за превоз.
Съоръжението изпраща подписани копия от документа за превоз, съдържащи това потвърждение, до нотификатора и до заинтересованите компетентни органи.
д)
Сертификат за окончателно оползотворяване или обезвреждане от съоръжението: веднага, щом е възможно, но не по-късно от 30 дни след завършването на окончателната операция по оползотворяване и обезвреждане, и не по-късно от една календарна година, или по-къс период в съответствие с член 9, параграф 7, след получаване на отпадъците, съоръжението извършващо операцията, на своя отговорност удостоверява, че е завършено окончателното оползотворяване или обезвреждане.
Този сертификат се съдържа в или прилага към документа за превоз.
Съоръжението изпраща подписани копия от документа за превоз, съдържащи този сертификат, до нотификатора и до заинтересованите компетентни органи.
Член 17
Промени в превоза след съгласие
1. Ако се направи съществена промяна в данните и/или условията на превоз, за който има съгласие, включително промени в планираното количество, маршрут, курс, дата на превоза или превозвач, нотификаторът информира незабавно заинтересованите компетентни органи и получателя и то преди началото на превоза, ако е възможно.
2. В такива случаи се изпраща нова нотификация, освен ако всички заинтересовани компетентни органи не сметнат, че предложените промени не изискват нова нотификация.
3. Когато тези промени включват компетентни органи, различни от заинтересованите в първоначалната нотификация, се изпраща нова нотификация.
ГЛАВА 2
Общи информационни изисквания
Член 18
Отпадъци, които трябва да бъдат придружавани от определена информация
1. Отпадъците по член 3, параграфи 2 и 4, предназначени за превоз, са предмет на следните процедурни изисквания:
а)
С цел да се помогне за проследяването на превозите на тези отпадъци, лицето под юрисдикцията на страната изпращач, което урежда превоза, обезпечава отпадъците да се придружават от документа, който се съдържа в приложение VII.
б)
Документът, който се съдържа в приложение VII, се подписва от лицето което урежда превоза преди започването му и се подписва от съоръжението за оползотворяване или лабораторията и получателя, когато се получат въпросните отпадъци.
2. Договорът, посочен в приложение VII, между лицето, което урежда превоза и получателя за оползотворяване на отпадъците, влиза в сила когато започне превоза и включва задължение, когато превозът на отпадъците или тяхното оползотворяване не може да се извърши според плана или когато е извършен незаконен превоз, то лицето което урежда превоза или получателят, когато това лице не е в състояние да извърши превоза на отпадъци или тяхното оползотворяване (например при неплатежоспособност), да:
а)
вземе обратно отпадъците или да гарантира тяхното оползотворяване по алтернативен начин; и
б)
обезпечи междувременно, ако е необходимо, тяхното складиране.
Лицето, което урежда превоза или получателят предоставят копие от договора срещу поискване от заинтересования компетентен орган.
3. За целите на инспекцията, правоприлагането, планирането и статистиката, държавите-членки могат в съответствие с националното законодателство да изискват информация по параграф 1 за превози, обхванати от настоящия член.
4. Информацията, посочена в параграф 1 се третира като поверителна, когато това се изисква от Общността и националното законодателство.
ГЛАВА 3
Общи изисквания
Член 19
Забрана за смесване на отпадъци по време на превоз
От началото на превоза до получаването в съоръжението за оползотворяване или обезвреждане, отпадъците, както са посочени в документа за нотифициране или, както е посочено в член 18, не се смесват с други отпадъци.
Член 20
Съхранение на документи и информация
1. Всички документи изпратени до или от компетентните органи по отношение на нотифициран превоз се пазят в Общността най-малко три години от датата на начало на превоза, от компетентните органи, нотификатора, получателя и съоръжението, което получава отпадъците.
2. Информация, дадена съгласно член 18, параграф 1, се пази в Общността най-малко три години от датата на начало на превоза, от лицето което урежда превоза, получателя и съоръжението, което получава отпадъците.
Член 21
Публичен достъп до нотификации
Компетентните органи по изпращането или местоназначението могат да направят публично достояние, чрез подходящи средства, като интернет например, информацията за уведомления за превози, за които са дали съгласие, когато тази информация не е поверителна по националното или законодателството на Общността.
ГЛАВА 4
Задължения за обратно вземане
Член 22
Вземане обратно, когато превозът не може да се извърши според плана
1. Когато кой да е от заинтересованите компетентни органи научи, че превоз на отпадъци, включително тяхното оползотворяване или обезвреждане, не може да се извърши според плана в съответствие със сроковете от документите за нотификация и движение и/или договора по втората подточка на точка 4 от член 4 и член 5, той незабавно информира компетентния орган по изпращането. Когато съоръжение за оползотворяване или обезвреждане откаже получен превоз, то незабавно информира компетентния орган по местоназначение.
2. Компетентният орган по изпращането гарантира, освен в случаите по параграф 3, че въпросните отпадъци са взети обратно от нотификатора на неговата територия на юрисдикция или някъде другаде в страната изпращач, както е посочено в съответствие с подреждането по важност в списъка в точка 15 от член 2, или, ако не е приложимо, от самият компетентен орган или от физическо или юридическо лице от негово име.
Това се извършва в рамките на 90 дни или друг срок, договорен между заинтересованите компетентни органи, след като компетентният орган по изпращането научи или е уведомен писмено от компетентните органи по местоназначението или транзита, че разрешеният превоз на отпадъци или тяхното оползотворяване или обезвреждане не може да се извърши и е информиран относно причината/те за това. Това уведомяване може да произхожда от информация, предоставена на компетентните органи по местоназначението или транзита, inter alia, от други компетентни органи.
3. Задължението за обратно вземане в параграф 2 не се прилага, ако компетентните органи по изпращането, транзита и местоназначението, ангажирани в обезвреждането или оползотворяването на отпадъците, са убедени, че отпадъците могат да бъдат рециклирани или обезвредени по алтернативен начин в страната по местоназначение или навсякъде от нотификатора или ако това не е приложимо, от компетентния орган по изпращането или от физическо или юридическо лице от негово име.
Задължението за вземане обратно в параграф 2 не се прилага, ако превозваните отпадъци по време на операцията в съоръжението се смесят необратимо с другите отпадъци, преди заинтересованият компетентен орган да бъде известен, че превозът, за който е нотифицирано не може да се извърши съгласно параграф 1. Такава смес се оползотворява или обезврежда по алтернативен начин в съответствие с първа алинея.
4. В случаите на обратно вземане, както е посочено в параграф 2 се представя нова нотификация, освен ако заинтересованите компетентни органи не се съгласят, че е достатъчна надлежно обоснована молба от първоначалния компетентен орган по изпращането.
Когато е уместно се изпраща нова нотификация от първия нотификатор или ако е неизпълнимо, от кои да е други физически или юридически лица, идентифицирани в съответствие с точка 15 от член 2, или ако е неизпълнимо, от първия компетентен орган по изпращането или от физическо или юридическо лице от негово име.
Нито един компетентен орган не се противопоставя или възразява срещу връщането на отпадъци от превоз, който не може да се извърши или срещу свързаната с това операция по оползотворяване и обезвреждане.
5. В случаи на алтернативно уреждане извън първата страна по местоназначение съгласно параграф 3, се прави нова нотификация от първия нотификатор когато е уместно, или ако е неизпълнимо, от кои да е други физически или юридически лица, идентифицирани в съответствие с точка 15 от член 2, или ако е неизпълнимо, от първия компетентен орган по изпращането или от физическо или юридическо лице от негово име.
Когато се прави нова нотификация от нотификатора, то се изпраща също на компетентния орган в първата страна изпращач.
6. В случаи на алтернативно уреждане в първата страна по местоназначение съгласно параграф 3, се изисква нова нотификация и надлежно обоснована молба. Тази надлежно обоснована молба, чиято цел е съгласуване на алтернативното уреждане, се изпраща до компетентния орган по местоназначение и изпращане от първия нотификатор или ако е неизпълнимо, до компетентния орган по местоназначение от първия компетентен орган по изпращането.
7. Ако не се изпрати нова нотификация в съответствие с параграфи 4 или 6, се попълва нов документ за движение в съответствие с член 15 или член 16 от първия нотификатор или ако е неизпълнимо, от всяко друго физически или юридически лица, идентифицирани в съответствие с точка 15 на член 2, или ако е неизпълнимо, от първия компетентен орган по изпращането или от физическо или юридическо лице от негово име.
Ако се изпрати нова нотификация от първия компетентен орган по изпращането в съответствие с параграфи 4 или 5, не се изисква нова финансова гаранция или еквивалентна застраховка.
8. Задължението на нотификатора и допълнителното задължение на страната изпращач да вземе обратно отпадъците или да уреди алтернативно оползотворяване или обезвреждане приключва, когато съоръжението издаде сертификата за окончателно оползотворяване или обезвреждане по член 16, буква д) или когато е уместно, по член 15, буква д). В случаи на временно оползотворяване или обезвреждане по член 6, параграф 6, допълнителното задължение на страната изпращач приключва, когато съоръжението издаде удостоверението по член 15, буква г).
Ако дадено съоръжение издаде сертификат за оползотворяване или обезвреждане по начин, който води до незаконен превоз, и като следствие се освободи финансовата гаранция, се прилагат член 24, параграф 3 и член 25, параграф 2.
9. Когато в държава-членка се открият отпадъци от превоз, който не може да се извърши, включително тяхното оползотворяване или обезвреждане, компетентният орган с юрисдикция върху територията, където са открити отпадъците, е отговорен да обезпечи, че са взети мерки за безопасно съхранение на отпадъците, докато се чака тяхното връщане или окончателно оползотворяване или обезвреждане по алтернативен начин.
Член 23
Разходи за обратно вземане, когато превоза не може да се извърши
1. Разходите, възникнали от връщането на отпадъци от превоз, който не може да се извърши, включително разходите за техния транспорт, оползотворяване или обезвреждане съгласно член 22, параграф 2 или параграф 3 и разходите за складирането съгласно член 22, параграф 9 от датата, на която компетентният орган по изпращането научи, че този превоз на отпадъци или тяхното оползотворяване или обезвреждане не може да се извърши, се поемат от:
а)
от нотификатора, както е идентифициран по важност в точка 15 от член 2; или ако е неизпълнимо;
б)
от други физически или юридически лица ако е уместно; или ако е неизпълнимо;
в)
от компетентния орган по изпращането; или ако е неизпълнимо;
г)
както е договорено между заинтересованите компетентни органи.
2. Настоящият член не накърнява разпоредбите на Общността и националните разпоредби относно задълженията.
Член 24
Обратно вземане при незаконен превоз
1. Когато даден компетентен орган открие превоз, който счита за незаконен, той незабавно информира останалите заинтересовани компетентни органи.
2. Ако незаконният превоз е отговорност на нотификатора, компетентният орган по изпращането осигурява въпросните отпадъци:
а)
да бъдат взети обратно от нотификатора de facto; или ако няма изпратена нотификация;
б)
да бъдат взети обратно от нотификатора de jure; или ако е неизпълнимо;
в)
да бъдат взети обратно от самия компетентен орган по изпращането или от физическо или юридическо лице от негово име; или ако е неизпълнимо;
г)
да бъдат рециклирани или обезвредени алтернативно в страната по местоназначение или изпращане от самия компетентен орган по изпращането или от физическо или юридическо лице от негово име; или ако е неизпълнимо;
д)
да бъдат рециклирани или обезвредени алтернативно в друга държава от самия компетентен орган по изпращането или от физическо или юридическо лице от негово име, ако всички заинтересовани компетентни органи са съгласни.
Въпросното обратно вземане, оползотворяване или обезвреждане се извършва в срок от 30 дни, или друг срок, който може да бъде договорен между заинтересованите компетентни органи след като компетентният орган по изпращането научи или е уведомен писмено от компетентните органи по местоназначението или транзита за незаконния превоз и причината/те за него. Това уведомяване може да се дължи на информация, предоставена на компетентните органи по местоназначението или транзита, inter alia, от други компетентни органи.
В случаите на обратно вземане, както е посочено в букви a), б) и в), се изпраща нова нотификация, освен ако заинтересованите компетентни органи не се съгласят, че е достатъчна надлежно обосновано искане от първоначалния компетентен орган по изпращането.
Новата нотификация се представя от лицето или органа, изброени в букви a), б) или в), в съответствие с това разпореждане.
Нито един компетентен орган не се противопоставя или възразява срещу връщането на отпадъци при незаконен превоз. В случая на алтернативно уреждане, както е посочено в букви г) и д) от компетентния орган по изпращането, се представя нова нотификация от първия компетентен орган по изпращането или от физическо или юридическо лице от негово име, освен ако заинтересованите компетентни органи не се съгласят, че е достатъчна надлежно обосновано искане от този орган.
3. Ако незаконният превоз е отговорност на получателя, компетентният орган по местоназначение гарантира въпросните отпадъци да бъдат оползотворени или обезвредени по екологосъобразен начин:
а)
от получателя; или ако е неизпълнимо;
б)
от самия компетентен орган или от физическо или юридическо лице от негово име.
Това оползотворяване или обезвреждане се извършва в срок от 30 дни, или друг срок, който може да бъде договорен между заинтересованите компетентни органи след като компетентният орган по местоназначението научи или е уведомен писмено от компетентните органи по местоназначението или транзита за незаконния превоз и причината(те) за него. Това уведомяване може да се дължи на информация, предоставена на компетентните органи по изпращането и транзита, inter alia, от други компетентни органи.
За тази цел заинтересованите компетентни органи си сътрудничат в рамките на необходимото, за оползотворяването или обезвреждането на отпадъците.
4. Ако не се изпрати нова нотификация, се попълва нов документ за движение в съответствие с член 15 или 16 от лицето, отговорно за вземането обратно или ако е неизпълнимо, от първия компетентен орган по изпращането.
Ако се изпрати нова нотификация от първия компетентен орган по изпращането, не се изисква нова финансова гаранция или еквивалентна застраховка.
5. По-специално в случаи, когато отговорността за незаконния превоз не може да се припише нито на нотификатора, нито на получателя, заинтересованите компетентни органи си сътрудничат, за да гарантират, че въпросните отпадъци са оползотворени или обезвредени.
6. В случаите на временно оползотворяване или обезвреждане, посочени в член 6, параграф 6, когато се открие незаконен превоз след завършването на временната операция по оползотворяване и обезвреждане, допълнителното задължение на страната изпращач да вземе обратно отпадъците или да уреди алтернативно оползотворяване или обезвреждане приключва, когато съоръжението издаде сертификата, посочен в член 15, буква г).
Ако дадено съоръжение издаде сертификат за оползотворяване или обезвреждане по начин, който води до незаконен превоз, и като следствие се освободи финансовата гаранция, се прилагат параграф 3 и член 25, параграф 2.
7. Когато в държава-членка се открият отпадъци от незаконен превоз, компетентният орган с юрисдикция върху територията, където са открити отпадъците, е отговорен да обезпечи, че са взети мерки за безопасно съхранение на отпадъците, докато се чака тяхното връщане или окончателно оползотворяване или обезвреждане по алтернативен начин.
8. Членове 34 и 36 не се прилагат в случаите, когато незаконните превози се върнат в страната изпращач и тази страна изпращач е обхваната от забраните, описани в тези членове.
9. В случая на незаконен превоз съгласно определението в точка 35, буква ж) от член 2, лицето, което урежда превоза, е субект на същите задължения, установени в настоящия член, както и нотификатора.
10. Настоящият член не накърнява разпоредбите на Общността и националните разпоредби относно задълженията.
Член 25
Разходи за обратно вземане при незаконен превоз
1. Разходите, възникнали от обратното вземане на отпадъци при незаконен превоз, включително разходите за техния транспорт, оползотворяване или обезвреждане съгласно член 24, параграф 2 и разходите за складирането съгласно член 24, параграф 7 от датата на която компетентният орган по изпращането научи, че този превоз е незаконен, се поемат от:
а)
нотификатора de facto, както е идентифициран по важност в точка 15 от член 2; или ако не е изпратено никаква нотификация;
б)
нотификатора de jure или други физически или юридически лица, ако е уместно; или ако е неизпълнимо;
в)
компетентния орган по изпращането.
2. Разходите за оползотворяване или обезвреждане съгласно член 24, параграф 3, включително възможен транспорт и разходите за складирането съгласно член 24, параграф 7, се поемат от:
а)
получателя; или ако е неизпълнимо;
б)
компетентния орган по местоназначението.
3. Разходите за оползотворяване или обезвреждане съгласно член 24, параграф 5, включително възможен транспорт и разходите за складирането съгласно член 24, параграф 7, се поемат от:
а)
нотификатора, както е идентифициран по важност в точка 15 от член 2, и/или получателя, в зависимост от решението на замесените компетентни органи; или ако е неизпълнимо;
б)
други физически или юридически лица, ако е уместно; или ако е неизпълнимо;
в)
компетентните органи по изпращането и местоназначението.
4. В случая на незаконен превоз съгласно определението в точка 35, буква ж) от член 2, лицето, което урежда превоза, е предмет на същите задължения, установени в настоящия член, както и нотификатора.
5. Настоящият член не накърнява разпоредбите на Общността и националните разпоредби относно задълженията.
ГЛАВА 5
Общи административни разпоредби
Член 26
Формат на съобщенията
1. Информацията и документите, изброени по-долу, може да се изпращат по пощата:
а)
нотификация за планиран превоз съгласно членове 4 и 13;
б)
искане за информация и документация съгласно членове 4, 7 и 8;
в)
предоставяне на информация и документация съгласно членове 4, 7 и 8;
г)
писмено съгласие за превоз, нотифицирано съгласно член 9;
д)
условия за превоз съгласно член 10;
е)
възражения срещу превоз съгласно членове 11 и 12;
ж)
информация за решения за издаване на предварителни съгласия за специфични съоръжения за оползотворяване съгласно член 14, параграф 3;
з)
писмено потвърждение за получаване на отпадъците съгласно членове 15 и 16;
и)
сертификат за оползотворяване или обезвреждане на отпадъците съгласно членове 15 и 16;
й)
предварителна информация относно действителното начало на превоза съгласно член 16;
к)
информация за промени в превоза след съгласие в съответствие с член 17; и
л)
писмените съгласия и документите за движение да се изпращат съгласно дялове IV, V и VI.
2. Документите, посочени в параграф 1, може алтернативно да се предоставят при договореност между заинтересованите компетентни органи и нотификатора чрез следните методи за комуникация:
а)
по факс; или
б)
по факс, последван от поща; или
в)
по електронна поща с електронен подпис. В този случай, всеки печат или подпис се заменят от електронния подпис; или
г)
по електронна поща без електронен подпис, последван от поща.
3. Документите придружаващи всеки превоз в съответствие с член 16, буква в) и член 18, може да бъдат в електронна форма с електронни подписи, ако е възможно да бъдат разчетени във всеки един момент по време на превоза и ако това е приемливо за заинтересованите компетентни органи.
4. Информацията и документите, изброени в параграф 1, може да се предоставят и разменят при договореност между заинтересованите компетентни органи и нотификатора чрез средствата за обмен на електронни данни с електронен подпис или електронно удостоверяване на автентичност в съответствие с Директива 1999/93/EО на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 1999 г. относно рамка на Общността за електронните подписи (20), или подобна електронна система за удостоверяване на автентичност, която дава същото ниво на сигурност. В такива случаи следва да се изготвят организационни разпоредби за потока на обмен на електронни данни.
Член 27
Език
1. Всяка нотификация, информация, документация или друго съобщение, предоставени съгласно разпоредбите на настоящия дял, се прави на език, приемлив за заинтересованите компетентни органи.
2. Нотификаторът предоставя на заинтересованите компетентни органи, ако те поискат това, оторизиран превод (и) на език, приемлив за тях.
Член 28
Спор по въпроси на класификацията
1. Ако компетентните органи по изпращането и по местоназначението не могат да се споразумеят за класификацията що се отнася до разграничаването между отпадъци и вещества, които не са отпадъци, предметът на спора се третира като отпадъци. Това не засяга правото на страната по местоназначение да се разпорежда с експедирания материал в съответствие с националното си законодателство, след пристигане на експедирания материал, и когато това законодателство е в съответствие с Общността или международното право.
2. Ако компетентните органи по изпращането и по местоназначението не могат да се споразумеят за класификацията на отпадъците, които са нотифицирани като отпадъци, изброени в приложения III, IIIA, IIIB или IV, отпадъците се разглеждат като отпадъци, изброени в приложение IV.
3. Ако компетентните органи по изпращането и местоназначението не могат да се споразумеят за класификацията на операцията за третиране на отпадъците, т.е. дали да е оползотворяване или обезвреждане, се прилагат разпоредбите относно обезвреждане.
4. Параграфи 1-3 се прилагат само по смисъла на настоящия регламент и не засягат правата на заинтересованите страни да отнасят всеки спор по тези въпроси към съда или арбитража.
Член 29
Административни разходи
Необходимите административни разходи за осъществяване на нотификацията и процедурите по надзор, както и обичайните разходи за необходимите анализи и инспекции, могат да бъдат поети от нотификатора.
Член 30
Споразумения за гранични територии
1. В изключителни случаи и ако специфичната географска или демографска ситуация гарантира такава стъпка, държавите-членки могат да сключат двустранни споразумения, които облекчават процедурата за нотифициране за превози на специфични потоци отпадъци по отношение на презграничните превози до най-близкото подходящо съоръжение, разположено в граничната територия между двете заинтересовани държави-членки.
2. Такива двустранни споразумения могат също да бъдат сключени, когато отпадъците се превозват от и третират в страната изпращач, но преминават транзитно през друга държава-членка.
3. Държавите-членки могат също да сключат такива споразумения с държавите, които са страни по Споразумението за европейското икономическо пространство.
4. Тези споразумения се нотифицират на Комисията, преди да са влезли в сила.
ГЛАВА 6
Превози в рамките на Общността с транзит през трети страни
Член 31
Превози на отпадъци, предназначени за обезвреждане
Когато превозът на отпадъци се осъществява в рамките на Общността с транзит през една или повече трети страни и отпадъците са предназначени за обезвреждане, компетентният орган по изпращането, в допълнение към разпоредбите на настоящия дял, отправя запитване до компетентния орган в третите държави дали те желаят да изпратят своето писмено съгласие за планирания превоз:
а)
в случая на страни по Базелската конвенция, в срок от 60 дни, освен ако не се е отказал от това право в съответствие с клаузите на тази конвенция; или
б)
в случая на страни, които не са страни по Базелската конвенция, в срок, договорен между компетентните органи.
Член 32
Превози на отпадъци, предназначени за оползотворяване
1. Когато превозът на отпадъци се осъществява в рамките на Общността с транзит през една или повече трети страни, към които не се прилага Решението на ОИСР и отпадъците са предназначени за оползотворяване, се прилага член 31.
2. Когато превозът на отпадъци се осъществява в рамките на Общността, включително превози между местности в същата държава-членка, с транзит през една или повече трети държави, по отношение на които се прилага Решението на ОИСР и отпадъците са предназначени за оползотворяване, съгласието, посочено в член 9 може да се даде мълчаливо, и ако не се получи никакво възражение или не се посочат никакви условия, превозът може да започне 30 дни след датата на изпращане на потвърждението от компетентния орган по местоназначение в съответствие с член 8.
ДЯЛ III
ПРЕВОЗИ НА ОТПАДЪЦИ ПРЕДИМНО В РАМКИТЕ НА ДЪРЖАВИТЕ-ЧЛЕНКИ
Член 33
Прилагане на настоящия регламент по отношение на превози предимно в рамките на държавите-членки
1. Държавите-членки създават подходяща система за надзор и контрол върху превозите на отпадъци предимно в рамките на тяхната юрисдикция. Тази система трябва да взема предвид необходимостта от съгласуваност със системата на Общността, създадена чрез дялове II и VII.
2. Държавите-членки информират Комисията за тяхната система за надзор и контрол върху превозите на отпадъци. Комисията информира останалите държави-членки за това.
3. Държавите-членки могат да прилагат системата, предвидена в дялове II и VII, в рамките на тяхната юрисдикция.
ДЯЛ IV
ИЗНОС ОТ ОБЩНОСТТА КЪМ ТРЕТИ СТРАНИ
ГЛАВА 1
Износ на отпадъци за обезвреждане
Член 34
Забранен износ, освен към държавите от ЕАСТ
1. Забранява се целия износ на отпадъци от Общността, предназначени за обезвреждане.
2. Забраната в параграф 1 не се прилага по отношение на износ на отпадъци, предназначени за обезвреждане в държавите от ЕАСТ, които са и страни по Базелската конвенция.
3. Въпреки това, се забранява износ на отпадъци за обезвреждане към държава от ЕАСТ, която е страна по Базелската конвенция:
а)
когато страната от ЕАСТ забранява вноса на такива отпадъци; или
б)
ако компетентният орган по изпращането има причина да счита, че отпадъците няма да бъдат управлявани по екологосъобразен начин съгласно член 49, в заинтересованата страна по местоназначение.
4. Настоящата разпоредба не засяга задълженията за вземане обратно, както определено в членове 22 и 24.
Член 35
Процедури при износ към страни от ЕАСТ
1. Когато отпадъци, предназначени за обезвреждане, се изнасят от Общността към държави от ЕАСТ, страни по Базелската конвенция, разпоредбите на дял II се прилагат mutatis mutandis, с адаптациите и допълненията, изброени в параграфи 2 и 3.
2. Прилагат се следните адаптации:
а)
компетентният орган по транзита извън Общността разполага с 60 дни след датата на изпращане на своето потвърждение за получаване на нотификацията, в които да изиска допълнителна информация за превоза, за който е нотифицирано, и в които да даде мълчаливо съгласие или писмено съгласие с или без условия, ако заинтересованата държава е решила да не изисква предварително писмено съгласие и е информирала другите страни за това в съответствие с член 6, параграф 4 от Базелската конвенция; и
б)
компетентният орган по изпращането в Общността взема решение за съгласие за превоза, посочен в член 9, само след като получи писмено съгласие от компетентния орган по местоназначение, и когато е уместно, мълчаливото или писмено съгласие на компетентния орган по транзита извън Общността, и не по-рано от 61 дни след датата на изпращане на потвърждението от компетентния орган по транзита. Компетентният орган по изпращането може да вземе решението преди изтичането на 61-дневния срок, ако има писменото съгласие на останалите заинтересовани компетентни органи.
3. Прилагат се следните допълнителни разпоредби:
а)
компетентният орган по транзита в Общността потвърждава получаването на нотификацията от нотификатора;
б)
компетентните органи по изпращането, и когато е уместно, по транзита в Общността, изпращат подпечатано копие на техните решения за съгласие за превоза до митническия пункт на износа и до изходящия митническия пункт на Общността;
в)
копие от документа за превоз се изпраща от превозвача до митническия пункт на износа и изходящия митнически пункт на Общността;
г)
веднага след като отпадъците напуснат Общността, изходящия митнически пункт на Общността изпраща подпечатано копие от документа за превоз до компетентния орган по изпращането в Общността, обявявайки, че отпадъците са напуснали Общността;
д)
ако 42 дни след като отпадъците са напуснали Общността, компетентния орган по изпращането в Общността не получи информация от съоръжението относно получаването на отпадъците, той незабавно информира компетентния орган по местоназначението; и
е)
договорът, посочен във втора алинея от точка 4 от член 4 и член 5 постановява, че:
i)
ако съоръжението издаде неверен сертификат за обезвреждане, водещо до освобождаване на финансовата гаранция, получателят поема разходите, породени от задължението да се върнат отпадъците до района на юрисдикцията на компетентния орган по изпращането и разходите за тяхното оползотворяване или обезвреждане по алтернативен и екологосъобразен начин,
ii)
в срок от три дни след получаване на отпадъците за обезвреждане, съоръжението изпраща подписани копия от попълнения документ за превоз, като изключим сертификата за обезвреждане, посочен в точка iii), до нотификатора и заинтересованите компетентни органи, и
iii)
веднага, щом е възможно, но не по-късно от 30 дни след приключване на обезвреждането, и не по-късно от една календарна година след получаването на отпадъците, съоръжението на своя отговорност сертифицира, че обезвреждането е приключило и изпраща подписани копия от документа за превоз, съдържащи този сертификат, до нотификатора и до заинтересованите компетентни органи.
4. Превозът може да бъде осъществен единствено ако:
а)
нотификаторът получи писмено съгласие от компетентните органи по изпращането, местоназначението и, когато е уместно, по транзита извън Общността, и ако са спазени условията, определени в него;
б)
има сключен договор в сила между нотификатора и получателя, както се изисква във втора алинея от точка 4 от член 4 и член 5;
в)
има валидна финансова гаранция или еквивалентна застраховка, както се изисква във втора алинея от точка 5 от член 4 и член 6; и
г)
осигурено е екологосъобразно управление съгласно член 49.
5. Когато отпадъците се изнасят, те са предназначени за операции по обезвреждане в съоръжение, което съгласно приложимото национално законодателство, работи или има разрешение да работи в страната по местоназначение.
6. Ако митническия пункт на износа или изходящия митническия пункт на Общността открие незаконен превоз, то незабавно информира компетентния орган в държавата на митническия пункт, който:
а)
незабавно информира компетентния орган по изпращането в Общността; и
б)
гарантира задържането на отпадъците, докато компетентният орган по изпращането не реши другояче и не изпрати това си решение писмено до компетентния орган в държавата на митническия пункт, в който са задържани отпадъците.
ГЛАВА 2
Износ на отпадъци за оползотворяване
Раздел 1
Износ към държави, за които не се прилага Решението на ОИСР
Член 36
Забрана за износ
1. Забранява се износа от Общността на следните отпадъци, предназначени за оползотворяване в държавите, за които не се прилага Решението на ОИСР:
а)
отпадъците, изброени като опасни в приложение V;
б)
отпадъците, изброени в приложение V, част 3;
в)
опасни отпадъци, които не са класифицирани в нито една позиция в приложение V;
г)
смеси на опасни отпадъци и смеси на опасни с безопасни отпадъци, които не са класифицирани в нито една позиция в приложение V;
д)
отпадъци, които страната по местоназначение е съобщила като опасни съгласно член 3 от Базелската конвенция;
е)
отпадъците, вносът на които е забранен от страната по местоназначение; или
ж)
отпадъци, за които компетентният орган по изпращането има причина да смята, че няма да се управляват по екологосъобразен начин съгласно член 49, в страната по местоназначение.
2. Настоящата разпоредба не засяга задълженията за обратно вземане, описани в членове 22 и 24.
3. Държавите-членки могат в изключителни случаи, на база документални доказателства, предоставени по подходящ начин от нотификатора, да приемат разпоредби, разрешаващи специфичните опасни отпадъци, изброени в приложение V, да бъдат изключени от забраната за износ, ако не проявяват никое от свойствата изброени в приложение III към Директива 91/689/EИО, като вземат предвид, що се отнася до свойствата H3-H8, H10 и H11 определени в това приложение, максимално допустимите граници, определени в Решение 2000/532/EО на Комисията от 3 май 2000 г. заменящо Решение 94/3/EО относно което установяването на списък на отпадъци съгласно член 1, буква a) от Директива 75/442/EИО на Съвета относно отпадъците и Решение 94/904/EО на Съвета относно установяването на списък на опасни отпадъци съгласно член 1, параграф 4 от Директива 91/689/EИО на Съвета относно опасните отпадъци (21).
4. Фактът, че отпадъците не са изброени като опасни в приложение V, или че са изброени в приложение V, част 1, списък B, не изключва възможността, в изключителни случаи, характеризирането на такива отпадъци като опасни и следователно предмет на забраната за износ, ако те проявяват някое от свойствата, изброени в приложение III към Директива 91/689/EИО като вземат предвид, що се отнася до свойствата H3-H8, H10 и H11, определени в това приложение, максимално допустимите граници, определени в Решение 2000/532/EО на Комисията, както е предвидено в член 1, параграф 4, второ тире от Директива 91/689/EИО и във встъпителния параграф от приложение III към настоящия регламент.
5. В случаите, посочени в параграфи 3 и 4, заинтересованата държава-членка информира предвидената страна по местоназначение, преди да вземе решение. Държавите-членки съобщават за тези случаи на Комисията преди края на всяка календарна година. Комисията препраща информацията до всички държави-членки и до секретариата на Базелската конвенция. На база представената информация Комисията може да прави коментари и когато е уместно, да адаптира приложение V в съответствие с член 58.
Член 37
Процедури при износ на отпадъците, изброени в приложение III или IIIA
1. В случая на отпадъци, изброени в приложения III или IIIA и износа, на които не е забранен съгласно член 36, в срок от 20 дни от влизането в сила на настоящия регламент, Комисията изпраща писмено искане до всяка държава, към която не се прилага Решението на ОИСР, с която изисква:
i)
писмено потвърждение, че отпадъците могат да бъдат изнесени от Общността за оползотворяване в тази държава; и
ii)
посочване на контролната процедура, ако има такава, която ще се използва в страната по местоназначение.
На всяка държава, към която не се прилага Решението на ОИСР, се дават следните възможности:
а)
забрана; или
б)
процедура на предварителна писмена нотификация и съгласие като описаната в член 35; или
в)
никакъв контрол в страната по местоназначение.
2. Преди датата на прилагане на настоящия регламент, Комисията приема регламент, като взема предвид всички отговори, получени съгласно параграф 1 и информира Комитета, създаден съгласно член 18 от Директива 2006/12/EО.
Ако дадена страна не издаде потвърждение съгласно параграф 1 или ако с дадена държава по някаква причина не е установена връзка, се прилага параграф 1, буква б).
Комисията периодично актуализира приетия регламент.
3. Ако дадена държава посочи в своя отговор, че определени превози на отпадъци не са предмет на никакъв контрол, за такива превози се прилага член 18 mutatis mutandis.
4. Когато се изнасят отпадъци, те следва да бъдат предназначени за операции по оползотворяване в съоръжение, което съгласно приложимото национално законодателство, работи или има право да работи в страната по местоназначение.
5. В случая на превоз на отпадъци, които не са класифицирани в нито една позиция в приложение III или превоз на смеси на отпадъци, които не са класифицирани в нито една позиция в приложения III или IIIA, или превоз на отпадъци, класифицирани в приложение IIIB, и при условие че износа не е забранен съгласно член 36, се прилага параграф 1, буква б) от настоящия член.
Раздел 2
Износ към страни, за които се прилага Решението на ОИСР
Член 38
Износ на отпадъци, изброени в приложения III, IIIA, IIIБ, IV и IVA
1. Когато отпадъците, изброени в приложения III, IIIA, IIIБ, IV и IVA, отпадъците, които не са класифицирани или смесите на отпадъци, които не са класифицирани в нито една позиция от приложение III, IV или IVA, се изнасят от Общността и са предназначени за оползотворяване в държави, за които се прилага Решението на ОИСР, с или без транзит през държави, за които се прилага Решението на ОИСР, разпоредбите на дял II се прилагат mutatis mutandis с адаптациите и допълненията, изброени в параграфи 2, 3 и 5.
2. Прилагат се следните адаптации:
а)
смесите на отпадъците, изброени в приложение IIIA, предназначени за временна операция, са предмет на процедурата на предварителна писмена нотификация и съгласие, ако е извършена каква да е временна или окончателна операция по оползотворяване и обезвреждане в страната, по отношение на която не се прилага Решението на ОИСР;
б)
отпадъците, изброени в приложение IIIБ, са предмет на процедурата на предварителна писмена нотификация и съгласие;
в)
съгласието, което се изисква в съответствие с член 9, може да бъде дадено под формата на мълчаливо съгласие от компетентния орган по местоназначение извън Общността.
3. По отношение на износа на отпадъците, изброени в приложения IV и IVA, се прилагат следните допълнителни разпоредби:
а)
компетентните органи по изпращането и когато е уместно, по транзита в Общността изпращат подпечатано копие на техните решения за съгласие за превоза, до митническия пункт на износа и до изходящия митнически пункт на Общността;
б)
копие от документа за превоз се изпраща от превозвача до митническия пункт на износа и изходящия митнически пункт на Общността;
в)
веднага след като отпадъците напуснат Общността, изходящия митнически пункт на излизането от Общността изпраща подпечатано копие от документа за превоз до компетентния орган по изпращането в Общността, обявявайки, че отпадъците са напуснали Общността;
г)
ако 42 дни след като отпадъците са напуснали Общността, компетентния орган по изпращането в Общността не получи информация от съоръжението относно получаването на отпадъците, той незабавно информира компетентния орган по местоназначение; и
д)
договорът, посочен във втората алинея от точка 4 от член 4 и член 5 посочва, че:
i)
ако съоръжението издаде неверен сертификат за оползотворяване, водещ до освобождаване на финансовата гаранция, получателят поема разходите, породени от задължението да се върнат отпадъците до района на юрисдикцията на компетентния орган по изпращането и разходите за тяхното оползотворяване или обезвреждане по алтернативен и екологосъобразен начин;
ii)
в срок от три дни след получаване на отпадъците за оползотворяване, съоръжението изпраща подписани копия от попълнения документ за движение, като изключим удостоверението за оползотворяване по подточка iii), до нотификатора и заинтересованите компетентни органи; и
iii)
веднага, щом е възможно, но не по-късно от 30 дни след приключване на оползотворяването и не по-късно от една календарна година след получаването на отпадъците, съоръжението на своя отговорност сертифицира, че оползотворяването е приключило и изпраща подписани копия от документа за превоз, съдържащи този сертификат, до нотификатора и до заинтересованите компетентни органи.
4. Превозът може да бъде осъществен единствено ако:
а)
нотификаторът получи писмено съгласие от компетентните органи по изпращането, местоназначението, и когато е уместно по транзита, или ако е дадено или се счита за дадено мълчаливо съгласие от компетентните органи по местоназначение и транзит извън Общността и ако са спазени условията, определени в него;
б)
са спазени член 35, параграф 4, букви б), в) и г).
5. Ако износ, като описания в параграф 1, на отпадъци, изброени в приложения IV и IVA минава транзитно през страна, към която не се прилага Решението на ОИСР, се прилагат следните адаптации:
а)
компетентният орган по транзита, към който не се прилага Решението на ОИСР, разполага с 60 дни след датата на изпращането на своето потвърждение за получаване на нотификацията, в които да изиска допълнителна информация за нотифицирания превоз, и в които да даде мълчаливо съгласие или писмено съгласие с или без условия, ако заинтересованата държава е решила да не изисква предварително писмено съгласие и е информирала другите страни за това в съответствие с член 6, параграф 4 от Базелската конвенция; и
б)
компетентният орган по изпращането в Общността взема решение за съгласие за превоза, посочен член 9, само след като получи мълчаливо или писмено съгласие от този компетентен орган по транзита, към който не се прилага Решението на ОИСР, и не по-рано от 61 дни след датата на изпращане на потвърждението от компетентния орган по транзита. Компетентният орган по изпращането може да вземе решението преди изтичането на 61-дневния срок, ако има писменото съгласие на останалите заинтересовани компетентни органи.
6. Когато отпадъците се изнасят, те следва да бъдат предназначени за операции по оползотворяване в съоръжение, което съгласно приложимото национално законодателство, работи или има разрешение да работи в страната по местоназначение.
7. Ако митническия пункт на износа или изходящия митнически пункт на Общността открие незаконен превоз, той незабавно информира компетентния орган в държавата на митническия пункт, който:
а)
незабавно информира компетентния орган по изпращането в Общността; и
б)
гарантира задържането на отпадъците, докато компетентният орган по изпращането не реши другояче и не изпрати това си решение писмено до компетентния орган в държавата на митническия пункт, в който са задържани отпадъците.
ГЛАВА 3
Общи разпоредби
Член 39
Износ към Антарктика
Забранява се износа на отпадъци от Общността към Антарктика.
Член 40
Износ към отвъдморски страни или територии
1. Забранява се износ от Общността на отпадъци, предназначени за оползотворяване в отвъдморски страни или територии.
2. Що се отнася до износ на отпадъци, предназначени за оползотворяване в отвъдморски страни или територии, забраната, описана в член 36, се прилага mutatis mutandis.
3. Що се отнася до износ на отпадъци, предназначени за оползотворяване в отвъдморски страни или територии, които не са обхванати от забраната, описана в параграф 2, разпоредбите от дял II се прилагат mutatis mutandis.
ДЯЛ V
ВНОС В ОБЩНОСТТА ОТ ТРЕТИ СТРАНИ
ГЛАВА 1
Внос на отпадъци за обезвреждане
Член 41
Забранен внос, освен от държава, която е страна по Базелската конвенция или с действащо споразумение или от други територии по време на ситуации на кризи или война
1. Забранява се вноса в Общността на отпадъци, предназначени за обезвреждане, освен тези от:
а)
страните, които са страни по Базелската конвенция; или
б)
други страни, с които Общността или Общността и нейните държави-членки са сключили двустранни или многостранни споразумения или спогодби, съвместими със законодателството на Общността и в съответствие с член 11 от Базелската конвенция; или
в)
други страни, с които отделните държави-членки са сключили двустранни или многостранни споразумения или спогодби в съответствие с параграф 2; или
г)
други територии в случаи когато, при изключителни основания по време на кризисни ситуации, операции по омиротворяване или поддържане на мира, или война, не могат да бъдат сключени никакви двустранни споразумения или спогодби съгласно букви б) или в), или когато или няма компетентен орган в страната изпращач, или има, но не е в състояние да действа.
2. В изключителни случаи, отделните държави-членки могат да сключат двустранни споразумения и спогодби за обезвреждането на специфични отпадъци в тези държави-членки, когато тези отпадъци няма да се управляват по екологосъобразен начин съгласно член 49, в страната изпращач.
Тези споразумения и спогодби следва да са съвместими със законодателството на Общността и в съответствие с член 11 от Базелската конвенция.
Тези споразумения и спогодби гарантират, че операциите по обезвреждане ще бъдат осъществявани в оторизирано съоръжение и ще спазват изискванията за екологосъобразно управление.
Тези споразумения и спогодби гарантират също, че отпадъците са произведени в страната изпращач, и че обезвреждането ще се извърши изключително в държавата-членка, която е сключила споразумението или спогодбата.
Тези споразумения или спогодби се нотифицират на Комисията преди тяхното сключване. Въпреки това, в аварийни ситуации обаче за тях може да бъде нотифицирано до един месец след сключването.
3. Двустранните или многостранни споразумения или спогодби, въведени в съответствие с параграф 1, букви б) и в), се базират на процедурните изисквания на член 42.
4. От страните посочени в параграф 1, букви a), б) и в) се изисква да представят предварително надлежно обосновано искане до компетентния орган на държавата-членка по местоназначение, на база на това, че нямат и не могат обосновано да придобият техническия капацитет и необходимите съоръжения с цел обезвреждане на отпадъците по екологосъобразен начин.
Член 42
Процедурни изисквания за вноса от държава, която е страна по Базелската конвенция или от други територии по време на ситуации на кризи или война
1. Когато в Общността се внасят отпадъци, предназначени за обезвреждане от държави, страни по Базелската конвенция, разпоредбите на дял II се прилагат mutatis mutandis, с адаптациите и допълненията, изброени в параграфи 2 и 3.
2. Прилагат се следните адаптации:
а)
компетентният орган по транзита извън Общността разполага с 60 дни след датата на изпращане на своето потвърждение за получаване на нотификацията, в които да изиска допълнителна информация за превоза, които са нотифицирани, и в които да даде мълчаливо съгласие или писмено съгласие с или без условия, ако заинтересованата държава е решила да не изисква предварително писмено съгласие и е информирала другите страни за това в съответствие с член 6, параграф 4 от Базелската конвенция; и
б)
в случаите, посочени в член 41, параграф 1, буква г), включващи кризисни ситуации, операции по омиротворяване или поддържане на мира, или война, не се изисква съгласието на компетентните органи по изпращането.
3. Прилагат се следните допълнителни разпоредби:
а)
компетентният орган по транзита в Общността потвърждава получаването на нотификацията от нотификатора, с копия до заинтересованите компетентни органи;
б)
компетентните органи по местоназначение, и когато е уместно, по транзита в Общността, изпращат подпечатано копие на техните решения за съгласие за превоза до входящия митнически пункт на Общността;
в)
копие от документа за превоз се изпраща от превозвача до входящия митнически пункт на Общността; и
г)
след като извърши необходимите митнически формалности, митническия пункт на влизането в Общността изпраща подпечатано копие от документа за превоз до компетентните органи по местоназначение и транзит в Общността, обявявайки, че отпадъците са влезли в Общността.
4. Превозът може да бъде осъществен единствено ако:
а)
нотификаторът получи писмено съгласие от компетентните органи по изпращането, местоназначението, и когато е уместно, по транзита и ако са спазени условията, определени в него;
б)
има сключен договор в сила между нотификатора и получателя, както се изисква във втора алинея от точка 4 от член 4 и член 5;
в)
има валидна финансова гаранция или еквивалентна застраховка, както се изисква във втора алинея от точка 5 от член 4 и член 6; и
г)
осигурено е екологосъобразно управление съгласно член 49.
5. Ако митническия пункт на влизане в Общността открие незаконен превоз, той незабавно информира компетентния орган в държавата на митническия пункт, който:
а)
незабавно информира компетентния орган по местоназначение в Общността, който информира компетентния орган по изпращането извън Общността; и
б)
гарантира задържане на отпадъците докато компетентния орган по изпращането извън Общността не реши друго и не изпрати това свое решение писмено до компетентния орган в държавата на митническия пункт, в което са задържани отпадъците.
ГЛАВА 2
Внос на отпадъци за оползотворяване
Член 43
Забранен внос, освен от страна, за която се прилага Решението на ОИСР или страна, която е договаряща страна по Базелската конвенция или с действащо споразумение или от други територии по време на ситуации на кризи или война
1. Забранява се вноса в Общността на отпадъци, предназначени за оползотворяване, освен тези от:
а)
страните, за които се прилага Решението на ОИСР; или
б)
други страни, които са договарящи се страни по Базелската конвенция; или
в)
други страни, с които Общността или Общността и нейните държави-членки са сключили двустранни или многостранни споразумения или спогодби, съвместими със законодателството на Общността и в съответствие с член 11 от Базелската конвенция; или
г)
други страни, с които отделните държави-членки са сключили двустранни или многостранни споразумения или спогодби в съответствие с параграф 2; или
д)
други територии в случаи когато, при изключителни основания по време на кризисни ситуации, операции по омиротворяване или поддържане на мира, или война, не могат да бъдат сключени никакви двустранни споразумения или спогодби съгласно букви б) или в), или когато или няма компетентен орган в страната изпращач, или има, но не е в състояние да действа.
2. В изключителни случаи, отделните държави-членки могат да сключат двустранни споразумения и спогодби за оползотворяването на специфични отпадъци в тези държави-членки, когато тези отпадъци няма да се управляват по екологосъобразен начин съгласно член 49, в страната изпращач.
В такива случаи се прилага член 41, параграф 2.
3. Двустранните или многостранни споразумения или спогодби, въведени в съответствие с параграф 1, букви в) и г) се базират на процедурните изисквания на член 42, дотолкова, доколкото могат да бъдат приложими.
Член 44
Процедурни изисквания за вноса от страна, за която се прилага Решението на ОИСР или от други територии по време на кризисни ситуации или война
1. Когато в Общността се внасят отпадъци, предназначени за оползотворяване, от страни и през страни, за които се прилага Решението на ОИСР, разпоредбите на дял II се прилагат mutatis mutandis, с адаптациите и допълненията, изброени в параграфи 2 и 3.
2. Прилагат се следните адаптации:
а)
съгласието, изисквано в съответствие с член 9, може да се даде под формата на мълчаливо съгласие от компетентния орган по изпращането извън Общността;
б)
нотификаторът може да представи предварителна писмена нотификация в съответствие с член 4; и
в)
в случаите, посочени в член 43, параграф 1, буква д), включващи кризисни ситуации, операции по омиротворяване или поддържане на мира, или война, не се изисква съгласието на компетентните органи по изпращането.
3. Освен това трябва да се спазва член 42, параграф 3, букви б), в) и г).
4. Превозът може да бъде осъществен единствено ако:
а)
нотификаторът получи писмено съгласие от компетентните органи по изпращането, местоназначението и, когато е уместно, по транзита или ако е дадено или се счита за дадено мълчаливо съгласие от компетентния орган по изпращането извън Общността и ако са спазени условията, определени в него;
б)
има сключен договор в сила между нотификатора и получателя, както се изисква във втора алинея от точка 4 от член 4 и член 5;
в)
има валидна финансова гаранция или еквивалентна застраховка, както се изисква във втора алинея от точка 5 от член 4 и член 6; и
г)
осигурено е екологосъобразно управление съгласно член 49.
5. Ако входящият митнически пункт на Общността открие незаконен превоз, той незабавно информира компетентния орган в държавата на митническия пункт, който:
а)
незабавно информира компетентния орган по местоназначение в Общността, който информира компетентния орган по изпращането извън Общността; и
б)
гарантира задържане на отпадъците докато компетентния орган по изпращането извън Общността не реши друго и не изпрати това свое решение писмено до компетентния орган в държавата на митническия пункт, в което са задържани отпадъците.
Член 45
Процедурни изисквания за вноса от страна, за която не се прилага Решението на ОИСР, и която е страна по Базелската конвенция или от други територии по време на ситуации на кризи или война
Когато в Общността се внасят отпадъци, предназначени за оползотворяване:
а)
от страна, към която не се прилага Решението на ОИСР; или
б)
през коя да е държава, към която не се прилага Решението на ОИСР и която е също страна по Базелската конвенция,
член 42 се прилага mutatis mutandis.
ГЛАВА 3
Общи разпоредби
Член 46
Внос от отвъдморски страни или територии
1. Когато в Общността се внасят отпадъци от отвъдморски страни или територии, дял II се прилага mutatis mutandis.
2. Една или повече отвъдморски страни и територии и държавата-членка, с която са свързани, могат да прилагат национални процедури за превози от отвъдморската страна или територия към тази държава-членка.
3. Държавите-членки, които прилагат параграф 2, нотифицират Комисията за прилаганите национални процедури.
ДЯЛ VI
ТРАНЗИТ ПРЕЗ ОБЩНОСТТА ОТ И КЪМ ТРЕТИ СТРАНИ
ГЛАВА 1
Транзит на отпадъци за обезвреждане
Член 47
Транзит през Общността на отпадъци, предназначени за обезвреждане
Когато отпадъци, предназначени за обезвреждане, се превозват през държавите-членки от и към трети страни, член 42 се прилага mutatis mutandis, с адаптациите и допълненията, изброени по-долу:
а)
първият и последният компетентен орган по транзита в Общността, когато е уместно, изпраща подпечатано копие от решенията за съгласие за превоза или, ако има мълчаливо съгласие, копие от потвърждението в съответствие с член 42, параграф 3, буква a), до входящите и изходящите митнически пунктове на Общността респективно; и
б)
веднага, щом отпадъците са напуснали Общността, изходящият митнически пункт на Общността изпраща подпечатано копие от документа за превоз до компетентния орган/и по транзита в Общността, обявявайки че отпадъците са напуснали Общността.
ГЛАВА 2
Транзит на отпадъци за оползотворяване
Член 48
Транзит през Общността на отпадъци, предназначени за оползотворяване
1. Когато отпадъци, предназначени за оползотворяване, се превозват през държавите-членки от и към държава, към която не се прилага Решението на ОИСР, член 47 се прилага mutatis mutandis.
2. Когато отпадъци, предназначени за оползотворяване, се превозват през държавите-членки от и към държава, към която се прилага Решението на ОИСР, член 44 се прилага mutatis mutandis, с адаптациите и допълненията, изброени по-долу:
а)
първият и последният компетентен орган по транзита в Общността, когато е уместно, изпраща подпечатано копие от решенията за съгласие за превоза или, ако има мълчаливо съгласие, копие от потвърждението в съответствие с член 42, параграф 3, буква a), до входящите и изходящите митнически пунктове на Общността респективно; и
б)
веднага, щом отпадъците са напуснали Общността, изходящият митнически пункт на Общността изпраща подпечатано копие от документа за превоз до компетентния орган/и по транзита в Общността, обявявайки че отпадъците са напуснали Общността.
3. Когато отпадъци, предназначени за оползотворяване се превозват през държавите-членки от държава, към която не се прилага Решението на ОИСР, към държава, за която се прилага Решението на ОИСР или обратно, параграф 1 се прилага що се отнася до държавата, към която не се прилага Решението на ОИСР, а параграф 2 се прилага що се отнася до държавата, за която се прилага Решението на ОИСР.
ДЯЛ VII
ДРУГИ РАЗПОРЕДБИ
ГЛАВА 1
Допълнителни задължения
Член 49
Опазване на околната среда
1. Производителят, нотификаторът и други замесени предприятия в превоза на отпадъци и/или тяхното оползотворяване или обезвреждане, предприемат необходимите стъпки, за да гарантират, че всички експедирани от тях отпадъци се управляват без да се застрашава здравето на човека и по екологосъобразен начин за времето на превоза и по време на тяхното оползотворяване и обезвреждане. По-специално, когато превоза се осъществява в Общността, се спазват изискванията на член 4 от Директива 2006/12/EО и останалото законодателство на Общността за отпадъци.
2. В случая на износ от Общността, компетентния орган по изпращането в Общността:
а)
изисква и полага всички усилия да гарантира, че всички изнесени отпадъци се управляват по екологосъобразен начин за времето на превоза, включително оползотворяването съгласно членове 36 и 38 или обезвреждането съгласно член 34, в третата страна, която е страна по местоназначението;
б)
забранява износ на отпадъци към трети държави, ако има основание да счита, че отпадъците няма да бъдат управлявани в съответствие с изискванията на буква a).
Що се отнася до операцията по оползотворяване и обезвреждане на отпадъците, може да се допусне, inter alia, че е налице екологосъобразно управление, ако нотификаторът или компетентният орган в страната по местоназначение може да демонстрира, че съоръжението, което получава отпадъците, се експлоатира в съответствие с такива стандарти за опазване на здравето на човека и околната среда, които в общи линии са еквивалентни на стандартите, установени в законодателството на Общността.
Това допускане обаче не накърнява общата оценка за екологосъобразно управление за времето на превоза, включително оползотворяването или обезвреждането в третата страна по местоназначение.
Когато се търси упътване за екологосъобразно управление, може да се използват ръководствата, изброени в приложение VIII.
3. В случая на внос в Общността, компетентния орган по местоназначение в Общността:
а)
изисква и предприема необходимите стъпки за да гарантира, че всички експедирани отпадъци в неговата територия на юрисдикция се управляват, без да се застрашава здравето на човека и без да се използват процеси или методи, които могат да нанесат вреда на околната среда, и в съответствие с член 4 от Директива 2006/12/EО и останалото законодателство на Общността за отпадъци, за времето на превоза, включително оползотворяването или обезвреждането в страната по местоназначение;
б)
забранява внос на отпадъци от трети страни, ако има основание да счита, че отпадъците няма да бъдат управлявани в съответствие с изискванията на буква a).
Член 50
Изпълнение в държавите-членки
1. Държавите-членки определят правилата за санкции, прилагани при нарушение на разпоредбите на настоящия регламент и предприемат всички мерки, необходими за да се гарантира тяхното изпълнение. Предвидените санкции трябва да бъдат ефективни, пропорционални и разубеждаващи. Държавите-членки информират Комисията за тяхното национално законодателство, отнасящо се до предотвратяване и откриване на незаконни превози и санкциите за такива превози.
2. Държавите-членки, чрез мерки за изпълнението на настоящия регламент, извършват, inter alia, проверки на фирми и предприятия в съответствие с член 13 на Директива 2006/12/EО и проверки на място на превози на отпадъци или на тяхното оползотворяване или обезвреждане.
3. Проверките на превози може да се правят по-специално:
а)
в мястото на произход, извършвани заедно с производителя, притежателя или нотификатора;
б)
на местоназначението, извършвани заедно с получателя или съоръжението;
в)
на границите на Общността; и/или
г)
по време на превоза в рамките на Общността.
4. Проверките на превози включват инспекцията на документи, потвърждението за идентичност и, когато е уместно, физическа проверка на отпадъците.
5. Държавите-членки си сътрудничат една с друга, двустранно или многостранно, с цел да улеснят предотвратяването и откриването на незаконни превози.
6. Държавите-членки определят онези лица от техния постоянен персонал, които ще бъдат отговорни за сътрудничеството, посочено в параграф 5 и определят централния пункт/ове за физическите проверки, посочени в параграф 4. Информацията се изпраща до Комисията, която разпространява пълен списък до кореспондентите по член 54.
7. По молба на друга държава-членка, дадена държава-членка може да предприеме принудителни действия срещу лица, заподозрени в незаконен превоз на отпадъци, които лица се намират в тази държава-членка.
Член 51
Доклади от държавите-членки
1. Преди края на всяка календарна година, всяка държава-членка изпраща до Комисията копие от доклада за предишната календарна година, който доклад в съответствие с член 13, параграф 3 от Базелската конвенция, се изготвя и представя на Секретариата на тази конвенция.
2. Преди края на всяка календарна година, държавите-членки изготвят също и доклад за предишната година, на база на допълнителния въпросник за докладване, даден в приложение IX и го изпраща на Комисията.
3. Докладите, изготвени от държавите-членки в съответствие с параграфи 1 и 2, се изпращат до Комисията в електронен формат.
4. На всеки три години Комисията изготвя доклад, на база на горепосочените доклади, за изпълнението на настоящия регламент от Общността и нейните държави-членки.
Член 52
Международно сътрудничество
Държавите-членки, когато е уместно и необходимо съвместно с Комисията, си сътрудничат с други страни по Базелската конвенция и междудържавни организации, inter alia, чрез обмен и/или споделяне на информация, чрез насърчаването на екологосъобразни технологии и разработването на съответните кодекси за добрата практика.
Член 53
Определяне на компетентните органи
Държавите-членки определят компетентния орган или органи, отговорни за изпълнението на настоящия регламент. Всяка държава-членка определя единствен компетентен орган по транзита.
Член 54
Определяне на кореспондентите
Държавите-членки и Комисията определят поотделно един или повече кореспонденти, отговорни за информирането или консултирането на лица или предприятия, отправили запитвания. Кореспондентът на Комисията изпраща до кореспондентите на държавите-членки всички въпроси, отправени към него/нея, които ги касаят и обратно.
Член 55
Определяне на митнически служби на влизане в и на излизане от Общността
Държавите-членки могат да посочат специфични изходящи и входящи митнически пунктове на Общността за превоз на отпадъци, влизащи и напускащи Общността. Ако държавите-членки решат да посочат такива митнически учреждения, няма да се разрешава никакъв превоз на отпадъци през други гранични пунктове в рамките на държавата-членка за целите на влизане в или напускане на Общността.
Член 56
Нотифициране на и информация относно определяния
1. Държавите-членки нотифицират Комисията за определянето на:
а)
компетентните органи, съгласно член 53;
б)
кореспондентите, съгласно член 54; и
в)
когато е уместно, изходящи и входящи митнически пунктове на Общността, съгласно член 55.
2. По отношение на горепосоченото, държавите-членки съобщават на Комисията следната информация:
а)
име/а;
б)
пощенски адрес/и;
в)
адрес/и на електронна поща;
г)
телефонен номер/а;
д)
номер/а на факс; и
е)
езици, приемливи за компетентните органи.
3. Държавите-членки незабавно нотифицират Комисията за всички промени в тази информация.
4. Тази информация, както и всички промени в нея, се изпращат до Комисията в електронен формат, а също и на хартия, ако така се изисква.
5. Комисията публикува на своята интернет страница списъците с определените компетентни органи, кореспонденти и митнически учреждения на влизане в и на излизане от Общността, и актуализира тези списъци, когато е уместно.
ГЛАВА 2
Други разпоредби
Член 57
Заседания на кореспондентите
По искане на държавите-членки или ако е уместно, Комисията периодично провежда заседания на кореспондентите за обсъждане на въпросите, възникнали по настоящия регламент. На тези заседания или на част от тях, се канят и съответните заинтересовани страни, когато всички държави-членки и Комисията са се споразумели, че това е уместно.
Член 58
Изменение на приложения
1. Приложенията могат да бъдат изменяни от Комисията чрез регламенти и в съответствие с процедурата, посочена в член 18, параграф 3 от Директива 2006/12/EО, за да се вземе предвид научно-техническия напредък. Освен това:
а)
приложения I, II, III, IIIA, IV и V следва да бъдат изменени, за да се вземат предвид промените, договорени по Базелската конвенция и Решението на ОИСР; освен това, приложение IВ за специфичните инструкции за попълване на документите за уведомление и движение ще бъде завършено най-късно на датата на прилагане на настоящия регламент, отчитайки инструкциите на ОИСР;
б)
към приложения IIIБ, IV или V могат да се добавят некласифицирани отпадъци, на временна база в очакване на решение за тяхното включване в съответните приложения към Базелската конвенция или към Решението на ОИСР;
в)
при получаване на искане на държава-членка, смеси от два или повече отпадъци, изброени в приложение III, могат да се обсъждат за включване в приложение IIIA в случаите, посочени в член 3, параграф 2 на временна база, в очакване на решение за тяхното включване в съответните приложения към Базелската конвенция или към решението на ОИС. Първите позиции, които следва да бъдат включени в приложение IIIA, се въвеждат, ако е рационално, на датата на прилагане на настоящия регламент и най-късно шест месеца след тази дата. Приложение IIIA може да съдържа условието една или повече от позициите в него да не се прилагат за износ към държавите, към които не се прилага Решението на ОИСР;
г)
установяват се случаите на изключения по член 3, параграф 3, и когато е необходимо, такива отпадъци се добавят към приложения IVA и V и се заличават от приложение III;
д)
приложение V се изменя, за да отрази промените към списъка с опасни отпадъци, приет в съответствие с член 1, параграф 4 от Директива 91/689/EИО;
е)
приложение VIII се изменя, за да отрази съответните международни конвенции и споразумения.
2. Когато се изменя приложение IX, комитетът, създаден чрез Директива 91/692/EИО на Съвета от 23 декември 1991 г. относно стандартизиране и рационализиране на доклади за прилагането на някои директиви, свързани с околната среда (22), трябва изцяло да участва в преговорите.
3. Периодът, определен в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/EО е определен да бъде три месеца.
Член 59
Допълнителни мерки
1. Комисията може да приеме допълнителни мерки, свързани с изпълнението на настоящия регламент както следва:
а)
метод за изчисляване на финансовата гаранция или еквивалентна застраховка, описани в член 6;
б)
насоки за прилагането на член 12, параграф 1, буква ж);
в)
допълнителни условия и изисквания по отношение на съоръжения за оползотворяване с предварително съгласие по член 14;
г)
насоки за прилагането на член 15 по отношение идентифицирането и проследяването на отпадъци, претърпяващи съществени промени при временната операция по оползотворяване и обезвреждане;
д)
насоки за сътрудничеството на компетентните органи във връзка с незаконните превози, посочени в член 24;
е)
технически и организационни изисквания за практическото осъществяване на обмена на електронни данни и предоставянето на документи и информация в съответствие с член 26, параграф 4;
ж)
допълнително ръководство относно използването на езици, посочено в член 27;
з)
допълнително разяснение на процедурните изисквания на дял II, що се отнася до тяхното прилагане при износа, вноса и транзита на отпадъци от, към и през Общността;
и)
допълнително ръководство относно недефинирани правни термини.
2. Тези мерки се решават в съответствие с процедурата, посочена в член 18, параграф 3 от Директива 2006/12/EО.
3. Периодът, определен в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/EО е определен да бъде три месеца.
Член 60
Преглед
1. До 15 юли 2006 г. Комисията приключва своя преглед на връзката между съществуващото секторно законодателство за здравето на хората и животните, включително превози на отпадъци, обхванати от Регламент (EО) № 1774/2002 и разпоредбите на настоящия регламент. Ако е необходимо, този преглед се придружава от подходящи предложения с оглед постигането на еквивалентно ниво на процедурите и режима за контрол при превоза на такива отпадъци.
2. В рамките на пет години след 12 юли 2007 г., Комисията прави преглед на прилагането на член 12, параграф 1, буква в), включително неговото влияние върху опазването на околната среда и функционирането на вътрешния пазар. Ако е необходимо, този преглед се придружава от подходящи предложения за изменение на настоящата разпоредба.
Член 61
Отменяне
1. С настоящото Регламент (ЕИО) № 259/93 и Решение 94/774/EО се отменят считано от 12 юли 2007 г.
2. Позоваванията на отменения Регламент (ЕИО) № 259/93 се считат за позовавания към настоящия регламент.
3. С настоящото Решение 1999/412/EО се отменя, считано от 1 януари 2008 г.
Член 62
Преходни правила
1. Всеки превоз, който е нотифициран и за който компетентният орган по местоназначение е дал потвърждение преди 12 юли 2007 г., е предмет на разпоредбите на Регламент (ЕИО) № 259/93.
2. Всеки превоз, за който заинтересованите компетентни органи са дали тяхното съгласие в съответствие с Регламент (ЕИО) № 259/93, се извършва не по-късно от една година след 12 юли 2007 г.
3. Докладването съгласно член 41, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 259/93 и член 51 на настоящия регламент за 2007 г., се прави въз основа на въпросника, съдържащ се в Решение 1999/412/EО.
Член 63
Преходни разпоредби за някои държави-членки
1. До 31 декември 2010 г. всички превози до Латвия на отпадъци за оползотворяване, изброени в приложения III и IV и превози на отпадъци за оползотворяване, които не са изброени в тези приложения, са предмет на процедурата на предварителна писмена нотификация и съгласие в съответствие с дял II.
Чрез дерогация от член 12, компетентните органи възразяват срещу превози на отпадъци за оползотворяване, изброени в приложения III и IV и превози на отпадъци за оползотворяване, неизброени в тези приложения, предназначени за съоръжение, което се възползва от временна дерогирация от някои разпоредби на Директива 96/61/EО по време на периода, в който временната дерогация се прилага към съоръжението на местоназначение.
2. До 31 декември 2012 г. всички превози до Полша на отпадъци за оползотворяване, изброени в приложение III, са предмет на процедурата на предварителна писмена нотификация и съгласие в съответствие с дял II.
Чрез дерогация от член 12 до 31 декември 2007 г. компетентните органи могат да възразяват срещу превози до Полша за оползотворяване на следните отпадъци, изброени в приложения III и IV в съответствие с основанията за възражения, определени в член 11:
B2020 и GE020 (отпадъци от стъкло)
B2070
B2080
B2100
B2120
B3010 и GH013 (твърди отпадъци от пластмаса)
B3020 (отпадъци от хартия)
B3140 (отпадъци от пневматични гуми)
Y46
Y47
A1010 и A1030 (само тиретата, отнасящи се за арсен и живак)
A1060
A1140
A2010
A2020
A2030
A2040
A3030
A3040
A3070
A3120
A3130
A3160
A3170
A3180 (прилага се само по отношение на полихлорирани нафталени (PCN))
A4010
A4050
A4060
A4070
A4090
AB030
AB070
AB120
AB130
AB150
AC060
AC070
AC080
AC150
AC160
AC260
AD150
С изключение на отпадъци от стъкло, отпадъци от хартия и отпадъци от пневматични гуми, този период може да се удължи най-късно до 31 декември 2012 г. в съответствие с процедурата, посочена в член 18, параграф 3 от Директива 2006/12/EО.
Чрез дерогация от член 12, до 31 декември 2012 г., компетентните органи могат да повдигат възражения в съответствие с основанията за възражения, определени в член 11 по отношение на превози до Полша на:
а)
следните отпадъци за оползотворяване, изброени в приложение IV:
A2050
A3030
A3180, с изключение на полихлорирани нафталени (PCN)
A3190
A4110
A4120
RB020
и на
б)
отпадъци за оползотворяване, които не са изброени в приложенията.
Чрез дерогация от член 12, компетентните органи възразяват срещу превози на отпадъци за оползотворяване, изброени в приложения III и IV и превози на отпадъци за оползотворяване, неизброени в тези приложения, предназначени за съоръжение, което се възползва от временно дерогиране на някои разпоредби на Директива 96/61/EО по време на периода, в който временното дерогиране се прилага към съоръжението по местоназначение.
3. До 31 декември 2011 г., всички превози до Словакия на отпадъци за оползотворяване, изброени в приложения III и IV и превози на отпадъци за оползотворяване, неизброени в тези приложения, са предмет на процедурата на предварително писмена нотификация и съгласие в съответствие с дял II.
Чрез дерогация от член 12, компетентните органи възразяват срещу превози на отпадъци за оползотворяване, изброени в приложения III и IV и превози на отпадъци за оползотворяване, неизброени в тези приложения, предназначени за съоръжение, което се възползва от временна дерогация от някои разпоредби на Директиви 94/67/EО (23) и 96/61/EО, Директива 2000/76/EО на Европейския парламент и на Съвета от 4 декември 2000 г. за изгарянето на отпадъци (24) и Директива 2001/80/EО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2001 г. за ограничаването на емисии на определени замърсители във въздуха от големи горивни инсталации (25), по време на периода, в който временната дерогация се прилага към съоръжението по местоназначение.
4. До 31 декември 2014 г., всички превози до България на отпадъци за оползотворяване, изброени в приложение III, са предмет на процедурата на предварително писмена нотификация и съгласие в съответствие с дял II.
Чрез дерогация от член 12, до 31 декември 2009 г., българските компетентни органи могат да повдигат възражения срещу превози до България за оползотворяване на следните отпадъци, изброени в приложения III и IV в съответствие с основанията за възражения, определени в член 11:
B2070
B2080
B2100
B2120
Y46
Y47
A1010 и A1030 (само тиретата, отнасящи се за арсен и живак)
A1060
A1140
A2010
A2020
A2030
A2040
A3030
A3040
A3070
A3120
A3130
A3160
A3170
A3180 (прилага се само по отношение на полихлорирани нафталени (PCN))
A4010
A4050
A4060
A4070
A4090
AB030
AB070
AB120
AB130
AB150
AC060
AC070
AC080
AC150
AC160
AC260
AD150
Този период може да се удължи най-късно до 31 декември 2012 г. в съответствие с процедурата, посочена в член 18, параграф 3 от Директива 2006/12/EО.
Чрез дерогация от член 12, до 31 декември 2009 г., българските компетентни органи могат да повдигат възражения в съответствие с основанията за възражения, определени в член 11, срещу превози до България на:
а)
следните отпадъци за оползотворяване, изброени в приложение IV:
A2050
A3030
A3180, с изключение на полихлорирани нафталени (PCN)
A3190
A4110
A4120
RB020
и на
б)
отпадъци за оползотворяване, неизброени в тези приложения.
Чрез дерогация от член 12, българските компетентни органи възразяват срещу превози на отпадъци за оползотворяване, изброени в приложения III и IV и превози на отпадъци за оползотворяване, неизброени в тези приложения, предназначени за съоръжение, което се възползва от временната дерогация от някои разпоредби на Директива 96/61/EО или Директива 2001/80/EО по време на периода, в който временната дерогация се прилага към съоръжението по местоназначение.
5. До 31 декември 2015 г., всички превози до Румъния на отпадъци за оползотворяване, изброени в приложение III, са предмет на процедурата на предварителна писмена нотификация и съгласие в съответствие с дял II.
Чрез дерогация от член 12, румънските компетентни органи възразяват срещу превози на отпадъци за оползотворяване на следните отпадъци, изброени в приложения III и IV в съответствие с основанията за възражения, определени в член 11:
B2070
B2100, с изключение на отпадъци от диалуминиев триоксид
B2120
B4030
Y46
Y47
A1010 и A1030 (само тиретата, отнасящи се за арсен, живак и талий)
A1060
A1140
A2010
A2020
A2030
A3030
A3040
A3050
A3060
A3070
A3120
A3130
A3140
A3150
A3160
A3170
A3180 (прилага се само по отношение на полихлорирани нафталени (PCN))
A4010
A4030
A4040
A4050
A4080
A4090
A4100
A4160
AA060
AB030
AB120
AC060
AC070
AC080
AC150
AC160
AC260
AC270
AD120
AD150
Този период може да се удължи най-късно до 31 декември 2015 г. в съответствие с процедурата, посочена в член 18, параграф 3 от Директива 2006/12/EО.
Чрез дерогация от член 12, до 31 декември 2011 г., румънските компетентни органи могат да повдигат възражения в съответствие с основанията за възражения, определени в член 11, срещу превози до Румъния на:
а)
следните отпадъци за оползотворяване, изброени в приложение IV:
A2050
A3030
A3180, с изключение на полихлорирани нафталени (PCN)
A3190
A4110
A4120
RB020
и на
б)
отпадъци за оползотворяване, които не са изброени в тези приложения.
Този период може да се удължи най-късно до 31 декември 2015 г. в съответствие с процедурата, посочена в член 18, параграф 3 от Директива 2006/12/EО.
Чрез дерогация от член 12, румънските компетентни органи възразяват срещу превози на отпадъци за оползотворяване, изброени в приложения III и IV и превози на отпадъци за оползотворяване, неизброени в тези приложения, предназначени за съоръжение, което се възползва от временна дерогация от някои разпоредби на Директива 96/61/EО, Директива 2000/76/EО или Директива 2001/80/EО по време на периода, в който временната дерогация се прилага към съоръжението по местоназначение.
6. Когато в настоящия член се прави позоваване на дял II по отношение на отпадъците, изброени в приложение III, не се прилагат член 3, параграф 2, член 4, втората алинея от точка 5 и членове 6, 11, 22, 23, 24, 25 и 31.
Член 64
Влизане в сила и прилагане
1. Настоящият регламент влиза в сила на третия ден от публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 12 юли 2007 г.
2. Ако датата на присъединяване на България или Румъния бъде по-късна от датата на прилагане, посочена в параграф 1, член 63, параграфи 4 и 5, чрез дерогация от параграф 1 на настоящия член, се прилага от датата на присъединяване.
3. Предмет на споразумение на заинтересованите държавите-членки, член 26, параграф 4 може да се прилага преди 12 юли 2007 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 14 юни 2006 година.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1013/2006
av den 14 juni 2006
om transport av avfall
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 175.1,
med beaktande av kommissionens förslag,
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
efter samråd med Regionkommittén,
i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (2), och
av följande skäl:
(1)
Förordningens huvudsakliga och överordnade syfte och innehåll är miljöskydd medan dess följder för den internationella handeln endast är av underordnad betydelse.
(2)
Rådets förordning (EEG) nr 259/93 av den 1 februari 1993 om övervakning och kontroll av avfallstransporter inom, till och från Europeiska gemenskapen (3), har redan ändrats avsevärt vid flera tillfällen och kräver ytterligare ändringar. Det är i synnerhet nödvändigt att i den förordningen införa innehållet i kommissionens beslut 94/774/EG av den 24 november 1994 om den standardfraktsedel som avses i rådets förordning (EEG) nr 259/93 (4) och i kommissionens beslut 1999/412/EG av den 3 juni 1999 om ett frågeformulär för den rapport som medlemsstaterna är skyldiga att utarbeta enligt artikel 41.2 i rådets förordning (EEG) nr 259/93 (5). Förordning (EEG) nr 259/93 bör därför för tydlighetens skull ersättas.
(3)
Rådets beslut 93/98/EEG (6) avsåg ingående, på gemenskapens vägnar, av konventionen om kontroll av gränsöverskridande transporter och om slutligt omhändertagande av farligt avfall (Baselkonventionen) av den 22 mars 1989 (7), i vilken gemenskapen har varit part sedan 1994. Genom att anta förordning (EEG) nr 259/93 införde rådet bestämmelser om att begränsa och kontrollera sådana transporter i syfte att bland annat anpassa gemenskapens gällande system för övervakning och kontroll av avfallstransporter till kraven i Baselkonventionen.
(4)
Rådets beslut 97/640/EG (8) berörde godkännandet, på gemenskapens vägnar, av ändringen av Baselkonventionen, enligt beslut III/1 fattat av parternas samarbetskonferens. Genom den ändringen förbjuds all export av farligt avfall avsett för bortskaffande från länder som anges i förteckningen i bilaga VII till konventionen till länder som inte ingår i den förteckningen, liksom med verkan från och med den 1 januari 1998 all sådan export av farligt avfall som avses i artikel 1.1 a i konventionen och som är avsett för återvinning. Förordning (EEG) nr 259/93 ändrades på motsvarande sätt genom rådets förordning (EG) nr 120/97 (9).
(5)
Med tanke på att gemenskapen har godkänt OECD-rådets beslut C(2001)107/slutlig rörande revidering av beslut C(92)39/slutlig om kontroll av gränsöverskridande transporter av avfall avsett för återvinning (OECD-beslutet), i syfte att harmonisera förteckningar över avfall med Baselkonventionen och revidera vissa andra krav, är det nödvändigt att införa innehållet i det beslutet i gemenskapslagstiftningen.
(6)
Gemenskapen har undertecknat Stockholmskonventionen av den 22 maj 2001 om långlivade organiska föroreningar.
(7)
Det är viktigt att organisera och reglera övervakningen och kontrollen av avfallstransporter på ett sätt som tar hänsyn till behovet av att bevara, skydda och förbättra miljökvaliteten och människors hälsa och som främjar en enhetligare tillämpning av förordningen över hela gemenskapen.
(8)
Det är också viktigt att ta hänsyn till kravet i artikel 4.2 d i Baselkonventionen om att transporter av farligt avfall skall begränsas till det minimum som står i överensstämmelse med en miljövänlig och effektiv hantering av sådant avfall.
(9)
Vidare är det viktigt att ha i åtanke att parterna i Baselkonventionen enligt artikel 4.1 i konventionen har rätt att förbjuda införsel av farligt avfall eller avfall som finns angivet i bilaga II till konventionen.
(10)
Avfallstransporter som genereras av väpnade styrkor eller hjälporganisationer bör uteslutas från denna förordnings tillämpningsområde när avfallet importeras till gemenskapen i vissa situationer (däribland transitering inom gemenskapen om avfallet införs i gemenskapen). Kraven i internationell rätt och internationella avtal bör uppfyllas vad avser sådana transporter. I denna typ av fall bör en behörig transitmyndighet och den behöriga mottagarmyndigheten i gemenskapen underrättas i förväg om transporten och dess destination.
(11)
Det är nödvändigt att undvika överlappning med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1774/2002 av den 3 oktober 2002 om hälsobestämmelser för animaliska biprodukter som inte är avsedda att användas som livsmedel (10), i vilken det redan finns bestämmelser för allmän frakt, distribution och förflyttning (insamling, transport, hantering, bearbetning, användning, återvinning eller bortskaffande, registrering, följedokument och spårbarhet) av animaliska biprodukter inom, till och från gemenskapen.
(12)
Senast den dag då den här förordningen träder i kraft bör kommissionen rapportera om förhållandet mellan den befintliga sektorsspecifika lagstiftningen om djurs och människors hälsa och bestämmelserna i förordningen och senast denna dag lägga fram nödvändiga förslag för att anpassa sådan lagstiftning till förordningen för att uppnå en likvärdig kontrollnivå.
(13)
Även om övervakning och kontroll av transporter av avfall inom en medlemsstat faller under den medlemsstatens behörighet, bör nationella system för avfallstransporter beakta behovet av samordning med gemenskapssystemet för att säkerställa en hög nivå av skydd för miljön och människors hälsa.
(14)
För transporter av avfall avsett för bortskaffningsförfaranden och avfall som inte anges i bilaga III, IIIA eller IIIB avsett för återvinningsförfaranden är det lämpligt att garantera bästa möjliga övervakning och kontroll genom att kräva att sådana transporter på förhand skall godkännas skriftligen. Ett sådant förfarande bör vara förenat med förhandsanmälan, vilket medför att de behöriga myndigheterna blir vederbörligen informerade så att de kan vidta alla åtgärder som behövs för att skydda människors hälsa och miljön. Dessa myndigheter bör på så sätt även få möjlighet att göra motiverade invändningar mot sådana transporter.
(15)
För sådana transporter av avfall som anges i bilaga III, IIIA eller IIIB avsett för återvinningsförfarande är det lämpligt att garantera en miniminivå av övervakning och kontroll genom att kräva att transporterna åtföljs av viss information.
(16)
Med tanke på behovet av en enhetlig tillämpning av denna förordning och för att den inre marknaden skall fungera väl, är det för effektivitetens skull nödvändigt att kräva att anmälningar behandlas av den behöriga avsändarmyndigheten.
(17)
Det är också viktigt att förtydliga systemet för ekonomiska säkerheter eller motsvarande försäkringar.
(18)
När det gäller avfallsproducenternas ansvar för en miljöriktig avfallshantering bör anmälnings- och transportdokumenten om så är praktiskt möjligt ifyllas av avfallsproducenterna.
(19)
Det är nödvändigt att införa rättssäkerhetsgarantier för anmälaren, både för att sörja för rättslig säkerhet och för en enhetlig tillämpning av denna förordning och för att den inre marknaden skall fungera väl.
(20)
För transporter av avfall för bortskaffande bör medlemsstaterna ta hänsyn till principerna om närhet, prioritering av återvinning och tillräcklig egenkapacitet på gemenskapsnivå och nationell nivå i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/12/EG av den 5 april 2006 om avfall (11) genom att i enlighet med fördraget vidta åtgärder för att helt eller delvis förbjuda eller systematiskt invända mot sådana transporter av avfall. Hänsyn bör även tas till kravet i direktiv 2006/12/EG, enligt vilket medlemsstaterna skall upprätta ett integrerat och ändamålsenligt utformat nätverk av anläggningar för bortskaffande av avfall för att möjliggöra för gemenskapen att själv ta hand om sitt avfall och för medlemsstaterna att var och en närma sig detta mål, med hänsyn till geografiska förhållanden eller behovet av specialiserade anläggningar för vissa avfallsslag. Medlemsstaterna bör också kunna se till att avfallsanläggningar som omfattas av bestämmelserna i rådets direktiv 96/61/EG av den 24 september 1996 om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar (12) tillämpar bästa tillgängliga teknik enligt definitionerna i det direktivet i överensstämmelse med anläggningens tillstånd och att avfallet hanteras i enlighet med rättsligt bindande miljöskyddsnormer beträffande bortskaffande av avfall, som fastställs i gemenskapslagstiftningen.
(21)
Beträffande transporter av avfall för återvinning bör medlemsstaterna också kunna se till att avfallshanteringsanläggningar som omfattas av bestämmelserna i direktiv 96/61/EG tillämpar bästa tillgängliga teknik enligt definitionerna i det direktivet i överensstämmelse med anläggningens tillstånd. Medlemsstaterna bör också kunna se till att avfall hanteras i enlighet med rättsligt bindande miljöskyddsnormer för återvinningsverksamhet, som fastställts i gemenskapslagstiftningen, och att avfall, med beaktande av artikel 7.4 i direktiv 2006/12/EG, hanteras i enlighet med de avfallshanteringsplaner som utarbetats i enlighet med det direktivet, i syfte att garantera genomförandet av rättsligt bindande skyldigheter avseende återvinning eller materialutnyttjande som fastställs i gemenskapslagstiftningen.
(22)
Utvecklingen av bindande krav för avfallsanläggningar och hanteringen av särskilda avfallsmaterial på gemenskapsnivå kan tillsammans med nuvarande bestämmelser i gemenskapslagstiftningen bidra till att skapa en hög miljöskyddsnivå i hela gemenskapen och lika villkor för materialåtervinning samt medverka till att inga hinder står i vägen för utvecklingen av en ekonomiskt hållbar inre marknad för materialåtervinning. Det är därför nödvändigt att utveckla lika villkor inom gemenskapen för återvinning genom att, när så är lämpligt, tillämpa gemensamma normer på vissa områden, även när det gäller sekundära material, för att höja kvaliteten på återvinningen. Kommissionen bör, när så är lämpligt, lägga fram förslag till sådana normer för vissa avfallsslag och vissa återvinningsanläggningar så snart som möjligt, på grundval av ytterligare undersökningar inom ramen för avfallsstrategin och med beaktande av befintlig gemenskapslagstiftning och lagstiftning i medlemsstaterna. Under tiden bör det på vissa villkor vara möjligt att invända mot planerad transport av avfall om den därmed sammanhängande återvinningen inte överensstämmer med den nationella lagstiftningen om avfallsåtervinning i avsändarlandet. Under tiden bör kommissionen också övervaka situationen när det gäller eventuella oönskade avfallstransporter till de nya medlemsstaterna och, om det är nödvändigt, lägga fram lämpliga förslag till hantering av sådana situationer.
(23)
Medlemsstaterna bör vara skyldiga att se till att de relevanta behöriga myndigheterna i enlighet med FN/ECE:s konvention om tillgång till information, allmänhetens deltagande i beslutsprocesser och rättslig prövning i miljöfrågor av den 25 juni 1998 (Århuskonventionen) på lämpligt sätt offentliggör information om anmälningar om transporter, förutsatt att sådan information inte är sekretessbelagd enligt nationell lagstiftning eller gemenskapslagstiftning.
(24)
Det bör fastställas krav på att avfall som ingår i en transport som inte kan genomföras som planerat måste återtas till avsändarlandet eller återvinnas eller bortskaffas på ett alternativt sätt.
(25)
Det bör dessutom vara obligatoriskt för den person som bär ansvar för en olaglig transport att ta tillbaka det berörda avfallet eller finna alternativa lösningar för dess återvinning eller bortskaffande. I annat fall bör de behöriga avsändar- eller mottagarmyndigheterna, alltefter omständigheterna, själva ingripa.
(26)
Det är nödvändigt att, i syfte att skydda miljön i de berörda länderna, förtydliga tillämpningsområdet för det förbud mot export från gemenskapen av avfall avsett för bortskaffande i andra tredjeländer än Eftaländer, som fastställs i enlighet med Baselkonventionen.
(27)
Länder som är parter i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet får anta de kontrollförfaranden som föreskrivs för transporter inom gemenskapen.
(28)
Det är också nödvändigt att, i syfte att skydda miljön i de berörda länderna, förtydliga tillämpningsområdet för förbudet mot export av farligt avfall avsett för återvinning i tredjeländer som inte omfattas av OECD-beslutet, vilket också fastställs i enlighet med Baselkonventionen. Det är i synnerhet nödvändigt att förtydliga den förteckning över avfall som omfattas av det förbudet och att se till att förteckningen även omfattar det avfall som anges i bilaga II till Baselkonventionen, dvs. hushållsavfall och restprodukter från förbränning av hushållsavfall.
(29)
Särskilda bestämmelser bör bibehållas för export av icke-farligt avfall avsett för återvinning i länder som inte omfattas av OECD-beslutet och åtgärder bör vidtas för att ytterligare anpassa dessa bestämmelser vid ett senare tillfälle.
(30)
Import till gemenskapen av avfall avsett för bortskaffande bör tillåtas om exportlandet är part i Baselkonventionen. Import till gemenskapen av avfall avsett för återvinning bör tillåtas om exportlandet omfattas av OECD-beslutet eller är part i Baselkonventionen. I andra fall bör import endast tillåtas om exportlandet har ingått bilaterala eller multilaterala överenskommelser eller avtal som är förenliga med gemenskapslagstiftningen och överensstämmer med artikel 11 i Baselkonventionen, utom när detta inte är möjligt i krissituationer, fredsskapande, fredsbevarande eller krig.
(31)
Denna förordning bör tillämpas i överensstämmelse med internationell sjörätt.
(32)
Denna förordning bör spegla bestämmelserna om export och import av avfall till och från de utomeuropeiska länderna och territorierna enligt rådets beslut 2001/822/EG av den 27 november 2001 om associering av de utomeuropeiska länderna och territorierna med Europeiska gemenskapen (13).
(33)
De åtgärder som erfordras bör vidtas för att i enlighet med direktiv 2006/12/EG och övrig gemenskapslagstiftning om avfall säkerställa att avfall som transporteras inom gemenskapen och avfall som importeras till gemenskapen, under hela transporten och fram till och med återvinningen eller bortskaffandet i mottagarlandet, hanteras på ett sätt som inte innebär något hot mot människors hälsa och utan att förfaranden eller metoder som kan skada miljön tillämpas. Vid export från gemenskapen som inte är förbjuden bör ansträngningar göras för att säkerställa att avfallet hanteras på ett miljöriktigt sätt under hela transporten och fram till och med återvinningen eller bortskaffandet i det berörda mottagarlandet utanför gemenskapen. Den anläggning som mottar avfallet bör drivas i enlighet med sådana normer för människors hälsa och miljöskydd som i stort sett motsvarar de normer som föreskrivs i gemenskapslagstiftningen. En förteckning över icke-bindande riktlinjer för miljöriktig hantering bör upprättas.
(34)
Medlemsstaterna bör förse kommissionen med uppgifter om genomförandet av denna förordning, både i form av de rapporter som skickas till Baselkonventionens sekretariat och på grundval av ett separat frågeformulär.
(35)
Det är nödvändigt att säkerställa en säker och miljövänlig hantering av fartygsupphuggning i syfte att skydda folkhälsan och miljön. Dessutom bör det noteras att ett fartyg kan bli avfall enligt definitionen i artikel 2 i Baselkonventionen samtidigt som det definieras som fartyg enligt andra internationella regler. Det är viktigt att minnas att arbetet fortgår, och inbegriper samarbete, mellan Internationella arbetsorganisationen (ILO), Internationella sjöfartsorganisationen (IMO) och Baselkonventionens sekretariat med målet att fastställa obligatoriska krav på global nivå för att säkerställa en ändamålsenlig och effektiv lösning av problemet med fartygsupphuggning.
(36)
Effektivt internationellt samarbete i fråga om kontroll av avfallstransporter är av största vikt för att se till att transporter av farligt avfall kontrolleras. Informationsutbyte, ansvarsdelning och samarbete mellan gemenskapen och dess medlemsstater och tredjeländer bör främjas i syfte att garantera en korrekt hantering av avfall.
(37)
Vissa av bilagorna till denna förordning bör antas av kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 18.3 i direktiv 2006/12/EG. Detta förfarande bör också gälla för ändring av bilagorna för att beakta den vetenskapliga och tekniska utvecklingen, ändringar i den relevanta gemenskapslagstiftningen eller händelser med anknytning till OECD-beslutet eller Baselkonventionen och andra närbesläktade internationella konventioner och avtal.
(38)
I samband med utformningen av instruktionerna för ifyllande av den anmälan och de transportdokument som skall anges i bilaga IC bör kommissionen, med beaktande av OECD-beslutet och Baselkonventionen, bland annat specificera att anmälan och transportdokument, så långt det är möjligt, bör vara på två sidor och ange den exakta tidpunkten för ifyllande av anmälan och transportdokument i bilagorna IA och IB, med beaktande av bilaga II. Dessutom bör de särskilda kraven klargöras i de fall där terminologi och krav skiljer sig åt mellan OECD-beslutet eller Baselkonventionen och denna förordning.
(39)
Med beaktande av de blandningar av avfallsslag som skall läggas till i bilaga IIIA bör bland andra följande uppgifter övervägas: avfallets egenskaper, till exempel dess eventuella farliga egenskaper, föroreningspotential och aggregationstillstånd; avfallshanteringsaspekter såsom teknisk kapacitet att återvinna avfallet och miljövinsterna av återvinningen, bland annat huruvida en miljöriktig hantering av avfallet kan försvåras. Kommissionen bör slutföra arbetet på denna bilaga så långt möjligt före den dag då denna förordning träder i kraft och senast sex månader efter denna tidpunkt.
(40)
Kommissionen bör även anta ytterligare åtgärder avseende denna förordnings tillämpning i enlighet med förfarandet i artikel 18.3 i direktiv 2006/12/EG. Dessa åtgärder bör omfatta en metod för beräkning av den ekonomiska säkerheten eller motsvarande försäkring, vilken kommissionen om så är möjligt bör färdigställa före den dag då denna förordning skall börja tillämpas.
(41)
De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (14).
(42)
Eftersom målet för denna förordning, nämligen att garantera miljöskydd vid transport av avfall, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och det därför, på grund av förordningens omfattning, bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
AVDELNING I
TILLÄMPNINGSOMRÅDE OCH DEFINITIONER
Artikel 1
Tillämpningsområde
1. I denna förordning fastställs de förfaranden och kontrollsystem som skall användas för avfallstransporter, beroende på avfallets ursprung och destination och transportväg, det slags avfall som transporteras samt den typ av behandling som avfallet skall genomgå på destinationsorten.
2. Förordningen skall omfatta transporter av avfall
a)
mellan medlemsstater, inom gemenskapen eller med transitering genom tredjeländer,
b)
som importeras till gemenskapen från tredjeländer,
c)
som exporteras från gemenskapen till tredjeländer,
d)
som transiteras genom gemenskapen på väg från och till tredjeländer.
3. Denna förordning omfattar inte
a)
ilandförande av avfall, inklusive avloppsvatten och restprodukter, som uppkommit i samband med normal drift av fartyg och havsplattformar, förutsatt att sådant avfall omfattas av kraven i den internationella konventionen till förhindrande av föroreningar från fartyg (1973), ändrad genom 1978 års protokoll till denna (Marpol 73/78) eller andra bindande internationella instrument,
b)
avfall som uppkommit ombord på fordon, tåg, flygplan och fartyg till dess att sådant avfall lastas av för att återvinnas eller bortskaffas,
c)
transporter av radioaktivt avfall enligt definitionen i artikel 2 i rådets direktiv 92/3/Euratom av den 3 februari 1992 om övervakning och kontroll av transport av radioaktivt avfall mellan medlemsstater samt till och från gemenskapen (15),
d)
transporter av avfall som omfattas av krav på godkännande enligt förordning (EG) nr 1774/2002,
e)
transporter av avfall enligt artikel 2.1 b ii, iv och v i direktiv 2006/12/EG, om dessa transporter redan omfattas av annan gemenskapslagstiftning innehållande liknande bestämmelser,
f)
transporter av avfall från Antarktis till gemenskapen som överensstämmer med kraven i miljöskyddsprotokollet till Antarktisfördraget (1991),
g)
import till gemenskapen av avfall som genererats av väpnade styrkor eller hjälporganisationer i krissituationer, fredsskapande eller fredsbevarande insatser, när sådant avfall transporteras av de väpnade styrkorna eller hjälporganisationerna, eller på deras vägnar, direkt eller indirekt till mottagarlandet. I denna typ av fall skall en behörig transitmyndighet och den behöriga mottagarmyndigheten i gemenskapen i förväg underrättas om transporten och dess destination.
4. Avfallstransporter från Antarktis till länder utanför gemenskapen med transitering genom gemenskapen skall omfattas av artiklarna 36 och 49.
5. Transporter av avfall enbart inom en medlemsstat skall endast omfattas av artikel 33.
Artikel 2
Defini tioner
I denna förordning gäller följande definitioner:
1.
avfall: avfall enligt definitionen i artikel 1.1 a i direktiv 2006/12/EG.
2.
farligt avfall: avfall enligt definitionen i artikel 1.4 i rådets direktiv 91/689/EEG av den 12 december 1991 om farligt avfall (16).
3.
blandat avfall: avfall som härrör från avsiktlig eller oavsiktlig blandning av två eller flera avfallsslag och för vilka det inte finns någon enskild avfallskod i bilagorna III, IIIB, IV och IVA. Avfall som transporteras i en enskild avfallstransport bestående av två eller flera avfallsslag, men där dessa är åtskilda, anses inte vara blandat avfall.
4.
bortskaffande: bortskaffande enligt definitionen i artikel 1.1 e i direktiv 2006/12/EG.
5.
behandling i avvaktan på bortskaffande: bortskaffningsförfarande D 13-D 15 enligt bilaga IIA till direktiv 2006/12/EG.
6.
återvinning: återvinning enligt definitionen i artikel 1.1 f i direktiv 2006/12/EG.
7.
behandling i avvaktan på återvinning: återvinningsförfarande R 12 och R 13 enligt bilaga IIB till direktiv 2006/12/EG.
8.
miljöriktig hantering: hantering som innebär att alla rimliga åtgärder vidtas för att se till att avfall hanteras på ett sätt som innebär skydd för människors hälsa och miljön mot skadliga effekter som sådant avfall kan medföra.
9.
produ cent: person som bedriver verksamhet som ger upphov till avfall (ursprunglig producent) och/eller person som genom förbehandling, blandning eller andra förfaranden ändrar avfallets art eller sammansättning (ny producent) i enlighet med definitionen i artikel 1.1 b i direktiv 2006/12/EG.
10.
inneh avare: avfallsproducenten eller den fysiska eller juridiska person som innehar avfallet i enlighet med definitionen i artikel 1.1 c i direktiv 2006/12/EG.
11.
insamlare: den som samlar in avfall i enlighet med definitionen i artikel 1.1 g i direktiv 2006/12/EG.
12.
handlare: en person som agerar som huvudansvarig för inköp och därpå följande försäljning av avfall, däribland sådan handlare som inte fysiskt befattar sig med avfallet enligt artikel 12 i direktiv 2006/12/EG.
13.
mäklare: person som för annans räkning anordnar återvinning eller bortskaffande av avfall, däribland sådan mäklare som inte fysiskt befattar sig med avfallet enligt artikel 12 i direktiv 2006/12/EG.
14.
mottagare: den person eller det företag under mottagarlandets jurisdiktion till vilken eller vilket avfallet transporteras för återvinning eller bortskaffande.
15.
anmälare:
a)
När det gäller en transport som har sitt ursprung i en medlemsstat skall anmälaren vara en fysisk eller juridisk person som omfattas av den berörda medlemsstatens jurisdiktion och som har för avsikt att genomföra en avfallstransport eller att låta genomföra en sådan transport, och som är skyldig att anmäla transporten. Anmälaren är en av de personer eller organ som anges nedan, och som väljs ut i enlighet med den rangordning som fastställs i följande förteckning:
i)
Den ursprunglige producenten.
ii)
Den nye producenten med tillstånd som genomför åtgärden före transporten.
iii)
En insamlare med tillstånd som sammanställer transporten av olika små avfallsmängder av samma slag från olika källor, varvid transporten skall påbörjas från en enda anmäld plats.
iv)
En registrerad handlare som skriftligen bemyndigats av ursprungliga producenten, nya producenten eller en insamlare med tillstånd enligt i, ii och iii att agera för dennes räkning som anmälare.
v)
En registrerad mäklare som skriftligen bemyndigats av ursprungliga producenten, nya producenten eller en insamlare med tillstånd enligt i, ii och iii att agera för dennes räkning som anmälare.
vi)
Om samtliga personer som avses i i, ii, iii, iv och, i förekommande fall, v är okända eller insolventa, innehavaren.
Om en anmälare som anges i iv eller v inte uppfyller återtagningsskyldigheterna i artiklarna 22-25, skall den ursprungliga producenten, nya producenten eller den insamlare med tillstånd som anges i i, ii eller iii och som bemyndigat handlaren eller mäklaren att agera för dennes räkning, betraktas som anmälare vad avser dessa återtagningsskyldigheter. Om det gäller olagliga transporter som anmälts av en handlare eller mäklare enligt iv och v, skall den person enligt i, ii eller iii som bemyndigat denna handlare eller mäklare att agera för dennes räkning betraktas som anmälare i enlighet med denna förordning.
b)
Vid import till eller transitering genom gemenskapen av avfall som inte har sitt ursprung i en medlemsstat skall anmälaren vara någon av följande fysiska eller juridiska personer under det avsändarlands jurisdiktion som har för avsikt att genomföra eller låta genomföra eller som har låtit genomföra en avfallstransport:
i)
Den person som utsetts i enlighet med avsändarlandets lagstiftning, eller, om ingen sådan person utsetts,
ii)
innehavaren vid tidpunkten för exporten.
16.
Baselkonventionen: Baselkonventionen av den 22 mars 1989 om kontroll av gränsöverskridande transporter och om slutligt omhändertagande av farligt avfall.
17.
OECD-beslut: OECD-rådets beslut C(2001)107/slutlig rörande revidering av beslut C(92)39/slutlig om kontroll av gränsöverskridande transporter av avfall avsett för återvinning.
18.
behörig myndighet:
a)
i medlemsstaterna, det organ som utsetts av den berörda medlemsstaten i enlighet med artikel 53, eller
b)
i länder utanför unionen som är parter i Baselkonventionen, det organ som utsetts av det berörda landet till behörig myndighet för den konventionens syften i enlighet med artikel 5 i denna, eller
c)
i andra länder som inte anges i a eller b, det organ som har utsetts till behörig myndighet av det berörda landet eller den berörda regionen, eller, om ingen sådan myndighet utsetts, den tillståndsmyndighet i det berörda landet eller den berörda regionen som har ansvar för avfallstransporter för återvinning eller bortskaffande eller transitering.
19.
behörig avsändarmyndighet: den behöriga myndigheten i det område varifrån transporten planeras starta eller inleds.
20.
behörig mottagarmyndighet: den behöriga myndigheten i det område till vilket transporten planeras eller genomförs, eller där avfallet lagras inför återvinning eller bortskaffande i ett område som inte omfattas av något lands jurisdiktion.
21.
behörig transitmyndighet: den behöriga myndigheten i ett annat land än det där den behöriga avsändar- eller mottagarmyndigheten hör hemma och genom vilket transporten planeras eller genomförs.
22.
avsändarland: ett land från vilket en transport av avfall planeras starta eller inleds.
23.
mottagarland: ett land till vilket en avfallstransport planeras eller genomförs för återvinning eller bortskaffande i det landet, eller för lagring inför återvinning eller bortskaffande i ett område som inte omfattas av något lands jurisdiktion.
24.
transitland: ett land, annat än avsändar- eller mottagarlandet, genom vilket transport av avfall planeras eller genomförs.
25.
område under ett lands nationella jurisdiktion: varje land- eller havsområde, där en stat bär ansvar för administration eller lagstiftning i enlighet med internationell rätt avseende skyddet av människors hälsa och miljön.
26.
de utomeuropeiska länderna och territorierna: de utomeuropeiska länder och territorier som anges i förteckningen i bilaga 1 A till beslut 2001/822/EG.
27.
exporttullkontor i gemenskapen: tullkontor enligt definition i artikel 161.5 i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (17).
28.
utfartstullkontor i gemenskapen: tullkontor enligt definition i artikel 793.2 i kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 av den 2 juli 1993 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (18).
29.
införseltullkontor i gemenskapen: det tullkontor till vilket avfall som importeras till gemenskapens tullområde skall föras i enlighet med artikel 38.1 i förordning (EEG) nr 2913/92.
30.
import: all import av avfall till gemenskapen med undantag av transitering genom gemenskapen.
31.
export: den handling då avfall lämnar gemenskapen med undantag av transitering genom gemenskapen.
32.
transitering: en transport eller planerad transport av avfall genom ett eller flera länder som inte är avsändar- eller mottagarlandet.
33.
befordran: väg- och järnvägstransport, flygtransport, transport till havs och på inre vattenvägar av avfall.
34.
transport: befordran av avfall som är avsett att återvinnas eller bortskaffas och som planeras eller genomförs
a)
mellan två länder, eller
b)
mellan ett land och de utomeuropeiska länderna och territorierna eller andra områden som står under det landets beskydd, eller
c)
mellan ett land och ett annat landområde som inte utgör del av något land enligt internationell lagstiftning, eller
d)
mellan ett land och Antarktis, eller
e)
från ett land genom något av ovan nämnda områden, eller
f)
inom ett land genom något av de områden som nämns ovan och som inleds och avslutas i samma land, eller
g)
från ett geografiskt område som inte omfattas av något lands jurisdiktion, till ett visst land.
35.
olaglig transport: alla transporter av avfall
a)
som utförs utan att de anmäls till alla berörda behöriga myndigheter i enlighet med denna förordning, eller
b)
som utförs utan godkännande från de berörda behöriga myndigheterna i enlighet med denna förordning, eller
c)
som utförs med ett godkännande som erhållits från de berörda behöriga myndigheterna genom förfalskning, uppgivande av falska uppgifter eller bedrägeri, eller
d)
som utförs på ett sätt som inte uttryckligen specificerats i anmälan eller i transportdokumentet, eller
e)
som utförs på sådant sätt att det leder till återvinning eller bortskaffande i strid mot gemenskapsbestämmelser eller internationella bestämmelser, eller
f)
som utförs i strid mot artiklarna 34, 36, 39, 40, 41 och 43, eller
g)
där det, i fråga om sådana transporter av avfall som avses i artikel 3.2 och 3.4, visar sig att
i)
avfallet har befunnits inte ingå i förteckningen i bilagorna III, IIIA eller IIIB, eller
ii)
artikel 3.4 inte har iakttagits,
iii)
transporten har skett på ett sätt som inte uttryckligen specificerats i det dokument som anges i bilaga VII.
AVDELNING II
TRANSPORTER INOM GEMENSKAPEN MED ELLER UTAN TRANSITERING GENOM ETT TREDJELAND
Artikel 3
Allmänna förfaranden
1. Transporter av följande avfall skall omfattas av förfarandet med skriftlig förhandsanmälan och skriftligt förhandsgodkännande i enlighet med bestämmelserna i denna avdelning:
a)
För bortskaffande:
Allt avfall.
b)
För återvinning:
i)
Avfall som anges i förteckningen i bilaga IV, vilket bland annat inbegriper avfall som anges i förteckningarna i bilagorna II och VIII till Baselkonventionen.
ii)
Avfall som anges i förteckningen i bilaga IVA.
iii)
Avfall som inte omfattas av en enskild avfallskod i bilaga III, IIIB, IV eller IVA.
iv)
Blandat avfall som inte omfattas av en enskild avfallskod i bilaga III, IIIB, IV eller IVA, med undantag för det som anges i bilaga IIIA.
2. Transporter av följande avfall avsett för återvinning skall omfattas av de allmänna informationskrav som fastställs i artikel 18, om mängden transporterat avfall överstiger 20 kg:
a)
Avfall som anges i förteckningen i bilaga III eller IIIB.
b)
Blandningar av två eller fler avfallsslag förtecknade i bilaga III som inte omfattas av en enskild avfallskod i bilaga III, under förutsättning att sammansättningen av dessa blandningar inte är till hinder för en miljöriktig återvinning av den och att sådana blandningar anges i bilaga IIIA i enlighet med artikel 58.
3. För sådana avfallsslag som anges i förteckningen i bilaga III skall i undantagsfall samma relevanta bestämmelser tillämpas som om det hade förtecknats i bilaga IV om avfallet uppvisar någon av de farliga egenskaper som anges i bilaga III till direktiv 91/689/EEG. Dessa fall skall hanteras i enlighet med artikel 58.
4. Transporter av avfall som uttryckligen är avsett för laboratorieanalys i syfte att antingen undersöka dess fysikaliska eller kemiska egenskaper eller bestämma huruvida det är lämpat för återvinning eller bortskaffande skall inte omfattas av förfarandet med skriftlig förhandsanmälan och skriftligt förhandsgodkännande enligt punkt 1. I stället skall de förfaranderegler som anges i artikel 18 tillämpas. Mängden sådant avfall som undantas när det uttryckligen är avsett för laboratorieanalys skall fastställas som den minsta mängd som rimligtvis kan tänkas behövas för att den berörda analysen i varje enskilt fall skall kunna genomföras på ett adekvat sätt, och skall inte överstiga 25 kg.
5. Transporter av blandat kommunalt avfall (avfallskod 20 03 01) som insamlats från privata hushåll, inbegripet när insamlingen även omfattar sådant avfall från andra producenter, till anläggningar för återvinning eller bortskaffande skall i enlighet med denna förordning omfattas av samma bestämmelser som transporter av avfall som är avsett för bortskaffande.
KAPITEL 1
Skriftlig förhandsanmälan och skriftligt förhandsgodkännande
Artikel 4
Anmälan
Om anmälaren har för avsikt att transportera avfall enligt artikel 3.1 a eller 3.1 b, skall han eller hon på förhand göra en skriftlig anmälan till den behöriga avsändarmyndigheten som skall vidarebefordra denna samt, vid gemensam anmälan, uppfylla artikel 13.
När en anmälan görs skall följande krav uppfyllas:
1.
Anmälningsdokument och transportdokument:
Anmälan skall ske med hjälp av följande dokument:
a)
Anmälningsdokumentet i bilaga IA, och
b)
transportdokumentet i bilaga IB.
När en anmälan görs skall anmälningsdokumentet och, där det är relevant, transportdokumentet fyllas i av anmälaren.
Om anmälaren inte är den ursprungliga producenten i enlighet med artikel 2.15 a i, skall anmälaren se till att den producenten eller någon av de personer som anges i artikel 2.15 a ii eller 2.15 a iii också undertecknar anmälningsdokumentet i bilaga IA, om så är genomförbart.
Anmälningsdokument och transportdokument skall tillhandahållas anmälaren av den behöriga avsändarmyndigheten.
2.
Information och dokumentation som åtföljer anmälningsdokumentet och transportdokumentet:
Anmälaren skall på anmälningsdokumentet eller i en bilaga till denna tillhandahålla den information och dokumentation som avses i del 1 i bilaga II. Anmälaren skall på transportdokumentet eller i en bilaga till detta i största möjliga utsträckning tillhandahålla den information och dokumentation som anges i del 2 i bilaga II och som föreligger vid tiden för anmälan.
En anmälan skall anses vara korrekt ifylld när den behöriga avsändarmyndigheten har försäkrat sig om att anmälningsdokumentet och transportdokumentet är kompletta i enlighet med första stycket.
3.
Ytterligare information och dokumentation:
På begäran av någon av de berörda behöriga myndigheterna skall anmälaren tillhandahålla ytterligare information och dokumentation. En förteckning över ytterligare information och dokumentation som kan begäras återfinns i del 3 i bilaga II.
En anmälan skall anses vara komplett när den behöriga mottagarmyndigheten har försäkrat sig om att anmälningsdokumentet och transportdokumentet har fyllts i och att anmälaren har tillhandahållit den information och dokumentation som avses i del 1 och 2 i bilaga II samt all ytterligare information och dokumentation som begärts i enlighet med denna punkt och som avses i del 3 i bilaga II.
4.
Ingående av avtal mellan anmälaren och mottagaren:
Anmälaren skall i enlighet med artikel 5 ingå ett avtal med mottagaren om återvinning eller bortskaffande av det anmälda avfallet.
Vid tidpunkten för anmälan skall bevis för att detta avtal existerar, eller en deklaration som intygar dess existens i enlighet med bilaga IA, läggas fram för de berörda behöriga myndigheterna. På begäran av den berörda behöriga myndigheten skall anmälaren eller mottagaren tillhandahålla en kopia av avtalet eller annat bevis som den berörda behöriga myndigheten anser tillräcklig.
5.
Ställande av ekonomisk säkerhet eller tecknande av motsvarande försäkring:
En ekonomisk säkerhet eller motsvarande försäkring skall ställas respektive tecknas i enlighet med artikel 6. Anmälaren skall lämna en deklaration om detta genom att fylla i lämplig del av anmälningsdokumentet i bilaga IA.
Vid tidpunkten för anmälan skall den ekonomiska säkerheten eller den motsvarande försäkringen (eller om den behöriga myndigheten tillåter detta, bevis på sådan säkerhet eller försäkring, eller en deklaration som intygar dess existens) ha ställts respektive tecknats som en del av anmälningsdokumentet eller, om den behöriga myndigheten tillåter detta, i enlighet med nationell lagstiftning innan transporten påbörjas.
6.
Anmälans omfattning:
En anmälan skall omfatta transporten av avfall från den ursprungliga avsändarplatsen och inbegripa behandling i avvaktan på återvinning eller bortskaffande, eller slutlig återvinning eller slutligt bortskaffande.
Om behandlingar i avvaktan på återvinning eller bortskaffande, eller slutlig återvinning eller slutligt bortskaffande därefter äger rum i ett annat land än första mottagarlandet, skall den slutliga behandlingen och destinationen anges i anmälan och artikel 15 f skall vara tillämplig.
Varje anmälan skall endast täckas av en kod för identifiering av avfallet med följande undantag.
a)
Avfall som inte omfattas av en enskild avfallskod i bilaga III, IIIB, IV eller IVA. I detta fall skall bara ett avfallsslag anges.
b)
Blandat avfall som inte omfattas av en enskild avfallskod i bilaga III, IIIB, IV eller IVA, om det inte anges i förteckningen i bilaga IIIA. I så fall skall koden för varje del av avfallet anges i storleksordning.
Artikel 5
Avtal
1. Alla avfallstransporter för vilka det krävs en anmälan skall omfattas av bestämmelsen om att avtal skall ingås mellan anmälaren och mottagaren om återvinning eller bortskaffande av det anmälda avfallet.
2. Avtalet skall vara ingått och ha verkan vid tidpunkten för anmälan och för hela den tid som transporten varar till dess ett intyg utfärdas i enlighet med artiklarna 15 e, 16 e eller, i erforderliga fall, artikel 15 d.
3. Av avtalet skall framgå
a)
att anmälaren skall återta avfallet om transporten, återvinningen eller bortskaffandet inte fullföljts som planerat eller om den genomförts som en olaglig transport i enlighet med artikel 22 och artikel 24.2,
b)
att mottagaren vid olaglig transport skall återvinna eller bortskaffa avfallet, i enlighet med artikel 24.3,
c)
att anläggningen i enlighet med artikel 16 e skall tillhandahålla ett intyg om att avfallet har återvunnits eller bortskaffats i överensstämmelse med anmälan och villkoren i denna samt med kraven i denna förordning.
4. Om det avfall som transporteras är avsett för behandling i avvaktan på återvinning eller bortskaffande, skall avtalet även omfatta följande bestämmelser om
a)
att mottagningsanläggningen i enlighet med artikel 15 d och, i erforderliga fall, 15 e skall tillhandahålla ett intyg om att avfallet har återvunnits eller bortskaffats i överensstämmelse med den relevanta anmälan och villkoren i denna samt med kraven i denna förordning, och
b)
att mottagaren, i erforderliga fall, skall göra en anmälan till den ursprungliga behöriga myndigheten i det ursprungliga avsändarlandet i enlighet med artikel 15 f ii.
5. Om avfallet transporteras mellan två inrättningar som lyder under samma juridiska person, får avtalet ersättas med en deklaration om att denna åtar sig att återvinna eller bortskaffa det anmälda avfallet.
Artikel 6
Ekonomisk säkerhet
1. Alla avfallstransporter för vilka det krävs en anmälan skall omfattas av bestämmelserna om ekonomisk säkerhet eller motsvarande försäkring, som skall täcka
a)
transportkostnaderna,
b)
kostnaderna för återvinning eller bortskaffande, inklusive varje nödvändig behandling i avvaktan på återvinning eller bortskaffande, och
c)
kostnader för lagring i 90 dagar.
2. Den ekonomiska säkerheten eller den motsvarande försäkringen är avsedd att täcka kostnader i samband med
a)
fall där transporter, återvinning eller bortskaffande inte kan genomföras som planerat i enlighet med artikel 22, och
b)
fall av olagliga transporter, återvinningar eller bortskaffanden i enlighet med artikel 24.
3. Den ekonomiska säkerheten eller den motsvarande försäkringen skall vara ställd respektive tecknad av anmälaren, eller en annan fysisk eller juridisk person på dennes vägnar, och ha verkan vid tidpunkten för anmälan eller, om den behöriga myndighet som godkänner den ekonomiska säkerheten eller motsvarande försäkring tillåter detta, senast när transporten inleds och gälla för den anmälda transporten senast när transporten inleds.
4. Den behöriga avsändarmyndigheten skall godkänna den ekonomiska säkerheten eller den motsvarande försäkringen, inbegripet säkerheten eller försäkringens form, lydelse och belopp.
Vid import till gemenskapen skall dock den behöriga mottagarmyndigheten granska den ekonomiska säkerhetens eller försäkringens belopp och, i erforderliga fall, godkänna ytterligare ekonomisk säkerhet eller motsvarande försäkring.
5. Den ekonomiska säkerheten eller den motsvarande försäkringen skall vara giltig för och täcka anmäld transport och slutförande av det anmälda avfallets återvinning eller bortskaffande.
Den ekonomiska säkerheten eller den motsvarande försäkringen skall friställas när den behöriga myndigheten i fråga har erhållit det intyg som anges i artikel 16 e eller, i erforderliga fall, artikel 15 e vad gäller behandling i avvaktan på återvinning eller bortskaffande.
6. Genom undantag från punkt 5 och om det avfall som transporteras är avsett för behandling i avvaktan på återvinning eller bortskaffande och ytterligare en återvinning eller ett bortskaffande äger rum i mottagarlandet får den ekonomiska säkerheten eller den motsvarande försäkringen friställas när avfallet lämnar anläggningen för behandling i avvaktan på återvinning eller bortskaffande och den behöriga myndigheten i fråga har erhållit det intyg som anges i artikel 15 d. I detta fall skall varje ny transport till en anläggning för återvinning eller bortskaffande omfattas av en ekonomisk säkerhet eller motsvarande försäkring, såvida inte den behöriga mottagarmyndigheten meddelat att en sådan ekonomisk säkerhet eller motsvarande försäkring inte är nödvändig. Under sådana omständigheter skall den behöriga mottagarmyndigheten ansvara för att uppfylla de skyldigheter som uppstår vid olaglig transport och för återtagning om transporten eller den vidare återvinningen eller bortskaffandet inte kan avslutas som planerat.
7. Den berörda behöriga myndighet i gemenskapen som har godkänt den ekonomiska säkerheten eller den motsvarande försäkringen skall ha tillgång till denna och använda medlen, bl.a. för betalningar till andra berörda myndigheter, för att fullgöra sina skyldigheter i enlighet med artiklarna 23 och 25.
8. Vid en gemensam anmälan i enlighet med artikel 13 kan en ekonomisk säkerhet ställas eller motsvarande försäkring tecknas som täcker delar av den gemensamma anmälan, i stället för en säkerhet som täcker hela den gemensamma anmälan. I sådana fall skall den ekonomiska säkerheten eller motsvarande försäkring täcka transporten senast den dag då den anmälda transport den är avsedd att täcka inleds.
En ekonomisk säkerhet eller motsvarande försäkring skall friställas när den behöriga myndigheten i fråga har erhållit det intyg som avses i artikel 16 e eller, i förekommande fall, artikel 15 e när det gäller behandling i avvaktan på återvinning eller bortskaffande av ifrågavarande avfall. Punkt 6 skall vara tillämplig på motsvarande sätt.
9. Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om vilka nationella lagstiftningsåtgärder de vidtar enligt denna artikel.
Artikel 7
Den behöriga avsändarmyndighetens vidarebefordran av anmälan
1. När den behöriga avsändarmyndigheten har fått in en korrekt ifylld anmälan i enlighet med artikel 4.2 andra stycket skall den behålla en kopia av anmälan och vidarebefordra anmälan till den behöriga mottagarmyndigheten med kopior till eventuella transitmyndigheter samt informera anmälaren om att anmälan har vidarebefordrats. Detta skall göras inom tre arbetsdagar från det att anmälan mottagits.
2. Om anmälan inte har fyllts i korrekt skall den behöriga avsändarmyndigheten begära information och dokumentation från anmälaren i enlighet med artikel 4.2 andra stycket.
Detta skall göras inom tre arbetsdagar från det att anmälan mottagits.
I sådana fall skall den behöriga avsändarmyndigheten inom tre arbetsdagar från det att den har mottagit den begärda informationen och/eller dokumentationen iaktta punkt 1.
3. Den behöriga avsändarmyndigheten får inom tre arbetsdagar från det att den mottagit en enligt artikel 4.2 andra stycket korrekt ifylld anmälan besluta att inte gå vidare med anmälan, om den har invändningar mot transporten i enlighet med artiklarna 11 och 12.
Den skall genast underrätta anmälaren om sitt beslut och om dessa invändningar.
4. Om den behöriga avsändarmyndigheten inte inom 30 dagar från det att den har mottagit anmälan har vidarebefordrat den i enlighet med bestämmelserna i punkt 1 skall den på anmälarens begäran ge anmälaren en motiverad förklaring till detta. Detta skall inte gälla i det fall den begäran om information som anges i punkt 2 inte har hörsammats.
Artikel 8
Begäran om information och dokumentation från berörda behöriga myndigheter och den behöriga mottagarmyndighetens bekräftelse
1. Om någon av de berörda behöriga myndigheterna, efter det att den behöriga avsändarmyndigheten har vidarebefordrat anmälan, anser att det krävs ytterligare information och dokumentation i enlighet med artikel 4.3 andra stycket, skall den begära sådan information och dokumentation från anmälaren och informera övriga behöriga myndigheter om denna begäran mottagits. Detta skall göras inom tre arbetsdagar från det att anmälan mottagits. I sådana fall skall de berörda behöriga myndigheterna inom tre arbetsdagar från det att de har mottagit den begärda informationen och dokumentationen underrätta den behöriga mottagarmyndigheten om detta.
2. När den behöriga mottagarmyndigheten anser att anmälan är komplett på det sätt som anges i artikel 4.3 andra stycket, skall den sända en bekräftelse till anmälaren och kopior till övriga berörda behöriga myndigheter. Detta skall göras inom tre arbetsdagar från det att den kompletta anmälan mottagits.
3. Om den behöriga mottagarmyndigheten inte inom 30 dagar från det att den har mottagit anmälan har bekräftat detta i enlighet med bestämmelserna i punkt 2 skall den på anmälarens begäran ge anmälaren en motiverad förklaring till detta.
Artikel 9
De behöriga mottagar-, avsändar- och transitmyndigheternas godkännande samt tidsfrister för befordran, återvinning och bortskaffande
1. Inom 30 dagar från den dag då den behöriga mottagarmyndigheten skickade bekräftelsen i enlighet med artikel 8 skall de behöriga mottagar-, avsändar- och transitmyndigheterna skriftligen fatta något av följande vederbörligen motiverade beslut om den anmälda transporten:
a)
Godkännande utan villkor.
b)
Godkännande med villkor i enlighet med artikel 10.
c)
Invändningar i enlighet med artiklarna 11 och 12.
Den behöriga transitmyndighetens underförstådda samtycke kan anses föreligga om ingen invändning reses inom den fastställda tidsfristen på 30 dagar.
2. De behöriga mottagar-, avsändar- och, i förekommande fall, transitmyndigheterna skall till anmälaren skriftligen vidarebefordra sitt beslut och skälen till detta inom den fastställda tidsfrist på 30 dagar som avses i punkt 1, med kopior till de övriga berörda behöriga myndigheterna.
3. De behöriga mottagar-, avsändar- och, i förekommande fall, transitmyndigheterna skall styrka sitt skriftliga godkännande genom att på lämpligt sätt stämpla, signera och datera anmälningsdokumentet eller sina kopior av denna.
4. Ett skriftligt godkännande av en planerad transport skall upphöra att vara giltigt efter ett kalenderår från det att det utfärdades eller från det senare datum som anges på anmälningsdokumentet. Detta skall emellertid inte gälla om de berörda behöriga myndigheterna fastställer en kortare giltighetsperiod.
5. Underförstått samtycke till en planerad transport skall upphöra ett kalenderår efter det att den tidsfrist på 30 dagar som anges i punkt 1 har löpt ut.
6. En planerad transport får endast genomföras när kraven i artikel 16 a och 16 b är uppfyllda och under den tidsperiod då samtliga behöriga myndigheters underförstådda eller skriftliga godkännanden är giltiga.
7. Återvinning eller bortskaffande av avfall i samband med en planerad transport skall slutföras senast ett kalenderår efter anläggningens bekräftelse av att avfallet har tagits emot, såvida inte de berörda behöriga myndigheterna fastställer en kortare giltighetsperiod.
8. De berörda behöriga myndigheterna skall dra tillbaka sitt godkännande när de får kännedom om att
a)
avfallets sammansättning avviker från det anmälda, eller
b)
de villkor som fastställts för transporten inte uppfylls, eller
c)
avfallet inte återvinns eller bortskaffas i enlighet med det tillstånd som utfärdats för den anläggning som genomför verksamheten i fråga, eller
d)
avfallet skall transporteras, eller har transporterats, återvunnits eller bortskaffats på ett sätt som inte är förenligt med de uppgifter som tillhandahållits i anmälan och transportdokument eller som bilaga till dessa.
9. Om godkännandet dras in skall detta göras i form av ett officiellt meddelande till anmälaren, med kopior till övriga berörda behöriga myndigheter och till mottagaren.
Artikel 10
Villkor för transporter
1. Inom 30 dagar från den dag då den behöriga mottagarmyndigheten skickade bekräftelsen i enlighet med artikel 8 får de behöriga mottagar-, avsändar- och transitmyndigheterna fastställa villkor för sitt godkännande av den anmälda transporten. Sådana villkor får grundas på ett eller flera av de skäl som fastställs i artikel 11 eller artikel 12.
2. De behöriga avsändar-, mottagar- och transitmyndigheterna får också inom den tidsfrist på 30 dagar som avses i punkt 1 fastställa villkor för avfallstransport inom områden under deras jurisdiktion. Sådana transportvillkor får inte vara strängare än de som gäller för liknande transporter som uteslutande sker inom områden under deras jurisdiktion och skall beakta gällande avtal, särskilt tillämpliga internationella avtal.
3. De behöriga avsändar-, mottagar- och transitmyndigheterna får också inom den tidsfrist på 30 dagar som avses i punkt 1 som villkor fastställa att deras godkännande skall anses vara upphävt om den ekonomiska säkerheten eller motsvarande försäkring inte är giltig senast när den anmälda transporten inleds, i enlighet med vad som krävs enligt artikel 6.3.
4. Den behöriga myndighet som fastställer villkoren skall till anmälaren skriftligen vidarebefordra dessa och sända kopior till de berörda behöriga myndigheterna.
Den berörda behöriga myndigheten skall se till att villkoren anges i eller bifogas anmälningsdokumentet.
5. De behöriga mottagarmyndigheterna får också, inom den tidsfrist på 30 dagar som anges i punkt 1, föreskriva att mottagningsanläggningen regelbundet skall utarbeta en rapport om inkommande och avsänt avfall och/eller balansen däremellan samt därmed sammanhängande återvinning och bortskaffande i enlighet med anmälan och under dess giltighetsperiod. Rapporten skall undertecknas av en person som är juridiskt ansvarig för anläggningen och skickas till den behöriga mottagarmyndigheten inom en månad efter återvinningen eller bortskaffandet.
Artikel 11
Invändningar mot transporter av avfall avsett för bortskaffande
1. Om en planerad transport av avfall avsett för bortskaffande anmäls får de behöriga mottagar- och avsändarmyndigheterna, inom 30 dagar från den dag då den behöriga mottagarmyndigheten skickade bekräftelsen i enlighet med artikel 8, resa motiverade invändningar grundade på ett eller flera av nedanstående skäl och i överensstämmelse med fördraget:
a)
Den planerade transporten eller bortskaffandet är inte förenlig med de åtgärder som vidtagits för att helt eller delvis förbjuda eller systematiskt invända mot transporter av avfall i syfte att i enlighet med direktiv 2006/12/EG genomföra principerna om närhet, prioritering av återvinning och tillräcklig egenkapacitet på gemenskapsnivå och nationell nivå.
b)
Den planerade transporten eller bortskaffandet är inte förenlig med nationell lagstiftning om miljöskydd, allmän ordning, allmän säkerhet eller hälsoskydd vad avser åtgärder som äger rum i det land som reser invändningar.
c)
Anmälaren eller mottagaren har tidigare dömts för olagliga transporter eller någon annan olaglig handling på miljöskyddsområdet. I detta fall får de behöriga avsändar- och mottagarmyndigheten vägra godkänna alla transporter i vilka den aktuella personen är involverad i enlighet med nationell lagstiftning.
d)
Anmälaren eller anläggningen har upprepade gånger underlåtit att iaktta artiklarna 15 och 16 i samband med tidigare transporter.
e)
Medlemsstaten vill utöva sin rätt enligt artikel 4.1 i Baselkonventionen att förbjuda införsel av farligt avfall eller avfall som anges i bilaga II till den konventionen.
f)
Den planerade transporten eller bortskaffandet strider mot förpliktelser som följer av internationella konventioner som den berörda medlemsstaten, de berörda medlemsstaterna eller gemenskapen har ingått.
g)
Den planerade transporten eller bortskaffandet står inte i överensstämmelse med direktiv 2006/12/EG, särskilt artiklarna 5 och 7 i detta, med hänsyn till särskilda geografiska förhållanden eller behovet av specialiserade inrättningar för vissa avfallsslag
i)
för att genomföra principen om tillräcklig egenkapacitet på gemenskapsnivå och nationell nivå, eller
ii)
om den specialiserade inrättningen skall omhänderta avfall från en mer närliggande källa och den behöriga myndigheten har prioriterat detta avfall, eller
iii)
för att säkerställa att transporterna sker i enlighet med avfallsplanerna.
h)
Avfallet kommer att behandlas i en anläggning som omfattas av direktiv 96/61/EG men som inte tillämpar bästa tillgängliga teknik enligt artikel 9.4 i det direktivet i enlighet med tillståndet för anläggningen.
i)
Avfallet består av blandat kommunalt avfall som insamlats från privata hushåll (avfallskod 20 03 01).
j)
Det berörda avfallet kommer inte att behandlas i enlighet med rättsligt bindande miljöskyddsnormer för bortskaffande i gemenskapslagstiftningen, även då tillfälliga undantag har beviljats.
2. Den behöriga transitmyndigheten eller transitmyndigheterna får, inom den tidsfrist på 30 dagar som anges i punkt 1, resa motiverade invändningar grundade endast på punkt 1 b, 1 c, 1 d och 1 f.
3. Om det rör sig om farligt avfall som uppkommit i en avsändarstat i en så liten årlig mängd att det vore oekonomiskt att uppföra nya specialiserade inrättningar för bortskaffande i denna medlemsstat skall punkt 1 a inte vara tillämplig.
Den behöriga mottagarmyndigheten skall samarbeta med den behöriga avsändarmyndighet som anser att denna punkt, snarare än punkt 1 a, bör tillämpas, för att lösa frågan bilateralt.
Om ingen tillfredsställande lösning kan hittas kan endera medlemsstaten hänskjuta frågan till kommissionen. Kommissionen skall då avgöra frågan i enlighet med förfarandet i artikel 18.3 i direktiv 2006/12/EG.
4. Om de behöriga myndigheterna inom den tidsfrist på 30 dagar som anges i punkt 1 anser att de problem som gav upphov till deras invändningar är lösta, skall de genast skriftligen underrätta anmälaren, med kopior till mottagaren och till övriga berörda behöriga myndigheter.
5. Om de problem som har lett till att invändningar har rests inte har lösts inom den tidsfrist på 30 dagar som anges i punkt 1 skall anmälan upphöra att gälla. Om anmälaren fortfarande avser att genomföra transporten skall en ny anmälan göras, såvida inte samtliga berörda behöriga myndigheter och anmälaren kommer överens om annat.
6. Åtgärder som medlemsstaterna vidtar i enlighet med punkt 1 a i syfte att helt eller delvis förbjuda eller systematiskt invända mot transporter av avfall avsett för bortskaffande eller i enlighet med punkt 1 e skall av den medlemsstat som vidtar åtgärderna omedelbart anmälas till kommissionen som skall informera de övriga medlemsstaterna.
Artikel 12
Invändningar mot transporter av avfall avsett för återvinning
1. Om en planerad transport av avfall avsett för återvinning anmäls får de behöriga mottagar- och avsändarmyndigheterna, inom 30 dagar från den dag då den behöriga mottagarmyndigheten skickade bekräftelsen i enlighet med artikel 8, resa motiverade invändningar grundade på ett eller flera av nedanstående skäl och i överensstämmelse med fördraget:
a)
Den planerade transporten eller återvinningen är inte förenlig med direktiv 2006/12/EG, särskilt artiklarna 3, 4, 7 och 10 i detta.
b)
Den planerade transporten eller återvinningen är inte förenlig med nationell lagstiftning om miljöskydd, allmän ordning, allmän säkerhet eller hälsoskydd vad avser åtgärder som vidtas i det land som reser invändningar.
c)
Den planerade transporten eller återvinningen är inte förenlig med nationell lagstiftning om avfallsåtervinning i avsändarlandet, inbegripet när den planerade transporten avser avfall som är avsett för återvinning i en anläggning som har mindre strikta normer för behandling av det särskilda avfallet än de som har fastställts i avsändarlandet med iakttagande av behovet att säkerställa att den inre marknaden fungerar korrekt.
Detta skall inte gälla när
i)
det finns motsvarande gemenskapslagstiftning, särskilt sådan som hänför sig till avfall, och krav som är minst lika stränga som de som föreskrivs i gemenskapslagstiftningen har införts i den nationella lagstiftningen vid införlivandet av sådan gemenskapslagstiftning,
ii)
återvinningen i mottagarlandet äger rum på villkor som i stort sett motsvarar de villkor som föreskrivs i avsändarlandets nationella lagstiftning,
iii)
annan nationell lagstiftning i avsändarlandet än den som omfattas av ovanstående led i inte har anmälts i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 98/34/EG av den 22 juni 1998 om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter och om regler för informationssamhällets tjänster (19), enligt kraven i det direktivet.
d)
Anmälaren eller mottagaren har tidigare dömts för olagliga transporter eller någon annan olaglig handling på miljöskyddsområdet. I detta fall får den behöriga avsändar- och mottagarmyndigheten vägra godkänna alla transporter i vilka den aktuella personen är involverad i enlighet med nationell lagstiftning.
e)
Anmälaren eller anläggningen upprepade gånger inte har iakttagit artiklarna 15 och 16 i samband med tidigare transporter.
f)
Den planerade transporten eller återvinningen strider mot förpliktelser som följer av internationella konventioner som den berörda medlemsstaten, de berörda medlemsstaterna eller gemenskapen har ingått.
g)
Förhållandet mellan vad som kan återvinnas och inte kan återvinnas, det uppskattade värdet för det material som slutligt återvinns eller kostnaderna för återvinning och bortskaffande av den del som inte kan återvinnas medför att återvinning inte är försvarbar, med beaktande av ekonomiska och/eller miljömässiga skäl.
h)
Det avfall som transporteras är avsett för bortskaffande och inte för återvinning.
i)
Avfallet kommer att behandlas i en anläggning som omfattas av direktiv 96/61/EG men som inte tillämpar bästa tillgängliga teknik enligt artikel 9.4 i det direktivet i enlighet med tillståndet för anläggningen.
j)
Det berörda avfallet kommer inte att behandlas i enlighet med rättsligt bindande miljöskyddsnormer för återvinningsverksamhet eller rättsligt bindande återvinnings- eller materialutnyttjandekrav i gemenskapslagstiftningen, även då tillfälliga undantag har beviljats.
k)
Det berörda avfallet kommer inte att behandlas i enlighet med avfallsplaner som utarbetats i enlighet med artikel 7 i direktiv 2006/12/EG för att garantera genomförandet av rättsligt bindande återvinnings- eller materialutnyttjandekrav i gemenskapslagstiftningen.
2. Den behöriga transitmyndigheten eller transitmyndigheterna får, inom den tidsfrist på 30 dagar som anges i punkt 1, resa motiverade invändningar mot den planerade transporten, grundade endast på punkt 1 b, 1 d, 1 e och 1 f.
3. Om de behöriga myndigheterna inom den tidsfrist på 30 dagar som anges i punkt 1 anser att de problem som gav upphov till deras invändningar är lösta, skall de genast skriftligen underrätta anmälaren, med kopior till mottagaren och till övriga berörda behöriga myndigheter.
4. Om de problem som har lett till att invändningar har rests inte löses inom den tidsfrist på 30 dagar som anges i punkt 1 skall anmälan upphöra att gälla. Om anmälaren fortfarande avser att genomföra transporten skall en ny anmälan göras, såvida inte samtliga berörda behöriga myndigheter och anmälaren kommer överens om annat.
5. Invändningar från de behöriga myndigheterna enligt punkt 1 c skall rapporteras av medlemsstaterna till kommissionen i enlighet med artikel 51.
6. Avsändarstaten skall underrätta kommissionen och övriga medlemsstater om den nationella lagstiftning som kan utgöra grund för invändningar som framförs av behöriga myndigheter enligt punkt 1 c och skall uppge på vilket avfall och vilken återvinningsverksamhet dessa invändningar är tillämpliga, innan sådan lagstiftning åberopas för motiverade invändningar.
Artikel 13
Generell anmälan
1. Anmälaren får lämna in en generell anmälan som omfattar flera transporter, förutsatt att följande villkor uppfylls för varje transport:
a)
Avfallet har i huvudsak liknande fysikaliska och kemiska egenskaper.
b)
Avfallet transporteras till samma mottagare och samma anläggning.
c)
Samma transportväg som anges på anmälningsdokumentet används.
2. Om denna transportväg inte kan följas på grund av oförutsedda omständigheter skall anmälaren underrätta de berörda behöriga myndigheterna snarast möjligt, i möjligaste mån innan transporten påbörjas om den ändrade transportvägen redan då är känd.
Om den ändrade transportvägen är känd innan transporten påbörjas och leder till att andra behöriga myndigheter berörs än de som berörs av den generella anmälan, får den generella anmälan inte användas, utan en ny anmälan skall lämnas in.
3. De berörda behöriga myndigheterna får som villkor för att godkänna en generell anmälan begära att ytterligare information och dokumentation i enlighet med artikel 4.2 andra stycket och 4.3 andra stycket tillhandahålls senare.
Artikel 14
Förhandsgodkända återvinningsanläggningar
1. De behöriga mottagarmyndigheterna som inom sina områden har särskilda återvinningsanläggningar får besluta att på förhand utfärda godkännanden för dessa.
Sådana beslut skall vara tidsbegränsade och när som helst kunna upphävas.
2. I det fall en gemensam anmälan görs i enlighet med artikel 13 får den behöriga mottagarmyndigheten i samförstånd med övriga berörda behöriga myndigheter förlänga giltighetstiden för det godkännande som avses i artikel 9.4 och 9.5 till maximalt tre år.
3. Behöriga myndigheter som beslutar att utfärda ett förhandsgodkännande av anläggningar i enlighet med punkterna 1 och 2 skall lämna följande information till kommissionen och, i erforderliga fall, OECD:s sekretariat:
a)
Återvinningsanläggningens namn, registreringsnummer och adress.
b)
En redogörelse för de metoder som används, inbegripet R-koder.
c)
De avfallsslag som förtecknas i bilagorna IV och IVA, eller de avfallsslag som beslutet gäller.
d)
Sammanlagd förhandsgodkänd mängd.
e)
Giltighetstiden.
f)
Eventuella ändringar i förhandsgodkännandet.
g)
Eventuella ändringar i den anmälda informationen.
h)
Eventuellt upphävande av förhandsgodkännandet.
Formuläret i bilaga VI skall användas för detta ändamål.
4. Genom undantag från artiklarna 9, 10 och 12 skall det godkännande som ges i enlighet med artikel 9, de villkor som fastställs i enlighet med artikel 10 eller de invändningar som de berörda behöriga myndigheterna reser i enlighet med artikel 12 omfattas av en tidsfrist på sju arbetsdagar från den dag då den behöriga mottagarmyndigheten skickade sin bekräftelse i enlighet med artikel 8.
5. Oavsett vad som anges i punkt 4 får den behöriga avsändarmyndigheten besluta att det krävs mer tid för att få in ytterligare information eller dokumentation från anmälaren.
I sådana fall skall den behöriga myndigheten inom sju arbetsdagar skriftligen meddela anmälaren och skicka kopior av meddelandet till övriga berörda behöriga myndigheter.
Den sammanlagda tiden för detta förfarande skall inte överskrida 30 dagar från den dag då den behöriga mottagarmyndigheten skickade sin bekräftelse i enlighet med artikel 8.
Artikel 15
Ytterligare bestämmelser om behandling i avvaktan på återvinning och bortskaffande
Transporter av avfall avsett för behandling i avvaktan på återvinning eller bortskaffande skall omfattas av följande bestämmelser:
a)
Om en transport av avfall är avsedd för behandling i avvaktan på återvinning eller bortskaffande skall alla anläggningar, där de därpå följande behandlingarna i avvaktan på återvinning eller bortskaffande och den slutliga återvinningen eller bortskaffningen planeras, också anges på anmälningsdokumentet utöver den inledande behandlingen i avvaktan på återvinning eller bortskaffande.
b)
Den behöriga avsändar- och mottagarmyndigheten får godkänna en transport av avfall som är avsedd för behandling i avvaktan på återvinning eller bortskaffande endast om det inte finns några grunder för invändning i enlighet med artikel 11 eller 12 mot transporten av avfall till de anläggningar som utför därpå följande behandling i avvaktan på återvinning eller bortskaffande eller slutlig återvinning eller bortskaffning.
c)
Inom tre dagar från det att avfallet har nått den anläggning där behandlingen i avvaktan på återvinning eller bortskaffande skall äga rum, skall den anläggningen skriftligen bekräfta att den har tagit emot avfallet.
Denna bekräftelse skall införas i eller bifogas transportdokumentet. Den berörda anläggningen skall vidarebefordra undertecknade kopior av transportdokumentet tillsammans med denna bekräftelse till anmälaren och de berörda behöriga myndigheterna.
d)
Så snart som möjligt, men senast 30 dagar från det att behandlingen i avvaktan på återvinning eller bortskaffande slutförts, och högst ett kalenderår från det att avfallet tagits emot eller en kortare period i enlighet med artikel 9.7, skall den anläggning som genomför verksamheten på eget ansvar intyga att behandlingen i avvaktan på återvinning eller bortskaffande är avslutad.
Detta intyg skall införas i eller bifogas transportdokumentet.
Den berörda anläggningen skall vidarebefordra undertecknade kopior av transportdokumentet tillsammans med detta intyg till anmälaren och de berörda behöriga myndigheterna.
e)
När en bortskaffnings- eller återvinningsanläggning som genomför en behandling i avvaktan på återvinning eller bortskaffande levererar avfallet för därpå följande behandling i avvaktan på återvinning eller bortskaffande och slutlig återvinning eller slutligt bortskaffande i en anläggning i mottagarlandet skall den så snart som möjligt, och högst ett kalenderår efter det att avfallet levererats eller en kortare period i enlighet med artikel 9.7, erhålla ett intyg från denna anläggning om att avfallet slutligt har återvunnits eller bortskaffats.
Den anläggning som genomför en behandling i avvaktan på återvinning eller bortskaffande skall omgående vidarebefordra alla relevanta intyg till anmälaren och de berörda behöriga myndigheterna, och ange vilka transporter som intygen avser.
f)
Om en leverans enligt led e görs till en anläggning som ligger i
i)
det ursprungliga avsändarlandet eller i en annan medlemsstat, skall en ny anmälan krävas i enlighet med bestämmelserna i denna avdelning, eller
ii)
ett tredjeland, skall en ny anmälan krävas i enlighet med bestämmelserna i denna förordning, varvid det emellertid skall beaktas att bestämmelserna om de behöriga myndigheterna också skall gälla för den ursprungliga behöriga myndigheten i det ursprungliga avsändarlandet.
Artikel 16
Krav efter godkännande av en transport
Efter det att de berörda behöriga myndigheterna har godkänt en transport skall samtliga berörda företag fylla i transportdokumentet, eller vid gemensam anmälan transportdokumenten, på de punkter som är aktuella, underteckna det eller dem och behålla kopia eller kopior. Följande krav skall vara uppfyllda:
a)
”Anmälaren skall fylla i transportdokumentet”: När anmälaren har fått in godkännanden från de behöriga avsändar-, mottagar- och transitmyndigheterna, eller kan utgå från den behöriga transitmyndighetens underförstådda samtycke, skall denne föra in det faktiska transportdatumet och i största möjliga utsträckning alla övriga uppgifter som krävs i transportdokumentet.
b)
”Förhandsinformation om när transporten inleds”: Anmälaren skall skicka undertecknade kopior av det ifyllda transportdokumentet enligt led a till de behöriga myndigheter som berörs och till mottagaren senast tre arbetsdagar innan transporten inleds.
c)
”Dokument som skall åtfölja varje transport”: Anmälaren skall behålla en kopia av transportdokumentet. Transportdokumentet och kopior av anmälningsdokumentet med de berörda behöriga myndigheternas skriftliga godkännande och villkor skall åtfölja varje transport. Den anläggning som tar emot avfallet skall behålla transportdokumentet.
d)
”Anläggningens skriftliga bekräftelse av att avfallet har tagits emot”: Anläggningen skall inom tre dagar från det att avfallet har tagits emot skriftligen bekräfta detta.
Denna bekräftelse skall vara införd i eller bifogas transportdokumentet.
Anläggningen skall vidarebefordra undertecknade kopior av transportdokumentet med denna bekräftelse till anmälaren och de berörda behöriga myndigheterna.
e)
”Anläggningens intyg om slutlig återvinning eller slutligt bortskaffande”: Så snart som möjligt, men senast 30 dagar från det att den slutliga återvinningen eller det slutliga bortskaffandet slutförts och högst ett kalenderår eller en kortare period i enlighet med artikel 9.7, från det att avfallet mottagits, skall den anläggning som genomför återvinningen eller bortskaffandet på eget ansvar intyga att avfallet slutligt har återvunnits eller bortskaffats.
Detta intyg skall vara infört i eller bifogas transportdokumentet.
Anläggningen skall vidarebefordra undertecknade kopior av transportdokumentet tillsammans med detta intyg till anmälaren och de berörda behöriga myndigheterna.
Artikel 17
Ändringar av transporten efter det att godkännandet utfärdats
1. Om väsentliga ändringar görs i fråga om detaljer och/eller villkor för en godkänd transport, inklusive ändringar av den avsedda mängden, transportväg, vägval, transportdatum eller transportmedel, skall anmälaren omedelbart meddela de berörda behöriga myndigheterna och mottagaren och detta, om möjligt, innan transporten inleds.
2. I sådana fall skall en ny anmälan göras, såvida inte alla berörda behöriga myndigheter anser att de föreslagna ändringarna inte kräver en ny anmälan.
3. Om sådana ändringar berör andra behöriga myndigheter än de som berördes av den ursprungliga anmälan skall en ny anmälan göras.
KAPITEL 2
Allmänna informationskrav
Artikel 18
Avfall som skall åtföljas av viss information
1. Avfall som avses i artikel 3.2 och 3.4, och som är avsett för transport skall omfattas av följande förfaranderegler:
a)
I syfte att underlätta spårningen av sådana avfallstransporter skall den person under avsändarlandets jurisdiktion som organiserar transporten se till att avfallet åtföljs av det dokument som återfinns i bilaga VII.
b)
Det dokument som återfinns i bilaga VII skall undertecknas av den person som organiserar transporten innan transporten äger rum samt undertecknas av återvinningsanläggningen eller laboratoriet och mottagaren vid det tillfälle då avfallet tas emot.
2. Det avtal som avses i bilaga VII mellan den person som organiserar transporten och mottagaren av avfallet för återvinning skall ha verkan när transporten inleds och skall, om avfallstransporten eller avfallsåtervinningen inte kan fullföljas som det var avsett eller om den genomförts som en olaglig transport, omfatta en skyldighet för den person som organiserar transporten eller, om den personen inte kan fullfölja avfallstransporten eller avfallsåtervinningen (t.ex. på grund av insolvens), mottagaren att
a)
återta avfallet eller säkerställa att det återvinns på ett alternativt sätt, och
b)
om så är nödvändigt, säkerställa att det lagras under mellantiden.
Den person som organiserar transporten eller mottagaren skall på begäran av den berörda behöriga myndigheten tillhandahålla en kopia av avtalet.
3. För inspektions-, efterlevnads-, planerings- och statistiksyften får medlemsstaterna i enlighet med nationell lagstiftning begära uppgifter enligt punkt 1 om transporter som omfattas av denna artikel.
4. De uppgifter som anges i punkt 1 skall behandlas konfidentiellt om det krävs enligt gemenskapslagstiftningen och nationell lagstiftning.
KAPITEL 3
Allmänna krav
Artikel 19
Förbud mot blandning av avfall under transport
Från den tidpunkt då transporten påbörjas och fram till mottagandet i en avfallsåtervinnings- eller bortskaffningsanläggning får det avfall som specificeras i anmälan eller som avses i artikel 18 inte blandas med annat avfall.
Artikel 20
Bevarande av dokumentation och information
1. All dokumentation som mottas av eller skickas från de behöriga myndigheterna i samband med en anmäld transport skall av behöriga myndigheter, anmälare, mottagare och den anläggning som tar emot avfallet bevaras inom gemenskapen under minst tre år räknat från den dag då transporten inleds.
2. Den person som organiserar transporten, mottagaren och den anläggning som tar emot avfallet skall, under minst tre år räknat från den dag då transporten inleds, i gemenskapen bevara information som tillhandahålls i enlighet med artikel 18.1.
Artikel 21
Allmänhetens tillgång till anmälningar
Den behöriga myndigheten i avsändar- eller mottagarmedlemsstaten skall på lämpligt sätt, t.ex. via Internet, offentliggöra uppgifter om anmälningar om transporter som den godkänt, förutsatt att sådan information inte är sekretessbelagd enligt nationell lagstiftning eller gemenskapslagstiftning.
KAPITEL 4
Återtagningsskyldighet
Artikel 22
Återtagning av avfall om en transport inte kan fullföljas som planerat
1. Om någon av de behöriga myndigheterna har fått kännedom om att en avfallstransport, inbegripet avfallets återvinning och bortskaffande, inte kan fullföljas som planerat i enlighet med de bestämmelser som anges i anmälan och transportdokumentet och/eller det avtal som avses i artikel 4.4 andra stycket och artikel 5, skall den omgående meddela den behöriga avsändarmyndigheten. Om en återvinnings- eller bortskaffningsanläggning avvisar en mottagen transport, skall den omedelbart informera den behöriga mottagarmyndigheten om detta.
2. Den behöriga avsändarmyndigheten skall, utom i de fall som anges i punkt 3, se till att det berörda avfallet återförs till det område som omfattas av denna myndighets jurisdiktion eller till annan plats i avsändarlandet av anmälaren som fastställs i enlighet med rangordningen i artikel 2.15 eller, om detta inte är möjligt, av den behöriga myndigheten själv eller av en fysisk eller juridisk person på dess vägnar.
Avfallet skall återföras inom 90 dagar, eller någon annan tidsperiod som överenskommits mellan de berörda behöriga myndigheterna, efter det att den behöriga avsändarmyndigheten har fått kännedom om eller skriftligen underrättats av de behöriga mottagar- eller transitmyndigheterna om att den godkända avfallstransporten eller avfallets återvinning eller bortskaffande inte kan fullföljas och har informerats om skälen till detta. Sådana upplysningar kan härröra från information till de behöriga mottagar- eller transitmyndigheterna, bland annat från andra behöriga myndigheter.
3. Återtagningskravet i punkt 2 skall inte tillämpas om de behöriga avsändar-, transit- och mottagarmyndigheter som berörs av bortskaffande eller återvinning av avfallet har försäkrat sig om att avfallet kan återvinnas eller bortskaffas på ett alternativt sätt i mottagarlandet eller på annat håll av anmälaren eller, om detta inte är möjligt, av den behöriga avsändarmyndigheten själv eller av en fysisk eller juridisk person på dess vägnar.
Återtagningskravet i punkt 2 skall inte tillämpas om det transporterade avfallet under behandlingen i berörd anläggning oåterkalleligt blandats med annat avfall innan en berörd behörig myndighet har fått kännedom om att den anmälda transporten inte kan fullföljas enligt punkt 1. Sådant blandat avfall skall återvinnas eller bortskaffas på något annat sätt i enlighet med första stycket.
4. Vid återtagning enligt punkt 2 skall en ny anmälan göras såvida inte de berörda behöriga myndigheterna kommer överens om att en vederbörligen motiverad begäran från den ursprungliga behöriga avsändarmyndigheten är tillräckligt.
Nya anmälningar skall i förekommande fall göras av den ursprungliga anmälaren eller, om detta inte är möjligt, av någon annan fysisk eller juridisk person som fastställs i enlighet med artikel 2.15 eller, om detta inte är möjligt, av den behöriga avsändarmyndigheten själv eller av en fysisk eller juridisk person på dess vägnar.
Ingen behörig myndighet får resa invändningar mot eller motsätta sig återföring av avfallet från en transport som inte kan fullföljas, eller mot därmed sammanhängande återvinning eller bortskaffande.
5. Om alternativa åtgärder vidtas utanför det ursprungliga mottagarlandet enligt punkt 3 skall det, i förekommande fall, göras en ny anmälan av den ursprungliga anmälaren eller, om detta inte är möjligt, av någon annan fysisk eller juridisk person som fastställs i enlighet med artikel 2.15 eller, om detta inte är möjligt, av den ursprungliga behöriga avsändarmyndigheten själv eller av en fysisk eller juridisk person på dess vägnar.
När en sådan ny anmälan görs av anmälaren skall denna anmälan också göras till den behöriga myndigheten i det ursprungliga avsändarlandet.
6. Om alternativa åtgärder vidtas i det ursprungliga mottagarlandet enligt punkt 3 skall ingen ny anmälan krävas, utan en vederbörligen motiverad begäran skall vara tillräcklig. Denna vederbörligen motiverade begäran om beviljande av den alternativa åtgärden skall vidarebefordras till den behöriga mottagar- och avsändarmyndigheten av den ursprungliga anmälaren eller, om detta inte är möjligt, till den behöriga mottagarmyndigheten av den ursprungliga behöriga avsändarmyndigheten.
7. Om det inte skall göras någon ny anmälan i enlighet med punkterna 4 eller 6 skall ett nytt transportdokument fyllas i enlighet med artikel 15 eller artikel 16 av den ursprungliga anmälaren eller, om detta inte är möjligt, av någon annan fysisk eller juridisk person som fastställs i enlighet med artikel 2.15 eller, om detta inte är möjligt, av den ursprungliga behöriga avsändarmyndigheten själv eller av en fysisk eller juridisk person på dess vägnar.
Om en ny anmälan görs av den ursprungliga behöriga avsändarmyndigheten i enlighet med punkterna 4 eller 5 skall det inte krävas någon ny ekonomisk säkerhet eller motsvarande försäkring.
8. Anmälarens skyldighet och avsändarstatens subsidiära skyldighet att återta avfallet eller organisera alternativ återvinning eller alternativt bortskaffande skall upphöra när anläggningen utfärdar det intyg om slutlig återvinning eller slutligt bortskaffande som avses i artikel 16 e eller, i förekommande fall, i artikel 15 e. När det gäller den behandling i avvaktan på återvinning eller bortskaffande som avses i artikel 6.6 skall avsändarlandets subsidiära skyldighet upphöra att gälla när anläggningen utfärdat det intyg som avses i artikel 15 d.
Om en anläggning utfärdar ett intyg om återvinning eller bortskaffande på ett sätt som resulterar i en olaglig transport som i sin tur medför att den ekonomiska säkerheten frigörs, skall artiklarna 24.3 och 25.2 tillämpas.
9. Om avfall från en transport som inte kunnat fullföljas, inbegripet avfallets återvinning och bortskaffande, upptäcks i en medlemsstat, skall den behöriga myndighet inom vars område avfallet upptäckts ha ansvar för att säkerställa att åtgärder vidtas för säker lagring av avfallet fram till dess att det kan återsändas eller slutligt återvinnas eller bortskaffas på ett alternativt sätt.
Artikel 23
Kostnader för återtagning av avfall om en transport inte kan fullföljas som planerat
1. Kostnader i samband med återsändandet av avfall från en transport som inte kunnat fullföljas, inbegripet transportkostnaderna och kostnaderna för återvinning eller bortskaffande i enlighet med artikel 22.2 och 22.3, samt från den dag då den behöriga avsändarmyndigheten har fått kännedom om att en avfallstransport eller avfallets återvinnande eller bortskaffande inte kan fullföljas, för lagring i enlighet med artikel 22.9 skall bäras
a)
av anmälaren, som fastställs i enlighet med rangordningen i artikel 2.15 eller, om detta inte är möjligt,
b)
av andra passande fysiska eller juridiska personer eller, om detta inte är möjligt,
c)
av den behöriga avsändarmyndigheten eller, om detta inte är möjligt,
d)
enligt vad som överenskommits mellan de berörda behöriga myndigheterna.
2. Denna artikel skall inte påverka gemenskapsbestämmelser och nationella bestämmelser om ansvarsskyldighet.
Artikel 24
Återtagning vid olaglig transport
1. Om en behörig myndighet upptäcker en transport som den anser vara en olaglig transport skall den omgående informera övriga berörda behöriga myndigheter.
2. Om anmälaren är ansvarig för en sådan olaglig transport skall den behöriga avsändarmyndigheten se till att avfallet
a)
tas tillbaka av den faktiske anmälaren eller, om ingen anmälan har gjorts,
b)
tas tillbaka av den person som rättsligt sett kan anses vara anmälare eller, om detta inte är möjligt,
c)
tas tillbaka av den behöriga avsändarmyndigheten själv, eller av en fysisk eller juridisk person på dess vägnar eller, om detta inte är möjligt,
d)
återvinns eller bortskaffas på alternativt sätt i mottagarlandet eller avsändarlandet av den behöriga avsändarmyndigheten själv, eller av en fysisk eller juridisk person på dess vägnar, eller, om detta inte är möjligt,
e)
återvinns eller bortskaffas på alternativt sätt i ett annat land efter överenskommelse mellan alla berörda behöriga myndigheter av den behöriga avsändarmyndigheten själv, eller av en fysisk eller juridisk person på dess vägnar.
Detta skall genomföras inom 30 dagar, eller någon annan tidsperiod som överenskommits mellan de berörda behöriga myndigheterna, efter det att den behöriga avsändarmyndigheten har fått kännedom om eller skriftligen underrättats av de behöriga mottagar- eller transitmyndigheterna om den olagliga transporten och har informerats om orsakerna till denna. Sådana upplysningar kan härröra från information till de behöriga mottagar- eller transitmyndigheterna, bland annat från andra behöriga myndigheter.
Vid återtagning enligt a, b och c skall en ny anmälan göras såvida inte de behöriga myndigheter som berörs kommer överens om att en vederbörligen motiverad begäran från den ursprungliga behöriga avsändarmyndigheten är tillräcklig.
Den nya anmälan skall göras av den person eller myndighet som anges i a, b eller c, i överensstämmelse med den ordningen.
Behöriga myndigheter skall inte resa invändningar mot eller motsätta sig återföring av avfallet i en olaglig transport. Om alternativa åtgärder enligt d och e har vidtagits av den behöriga avsändarmyndigheten skall den ursprungliga behöriga avsändarmyndigheten eller en fysisk eller juridisk person på dess vägnar göra en ny anmälan såvida inte de berörda behöriga myndigheterna kommer överens om att en vederbörligen motiverad begäran från den myndigheten är tillräcklig.
3. Om mottagaren är ansvarig för en olaglig transport skall den behöriga mottagarmyndigheten se till att avfallet återvinns eller bortskaffas på ett miljöriktigt sätt
a)
av mottagaren, eller, om detta inte är möjligt,
b)
av den behöriga myndigheten själv eller en fysisk eller juridisk person på dess vägnar.
Detta skall genomföras inom 30 dagar, eller annan tidsperiod som överenskommits mellan de berörda behöriga myndigheterna, från det att den behöriga mottagarmyndigheten har fått kännedom om eller skriftligen informerats om den olagliga transporten och har informerats om orsakerna till denna. Sådana upplysningar kan härröra från information till de behöriga avsändar- eller transitmyndigheterna, bland annat från andra behöriga myndigheter.
För detta ändamål skall de berörda behöriga myndigheterna vid behov samarbeta för att återvinna eller bortskaffa avfallet.
4. Om det inte skall göras någon ny anmälan skall ett nytt transportdokument ifyllas i enlighet med artiklarna 15 eller 16 av den person som är ansvarig för återtagningen eller, om detta inte är möjligt, av den ursprungliga behöriga avsändarmyndigheten.
Om en ny anmälan görs av den ursprungliga behöriga avsändarmyndigheten skall det inte krävas någon ny ekonomisk säkerhet eller motsvarande försäkring.
5. Särskilt i fall där varken anmälaren eller mottagaren är ansvarig för en sådan olaglig transport skall de berörda behöriga myndigheterna samarbeta för att återvinna eller bortskaffa avfallet.
6. När det gäller behandling i avvaktan på återvinning eller bortskaffande enligt artikel 6.6 och en olaglig transport upptäcks efter det att en sådan behandling avslutats, skall avsändarlandets subsidiära skyldighet att återta avfallet eller organisera alternativ återvinning eller alternativt bortskaffande upphöra att gälla när anläggningen har utfärdat det intyg som avses i artikel 15 d.
Om en anläggning utfärdar ett intyg på återvinning eller bortskaffande på ett sätt som resulterar i en olaglig transport som i sin tur medför att den ekonomiska säkerheten frigörs, skall punkt 3 och artikel 25.2 gälla.
7. Om avfall från en olaglig transport upptäcks i en medlemsstat skall den behöriga myndighet inom vars område avfallet upptäckts ha ansvar för att säkerställa att åtgärder vidtas för säker lagring av avfallet fram till dess att det kan återsändas eller slutligt bortskaffas eller återvinnas på ett alternativt sätt.
8. Artiklarna 34 och 36 skall inte tillämpas på olagliga transporter som återsänds till avsändarlandet om avsändarlandet omfattas av förbuden i dessa artiklar.
9. Vid olaglig transport enligt definitionen i artikel 2.35 g skall den person som organiserar transporten omfattas av samma skyldigheter enligt denna artikel som anmälaren.
10. Tillämpningen av denna artikel skall inte påverka gemenskapsbestämmelser och nationella bestämmelser om ansvarsskyldighet.
Artikel 25
Kostnader för återtagning om en transport är olaglig
1. Kostnader i samband med återtagning av avfall från en olaglig transport, inbegripet transportkostnader och kostnaderna för återvinning eller bortskaffande i enlighet med artikel 24.2, från den dag då den behöriga avsändarmyndigheten har fått kännedom om att en transport är olaglig, för lagring i enlighet med artikel 24.7 skall bäras av
a)
den faktiske anmälaren som fastställs i enlighet med rangordningen i artikel 2.15 eller, om ingen anmälan har gjorts,
b)
den person som rättsligt sett kan anses vara anmälare eller, i erforderliga fall, av andra fysiska eller juridiska personer, eller, om detta inte är möjligt,
c)
den behöriga avsändarmyndigheten.
2. Kostnader i samband med återvinning eller bortskaffande i enlighet med artikel 24.3, inbegripet kostnader för eventuella transporter och eventuell lagring i enlighet med artikel 24.7 skall bäras av
a)
mottagaren, eller, om detta inte är möjligt,
b)
den behöriga mottagarmyndigheten.
3. Kostnader i samband med återvinning eller bortskaffande i enlighet med artikel 24.5, inbegripet kostnader för eventuella transporter och eventuell lagring i enlighet med artikel 24.7 skall bäras av
a)
anmälaren som fastställs i enlighet med rangordningen i artikel 2.15 och/eller mottagaren, beroende på vad som beslutas av de berörda behöriga myndigheterna, eller, om detta inte är möjligt,
b)
av andra passande fysiska eller juridiska personer eller, om detta inte är möjligt,
c)
de behöriga avsändar- och mottagarmyndigheterna.
4. Vid olaglig transport enligt definitionen i artikel 2.35 g skall den person som organiserar transporten omfattas av samma skyldigheter enligt denna artikel som anmälaren.
5. Tillämpningen av denna artikel skall inte påverka gemenskapsbestämmelser och nationella bestämmelser om ansvarsskyldighet.
KAPITEL 5
Allmänna förvaltningsbestämmelser
Artikel 26
Kommunikationsförfarande
1. Den information och dokumentation som avses nedan får lämnas per post:
a)
Anmälan av en planerad transport enligt artiklarna 4 och 13.
b)
Begäran om information och dokumentation enligt artiklarna 4, 7 och 8.
c)
Information och dokumentation enligt artiklarna 4, 7 och 8.
d)
Skriftligt godkännande av en anmäld transport enligt artikel 9.
e)
Villkor för en transport enligt artikel 10.
f)
Invändningar mot en transport enligt artiklarna 11 och 12.
g)
Information om beslut att förhandsgodkänna vissa särskilda återvinningsanläggningar i enlighet med artikel 14.3.
h)
Skriftlig bekräftelse av att avfallet mottagits i enlighet med artiklarna 15 och 16.
i)
Intyg om återvinning eller bortskaffande av avfall enligt artiklarna 15 och 16.
j)
Förhandsinformation om när en transport faktiskt kommer att inledas i enlighet med artikel 16.
k)
Information om ändringar av transporten efter godkännande i enlighet med artikel 17.
l)
Skriftliga godkännanden och transportdokument som skall sändas i enlighet med avdelningarna IV, V och VI.
2. Efter överenskommelse mellan berörda behöriga myndigheter och anmälaren, får de dokument som anges i punkt 1 alternativt lämnas in på något av följande sätt:
a)
Per fax.
b)
Per fax och med efterföljande brev.
c)
Per e-post med digital signatur. I detta fall skall föreskriven stämpel eller underskrift ersättas av en digital signatur.
d)
Per e-post utan digital signatur och med efterföljande brev.
3. Den dokumentation som skall åtfölja varje befordran i enlighet med artikel 16 c och artikel 18 får upprättas i elektronisk form med digitala signaturer under förutsättning att den kan göras läsbar när som helst under befordran och att detta kan godtas av de berörda behöriga myndigheterna.
4. Om de berörda behöriga myndigheterna och anmälaren går med på detta får den information och dokumentation som anges i punkt 1 inlämnas och utbytas på elektronisk väg med elektronisk underskrift eller elektronisk autentisering i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/93/EG av den 13 december 1999 om ett gemenskapsramverk för elektroniska signaturer (20), eller med jämförbart system för autentisering som ger en likvärdig säkerhetsnivå. I sådana fall kan organisatoriska arrangemang vidtas vad avser flödet av elektroniskt datautbyte.
Artikel 27
Språk
1. Anmälningar, information, dokumentation och andra meddelanden som lämnas in i enlighet med bestämmelserna i denna avdelning skall vara skrivna på ett språk som godtas av de berörda behöriga myndigheterna.
2. Anmälaren skall tillhandahålla auktoriserade översättningar till ett språk som de berörda behöriga myndigheterna kan godta om de så begär.
Artikel 28
Tvister i klassificeringsfrågor
1. Om de behöriga avsändar- och mottagarmyndigheterna är oense om huruvida innehållet skall klassificeras som avfall eller inte, skall det behandlas som om det vore avfall. Detta skall inte påverka mottagarlandets rätt att ta hand om det transporterade materialet i enlighet med dess nationella lagstiftning efter det att materialet har anlänt när sådan lagstiftning är förenlig med gemenskapsrätten eller internationell rätt.
2. Om de behöriga avsändar- och mottagarmyndigheterna är oense om huruvida det anmälda avfallet bör omfattas av bilaga III, IIIA, IIIB eller IV, skall avfallet anses omfattas av bilaga IV.
3. Om de behöriga avsändar- och mottagarmyndigheterna är oense om huruvida det anmälda avfallshanteringsförfarandet skall klassificeras som återvinning eller bortskaffande skall bestämmelserna om bortskaffande tillämpas.
4. Punkterna 1-3 skall endast tillämpas för denna förordnings syften och skall inte påverka de berörda parternas rätt att lösa eventuella tvister i dessa frågor inför rätta.
Artikel 29
Förvaltningskostnader
Anmälaren får debiteras rimliga och proportionerliga förvaltningskostnader för genomförandet av anmälnings- och övervakningsförfaranden samt sedvanliga kostnader för lämpliga analyser och kontroller.
Artikel 30
Överenskommelser för gränsområden
1. Medlemsstaterna kan i undantagsfall, och när den geografiska eller demografiska situationen så kräver, bilateralt överenskomma om ett mindre strikt anmälningsförfarande för transporter av särskilda avfallsflöden vad avser gränsöverskridande transporter till den närmast lämpliga anläggning som befinner sig i gränsområdet mellan de båda berörda medlemsstaterna.
2. Sådana bilaterala överenskommelser kan också ingås om avfallet transporteras från och behandlas i avsändarlandet men transiteras genom en annan medlemsstat.
3. Medlemsstaterna kan även ingå sådana överenskommelser med länder som är parter i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet.
4. Dessa överenskommelser skall anmälas till kommissionen innan de får verkan.
KAPITEL 6
Transporter inom gemenskapen med transitering genom tredjeland
Artikel 31
Transporter av avfall avsedda för bortskaffande
Om en avfallstransport avsedd för bortskaffande äger rum i gemenskapen med transitering genom ett eller flera länder utanför gemenskapen skall den behöriga avsändarmyndigheten, förutom att följa bestämmelserna i denna avdelning, fråga de behöriga myndigheterna i länderna utanför gemenskapen om de önskar ge ett skriftligt godkännande av den planerade transporten
a)
inom 60 dagar vad avser parter i Baselkonventionen, om parten inte har avstått från denna rätt i enlighet med bestämmelserna i konventionen, eller
b)
inom en mellan de behöriga myndigheterna avtalad tid vad avser länder som inte är parter i Baselkonventionen.
Artikel 32
Transporter av avfall avsedda för återvinning
1. Om en avfallstransport avsedd för återvinning äger rum i gemenskapen med transitering genom ett eller flera länder utanför gemenskapen som inte omfattas av OECD-beslutet, skall artikel 31 tillämpas.
2. Om en avfallstransport avsedd för återvinning äger rum i gemenskapen, inbegripet transporter mellan platser i samma medlemsstat, med transitering genom ett eller flera länder utanför gemenskapen som omfattas av OECD-beslutet, får det godkännande som avses i artikel 9 ges i form av underförstått samtycke, och om ingen invändning har rests eller inga villkor har fastställts för transporten får denna inledas inom 30 dagar från den dag då den behöriga mottagarmyndigheten skickade sin bekräftelse i enlighet med artikel 8.
AVDELNING III
TRANSPORTER UTESLUTANDE INOM MEDLEMSSTATERNA
Artikel 33
Tillämpning av denna förordning på transporter uteslutande inom medlemsstaterna
1. Medlemsstaterna skall upprätta ett lämpligt system för övervakning och kontroll av transporter av avfall som uteslutande sker inom områden under deras jurisdiktion. Detta system skall beakta behovet av samordning med det gemenskapssystem som införs genom avdelningarna II och VII.
2. Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om sina system för övervakning och kontroll av avfallstransporter. Kommissionen skall underrätta de övriga medlemsstaterna om detta.
3. Medlemsstaterna får tillämpa det system som föreskrivs i avdelningarna II och VII inom områden under deras jurisdiktion.
AVDELNING IV
EXPORT FRÅN GEMENSKAPEN TILL TREDJELÄNDER
KAPITEL 1
Export av avfall avsett att bortskaffas
Artikel 34
Exportförbud utom till Eftaländer
1. All export från gemenskapen av avfall avsett för bortskaffande skall vara förbjuden.
2. Förbudet i punkt 1 skall inte tillämpas på export av avfall avsett för bortskaffande i Eftaländer som också är parter i Baselkonventionen.
3. Däremot skall export av avfall avsett för bortskaffande till Eftaländer som är parter i Baselkonventionen också förbjudas
a)
om det berörda Eftalandet förbjuder import av sådant avfall, eller
b)
om den behöriga avsändarmyndigheten har anledning att tro att avfallet inte kommer att hanteras på ett miljöriktigt sätt enligt artikel 49 i det berörda mottagarlandet.
4. Denna bestämmelse skall inte påverka de återtagningskrav som anges i artiklarna 22 och 24.
Artikel 35
Förfaranden vid export till Eftaländer
1. Om avfall avsett för bortskaffande exporteras från gemenskapen till Eftaländer som är parter i Baselkonventionen skall bestämmelserna i avdelning II tillämpas på motsvarande sätt, men med de anpassningar och tillägg som anges i punkterna 2 och 3.
2. Följande anpassningar skall tillämpas:
a)
Den behöriga transitmyndigheten utanför gemenskapen skall ha 60 dagar på sig, räknat från den dag då den skickade sin bekräftelse på mottagandet av anmälan, att begära ytterligare information om den anmälda transporten och, om landet i fråga har beslutat att inte kräva skriftligt förhandsgodkännande och underrättat övriga parter om detta i enlighet med artikel 6.4 i Baselkonventionen, ge sitt underförstådda samtycke eller skriftliga godkännande med eller utan villkor.
b)
Den behöriga avsändarmyndigheten i gemenskapen skall inte fatta beslut om godkännande av transporten enligt artikel 9 innan den har erhållit ett skriftligt godkännande från den behöriga mottagarmyndigheten och, i förekommande fall, den utanför gemenskapen belägna transitmyndighetens underförstådda eller skriftliga godkännande tidigast 61 dagar från den dag då den behöriga transitmyndigheten skickar bekräftelse på mottagandet av anmälan. Den behöriga avsändarmyndigheten får fatta beslut innan tidsfristen på 61 dagar löpt ut om den har ett skriftligt godkännande från de övriga berörda behöriga myndigheterna.
3. Följande ytterligare bestämmelser skall tillämpas:
a)
Den behöriga transitmyndigheten i gemenskapen skall bekräfta mottagandet av anmälan till anmälaren.
b)
De behöriga avsändar- och, i förekommande fall, transitmyndigheterna i gemenskapen skall skicka en stämplad kopia av sina beslut om godkännande av en transport till exporttullkontoret och till utfartstullkontoret i gemenskapen.
c)
Ett exemplar av transportdokumentet skall överlämnas av transportören till exporttullkontoret och utfartstullkontoret i gemenskapen.
d)
Så snart avfallet har lämnat gemenskapen skall utfartstullkontoret i gemenskapen skicka en stämplad kopia av transportdokumentet, i vilket det anges att avfallet har lämnat gemenskapen, till den behöriga avsändarmyndigheten i gemenskapen.
e)
Om den behöriga avsändarmyndigheten i gemenskapen inte inom 42 dagar från det att avfallet lämnat gemenskapen har fått något meddelande från anläggningen om att denna har mottagit avfallet, skall den utan dröjsmål underrätta den behöriga mottagarmyndigheten.
f)
I det avtal som avses i artikel 4.4 andra stycket och artikel 5 skall följande anges:
i)
Om anläggningen utfärdar ett felaktigt intyg om bortskaffande som får till följd att den ekonomiska säkerheten friställs, skall mottagaren själv bära de kostnader som följer av förpliktelsen att återsända avfallet till den behöriga avsändarmyndighetens område och kostnaderna för avfallets återvinning eller bortskaffande på ett alternativt, miljöriktigt sätt.
ii)
Inom tre dagar från det att anläggningen mottagit det avfall som skall bortskaffas skall den skicka undertecknade kopior av det ifyllda transportdokumentet, med undantag för det intyg om bortskaffande som avses i led iii, till anmälaren och de berörda behöriga myndigheterna.
iii)
Så snart som möjligt, men senast 30 dagar från det att bortskaffandet slutförts och inom ett kalenderår från det att avfallet tagits emot, skall anläggningen själv ansvara för att bekräfta att bortskaffandet slutförts och skicka undertecknade kopior av transportdokumentet med detta intyg till anmälaren och de berörda behöriga myndigheterna.
4. Transporten får endast genomföras om
a)
anmälaren har erhållit skriftligt godkännande från den behöriga avsändarmyndigheten, mottagarmyndigheten och, i förekommande fall, transitmyndigheterna utanför gemenskapen och de fastställda villkoren är uppfyllda,
b)
ett avtal mellan anmälaren och mottagaren har ingåtts och har verkan i enlighet med artikel 4.4 andra stycket och artikel 5,
c)
en ekonomisk säkerhet eller motsvarande försäkring har ställts respektive tecknats och har verkan i enlighet med artiklarna 4.5 andra stycket och 6, och
d)
miljöriktig hantering enligt artikel 49 kan garanteras.
5. När avfall exporteras skall det vara avsett för bortskaffande i en anläggning som bedriver verksamheten i enlighet med gällande nationell lagstiftning eller som har tillstånd att bedriva verksamhet i mottagarlandet.
6. Om ett exporttullkontor eller ett utfartstullkontor i gemenskapen upptäcker en olaglig transport skall kontoret omedelbart informera den behöriga myndigheten i det land där tullkontoret är beläget och denna skall
a)
omedelbart informera den behöriga avsändarmyndigheten i gemenskapen, och
b)
se till att avfallet hålls kvar fram till dess att den behöriga avsändarmyndigheten har beslutat att det kan släppas och skriftligen har meddelat detta till den behöriga myndigheten i det land där tullkontoret är beläget och i vilket det kvarhålls.
KAPITEL 2
Export av avfall för återvinning
Avsnitt 1
Export till länder som inte omfattas av OECD-beslutet
Artikel 36
Förbud mot export
1. Export från gemenskapen av följande avfallsslag avsett för återvinning i länder som inte omfattas av OECD-beslutet är förbjuden:
a)
Avfall som klassificerats som farligt i bilaga V.
b)
Avfall som omfattas av del 3 i bilaga V.
c)
Farligt avfall som inte omfattas av en enskild avfallskod i bilaga V.
d)
Blandningar av farligt avfall och blandningar av farligt avfall och icke-farligt avfall som inte omfattas av en enskild avfallskod i bilaga V.
e)
Avfall som mottagarlandet har anmält som farligt enligt artikel 3 i Baselkonventionen.
f)
Avfall vars import mottagarlandet har förbjudit.
g)
Avfall som den behöriga avsändarmyndigheten har anledning att tro inte kommer att hanteras på ett miljöriktigt sätt enligt artikel 49 i det berörda mottagarlandet.
2. Denna bestämmelse skall inte påverka den återtagningsskyldighet som anges i artiklarna 22 och 24.
3. I undantagsfall får medlemsstaterna, på grundval av dokumentation som på lämpligt sätt tillhandahålls av anmälaren, anta bestämmelser för att fastställa att ett särskilt slag av farligt avfall som anges i bilaga V undantas från exportförbudet, såvida avfallet inte uppvisar någon av de egenskaper som anges i bilaga III till direktiv 91/689/EEG, och med hänsyn till de gränsvärden som fastställs i kommissionens beslut 2000/532/EG av den 3 maj 2000 om ersättning av beslut 94/3/EG om en förteckning över avfall i enlighet med artikel 1 a i rådets direktiv 75/442/EEG om avfall, och rådets beslut 94/904/EG om upprättande av en förteckning över farligt avfall i enlighet med artikel 1.4 i rådets direktiv 91/689/EEG om farligt avfall (21) vad gäller egenskaperna H3-H8, H10 och H11 som definieras i den bilagan.
4. Ett avfallsslag får, även om det inte anges som farligt avfall i bilaga V eller om det anges i bilaga V, del 1, förteckning B, i undantagsfall klassificeras som farligt avfall och därigenom omfattas av exportförbudet om den uppvisar någon av de egenskaper som anges i bilaga III till direktiv 91/689/EEG, med hänsyn till de gränsvärden som fastställs i kommissionens beslut 2000/532/EG vad gäller egenskaperna H3-H8, H10 och H11 som definieras i den bilagan, i enlighet med vad som föreskrivs i artikel 1.4 andra strecksatsen i direktiv 91/689/EEG samt i det inledande stycket i bilaga III till denna förordning.
5. I de fall som anges i punkterna 3 och 4 skall den berörda medlemsstaten informera det tilltänkta mottagarlandet innan ett beslut fattas. Medlemsstaterna skall anmäla sådana fall till kommissionen före varje kalenderårs utgång. Kommissionen skall vidarebefordra informationen till alla medlemsstaterna och till Baselkonventionens sekretariat. Med utgångspunkt i den information som lämnats kan kommissionen göra anmärkningar eller i förekommande fall anpassa bilaga V i enlighet med artikel 58.
Artikel 37
Förfaranden vid export av avfall som omfattas av bilaga III eller IIIA
1. För avfall som omfattas av bilaga III eller IIIA och vars export inte förbjuds enligt artikel 36, skall kommissionen inom 20 dagar från det att denna förordning träder i kraft skicka en skriftlig begäran till varje land som inte omfattas av OECD-beslutet i vilken den begär
i)
en skriftlig bekräftelse på att avfallet får exporteras från gemenskapen för återvinning i det landet, och
ii)
en angivelse om vilka eventuella kontrollförfaranden som kommer att tillämpas i mottagarlandet.
Varje land som inte omfattas av OECD-beslutet skall ha följande möjligheter:
a)
Förbud.
b)
Förfarandet med skriftlig förhandsanmälan och skriftligt förhandsgodkännande enligt artikel 35.
c)
Ingen kontroll i mottagarlandet.
2. Innan denna förordning blir tillämplig skall kommissionen anta en förordning med beaktande av alla svar som inkommit till följd av det förfarande som avses i punkt 1, och informera den kommitté som inrättats i enlighet med artikel 18 i direktiv 2006/12/EG.
Om ett land inte inkommit med någon bekräftelse i enlighet med punkt 1, eller om ett land av någon anledning inte har kontaktats, skall punkt 1 b tillämpas.
Kommissionen skall regelbundet uppdatera den antagna förordningen.
3. Om ett land i sitt svar anger att vissa avfallstransporter inte omfattas av kontrollförfaranden skall artikel 18 på motsvarande sätt tillämpas på dessa transporter.
4. När avfall exporteras skall det vara avsett för återvinning i en anläggning som bedriver verksamheten i enlighet med gällande nationell lagstiftning eller som har tillstånd att bedriva verksamhet i mottagarlandet.
5. När det gäller transporter av sådant avfall som inte omfattas av en enskild avfallskod i bilaga III eller en transport av blandat avfall som inte omfattas av en enskild avfallskod i bilaga III eller IIIA eller en avfallstransport som klassificeras i bilaga IIIB och vars export inte förbjuds enligt artikel 36, skall punkt 1 b i denna artikel tillämpas.
Avsnitt 2
Export till länder som omfattas av OECD-beslutet
Artikel 38
Export av avfall som omfattas av bilagorna III, IIIA, IIIB, IV och IVA
1. Om avfall som anges i förteckningarna i bilagorna III, IIIA, IIIB, IV och IVA, avfall som inte är klassificerat eller blandat avfall som inte omfattas av en enskild avfallskod i bilaga III, IV eller IVA, exporteras från gemenskapen för återvinning i andra länder som omfattas av OECD-beslutet och/eller kommer att transiteras genom länder som omfattas av OECD-beslutet, skall bestämmelserna i avdelning II tillämpas på motsvarande sätt, med de anpassningar och tillägg som anges i punkterna 2, 3 och 5.
2. Följande anpassningar skall tillämpas:
a)
Blandat avfall som anges i bilaga IIIA och är avsett för en behandling i avvaktan på återvinning eller bortskaffande skall omfattas av förfarandet för skriftlig förhandsanmälan och skriftligt förhandsgodkännande, om någon därpå följande behandling i avvaktan på återvinning eller bortskaffande, eller slutlig återvinning eller slutligt bortskaffande, skall äga rum i ett land som inte omfattas av OECD-beslutet.
b)
Avfall som förtecknas bilaga IIIB skall omfattas av förfarandet med skriftlig förhandsanmälan och skriftligt förhandsgodkännande.
c)
Den behöriga mottagarmyndigheten utanför gemenskapen får ge sitt godkännande enligt artikel 9 i form av underförstått samtycke.
3. Vad gäller export av avfall som anges i förteckningen i bilagorna IV och IVA skall följande ytterligare bestämmelser tillämpas:
a)
De behöriga avsändarmyndigheterna och, i förekommande fall, transitmyndigheterna i gemenskapen skall skicka en stämplad kopia av sina beslut om godkännande av en transport till exporttullkontoret och till utfartstullkontoret i gemenskapen.
b)
En kopia av transportdokumentet skall överlämnas av transportören till exporttullkontoret och utfartstullkontoret i gemenskapen.
c)
Så snart avfallet har lämnat gemenskapen skall utfartstullkontoret i gemenskapen skicka en stämplad kopia av transportdokumentet, i vilket det anges att avfallet har lämnat gemenskapen, till den behöriga avsändarmyndigheten i gemenskapen.
d)
Om den behöriga avsändarmyndigheten i gemenskapen inte inom 42 dagar från det att avfallet lämnat gemenskapen har fått något meddelande från anläggningen om att denna har mottagit avfallet, skall den utan dröjsmål underrätta den behöriga myndigheten i mottagarlandet.
e)
I det avtal som avses i artikel 4.4 andra stycket och artikel 5 skall följande anges:
i)
Om anläggningen utfärdar ett felaktigt intyg om återvinning som får till följd att den ekonomiska säkerheten friställs, skall mottagaren själv bära de kostnader som följer av förpliktelsen att återsända avfallet till den behöriga avsändarmyndighetens jurisdiktion och kostnaderna för avfallets återvinning eller bortskaffande på ett alternativt, miljöriktigt sätt.
ii)
Inom tre dagar efter mottagandet av det avfall som skall återvinnas skall anläggningen skicka undertecknade kopior av det kompletta transportdokumentet, med undantag för det intyg om återvinning som avses i led iii, till anmälaren och de berörda behöriga myndigheterna.
iii)
Så snart som möjligt, men senast 30 dagar från det att återvinningen slutförts och högst ett kalenderår från det att avfallet har tagits emot, skall anläggningen på eget ansvar bekräfta att återvinningen slutförts och skicka undertecknade kopior av transportdokumentet med detta intyg till anmälaren och de berörda behöriga myndigheterna.
4. Transporten får endast genomföras om
a)
anmälaren har erhållit skriftligt godkännande från de behöriga avsändar-, mottagar- och, i förekommande fall, transitmyndigheterna, eller, om de behöriga mottagar- och transitmyndigheterna utanför gemenskapen har eller kan anses ha givit sitt underförstådda samtycke och de fastställda villkoren är uppfyllda,
b)
artikel 35.4 b, 35.4 c och 35.4 d uppfylls.
5. Om export enligt punkt 1 av avfall som omfattas av bilagorna IV och IVA transiteras genom ett land som inte omfattas av OECD-beslutet skall följande anpassningar tillämpas:
a)
Den behöriga transitmyndigheten som inte omfattas av OECD-beslutet skall ha 60 dagar på sig, räknat från den dag då den skickade sin bekräftelse på mottagandet av anmälan, att begära ytterligare information om den anmälda transporten och, om det berörda landet inte har beslutat att kräva skriftligt förhandsgodkännande och underrättat de andra parterna om detta i enlighet med artikel 6.4 i Baselkonventionen, ge sitt underförstådda samtycke eller ett skriftligt godkännande med eller utan villkor.
b)
Den behöriga avsändarmyndigheten i gemenskapen skall inte fatta beslut om godkännande av transporten enligt artikel 9 förrän den har erhållit skriftligt eller underförstått godkännande från den behöriga transitmyndighet som inte omfattas av OECD-beslutet, och tidigast 61 dagar från den dag då den behöriga transitmyndigheten har skickat sin bekräftelse på mottagandet av anmälan. Den behöriga avsändarmyndigheten får fatta beslut innan tidsfristen på 61 dagar löpt ut om den har ett skriftligt godkännande från de övriga berörda behöriga myndigheterna.
6. När avfall exporteras skall det vara avsett för återvinning i en anläggning som bedriver verksamheten i enlighet med gällande nationell lagstiftning eller som har tillstånd att bedriva verksamhet i mottagarlandet.
7. Om ett exporttullkontor eller ett utfartstullkontor i gemenskapen upptäcker en olaglig transport skall kontoret omedelbart informera den behöriga myndigheten i det land där tullkontoret är beläget och denna skall
a)
omedelbart informera den behöriga avsändarmyndigheten i gemenskapen, och
b)
se till att avfallet hålls kvar fram till dess att den behöriga avsändarmyndigheten har beslutat att det kan släppas och skriftligen har meddelat detta till den behöriga myndigheten i det land där tullkontoret är beläget och i vilket avfallet kvarhålls.
KAPITEL 3
Allmänna bestämmelser
Artikel 39
Export till Antarktis
Export av avfall från gemenskapen till Antarktis skall vara förbjuden.
Artikel 40
Export till de utomeuropeiska länderna och territorierna
1. All export från gemenskapen av avfall avsett för bortskaffande i de utomeuropeiska länderna och territorierna skall vara förbjuden.
2. För avfall avsett för återvinning i de utomeuropeiska länderna och territorierna skall förbudet i artikel 36 tillämpas på motsvarande sätt.
3. Bestämmelserna i avdelning II skall tillämpas på motsvarande sätt för export till de utomeuropeiska länderna och territorierna av avfall avsett för återvinning som inte omfattas av förbudet i punkt 2.
AVDELNING V
IMPORT TILL GEMENSKAPEN FRÅN TREDJELÄNDER
KAPITEL 1
Import av avfall för bortskaffande
Artikel 41
Förbud mot import utom från länder som är parter i Baselkonventionen eller länder med vilka ett avtal har slutits eller från andra områden i ett kris- eller krigstillstånd
1. Import till gemenskapen av avfall avsett för bortskaffande skall vara förbjuden med undantag för import från
a)
länder som är parter i Baselkonventionen, eller
b)
andra länder med vilka gemenskapen, eller gemenskapen och dess medlemsstater, har slutit bi- eller multilaterala avtal eller överenskommelser som är förenliga med gemenskapslagstiftningen och med artikel 11 i Baselkonventionen, eller
c)
andra länder med vilka enskilda medlemsstater har slutit bilaterala avtal eller överenskommelser i enlighet med punkt 2, eller
d)
andra områden i sådana fall då det på grund av exceptionella omständigheter i krissituationer, fredsskapande, fredsbevarande eller krig inte är möjligt att sluta bilaterala avtal eller överenskommelser enligt leden b eller c eller när ingen behörig myndighet i avsändarlandet har utsetts eller kan agera.
2. I undantagsfall får enskilda medlemsstater sluta bilaterala avtal och överenskommelser om bortskaffande av specifikt avfall i dessa medlemsstater, om detta avfall inte kommer att hanteras på ett miljöriktigt sätt enligt artikel 49 i avsändarlandet.
Dessa avtal och överenskommelser skall vara förenliga med gemenskapslagstiftningen och med artikel 11 i Baselkonventionen.
De skall garantera att bortskaffandet kommer att ske vid en anläggning med tillstånd och att det kommer att uppfylla kraven på en miljöriktig hantering.
De skall också garantera att avfallet producerats i avsändarlandet och att bortskaffandet uteslutande kommer att äga rum i den medlemsstat som har slutit avtalet eller överenskommelsen.
Dessa avtal eller överenskommelser skall anmälas till kommissionen innan de sluts. I nödfall kan de emellertid anmälas senast en månad efter det att de har slutits.
3. Bi- eller multilaterala avtal och överenskommelser som slutits i enlighet med punkt 1 b och 1 c skall grundas på förfarandereglerna i artikel 42.
4. De länder som avses i punkt 1 a, 1 b och 1 c skall vara skyldiga att till den behöriga myndigheten i den mottagande medlemsstaten i förväg lämna en vederbörligen motiverad begäran av vilken framgår att de inte har eller rimligen kan förvärva den tekniska kapacitet och de anläggningar som är nödvändiga för att bortskaffa avfallet på ett miljöriktigt sätt.
Artikel 42
Förfaranderegler för import från länder som är parter i Baselkonventionen eller från andra områden i ett kris- eller krigstillstånd
1. Om avfall avsett för bortskaffande importeras till gemenskapen från länder som är parter i Baselkonventionen skall bestämmelserna i avdelning II tillämpas på motsvarande sätt, men med de anpassningar och tillägg som anges i punkterna 2 och 3.
2. Följande anpassningar skall tillämpas:
a)
Den behöriga transitmyndigheten utanför gemenskapen skall ha 60 dagar på sig, räknat från den dag då den skickade sin bekräftelse på mottagandet av anmälan, att begära ytterligare information om den anmälda transporten och, om landet i fråga har beslutat att inte kräva skriftligt förhandsgodkännande och underrättat övriga parter om detta i enlighet med artikel 6.4 i Baselkonventionen, ge sitt underförstådda samtycke eller skriftliga godkännande med eller utan villkor.
b)
I sådana krissituationer, fredsskapande, fredsbevarande och krig som avses i artikel 41.1 d skall det inte krävas något godkännande från de behöriga avsändarmyndigheterna.
3. Följande ytterligare bestämmelser skall tillämpas:
a)
Den behöriga transitmyndigheten i gemenskapen skall bekräfta mottagandet av anmälan i en skrivelse till anmälaren, med kopior till de berörda behöriga myndigheterna.
b)
De behöriga mottagar- och, i förekommande fall, transitmyndigheterna i gemenskapen skall skicka en stämplad kopia av sina beslut om godkännande av en transport till införseltullkontoret i gemenskapen.
c)
En kopia av transportdokumentet skall överlämnas av transportören till införseltullkontoret i gemenskapen.
d)
När de nödvändiga tullformaliteterna har utförts skall införseltullkontoret i gemenskapen skicka en stämplad kopia av transportdokumentet, i vilket det anges att avfallet har införts, till de behöriga mottagar- och transitmyndigheterna i gemenskapen.
4. Transporten får endast genomföras om
a)
anmälaren har erhållit skriftligt godkännande från de behöriga avsändar-, mottagar- och, i förekommande fall, transitmyndigheterna och de fastställda villkoren är uppfyllda,
b)
ett avtal mellan anmälaren och mottagaren har ingåtts och har verkan i enlighet med artikel 4.4 andra stycket och artikel 5,
c)
en rättsligt bindande ekonomisk säkerhet eller motsvarande försäkring har ställts respektive tecknats och har verkan i enlighet med bestämmelserna i artikel 4.5 andra stycket och artikel 6, och
d)
skydd av miljön enligt artikel 49 kan garanteras.
5. Om ett införseltullkontor i gemenskapen upptäcker en olaglig transport skall kontoret omedelbart informera den behöriga myndigheten i det land där tullkontoret är beläget och denna skall sedan
a)
omedelbart informera den behöriga mottagarmyndigheten i gemenskapen, som i sin tur skall informera den behöriga avsändarmyndigheten utanför gemenskapen, och
b)
se till att avfallet hålls kvar fram till dess att den behöriga avsändarmyndigheten utanför gemenskapen har beslutat att det kan släppas och skriftligen har meddelat detta till den behöriga myndigheten i det land där tullkontoret är beläget och i vilket avfallet kvarhålls.
KAPITEL 2
Import av avfall för återvinning
Artikel 43
Förbud mot import utom från länder som omfattas av OECD-beslutet, länder som är parter i Baselkonventionen, länder med vilka ett avtal har slutits eller andra områden i ett kris- eller krigstillstånd
1. All import till gemenskapen av avfall avsett för återvinning skall vara förbjuden med undantag för import från
a)
länder som omfattas av OECD-beslutet, eller
b)
andra länder som är parter i Baselkonventionen, eller
c)
andra länder med vilka gemenskapen, eller gemenskapen och dess medlemsstater, har slutit bi- eller multilaterala avtal eller överenskommelser som är förenliga med gemenskapslagstiftningen och med artikel 11 i Baselkonventionen, eller
d)
andra länder med vilka enskilda medlemsstater har ingått bilaterala avtal eller överenskommelser i enlighet med punkt 2, eller
e)
andra områden i sådana fall då det på grund av exceptionella omständigheter i krissituationer, fredsskapande, fredsbevarande eller krig inte är möjligt att sluta bilaterala avtal eller överenskommelser enligt leden b eller c eller när ingen behörig myndighet i avsändarlandet har utsetts eller kan agera.
2. I undantagsfall får enskilda medlemsstater sluta bilaterala avtal och överenskommelser om återvinning av specifikt avfall i dessa medlemsstater, om detta avfall inte kommer att hanteras på ett miljöriktigt sätt, enligt artikel 49, i avsändarlandet.
I sådana fall skall artikel 41.2 tillämpas.
3. Bi- eller multilaterala avtal och överenskommelser som slutits i enlighet med punkt 1 c och 1 d skall grundas på förfarandereglerna i artikel 42 i den mån det är relevant.
Artikel 44
Förfaranderegler för import från länder som omfattas av OECD-beslutet eller från andra områden i ett kris- eller krigstillstånd
1. Om avfall avsett för återvinning importeras till gemenskapen från länder och genom länder som omfattas av OECD-beslutet, skall bestämmelserna i avdelning II tillämpas på motsvarande sätt, men med de anpassningar och tillägg som anges i punkterna 2 och 3.
2. Följande anpassningar skall tillämpas:
a)
Den behöriga avsändarmyndigheten utanför gemenskapen får ge sitt godkännande enligt artikel 9 i form av underförstått samtycke.
b)
Anmälaren kan göra en skriftlig förhandsanmälan i enlighet med artikel 4.
c)
I sådana krissituationer, fredsskapande, fredsbevarande och krig som avses i artikel 43.1 e skall det inte krävas något godkännande från de behöriga avsändarmyndigheterna.
3. Därutöver skall bestämmelserna i artikel 42.3 b, 42.3 c och 42.3 d vara uppfyllda.
4. Transporten får endast genomföras om
a)
anmälaren har erhållit skriftligt godkännande från de behöriga avsändar-, mottagar- och, i förekommande fall, transitmyndigheterna eller om de behöriga avsändarmyndigheterna utanför gemenskapen har givit sitt underförstådda samtycke, eller kan anses ha gjort det, och de fastställda villkoren är uppfyllda,
b)
ett avtal mellan anmälaren och mottagaren har ingåtts och har verkan i enlighet med artikel 4.4 andra stycket och artikel 5,
c)
en rättsligt bindande ekonomisk säkerhet eller motsvarande försäkring har ställts respektive tecknats och har verkan i enlighet med bestämmelserna i artikel 4.5 andra stycket och artikel 6, och
d)
skydd av miljön enligt artikel 49 kan garanteras.
5. Om ett införseltullkontor i gemenskapen upptäcker en olaglig transport skall kontoret omedelbart informera den behöriga myndigheten i det land där tullkontoret är beläget och denna skall
a)
omedelbart informera den behöriga mottagarmyndigheten i gemenskapen, som i sin tur skall informera den behöriga avsändarmyndigheten utanför gemenskapen, och
b)
se till att avfallet hålls kvar fram till dess att den behöriga avsändarmyndigheten utanför gemenskapen har beslutat att det kan släppas och skriftligen har meddelat detta till den behöriga myndigheten i det land där tullkontoret är beläget och i vilket avfallet kvarhålls.
Artikel 45
Förfaranderegler för import från länder som inte omfattas av OECD-beslutet men som är parter i Baselkonventionen eller från andra områden i ett kris- eller krigstillstånd
Om avfall avsett för återvinning importeras till gemenskapen
a)
från ett land som inte omfattas av OECD-beslutet, eller
b)
genom ett land som inte omfattas av OECD-beslutet och som är part i Baselkonventionen,
skall artikel 42 tillämpas på motsvarande sätt.
KAPITEL 3
Allmänna bestämmelser
Artikel 46
Import från de utomeuropeiska länderna och territorierna
1. Om avfall importeras till gemenskapen från de utomeuropeiska länderna och territorierna skall avdelning II tillämpas på motsvarande sätt.
2. Ett eller flera utomeuropeiska länder och territorier och den medlemsstat till vilken de är knutna får tillämpa nationella förfaranden för transporter från det utomeuropeiska landet eller territoriet till den medlemsstaten.
3. De medlemsstater som tillämpar bestämmelserna i punkt 2 skall meddela kommissionen om de nationella förfaranden som tillämpas.
AVDELNING VI
TRANSITERING GENOM GEMENSKAPEN TILL OCH FRÅN TREDJELÄNDER
KAPITEL 1
Transitering av avfall för bortskaffande
Artikel 47
Transitering av avfall genom gemenskapen för bortskaffande
Om avfall avsett för bortskaffande transporteras genom medlemsstater till och från tredjeländer skall artikel 42 tillämpas på motsvarande sätt, men med de anpassningar och tillägg som anges nedan:
a)
Den första och sista behöriga transitmyndigheten i gemenskapen skall, i förekommande fall, skicka en stämplad kopia av sina beslut om godkännande av en transport eller, om de lämnat ett underförstått tillstånd, en kopia av bekräftelsen i enlighet med artikel 42.3 a till införsel- och utfartstullkontoren i gemenskapen.
b)
Så snart avfallet har lämnat gemenskapen skall utfartstullkontoret i gemenskapen skicka en stämplad kopia av transportdokumentet, i vilket det anges att avfallet har lämnat gemenskapen, till de behöriga transitmyndigheterna i gemenskapen.
KAPITEL 2
Transitering av avfall för återvinning
Artikel 48
Transitering av avfall genom gemenskapen för återvinning
1. Om avfall avsett för återvinning transporteras genom medlemsstater till och från ett land som inte omfattas av OECD-beslutet skall artikel 47 tillämpas på motsvarande sätt.
2. Om avfall avsett för återvinning transporteras genom medlemsstater till och från ett land som omfattas av OECD-beslutet skall artikel 44 tillämpas på motsvarande sätt, men med följande anpassningar och tillägg:
a)
Den första och den sista behöriga transitmyndigheten i gemenskapen skall, i förekommande fall, skicka en stämplad kopia av sina beslut om godkännande av en transport eller, om den har lämnat ett underförstått godkännande, en kopia av bekräftelsen i enlighet med artikel 42.3 a till införsel- och utfartstullkontoren i gemenskapen.
b)
Så snart avfallet har lämnat gemenskapen skall utfartstullkontoret i gemenskapen skicka en stämplad kopia av transportdokumentet, i vilket det anges att avfallet har lämnat gemenskapen, till de behöriga transitmyndigheterna i gemenskapen.
3. Om avfall avsett för återvinning transporteras genom medlemsstater från ett land som inte omfattas av OECD-beslutet till ett land som omfattas av OECD-beslutet eller tvärtom, skall punkt 1 gälla det land som inte omfattas av OECD-beslutet och punkt 2 gälla det land som omfattas av OECD-beslutet.
AVDELNING VII
ÖVRIGA BESTÄMMELSER
KAPITEL 1
Ytterligare skyldigheter
Artikel 49
Skydd av miljön
1. Producenten, anmälaren och andra företag som är delaktiga i en avfallstransport och/eller avfallets återvinning eller bortskaffande, skall vidta de åtgärder som krävs för att se till att det avfall de transporterar hanteras utan fara för människors hälsa och på ett miljöriktigt sätt under hela transporten och under återvinningen och bortskaffandet. I synnerhet kraven i artikel 4 i direktiv 2006/12/EG och annan gemenskapslagstiftning om avfall skall uppfyllas när transporten äger rum i gemenskapen.
2. När det gäller export från gemenskapen skall den behöriga avsändarmyndigheten i gemenskapen
a)
kräva och sträva efter att allt avfall som exporteras hanteras på ett miljöriktigt sätt under hela transporten, inklusive vid återvinningen i enlighet med artiklarna 36 och 38 eller bortskaffandet i enlighet med artikel 34,
b)
förbjuda avfallsexport till tredjeländer om den har anledning att tro att avfallet inte kommer att hanteras i enlighet med kraven i led a.
Miljöriktig hantering kan bland annat förutsättas för den berörda återvinnings- eller bortskaffningsverksamheten om anmälaren eller den behöriga myndigheten i mottagarlandet kan styrka att den anläggning som mottar avfallet drivs i enlighet med sådana normer för människors hälsa och miljöskydd som i stort sett motsvarar de normer som föreskrivs i gemenskapslagstiftningen.
Detta antagande skall emellertid inte påverka den allmänna bedömningen av miljöriktig hantering under transporten och fram till och med återvinningen eller bortskaffandet i det berörda mottagarlandet utanför gemenskapen.
För vägledning om vad som skall anses som miljöriktig hantering kan riktlinjerna i bilaga VIII beaktas.
3. När det gäller import till gemenskapen skall den behöriga mottagarmyndigheten i gemenskapen
a)
kräva och vidta nödvändiga åtgärder för att se till att allt avfall som transporteras till dess behörighetsområde hanteras utan fara för människors hälsa och utan att processer eller metoder används som kan skada miljön, och i enlighet med artikel 4 i direktiv 2006/12/EG och annan gemenskapslagstiftning om avfall under hela transporten, inklusive vid återvinning eller bortskaffande i mottagarlandet,
b)
förbjuda avfallsimport från tredjeländer om den har anledning att tro att avfallet inte kommer att hanteras i enlighet med kraven i led a.
Artikel 50
Efterlevnad i medlemsstaterna
1. Medlemsstaterna skall fastställa bestämmelser om sanktioner för överträdelser av bestämmelserna i denna förordning och vidta nödvändiga åtgärder för att se till att de genomförs. Sanktionerna skall vara effektiva, proportionella och avskräckande. Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om sådan nationell lagstiftning som rör förebyggande och spårning av olagliga transporter och sanktioner för sådana transporter.
2. För att säkerställa efterlevnaden av denna förordning skall medlemsstaterna bland annat besluta om inspektioner av inrättningar och företag i enlighet med artikel 13 i direktiv 2006/12/EG och stickprovskontroller av avfallstransporter eller av avfallets återvinning eller bortskaffande.
3. I synnerhet får transporter kontrolleras
a)
där avfallet uppkommit, tillsammans med producenten, innehavaren eller anmälaren,
b)
vid destinationsorten, tillsammans med mottagaren eller anläggningen,
c)
vid gemenskapens gränser, och/eller
d)
under transporten genom gemenskapen.
4. Kontroller av transporter skall omfatta inspektion av dokument, identitetskontroll och vid behov fysisk kontroll av avfallet.
5. Medlemsstaterna skall samarbeta med varandra, bilateralt eller multilateralt, för att främja förebyggande och upptäckt av olagliga transporter.
6. Medlemsstaterna skall ange vilka medlemmar av deras fasta personal som skall ansvara för det samarbete som anges i punkt 5 och fastställa kontaktpunkten eller kontaktpunkterna för de fysiska kontroller som anges i punkt 4. Informationen skall sändas till kommissionen som skall överlämna en sammanställd förteckning till de kontaktorgan som avses i artikel 54.
7. På begäran av en annan medlemsstat får en medlemsstat vidta åtgärder för att se till att personer som misstänks vara inblandade i olaglig transport av avfall och som befinner sig i den berörda medlemsstaten efterlever bestämmelserna.
Artikel 51
Rapporter från medlemsstater
1. Före utgången av varje kalenderår skall varje medlemsstat till kommissionen sända en kopia av den rapport över det föregående kalenderåret som medlemsstaten, i enlighet med artikel 13.3 i Baselkonventionen har utarbetat och lagt fram inför Baselkonventionens sekretariat.
2. Före utgången av varje kalenderår skall medlemsstaterna dessutom utarbeta en rapport över det föregående året på grundval av det tillägg till frågeformulär för rapportering som ingår i bilaga IX, och skall lägga fram denna rapport inför kommissionen.
3. De rapporter som medlemsstaterna utarbetar i enlighet med punkterna 1 och 2 skall skickas till kommissionen på elektronisk väg.
4. Kommissionen skall vart tredje år utarbeta en rapport på grundval av dessa rapporter om gemenskapens och dess medlemsstaters tillämpning av denna förordning.
Artikel 52
Internationellt samarbete
Medlemsstaterna skall, vid behov och om det är lämpligt i samverkan med kommissionen, samarbeta med andra parter i Baselkonventionen och med mellanstatliga organisationer, bland annat genom att utbyta och/eller dela med sig av upplysningar, främja miljöriktig teknik och utforma lämpliga riktlinjer för hanteringen.
Artikel 53
Utnämnande av behöriga myndigheter
Medlemsstaterna skall utse en eller flera behöriga myndigheter som skall svara för tillämpningen av denna förordning. Varje medlemsstat skall endast utse en behörig transitmyndighet.
Artikel 54
Utnämnande av kontaktorgan
Medlemsstaterna och kommissionen skall utse ett eller flera kontaktorgan som skall informera och vägleda personer eller företag som vänder sig till det. Kommissionens kontaktorgan skall sända eventuella förfrågningar som inkommit och som berör medlemsstaterna till dessas kontaktorgan, och omvänt.
Artikel 55
Utnämnande av införsel- och utfartstullkontor i gemenskapen
Medlemsstaterna får utse särskilda införsel- och utfartstullkontor i gemenskapen för avfallstransporter till och från gemenskapen. Om medlemsstaterna beslutar att utse sådana tullkontor, skall avfallstransporter till och från gemenskapen inte tillåtas vid andra gränsövergångar i en medlemsstat.
Artikel 56
Meddelande och information om utnämningar
1. Medlemsstaterna skall till kommissionen anmäla när de utser
a)
behöriga myndigheter enligt artikel 53,
b)
kontaktorgan i enlighet med artikel 54, och
c)
i förekommande fall införsel- och utfartstullkontor i gemenskapen enligt artikel 55.
2. I samband med dessa utnämningar skall medlemsstaterna delge kommissionen följande uppgifter:
a)
Namn.
b)
Postadress.
c)
E-postadress.
d)
Telefonnummer.
e)
Faxnummer.
f)
Språk som kan godtas av de behöriga myndigheterna.
3. Medlemsstaterna skall omgående till kommissionen anmäla alla ändringar av dessa uppgifter.
4. Dessa uppgifter samt eventuella ändringar av dessa skall lämnas till kommissionen både i elektronisk form och i pappersformat om så begärs.
5. Kommissionen skall på sin webbplats offentliggöra förteckningar över de utsedda behöriga myndigheterna, kontaktorganen och införsel- och utfartstullkontoren, och skall vid behov uppdatera förteckningarna.
KAPITEL 2
Övriga bestämmelser
Artikel 57
Kontaktorganens sammanträde
Kommissionen skall på begäran av medlemsstaterna eller när så annars är lämpligt regelbundet ordna sammanträden mellan kontaktorganen, för att behandla de frågor som tillämpningen av denna förordning gett upphov till. Relevanta intressenter skall inbjudas att delta helt eller delvis i dessa sammanträden när samtliga medlemsstater och kommissionen kommit överens om att detta är lämpligt.
Artikel 58
Ändring av bilagorna
1. Bilagorna får ändras av kommissionen genom förordningar och i enlighet med förfarandet i artikel 18.3 i direktiv 2006/12/EG för att ta hänsyn till den vetenskapliga och tekniska utvecklingen. Dessutom gäller följande:
a)
Bilagorna I, II, III, IIIA, IV och V skall ändras för att ta hänsyn till ändringar som överenskommits inom ramen för Baselkonventionen och OECD-beslutet; dessutom skall bilaga IC med särskilda anvisningar för ifyllande av anmälningsdokumentet och transportdokumenten vara färdig senast den dag då denna förordning börjar tillämpas med beaktande av OECD:s anvisningar.
b)
Avfallsslag som inte omfattas av någon avfallskod får tillfälligt föras in i bilagorna IIIB, IV eller V i avvaktan på ett beslut om införande i de relevanta bilagorna till Baselkonventionen eller OECD-beslutet.
c)
På begäran av en medlemsstat får blandningar av två eller fler avfallsslag som förtecknas i bilaga III tillfälligt läggas till i bilaga IIIA i de fall som anges i artikel 3.2 i avvaktan på beslut om införande i de relevanta bilagorna till Baselkonventionen och OECD-beslutet. De första avfallskoderna i bilaga IIIA skall om så är praktiskt möjligt införas senast den dag denna förordning börjar tillämpas och senast sex månader efter denna tidpunkt. Bilaga IIIA får innehålla förbehållet att en eller flera av de avfallskoder som anges i den bilagan inte skall gälla vid export till länder som inte omfattas av OECD-beslutet.
d)
De undantagsfall som avses i artikel 3.3 skall fastställas och sådant avfall skall, vid behov, anges i bilagorna IVA och V och strykas från bilaga III.
e)
Bilaga V skall ändras för att avspegla ändringar som överenskommits avseende den förteckning över farligt avfall som antagits i enlighet med artikel 1.4 i direktiv 91/689/EEG.
f)
Bilaga VIII skall ändras för att avspegla relevanta internationella konventioner och avtal.
2. När bilaga IX ändras skall den kommitté som inrättats genom rådets direktiv 91/692/EEG av den 23 december 1991 om att standardisera och rationalisera rapporteringen om genomförandet av vissa direktiv om miljön (22) fullt ut delta i överläggningarna.
3. Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.
Artikel 59
Ytterligare åtgärder
1. Kommissionen får anta ytterligare åtgärder avseende denna förordnings tillämpning enligt följande:
a)
En metod för beräkning av den ekonomiska säkerheten eller motsvarande försäkring i enlighet med artikel 6.
b)
Riktlinjer för tillämpningen av artikel 12.1 g.
c)
Ytterligare villkor och bestämmelser avseende återvinningsanläggningar som förhandsgodkänts enligt artikel 14.
d)
Riktlinjer för tillämpningen av artikel 15 vid identifiering och spårning av avfall som genomgår väsentliga förändringar under behandling i avvaktan på återvinning eller bortskaffande.
e)
Riktlinjer för samarbetet mellan de behöriga myndigheterna i samband med hanteringen av olagliga transporter enligt artikel 24.
f)
Tekniska och organisatoriska krav för det praktiska genomförandet av informationsutbyte på elektronisk väg när det gäller översändande av dokumentation och information i enlighet med artikel 26.4.
g)
Ytterligare riktlinjer för vilka språk som skall användas enligt artikel 27.
h)
Ytterligare klarläggande av förfarandereglerna i avdelning II vad avser deras tillämpning på export, import och transitering av avfall från, till och genom gemenskapen.
i)
Ytterligare riktlinjer för icke definierade juridiska termer.
2. Sådana åtgärder skall beslutas i enlighet med förfarandet i artikel 18.3 i direktiv 2006/12/EG.
3. Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.
Artikel 60
Översyn
1. Senast den 15 juli 2006 skall kommissionen ha avslutat sin översyn av förhållandet mellan befintlig sektorsspecifik lagstiftning om djurs och människors hälsa, inbegripet transporter av avfall som omfattas av förordning (EG) nr 1774/2002, och bestämmelserna i denna förordning. Vid behov skall denna översyn åtföljas av lämpliga förslag för att uppnå en likvärdig nivå på förfarandena och kontrollsystemen för transporter av sådant avfall.
2. Inom fem år från och med den 12 juli 2007 skall kommissionen se över genomförandet av artikel 12.1 c, bl.a. dess inverkan på miljöskyddet och den inre marknadens funktion. Vid behov skall översynen följas av lämpliga förslag på ändringar i denna bestämmelse.
Artikel 61
Upphävande
1. Förordning (EEG) nr 259/93 och beslut 94/774/EG skall upphöra att gälla den 12 juli 2007.
2. Hänvisningar till den upphävda förordningen (EEG) nr 259/93 skall anses som hänvisningar till den här förordningen.
3. Beslut 1999/412/EG skall upphöra att gälla från och med den 1 januari 2008.
Artikel 62
Övergångsbestämmelser
1. Alla transporter som har anmälts och som den behöriga mottagarmyndigheten har bekräftat före den 12 juli 2007 skall omfattas av bestämmelserna i förordning (EEG) nr 259/93.
2. Alla transporter som de berörda behöriga myndigheterna har godkänt i enlighet med förordning (EEG) nr 259/93 skall slutföras inom ett år från och med den 12 juli 2007.
3. De rapporter som avses i artikel 41.2 i förordning (EEG) nr 259/93 och artikel 51 i denna förordning skall för år 2007 grundas på det frågeformulär som ingår i beslut 1999/412/EG.
Artikel 63
Övergångsbestämmelser för vissa medlemsstater
1. Fram till och med den 31 december 2010 skall alla avfallstransporter till Lettland för återvinning enligt bilagorna III och IV och avfallstransporter för återvinning som inte förtecknas i bilagorna omfattas av förfarandet med skriftlig förhandsanmälan och skriftligt förhandsgodkännande i enlighet med avdelning II.
Genom undantag från artikel 12 skall de behöriga myndigheterna invända mot avfallstransporter för återvinning enligt bilagorna III och IV och transporter för återvinning av avfall som inte förtecknas i bilagorna när destinationen är en anläggning som beviljats tillfälligt undantag från vissa bestämmelser i direktiv 96/61/EG under den period det tillfälliga undantaget är tillämpligt för anläggningen i fråga.
2. Fram till och med den 31 december 2012 skall alla avfallstransporter till Polen för återvinning enligt bilaga III omfattas av förfarandet för skriftlig förhandsanmälan och skriftligt förhandsgodkännande i enlighet med avdelning II.
Genom undantag från artikel 12 får de behöriga myndigheterna fram till och med den 31 december 2007 invända mot transporter till Polen för återvinning av följande avfall förtecknat i bilagorna III och IV i enlighet med de skäl till invändningen som anges i artikel 11.
B2020 och GE020 (glasavfall)
B2070
B2080
B2100
B2120
B3010 och GH013 (plastavfall i fast form)
B3020 (pappersavfall)
B3140 (begagnade däck)
Y46
Y47
A1010 och A1030 (endast de strecksatser som hänvisar till arsenik och kvicksilver)
A1060
A1140
A2010
A2020
A2030
A2040
A3030
A3040
A3070
A3120
A3130
A3160
A3170
A3180 (endast tillämpligt på polyklorerade naftalener [PCN])
A4010
A4050
A4060
A4070
A4090
AB030
AB070
AB120
AB130
AB150
AC060
AC070
AC080
AC150
AC160
AC260
AD150
Med undantag för glasavfall, pappersavfall och begagnade däck kan denna period förlängas längst till och med den 31 december 2012 enligt förfarandet i artikel 18.3 i direktiv 2006/12/EG.
Genom undantag från artikel 12 får de behöriga myndigheterna fram till och med den 31 december 2012 invända mot avfallstransporter till Polen i enlighet med de skäl till invändningar som anges i artikel 11 avseende
a)
följande avfall för återvinning enligt bilaga IV:
A2050
A3030
A3180, utom polyklorerade naftalener (PCN)
A3190
A4110
A4120
RB020
och av
b)
avfall för återvinning som inte anges i bilagorna.
Genom undantag från artikel 12 skall de behöriga myndigheterna invända mot avfallstransporter för återvinning enligt bilagorna III och IV och transporter för återvinning av avfall som inte anges i bilagorna när destinationen är en anläggning som beviljats tillfälligt undantag från vissa bestämmelser i direktiv 96/61/EG under den period det tillfälliga undantaget är tillämpligt för anläggningen i fråga.
3. Fram till och med den 31 december 2011 skall alla avfallstransporter till Slovakien för återvinning enligt bilagorna III och IV och transporter för återvinning av avfall som inte anges i bilagorna omfattas av förfarandet för skriftlig förhandsanmälan och skriftligt förhandsgodkännande i enlighet med avdelning II.
Genom undantag från artikel 12 skall de behöriga myndigheterna invända mot transporter för återvinning av avfall enligt bilagorna III och IV och avfallstransporter för återvinning som inte anges i bilagorna när destinationen är en anläggning som beviljats tillfälligt undantag från vissa bestämmelser i rådets direktiv 94/67/EG (23) och direktiv 96/61/EG, Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/76/EG av den 4 december 2000 om förbränning av avfall (24) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/80/EG av den 23 oktober 2001 om begränsning av utsläpp till luften av vissa föroreningar från stora förbränningsanläggningar (25) under den period det tillfälliga undantaget är tillämpligt för anläggningen i fråga.
4. Fram till och med den 31 december 2014 skall alla de avfallstransporter till Bulgarien för återvinning som förtecknas i bilaga III omfattas av förfarandet för skriftlig förhandsanmälan och skriftligt förhandsgodkännande i enlighet med avdelning II.
Genom undantag från artikel 12 får de bulgariska behöriga myndigheterna fram till och med den 31 december 2009 invända mot transporter till Bulgarien för återvinning av följande avfall, förtecknat i bilagorna III och IV, i enlighet med de skäl till invändningen som anges i artikel 11:
B2070
B2080
B2100
B2120
Y46
Y47
A1010 och A1030 (endast de strecksatser som hänvisar till arsenik och kvicksilver)
A1060
A1140
A2010
A2020
A2030
A2040
A3030
A3040
A3070
A3120
A3130
A3160
A3170
A3180 (endast tillämpligt på polyklorerade naftalener [PCN])
A4010
A4050
A4060
A4070
A4090
AB030
AB070
AB120
AB130
AB150
AC060
AC070
AC080
AC150
AC160
AC260
AD150
Denna period får förlängas längst till och med den 31 december 2012 i enlighet med förfarandet i artikel 18.3 i direktiv 2006/12/EG.
Genom undantag från artikel 12 får de bulgariska behöriga myndigheterna fram till och med den 31 december 2009 invända mot avfallstransporter till Bulgarien i enlighet med de skäl till invändningar som anges i artikel 11 avseende
a)
följande avfall för återvinning enligt bilaga IV:
A2050
A3030
A3180, utom polyklorerade naftalener (PCN)
A3190
A4110
A4120
RB020
och
b)
avfall för återvinning som inte anges i bilagorna.
Genom undantag från artikel 12 skall de bulgariska behöriga myndigheterna invända mot avfallstransporter för återvinning enligt bilagorna III och IV och transporter för återvinning av avfall som inte anges i bilagorna när destinationen är en anläggning som beviljats tillfälligt undantag från vissa bestämmelser i direktiv 96/61/EG eller direktiv 2001/80/EG under den period då det tillfälliga undantaget är tillämpligt för anläggningen i fråga.
5. Fram till och med den 31 december 2015 skall alla avfallstransporter till Rumänien för återvinning enligt bilaga III omfattas av förfarandet för skriftlig förhandsanmälan och skriftligt förhandsgodkännande i enlighet med avdelning II.
Genom undantag från artikel 12 får de rumänska behöriga myndigheterna fram till och med den 31 december 2011 invända mot transporter till Rumänien för återvinning av följande avfall förtecknat i bilagorna III och IV, i enlighet med de skäl till invändningen som anges i artikel 11:
B2070
B2100, utom aluminiumoxidavfall
B2120
B4030
Y46
Y47
A1010 och A1030 (endast de strecksatser som hänvisar till arsenik, kvicksilver och tallium)
A1060
A1140
A2010
A2020
A2030
A3030
A3040
A3050
A3060
A3070
A3120
A3130
A3140
A3150
A3160
A3170
A3180 (endast tillämpligt på polyklorerade naftalener [PCN])
A4010
A4030
A4040
A4050
A4080
A4090
A4100
A4160
AA060
AB030
AB120
AC060
AC070
AC080
AC150
AC160
AC260
AC270
AD120
AD150
Denna period kan förlängas längst till och med den 31 december 2015 enligt förfarandet i artikel 18.3 i direktiv 2006/12/EG.
Genom undantag från artikel 12 får de rumänska behöriga myndigheterna fram till och med den 31 december 2011 invända mot avfallstransporter till Rumänien, i enlighet med de skäl till invändningar som anges i artikel 11 avseende
a)
följande avfall för återvinning i enlighet med bilaga IV:
A2050
A3030
A3180, utom polyklorerade naftalener (PCN)
A3190
A4110
A4120
RB020
och
b)
avfall för återvinning som inte anges i bilagorna.
Denna period kan förlängas längst till och med den 31 december 2015 i enlighet med förfarandet i artikel 18.3 i direktiv 2006/12/EG.
Genom undantag från artikel 12 skall de rumänska behöriga myndigheterna invända mot avfallstransporter för återvinning enligt bilagorna III och IV och transporter för återvinning av avfall som inte anges i bilagorna när destinationen är en anläggning som beviljats tillfälligt undantag från vissa bestämmelser i direktiv 96/61/EG, direktiv 2000/76/EG eller direktiv 2001/80/EG under den period det tillfälliga undantaget är tillämpligt för anläggningen i fråga.
6. När hänvisningar görs i denna artikel till avdelning II vad avser avfall förtecknat i bilaga III skall inte artiklarna 3.2 och 4.5 andra stycket samt artiklarna 6, 11, 22, 23, 24, 25 och 31 vara tillämpliga.
Artikel 64
Ikraftträdande och tillämpning
1. Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den skall börja tillämpas den 12 juli 2007.
2. Om dagen för Bulgariens eller Rumäniens anslutning skulle bli senare än den tillämpningsdag som anges i punkt 1 skall, genom undantag från punkt 1 i denna artikel, artikel 63.4 och 63.5 tillämpas från och med anslutningsdagen.
3. Efter överenskommelse med de berörda medlemsstaterna får artikel 26.4 tillämpas före den 12 juli 2007.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Strasbourg den 14 juni 2006.