RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 495/98 av den 23 februari 1998 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av ferrokiselmangan med ursprung i Folkrepubliken Kina, som ändrar förordning (EG) nr 2413/95 såvitt avser antidumpningsåtgärder avseende import av ferrokiselmangan med ursprung i Ukraina och avslutar förfarandet avseende import av ferrokiselmangan med ursprung i Brasilien, Ryssland och Sydafrika
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1), särskilt artiklarna 9.4 och 11.3 i denna,
med beaktande av det förslag som framlagts av kommissionen efter samråd med rådgivande kommittén, och
med beaktande av följande:
A. FÖRFARANDE
1. Allmänt
(1) Genom förordning (EG) nr 2413/95 (2) införde rådet slutgiltiga antidumpningstullar på import av ferrokiselmangan med ursprung i Brasilien, Ryssland, Sydafrika och Ukraina. Åtgärderna infördes i form av rörliga tullar som bestämdes som skillnaden mellan det lägsta importpriset för varje berört land och nettopriset fritt gemenskapens gräns, oförtullat, i samtliga fall där nettopriset fritt gemenskapens gräns, oförtullat, är lägre än det lägsta importpriset.
(2) Dessutom godtog kommissionen åtaganden (3) som erbjudits av exportörerna från Sydafrika och Ukraina. Emellertid drog en av de sydafrikanska exportörerna därefter tillbaka sitt åtagande, vilket gjorde det nödvändigt att med hjälp av förordning (EG) nr 92/96 (4) ändra de slutgiltiga åtgärder som införts genom förordning (EG) nr 2413/95 om att införa en rörlig tull för det ifrågavarande företaget. Om inte annat anges kommer den undersökning som ligger till grund för införandet av de ovan angivna åtgärderna nedan kallas "den ursprungliga undersökningen".
(3) I förordning (EG) nr 2413/95 begärde rådet att kommissionen skulle undersöka gemenskapsmarknaden för ferrokiselmangan efter åtgärdernas införande och vid behov inleda en översyn av åtgärderna så snart som möjligt. Eftersom de tillgängliga ekonomiska indikatorerna utvisade att marknadspriset för produkten i fråga hade sjunkit med 13 % mellan oktober 1995 och augusti 1996 beslutades det att en interimsöversyn av åtgärderna skulle inledas för alla berörda länderna.
(4) För detta ändamål meddelade kommissionen den 17 december 1996 genom ett tillkännagivande i Europeiska gemenskapernas officiella tidning (5) att en interimsöversyn av förordning (EG) nr 2413/95 såvitt avsåg ferrokiselmangan med ursprung i Brasilien, Ryssland, Sydafrika och Ukraina skulle inledas och påbörjade en undersökning (nedan kallad översynsundersökningen) enligt artikel 11.3 i förordning (EG) nr 384/96 (nedan kallad grundförordningen).
(5) Samma dag inleddes en parallell undersökning (6) med avseende på import av ferrokiselmangan med ursprung i Folkrepubliken Kina (nedan kallad den nya undersökningen) till följd av ett klagomål som ingivits av EuroAlliages, som är den organisation som företräder gemenskapsproducenterna av ferrokiselmangan.
(6) Genom förordning (EG) nr 1778/97 (7) (nedan kallad den preliminära förordningen) införde kommissionen en preliminär antidumpningstull på import till gemenskapen av den berörda produkten med ursprung i Folkrepubliken Kina.
(7) Denna förordning innehåller följaktligen de slutgiltiga avgörandena för både den nya undersökningen avseende Folkrepubliken Kina och översynsundersökningen avseende Brasilien, Ryssland, Sydafrika och Ukraina. Till följd av behovet av en ytterligare, mer detaljerad undersökning av vissa frågor i samband med de båda ärendena varade undersökningarna längre än den normala tolvmånadersperiod som anges i artiklarna 6.9 och 11.5 i grundförordningen.
(8) Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter den ansåg nödvändiga för ett slutgiltigt fastställande inom ramen för de bägge undersökningarna.
2. Översynsundersökning
(9) Vad gäller översynsundersökningen underrättade kommissionen officiellt de brasilianska, ryska, sydafrikanska och ukrainska exportföretagen samt de importörer den visste var berörda, företrädarna för exportländerna och den klagande i den ursprungliga undersökningen om att undersökningen inletts. De parter som var direkt berörda gavs tillfälle att skriftligen lämna synpunkter och höras av kommissionen om de begärde det. Skriftliga synpunkter på avgörandena lämnades av vissa berörda parter.
Vad gäller översynsundersökningen sände kommissionen dessutom frågeformulär till alla parter som den visste vad berörda och mottog svar från två företag i Brasilien, två i Sydafrika och två i Ukraina. Kommissionen mottog även ett svar från en importör i Förenade kungariket som är ett närstående företag till ett av de sydafrikanska företagen.
(10) Kontrollbesök i samband med översynsundersökningen genomfördes på platsen hos följande företag:
a) Gemenskapsproducenter (som även berörs av den nya undersökningen):
- Sadaci S.A., Belgien.
- Dunkerque Electrométallurgie (DEM), Frankrike.
- Ferroatlántica S.A., Spanien.
- Hidro-Nitro S.A., Spanien.
- Fornileghe S.p.A., Italien.
- Italghisa S.p.A., Italien.
- Elettrosiderurgica Italiana S.p.A., Italien.
b) Producenter/exportörer i Brasilien:
- Companhia Paulista de Ferro-Ligas (nedan kallat CPFL).
- Sibra Electrosiderurgica Brasileira S.A. (nedan kallat Sibra).
c) Producenter/exportörer i Sydafrika:
- Samancor Limited (nedan kallat Samancor).
- Highveld Steel and Vanadium Corporation Limited (nedan kallat Highveld).
d) Importör som är ett närstående företag till en sydafrikansk producent/exportör:
- Samancor International Ltd, London (nedan kallat SIL).
(11) Alla berörda parter underrättades om de viktigaste omständigheter och överväganden på grundval av vilka det var avsikten att slutgiltiga åtgärder skulle rekommenderas i översynsundersökningen. Alla parter beviljades en tidsfrist inom vilken de kunde lämna synpunkter. Dessa synpunkter beaktades och avgörandena ändrades i enlighet därmed när så var lämpligt.
3. Ny undersökning
(12) Vissa berörda parter lämnade skriftliga synpunkter efter det att de provisoriska antidumpningsåtgärderna avseende import från Folkrepubliken Kina införts. De parter som så begärde gavs tillfälle att höras av kommissionen.
(13) Alla berörda parter underrättades om de viktigaste omständigheter och överväganden på grundval av vilka det var avsikten att införandet av slutgiltiga åtgärder skulle rekommenderas i den nya undersökningen avseende Folkrepubliken Kina. Alla parter beviljades en tidsfrist inom vilken de kunde lämna synpunkter. Dessa synpunkter beaktades och avgörandena ändrades i enlighet därmed när så var lämpligt.
4. Undersökningsperiod
(14) Vad gäller båda undersökningarna omfattade dumpningsundersökningen perioden från och med den 1 januari 1996 till och med den 30 september 1996 (nedan kallad undersökningsperioden). Undersökningen av skada och sannolikheten för att skada åter skulle uppkomma omfattade perioden januari 1993 till och med 1996, varvid de faktiska siffrorna användes för hela 1996. Detta var undantagsvis möjligt eftersom undersökningen inleddes mycket nära slutet av 1996 vilket ledde till en riktigare jämförelse mellan åren än en extrapolering av sifferuppgifter från undersökningsperioden på nio månader skulle ha gjort. De detaljerade beräkningarna av prisunderskridande och målprisunderskridande grundade sig emellertid på uppgifter som endast avsåg undersökningsperioden.
B. PRODUKT SOM ÄR FÖREMÅL FÖR UNDERSÖKNING OCH LIKADAN PRODUKT
1. Produkt som är föremål för undersökning
(15) Den produkt som berörs i bägge undersökningarna är ferrokiselmangan (nedan kallat FeSiMn) som omfattas av KN-nummer 7202 30 00. FeSiMn används i stålindustrin för desoxidering och som legering. Det framställs huvudsakligen av manganmalm och kisel som blandas och upphettas till smälttemperatur i en smältugn.
Det finns olika kvaliteter av FeSiMn och det säljs i olika korn- och styckestorlekar. Trots dessa skillnader betraktas alla kvaliteter och storlekar som en och samma produkt eftersom deras huvudsakliga fysiska och tekniska egenskaper samt huvudsakliga användningsområden är desamma.
(16) Vid undersökningen fastställdes att 90 % av gemenskapskonsumtionen av FeSiMn utgjordes av s.k. "FeSiMn av standardkvalitet" som innehåller minst 65 viktprocent mangan, minst 16 viktprocent kisel (normalt 17 viktprocent), högst 2 viktprocent kol (normalt 1,8 viktprocent), högst 0,25 viktprocent fosfor och högst 0,04 viktprocent svavel. Korn- och styckedimensionen för standardkvaliteten varierar mellan 10 mm och 200 mm. Den övriga gemenskapskonsumtionen utgjordes av andra (icke-standard) kvaliteter, inbegripet "FeSiMn med låg kolhalt" (som innehåller högst 0,10 viktprocent kol) och flisor med en kornstorlek av mindre än 10 mm.
a) FeSiMn med låg kolhalt
(17) Efter införandet av provisoriska åtgärder i den nya undersökningen hävdade vissa företag att FeSiMn med låg kolhalt inte borde omfattas av åtgärderna. I detta avseende är det att märka att även om det finns vissa smärre skillnader mellan de kvaliteter som utgör den likadana produkten är alla kvaliteter att betrakta som en och samma produkt eftersom deras huvudsakliga fysiska och tekniska egenskaper samt huvudsakliga användningsområden är desamma.
b) Utvidgning av definitionen av produkten som är föremål för undersökningen
(18) Under undersökningens gång begärde EuroAlliages att definitionen av den berörda produkten skulle utvidgas till att omfatta varor enligt KN-nummer ex 8111 00 11 (dvs. "Mangan i obearbetad form; pulver"). EuroAlliages ansåg att denna produkt var att likställa med FeSiMn som importeras enligt KN-nummer 7202 30 00.
(19) För att frågan skulle kunna undersökas ytterligare anmodades EuroAlliage att lämna ytterligare uppgifter och detaljerade upplysningar om utbytbarheten mellan de båda berörda produktslagen. I detta avseende kunde EuroAlliage emellertid inte lämna tillräckligt väl underbyggd bevisning till stöd för sin begäran för att kommissionen skulle kunna godta den.
Följaktligen drog kommissionen slutsatsen att det inte var lämpligt att utvidga definitionen av produkten.
(20) Av detta följer att den produkt som berörs av åtgärderna under översyn är densamma som avses i den preliminära förordningen.
2. Likadan produkt
(21) På samma sätt som i den ursprungliga undersökningen konstaterades det att FeSiMn som produceras och säljs på den inhemska marknaden eller exporteras från Brasilien och Sydafrika har samma fysiska och tekniska egenskaper samt användningsområden som det som produceras i gemenskapen och följaktligen är att betrakta som likadan produkt enligt artikel 1.4 i grundförordningen.
(22) På samma sätt konstaterades det att FeSiMn som exporteras till gemenskapen från Folkrepubliken Kina, Ryssland och Ukraina är tillräckligt likt inte bara det som produceras av gemenskapsindustrin utan även den produkt som produceras och säljs för inhemsk konsumtion i Brasilien, vilket är det jämförbara land som används för att fastställa normalvärdet för exporten från Folkrepubliken Kina och Ukraina.
C. DUMPNING
1. Brasilien
a) Inledande anmärkning
(23) På samma sätt som i den ursprungliga undersökningen är de båda samarbetsvilliga brasilianska företagen varandra närstående (CPFL är ett dotterföretag till Sibra) och de har därför betraktats som en enda rättslig och ekonomisk enhet.
b) Dumpningsmarginal
(24) Det fastställdes att de båda samarbetande företagen inte hade exporterat den berörda produkten till gemenskapen under undersökningsperioden och det var därför inte möjligt att beräkna en dumpningsmarginal för dem.
(25) Eurostat-uppgifterna visade att en relativt liten mängd FeSiMn på 2 019 ton, hade importerats till gemenskapen från Brasilien under undersökningsperioden (av en sammanlagd konsumtion i gemenskapen på ungefär 538 000 ton). En annan producent av FeSiMn i Brasilien är känd av kommissionen och därför har denna import till gemenskapen tillskrivits detta företag. För att fastställa en dumpningsmarginal för det företag som inte samarbetade måste enligt artikel 18 i grundförordningen tillgängliga uppgifter användas. I detta särskilda fall ansågs de lämpligaste tillgängliga uppgifterna vara de samarbetsvilliga brasilianska exportörernas inhemska försäljning vad gäller beräkningen av normalvärdet och tillgängliga importuppgifter från Eurostat vad gäller beräkningen av exportpriset. Jämförelsen mellan normalvärdet och exportpriset visade att det inte förekom någon dumpning.
2. Ryssland
(26) Ett företag beläget i Ryssland, Promsyrioimport, kontaktade kommissionen efter det att översynsundersökningen inletts och uppgav att det inte hade exporterat den berörda produkten under undersökningsperioden (se punkt 10). Dessutom visade Eurostats uppgifter att endast en mycket liten mängd FeSiMn 25 ton, importerats till gemenskapen från Ryssland under undersökningsperioden (av en sammanlagd konsumtion i gemenskapen på ungefär 538 000 ton). Med hänsyn till att importen var försumbar ansågs det varken nödvändigt eller lämpligt att beräkna om den skett till dumpade priser.
3. Sydafrika
a) Normalvärde
(27) Vid undersökningen fastställdes det att en producents inhemska försäljningvolym av FeSiMn väsentligt översteg den mängd FeSiMn som exporterats till gemenskapen under undersökningsperioden. Följaktligen var kravet i artikel 2.2 i grundförordningen, enligt vilket den inhemska försäljningen skall vara representativ jämfört med exportförsäljningen, uppfyllt.
Vad gäller priserna för denna försäljning konstaterades det att ett antal inhemska transaktioner under undersökningsperioden hade skett till priser som var lägre än företagets vägda genomsnittliga kostnad per enhet under samma period. Volymmässigt svarade denna försäljning för mer än 20 % och mindre än 90 % av dess sammanlagda försäljning till oberoende kunder. I enlighet med artikel 2.4 i grundförordningen bortsågs från denna olönsamma försäljning vid beräkningen av normalvärdet, vilket fastställdes på grundval av den resterande, lönsamma försäljningen.
(28) Vad gäller den andra producenten visade undersökningen att detta företag endast hade exporterat FeSiMn av icke-standardkvalitet till gemenskapen under undersökningsperioden ("FeSiMn-flisor"). Under undersökningsperioden skedde även inhemsk försäljning av FeSiMn av samma kvalitet, men volymmässigt var den inte tillräcklig för att uppfylla kravet i artikel 2.2 i grundförordningen om att den inhemska försäljningsvolymen skall vara representativ jämfört med exportvolymen. Följaktligen fastställdes därför normalvärdet i enlighet med artikel 2.3 i grundförordningen på grundval av produktionskostnaden jämte ett skäligt belopp för att täcka försäljnings- och administrationskostnaden jämte ett skäligt belopp för att täcka försäljnings- och administrationskostnader, andra allmänna kostnader samt vinst.
b) Exportpris
(29) Undersökningen visade att ett företags exportförsäljning av FeSiMn till gemenskapen under översynsundersökningen skett via en närstående importör i Förenade kungariket. Med hänsyn till denna anknytning ansågs företagets försäljningspriser för FeSiMn som exporterades till den närstående importören i gemenskapen inte utgöra en tillförlitlig grundval för att fastställa exportpriset i denna undersökning. I enlighet med artikel 2.9 i grundförordningen konstruerades därför detta företags exportpris på grundval av den närstående importörens vägda genomsnittliga försäljningspris till den första oberoende köparen i gemenskapen.
(30) I enlighet med artikel 2.9 i grundförordningen gjordes justeringar för transport-, försäkrings-, hanterings-, lastningskostnader och därmed sammanhängande kostnader, en skälig marginal för att täcka försäljnings- och administrationsutgifter och andra allmänna utgifter (nedan kallad FAA) samt vinst. Vad gäller justering för vinst ansågs en vinstmarginal på 3 % var rimlig för den närstående importören. Denna marginal användes även i den ursprungliga undersökningen för att beräkna företagets exportpris.
(31) Vad gäller det andra företaget fastställdes dess exportpris i enlighet med artikel 2.8 i grundförordningen, dvs. på grundval av de priser som faktiskt betalats eller skulle ha betalats.
c) Jämförelse
(32) För att säkerställa en rättvis jämförelse mellan normalvärdet och exportpriset togs hänsyn i form av justeringar enligt artikel 2.10 i grundförordningen när det hävdades och kunde påvisas att det fanns skillnader som påverkade priserna jämförbarhet. I detta avseende gjordes justeringar för transport-, förpacknings- och kreditkostnader.
(33) I enlighet med artikel 2.11 i grundförordningen jämfördes normalvärdet för varje företag med exportpriset för varje företag på grundval av de vägda genomsnittet, fritt fabrik och i samma handelsled.
d) Dumpningsmarginal
(34) De dumpningsmarginaler som fastställts på detta sätt, uttryckta i procent av cif-priset fritt gemenskapens gräns, var följande:
- Samancor Limited: 0,0 %.
- Highveld Steel and Vanadium Corporation Limited: 0,0 %.
(35) Eftersom det inte fanns några andra kända producenter av FeSiMn i Sydafrika och med hänsyn till avgörandena avseende på sannolikheten för att sydafrikansk import på nytt skulle komma att vålla skada (se punkt 109) ansågs det inte nödvändigt att beräkna en restdumpningsmarginal för övriga företag.
4. Ukraina
Inledningsvis bör det påpekas att två exporterande producenter i Ukraina, nämligen Nikopol Ferroalloy Plant (nedan kallat Nikopol) och Zaporozhye Ferro Alloys Plant (nedan kallat Zaporozhye), svarade på frågeformuläret. Det sistnämnda företaget uppgav emellertid att det inte hade exporterat den berörda produkten till gemenskapen under undersökningsperioden.
a) Jämförbart land
(36) Myndigheterna i Ukraina hävdade att Ukraina borde behandlas som en marknadsekonomi med avseende på denna översynsundersökning. Enligt artikel 2.7 i grundförordningen, jämförd med rådets förordning (EG) nr 519/94 (8), bör gemenskapens institutioner betrakta Ukraina som ett land som inte har marknadsekonomi med avseende på antidumpningsförfaranden i allmänhet och därför även med avseende på denna undersökning.
(37) För dumpningsberäkningen bör följaktligen exportpriserna för producenterna/exportörerna i Ukraina jämföras med priserna eller kostnaderna i ett tredje land med marknadsekonomi ("jämförbart land"). För detta ändamål angavs i tillkännagivandet om inledande av en interimsöversyn Brasilien eller Förenta staterna som lämpligt jämförbart land. Det bör påpekas att Brasilien användes som jämförbart land för Ukraina i den ursprungliga undersökningen.
(38) Eftersom det var osäkert om Brasilien och Förenta staterna var villiga att samarbeta (och för att inte försena undersökningen om dessa länder inte skulle samarbeta) kontaktades även producenter i Indien och Norge i syfte att uppnå ett samarbete för att fastställa ett normalvärde för Ukraina. Med undantag för två producenter i Brasilien var det emellertid inte möjligt att uppnå ett tillräckligt omfattande samarbete i något av de andra länderna.
(39) Vid övervägandet av huruvida det vore lämpligt och rimligt att välja Brasilien som jämförbart land i samband med denna översynsundersökning togs hänsyn till följande faktorer:
- Brasilien är ett stort land med marknadsekonomi med en stor produktion och försäljning av FeSiMn som styrs av marknadskrafterna.
- FeSiMn importerades i icke obetydliga mängder till Brasilien under undersökningsperioden, vilket visar att det är en öppen marknad.
- Inte bara de bägge samarbetsvilliga företagen utan även en annan brasiliansk producent sålde ansenliga mängder producerade i Brasilien på den inhemska marknaden under undersökningsperioden, vilket visar att det rör sig om en marknad med fri konkurrens.
- De mängder som de samarbetsvilliga producenterna sålde på den inhemska marknaden under undersökningsperioden var tillräckliga jämfört med de mängder som exporterades till gemenskapen från Ukraina för att de skulle anses vara representativa enligt artikel 2.2 i grundförordningen.
- De produkter som producerades i Brasilien har samma fysiska och tekniska egenskaper samt användningsområden som de produkter som producerades i Ukraina.
- Tillgången på råmaterial anses vara jämförbar i de båda länderna.
(40) Med beaktande av detta valdes Brasilien som jämförbart land. Båda de samarbetsvilliga ukrainska företagen godkände valet av Brasilien som lämpligt jämförbart land, och inga invändningar mot detta val gjordes av några andra parter som berördes av översynsundersökningen.
b) Enskild behandling
(41) Både Nikopol och myndigheterna i Ukraina hävdade att enskild behandling var befogad i detta särskilda fall och att en enskild dumpningsmarginal borde fastställas för detta företag. Vid undersökningen undersöktes det därför om Nikopol var lika rättslig och faktiskt oberoende av den ukrainska staten som om fråga hade varit om ett land med marknadsekonomi, och för detta ändamål sändes detaljerade frågeformulär till företaget om ägandeförhållanden, ledning, kontroll och fastställande av affärsidé.
(42) Företaget kunde inte på grundval av de uppgifter som lämnats på ett tillfredsställande sätt visa för kommissionen att det var tillräckligt oberoende av statlig kontroll eller påverkan, och följaktligen tillbakavisades begäran om enskild behandling.
c) Normalvärde
(43) Normalvärdet för Ukraina fastställdes därför på grundval av de inhemska försäljningspriserna på den brasilianska marknaden vid normal handel.
d) Exportpris
(44) Det framkom av de uppgifter som lämnats av Nikopol att företagets exportvolym till gemenskapen utgjorde endast ungefär 60 % av all import till gemenskapen från Ukraina under undersökningsperioden (enligt Eurostat-uppgifter). Vad gäller resterande 40 % av importen (nedan kallat den övriga importen) bör det erinras om att den andra producenten av FeSiMn i Ukraina, Zaporozhye, hade uppgivit att den inte hade exporterat den berörda produkten till gemenskapen under undersökningsperioden.
(45) Det framkom av de detaljerade exportuppgifter som lämnats av Nikopol att företaget uppenbarligen iakttagit de åtaganden det gjort i den ursprungliga undersökningen. Det andra företaget, Zaporozhye, hade regelbundet lämnat rapporter till kommissionen om sin försäljning till gemenskapen i enlighet med villkoren i dess åtagande. Dessa rapporter bekräftade att företaget inte hade exporterat den berörda produkten till gemenskapen under undersökningsperioden.
(46) Eftersom de båda ukrainska producenterna uppenbarligen följt sina åtaganden drogs slutsatsen att det kan ha varit företag i eller utanför Ukraina som inte gett sig till känna i översynsundersökningen som hade handlat med FeSiMn med ursprung i Ukraina och exporterat det till gemenskapen.
(47) För att fastställa exportpriset för FeSiMn med ursprung i Ukraina användes uppgifter som lämnats av Nikopol, men vad gäller de betydande volymer av FeSiMn med ursprung i Ukraina som hade exporterats till gemenskapen av icke-samarbetsvilliga företag fastställdes däremot exportpriset på grundval av tillgängliga uppgifter, varvid Eurostats uppgifter ansågs vara de rimligaste.
e) Jämförelse
(48) För att säkerställa en rättvis jämförelse mellan normalvärdet och exportpriset togs hänsyn i form av justeringar enligt artikel 2.10 i grundförordningen i de fall då det hävdades och kunde påvisas att det fanns skillnader som påverkade prisernas jämförbarhet. I detta avseende gjordes vid behov justeringar för transport-, försäkrings- och kreditkostnader och för skillnader i fysiska egenskaper.
(49) De nödvändiga justeringar för att fastställa normalvärdet på grundval av priset fob hamnen, vid brasilianska gränsen beräknades med användning av de genomsnittliga kostnaderna för frakt och hantering mellan produktionsanläggningar och de brasilianska hamnarna vid normal exportförsäljning.
(50) Eftersom leveransvillkoren för Nikopols export var levererat gemenskapens gräns justerades de uppgivna försäljningspriserna för frakt- och hanteringskostnader för att omräkna dem till priser fritt Ukrainas gräns. Eftersom exportpriset för den övriga importen grundade sig på cif-priset gemenskapens gräns enligt Eurostats uppgifter justerades det för frakt- och hanteringskostnader för att omräkna det till priset fritt Ukrainas gräns. Storleken på denna justering fastställdes i enlighet med artikel 18 i grundförordningen på grundval av uppgifter som lämnats av Nikopol.
(51) Vad gäller Nikopol gjordes på samma sätt som i den ursprungliga undersökningen ytterligare en justering för att beakta skillnader i fysiska egenskaper mellan den brasilianska produkten och den ukrainska produkten på grund av den högre fosforhalten i den ukrainska produkten. I enlighet med den ursprungliga undersökningen omfattade denna justering även ett belopp för krossnings- och sorteringskostnader som tillkommer i det jämförbara landet men inte i Ukraina.
(52) I enlighet med artikel 2.11 i grundförordningen jämfördes det vägda genomsnittliga normalvärde som fastställts för det jämförbara landet med det vägda genomsnittliga exportpriset.
f) Dumpningsmarginal
(53) Dumpningsmarginalen för Ukraina som helhet uppgick till 10,4 % av cif-priset fritt gemenskapens gräns.
5. Folkrepubliken Kina
a) Enskild behandling
(54) Sedan de provisoriska åtgärderna hade införts hävdade ett Hongkongbaserat handelsföretag, Glory Profit Development Limited (nedan kallat Glory Profit), att företaget och/eller dess närstående producenter i Folkrepubliken Kina borde beviljas enskild behandling. Denna begäran kunde inte godtas eftersom varken Glory Profit eller dess närstående producenter hade ansökt om enskild behandling inom de tidsfrister som angivits i frågeformulären. Dessutom kan ett handelsföretag, som kan köpa den berörda produkten från vilken producent som helst i det berörda landet (se punkt 18 i den preliminära förordningen), inte beviljas enskild behandling. Inte heller var de kinesiska producenterna av FeSiMn, som är närstående företag till Glory Profit, berättigade till enskild behandling eftersom de inte samarbetade i undersökningen.
b) Argument avseende jämförbart land och normalvärde
(55) Brasilien ansågs i enlighet med den preliminära förordningen vara det lämpligaste jämförbara landet med marknadsekonomi för fastställande av normalvärdet för Folkrepubliken Kina. Sedan de provisoriska åtgärderna hade införts ifrågasatte emellertid en samarbetande importör valet av Brasilien som jämförbart land och hävdade att de båda samarbetande producenterna av FeSiMn i Brasilien som används för fastställande av normalvärdet ägdes av ett brasilianskt gruvutvinningsföretag, vilket samtidigt var aktieägare i ett europeiskt företag som producerade FeSiMn. Det hävdades att internpriserna på manganmalm mellan producenterna av FeSiMn och en aktieägare skulle komma att påverka beräkningen av normalvärdet för Brasilien.
(56) Det ansågs emellertid att detta inte strider mot och därför inte påverkar undersökningsresultatet i punkt 22 i den preliminära förordningen, i vilken de olika skälen till att Brasilien ansågs vara ett lämpligt jämförelseland för Folkrepubliken Kina närmare anges. Dessutom bör det erinras om att det normalvärde som fastställdes för Brasilien grundade sig på inhemska försäljningspriser i Brasilien vid normal handel. Vid undersökningen framkom heller inga bevis för att det aktieinnehav som nämns ovan skulle ha inverkat på priserna eller kostnaderna för de samarbetsvilliga brasilianska producenterna eftersom försäljningen skedde på marknadsmässiga villkor.
Kommissionen finner därför att valet av Brasilien som jämförbart land för Folkrepubliken Kina och metoden för beräkning av normalvärdet är lämpliga, och de bekräftas med avseende på de slutgiltiga åtgärderna.
c) Exportpris
(57) Inga nya synpunkter, bevis eller argument har mottagits i denna fråga och följaktligen bekräftas de avgöranden avseende exportpriser som anges i den preliminära förordningen.
d) Jämförelse
(58) Det bör erinras om att det i den preliminära jämförelsen gjordes en jämförelse av exportpriset med normalvärdet enligt samma leveransvillkor (dvs. exportpriset fob hamnen, kinesiska gränsen jämfördes med normalvärdet fob hamnen, brasilianska gränsen). Sedan de provisoriska åtgärderna införts ifrågasatte de samarbetande kinesiska producenterna de justeringar som gjorts för att omräkna de kinesiska exportpriserna till priser fob hamnen, kinesiska gränsen.
(59) I detta avseende är det att märka att för att fastställa fob-priset hamnen, kinesiska gränsen togs hänsyn inte bara till de priser och försäljningsvillkor som uppgivits av de samarbetande parterna utan även till de priser som fastställts på grundval av tillgängliga uppgifter för de producenter/exportörer som inte samarbetade.
(60) Eftersom en del av de samarbetande parternas transaktioner skett till cif-priset gemenskapens gräns gjordes när så var lämpligt justeringar för transport- och försäkringskostnader. Dessutom konstaterades det att en del av de transaktioner som anmälts av de samarbetsvilliga parterna hade skett genom handelsföretag i tredje land. De uppgifter som dessa handelsföretag hade utfört ansågs motsvara de som utförs av ett handelsföretag som handlar i kommission, och därför ansågs det lämpligt att justera dessa transaktioner för att beakta dessa handelsföretags FAA samt en skälig vinst för att komma fram till ett fob-pris hamnen, kinesiska gränsen.
(61) Justeringar gjordes även för transaktioner som hänfördes till icke-samarbetsvilliga företag. I enlighet med den preliminära förordningen fastställdes exportpriset för icke-samarbetsvilliga företag på grundval av tillgängliga uppgifter. I detta avseende ansågs det lämpligt att beräkna exportpriset på grundval av ett representativt urval av de billigaste importtransaktioner som kunnat konstateras för de största samarbetsvilliga handelsföretagen (se punkt 26 i den preliminära förordningen). Eftersom importtransaktionerna hänförde sig till priser vid gemenskapens gräns ansågs det lämpligt att göra en justering för transport- och försäkringskostnader och handelsföretagens kommission för att täcka deras försäljnings- och administrationskostnader, andra allmänna kostnader samt skälig vinst.
(62) Till följd av synpunkter från de samarbetande kinesiska exportörerna har frågan om justering för kommission setts över, eftersom det har fastställts att endast en viss andel av de kinesiska transaktioner som anmälts av de samarbetsvilliga företagen gjorts genom handelsföretag i tredje land. Detta har lett till en proportionell korrigering av justeringen vilket i sin tur medförde ett något högre exportpris fob hamnen, kinesiska gränsen.
(63) De samarbetsvilliga kinesiska företagen ifrågasatte även gemenskapsinstitutionernas etablerade praxis att jämföra normalvärdet med exportpriset fob vid den nationella gränsen i antidumpningsundersökningar som rör länder som inte har marknadsekonomi. Dessa företag föreslog emellertid inte någon alternativ nivå eller jämförelsemetod.
Trots dessa synpunkter anses det att användningen av fob-priset vid den nationella gränsen vanligen är den bästa metoden för att säkerställa en tillförlitlig och icke-diskriminerande jämförelse mellan normalvärdet och exportpriset, eftersom den innebär att kostnadsuppgifter (eller uppskattade sådana) från ett land som inte har marknadsekonomi inte behöver användas.
Följaktligen bekräftas den jämförelsemetod som används i den preliminära förordningen.
e) Dumpningsmarginal
(64) Med hänsyn till vad som ovan anges sänktes dumpningsmarginalen för Folkrepubliken Kina från en preliminär nivå på 26,1 % till en slutgiltig nivå på 25,7 %.
D. DEFINITION AV GEMENSKAPSINDUSTRIN
(65) De sex samarbetsvilliga gemenskapsproducenter som stödde det nya klagomålet var samma som de som samarbetade vid översynsundersökningen (se punkt 9). Förutom dessa producenter fanns det två andra kända producenter av FeSiMn i gemenskapen. En av dem stödde även klagomålet och samarbetade till fullo i undersökningen.
Dessa sju samarbetsvilliga producenter svarade för nästan all gemenskapsproduktion av FeSiMn. Följaktligen inriktades undersökningen av skada i enlighet med artikel 4.1 i grundförordningen på den ekonomiska situationen för dessa sju producenter, nedan kallade gemenskapsindustrin.
E. SKADA
1. Inledande anmärkning
(66) Det bör erinras om att kommissionen i den preliminära förordningen drog slutsatsen att import av FeSiMn med ursprung i Folkrepubliken Kina i sig själv hade vållat gemenskapsindustrin väsentlig skada. Eftersom denna förordning innehåller slutsatserna i den nya undersökningen och översynsundersökningen anges nedan de avgöranden i den preliminära förordningen som även är tillämpliga på översynsundersökningen. Alla dessa avgöranden bekräftas med avseende på det slutgiltiga fastställandet eftersom ingen av parterna hade något att invända mot dem.
2. Gemenskapskonsumtion
(67) Den sammanlagda gemenskapskonsumtionen av FeSiMn fastställdes på grundval av den totala importen till gemenskapen (enligt Eurostats statistik) plus gemenskapsindustrins totala försäljning på gemenskapsmarknaden. Inga tillförlitliga uppgifter kunde fås från den gemenskapsproducent som inte stödde klagomålet. Enligt tillgängliga uppgifter var denna producents försäljning på gemenskapsmarknaden emellertid försumbar i förhållande till den sammanlagda gemenskapskonsumtionen enligt tillgängliga uppgifter och följaktligen bortsåg man från denna försäljning vid bedömningen av skada.
(68) Mellan 1993 och 1996 ökade gemenskapskonsumtionen av den berörda produkten med 32 887 ton, dvs. 7 %. Under samma period ökade konsumtionen värdemässigt med 25 %. Skillnaden mellan dessa båda siffror kan förklaras av det faktum att FeSiMn med låg kolhalt, vilket betingar ett högre pris än standardkvaliteterna, exporterades i allt större mängder till gemenskapen under undersökningsperioden, särskilt från Norge.
3. Import till gemenskapen av FeSiMn
a) Behovet av kumulering
(69) I den ursprungliga undersökningen drog kommissionen slutsatsen att verkan av den dumpade importen från Brasilien, Ryssland, Sydafrika och Ukraina borde slås samman vid bedömningen av skada. Det konstaterades att den berörda produkten importerades i betydande mängder från varje exportland, hade en betydande marknadsandel och konkurrerade både inbördes och med FeSiMn producerat av gemenskapsindustrin.
(70) Importvolymen av FeSiMn med ursprung i Folkrepubliken Kina och Ukraina var betydande under undersökningsperioden. Exporten från Ukraina till och med ökade under 1996 jämfört med 1995. Frågan om huruvida importen från Folkrepubliken Kina och Ukraina borde slås samman lämnas obesvarad eftersom importen från Folkrepubliken Kina i sig vållat gemenskapsindustrin väsentlig skada (se nedan), under det att det är mycket sannolikt att skada skulle komma att återkomma vad gäller importen från Ukraina om åtgärderna avseende denna import upphävdes.
Såvitt avser avgörandena om dumpning ovan föreföll det onödigt att slå samman importen från Brasilien, Ryssland och Sydafrika med importen från Folkrepubliken Kina och Ukraina vid analysen i samband med undersökningen av skada.
b) Volym, värde och marknadsandel för importen från Folkrepubliken Kina
(71) Volymmässigt ökade den dumpade importen med ursprung i Folkrepubliken Kina från ungefär 12 000 ton år 1993 till 75 400 ton år 1996, dvs. en ökning med 526 %. Under samma tid ökade denna import värdemässigt från ungefär 5,6 miljoner ecu till 33,5 miljoner ecu, dvs. en ökning med 502 %.
Marknadsandelen för den dumpade importen från Folkrepubliken Kina, beräknad på grundval av den sammanlagda konsumtionen, ökade nästan sexfalt mellan 1993 och 1996, från 2,4 % år 1993 till 14 % år 1996, vilket innebär en ökning med 488 %.
c) Priser för den dumpade importen
(72) Såsom nämns ovan användes uppgifter som avsåg undersökningsperioden vid fastställandet av prisunderskridande vad gäller Folkrepubliken Kina. För detta ändamål jämfördes det berörda exportlandets vägda genomsnittliga försäljningspriser med de vägda genomsnittliga försäljningspriserna hos den gemenskapsindustri som producerar FeSiMn.
I den preliminära förordningen fastställdes prisunderskridandet på slutanvändarnivå. Till följd av synpunkter från samarbetsvilliga importörer och producenter/exportörer sågs prisunderskridandeberäkningen över, eftersom det konstaterats att flertalet av de kinesiska importtransaktionerna hade skett genom handelsföretag i gemenskapen. Med beaktande av att en betydande andel av gemenskapsindustrins försäljning hade skett i samma handelsled användes dessa transaktioner vid prisjämförelsen.
(73) På den grunden och genom att tillämpa den metod som användes redan under det preliminära skedet fastställdes genom jämförelsen en vägd genomsnittlig prisunderskridandemarginal på 6,5 % (uttrykct i procent av försäljningspriset) för Folkrepubliken Kina. Denna marginal är betydande med hänsyn till det pristryck gemenskapsindustrin varit drabbat av under flera år (se punkt 54 i den preliminära förordningen).
4. Gemenskapsindustrins situation
(74) För att kunna göra en fullständig bedömning av hur de olika skadeindikatorerna utvecklats bör följande beaktas i fråga om perioden från och med 1994 och framåt:
- Gemenskapsindustrin stod inför ökad efterfrågan på stål, vilket ställde krav på en ökad produktion.
- De gällande antidumpningsåtgärderna med avseende på Brasilien, Ryssland, Sydafrika och Ukraina utgörs beroende på den berörda producenten/exportören, av prisåtaganden eller rörliga tullar som grundar sig på det lägsta priset. Den särskilda effekt som detta slags åtgärder har bör hållas i minnet vid analys av vissa skadefaktorer för tiden efter 1994.
a) Produktion, produktionskapacitet och kapacitetsutnyttjande
(75) Den sammanlagda gemenskapsproduktionen av FeSiMn ökade från ungefär 189 600 ton år 1993 till 249 100 ton år 1996, dvs. en ökning med 31 %. Gemenskapsindustrins produktionskapacitet var stabil under undersökningsperioden. Beräknat på grundval av en uppskattning av den produktionskapacitet som gemenskapsproducenterna av FeSiMn normalt anses ha förblev den installerade produktionskapaciteten oförändrad mellan 1993 och 1996. Därefter ökade graden av kapacitetsutnyttjande från 48 % till 64 %, vilket är i linje med produktionsökningen. Trots denna ökning låg graden av kapacitetsutnyttjande fortfarande på en mycket låg nivå.
b) Lager
(76) Lagren ökade väsentligt från ungefär 29 400 ton år 1993 till 55 300 ton år 1996, dvs. en ökning med 88 % (se punkt 46 i den preliminära förordningen).
c) Försäljning
(77) Gemenskapsindustrins försäljning på gemenskapsmarknaden ökade från ungefär 164 500 ton år 1993 till 199 300 ton år 1996, dvs. en ökning med 21 %.
Värdemässigt ökade gemenskapsindustrins försäljning från ungefär 70,5 miljoner ecu år 1993 till 97,4 miljoner ecu år 1996, dvs. en ökning med 38 %.
(78) Denna försäljningsökning med avseende på volym och värde bör ses mot bakgrund av en ökning av konsumtionen och försäljningspriserna. Gemenskapsindustrin har därför dragit en viss fördel av sin gynnsamma marknadssituation. Lönsamheten var emellertid fortfarande negativ (se punkt 55 i den preliminära förordningen och punkt 82 i denna förordning).
d) Marknadsandel
(79) Marknadsandelen ökade volymmässigt från 32,5 % år 1992 till 37 % år 1996, dvs. en ökning med 14 %. Denna ökning ägde rum under tiden 1995-1996, dvs. efter det att åtgärder införts med avseende på import med ursprung i Brasilien, Ryssland, Sydafrika och Ukraina. Det är emellertid att märka att denna ökning inte har lett till att gemenskapsindustrin har kunnat återta den ställning som den hade före den skadevållande dumpningen från dessa fyra länder.
(80) Även en analys av marknadsandelen mätt i värde genomfördes. Liknande mönster som för marknadsandelen mätt i volym framkom såtillvida att gemenskapsindustrin ökade sin marknadsandel, från 32,6 % till 36,1 %, dvs. en ökning med 11 %. Det bör hållas i åtanke att gemenskapsindustrins marknadsandel minskade värdemässigt med 2 % mellan 1995 och 1996.
e) Genomsnittligt försäljningspris och prisutveckling
(81) Gemenskapsindustrins genomsnittliga försäljningspris för FeSiMn ökade med 12 % mellan 1993 och 1994, vilket var det år då antidumpingsåtgärderna mot import med ursprung i Brasilien, Ryssland, Sydafrika och Ukraina infördes. Mellan 1994 och 1995 ökade priserna med ytterligare 2 %, och de förblev på samma nivå mellan 1995 och 1996.
Det framgick av undersökningen att det faktum att den dumpade importen pressat ned priserna har hindrat gemenskapsindustrin från att anpassa sina försäljningspriser till sina kostnader. Trots en ökning med 14 % under den ifrågavarande tiden var dessa priser därför föremål för ett betydande pristryck.
f) Lönsamhet
(82) Gemenskapsindustrins vägda genomsnittliga lönsamhet, uttryckt i procent av försäljningen, visade på en förlust på 27 % år 1993 och 9 % år 1994. Den relativa förbättringen av gemenskapsindustrins ekonomiska situation fortsatte fram till 1995, då förlusterna uppgick till 3 %. Gemenskapsindustrins lönsamhet försämrades återigen 1996 då förlusterna ökade (till -7 %) trots högre försäljningspriser och ökad försäljningsvolym.
g) Sysselsättning
(83) Mellan 1993 och 1996 minskade sysselsättningen i gemenskapsindustrin med 11 %.
5. Slutgiltig slutsats beträffande skada
(84) Såsom redan angivits i punkt 57 i den preliminära förordningen förbättrades gemenskapsindustrins situation mellan 1993 och 1995. Denna positiva utveckling måste emellertid ses mot bakgrund av verkan av de åtgärder som infördes med avseende på import från Brasilien, Ryssland, Sydafrika och Ukraina.
(85) Vad gäller gemenskapsindustrins situation ökade dess försäljning, produktion, priser och marknadsandel mellan 1993 och 1995, och dess lönsamhet förbättrades från mycket stora förluster (-27 %) år 1993 till -3 % år 1995. Mellan 1995 och 1996 försämrades emellertid gemenskapsindustrins situation igen (lönsamhet -7 %).
(86) Mot bakgrund av detta dras i samband med de slutgiltiga åtgärderna slutsatsen att gemenskapsindustrin har vållats väsentlig skada enligt artiklarna 3 och 11 i grundförordningen.
F. ORSAKSSAMBAND
1. Effekter av importen från Folkrepubliken Kina
(87) Trots att gemenskapskonsumtionen ökade med 7 % mellan 1993 och 1996 innebar den ökade importen från Folkrepubliken Kina att den totala marknadsandelen för denna import ökade från 2,4 % år 1993 till 14 % år 1996, dvs. med 11,6 procentenheter, och var som högst år 1995 (21,5 %).
Gemenskapsindustrin ökade däremot sin marknadsandel från 32,5 % år 1992 till 37 % år 1996, dvs. med 4,5 procentenheter. Denna ökning ägde rum mellan 1995 och 1996, dvs. efter det att åtgärder hade införts mot import med ursprung i Brasilien, Ryssland, Sydafrika och Ukraina, men den gjorde det ändå inte möjligt för gemenskapsindustrin att nå upp till samma nivå som innan den skadevållande dumpningen började (se punkt 50 i den preliminära förordningen).
(88) Dessutom konstaterades ett väsentligt prisunderskridande vad gäller Folkrepubliken Kina, under det att priserna för importen från Ukraina exakt motsvarade priserna enligt åtagandena. Det bör erinras om att kommissionen i punkt 75 i den preliminära förordningen preliminärt fastställde att importen med ursprung i Folkrepubliken Kina hade vållat väsentlig skada.
(89) I detta sammanhang hävdade de kinesiska producenterna/exportörerna att den kinesiska importen inte hade vållat gemenskapsindustrin väsentlig skada. De hävdade även att priserna för importen från Kina under 1993 var högre än priserna för importen från Brasilien, Ryssland, Sydafrika och Ukraina. De hävdade dessutom att de i ett försök att öka sin marknadsandel i gemenskapen hade varit tvungna att sänka sina priser för att följa efter de fyra andra exportländerna. Enligt deras åsikt hade inte importen från Kina styrt prisutvecklingen på gemenskapsmarknaden.
Kommissionen prövade sina slutsatser på nytt och fastställde att den dumpade importen från Folkrepubliken Kina ökade med 260 % mellan 1993 och 1994 efter det att den ursprungliga undersökningen avseende Brasilien, Ryssland, Sydafrika och Ukraina hade inletts. Under 1994 förefaller de kinesiska exportörerna ha dragit nytta av att en del användare börjat söka efter nya, billiga leverantörer av FeSiMn, på grund av osäkerheten om antidumpningsundersökningens resultat.
Det fastställdes att priserna för importen från Folkrepubliken Kina redan 1994 var lägre än det genomsnittliga priset på FeSiMn med ursprung i Brasilien och Sydafrika. Det bör erinras om att den ursprungliga preliminära förordningen antogs i december 1994 och att effekterna av denna förväntades visa sig 1995. Priserna för importen från Folkrepubliken Kina var lägre än priserna på importen från de fyra länderna 1996, vilket ledde till en prisdepression för gemenskapsindustrins försäljningspriser.
(90) Den förväntade återhämtningen för gemenskapsindustrin försvårades mycket på grund av en liten volymmässig ökning av importen från Folkrepubliken Kina i kombination med de låga priserna för denna dumpade import under 1994 och en betydande volymmässig ökning av denna import 1995 och 1996. Marknadsandelen för importen från Folkrepubliken Kina ökade från 2,4 % år 1993 till 7,9 % år 1994 och till 21,5 % år 1995. Importen från Folkrepubliken Kina förlorade 7 % i marknadsandel 1996 av de orsaker som anges i punkt 72 i den preliminära förordningen.
På grundval av de skäl som anges ovan avvisas dessa argument.
(91) Följaktligen drar kommissionen slutsatsen att importen från Folkrepubliken Kina har haft en negativ effekt på gemenskapsindustrins situation, och denna inverkan är att anse som väsentlig.
2. Effekter av andra faktorer
Norge
(92) De kinesiska producenterna/exportörerna hävdade även att den skada som vållats gemenskapsindustrin hade orsakats av import av FeSiMn med ursprung i Norge och inte av import med ursprung i Folkrepubliken Kina.
I detta sammanhang är det att märka att marknadsandelen för importen av FeSiMn från Norge minskade från 34,4 % år 1993 till 29,1 % år 1996 och att de genomsnittliga importpriserna på gemenskapsmarknaden för FeSiMn med ursprung i Norge (enligt Eurostats uppgifter) alltid var högre än priserna för importen från Kina samt gemenskapsindustrins priser och alla andra exportländer under kalenderåren 1993-1996 (se punkterna 69 och 70 i den preliminära förordningen).
Under dessa omständigheter anser kommissionen att det är osannolikt att importen från Norge har orsakat den skada som vållats gemenskapsindustrin, och följaktligen avvisas dessa argument och påståenden.
3. Slutsats
(93) Eftersom inga andra argument avseende orsakerna till den skada som vållats gemenskapsindustrin framfördes efter det att de provisoriska antidumpningsåtgärderna införts och mot bakgrund av övervägandena ovan dras slutsatsen att, även om andra faktorer kan ha bidragit till den skada som vållats gemenskapsindustrin, har den dumpade importen av FeSiMn med ursprung i Folkrepubliken Kina i sig själv vållat gemenskapsindustrin väsentlig skada. I denna slutsats tas även hänsyn till analysen av effekterna av importen från de länder som omfattas av översynsundersökningen och som anges i punkt 68 i preliminära förordningen.
G. SANNOLIKHET FÖR ATT DUMPNING OCH SKADA ÅTER KAN UPPKOMMA (MED AVSEENDE PÅ DE LÄNDER SOM OMFATTAS AV INTERIMSÖVERSYNEN)
1. Inledande anmärkning
(94) Inledningsvis bör påpekas att de slutgiltiga åtgärder som tidigare införts genom förordning (EG) nr 2413/95 normalt sett borde ha undanröjt effekterna av den för gemenskapsindustrin skadevållande dumpningen. Oavsett om det har fastställts att importen med ursprung i Ukraina har vållat skada eller inte måste även en motiverad prognos göras över vad som skulle hända om de gällande åtgärderna mot detta land togs bort eller ändrades., Detta gäller även för import från Brasilien, Ryssland och Sydafrika, för vilka ingen dumpning har konstaterats.
2. Brasilien
(95) En analys av de uppgifter som lämnats visade att de båda samarbetsvilliga exportörerna hade
- ett mycket högt kapacitetsutnyttjande i produktionen av FeSiMn under undersökningsperioden (och följaktligen begränsad outnyttjad kapacitet),
- ökat sin inhemska försäljningsvolym (med 11 % mellan 1995 och undersökningsperioden), och
- ökat sin exportvolym till andra marknader än gemenskapen väsentligt (en ökning på mer än 40 % konstaterades mellan 1995 och undersökningsperioden).
(96) På grundval av detta framgår det klart av resultaten av denna undersökning att de båda brasilianska företagen, efter det att gemenskapen införde antidumpningsåtgärder till följd av den ursprungliga undersökningen, har etablerat sig på marknader utanför gemenskapen där deras produkt betingar högre priser än priset på FeSiMn i gemenskapen. Det konstaterades även att försäljningspriserna för denna export till länder utanför gemenskapen var högre än produktionskostnaden per enhet för dessa producenter under undersökningsperioden.
EuroAlliages ifrågasatte emellertid storleken på den tillgängliga outnyttjade kapaciteten och hävdade att producenterna skulle kunna ställa om sin produktion från kiselmetall till FeSiMn i avsaknad av åtgärder. Det bör erinras om att kommissionens bedömning vad gäller produktionen av FeSiMn grundade sig på faktiska uppgifter som kontrollerats på platsen hos dessa företag. Även om det alltid är teoretiskt möjligt för ett företag att ställa om sin produktion från en produkt till en annan har det inte i detta särskilda fall framlagts några bevis för eller synts några tecken på att de brasilianska producenterna troligen kommer att överge sina kiselmetallkunder för att öka sin andel av gemenskapsmarknaden för den berörda produkten, särskilt inte med hänsyn till priserna för FeSiMn på andra marknader. Följaktligen kunde inte EuroAlliages argument godtas.
(97) Hänsyn togs även till det faktum att Förenta staterna i december 1994 hade infört en antidumpningstull på 64,93 % på import av FeSiMn från de båda samarbetande brasilianska företagen. Till följd av en översyn av denna åtgärd höjde de amerikanska myndigheterna i januari 1997 denna antidumpningstull till 80,54 %. Med hänsyn till denna höga tullsats ansågs det även nödvändigt att överväga om en viss mängd av det FeSiMn som tidigare exporterats till Förenta staterna skulle komma att exporteras till gemenskapen i stället om gemenskapen upphävde eller ändrade de gällande åtgärderna.
(98) I detta avseende är det att märka att de amerikanska åtgärderna ursprungligen infördes under samma månad som gemenskapens provisoriska åtgärder, dvs. december 1994. Med hänsyn till att den antidumpningstull som infördes av Förenta staterna var nästan dubbelt så hög som gemenskapens kunde det ha förväntats att en viss mängd FeSiMn som tidigare såldes till Förenta staterna redan vid denna tidpunkt skulle ha sålts till gemenskapen istället. Undersökningen visade emellertid att så inte hade varit fallet.
(99) I stället framkom det av undersökningen att de samarbetande företagen inte hade exporterat något till gemenskapen efter det att åtgärderna hade införts. Dessutom exporterade de inget till Förenta staterna 1994 och 1996 och endast en liten mängd 1995. Med hänsyn till det höga kapacitetsutnyttjandet och den ökade och lönsamma försäljningen i Brasilien och andra tredje länder är det rimligt att dra slutsatsen att den antidumpningstull som införts av Förenta staterna för de bägge samarbetsvilliga producenterna inte utgjorde ett väsentligt hot mot gemenskapen vad gäller risken för en omläggning av handeln.
(100) Följaktligen drogs slutsatsen att det inte är sannolikt att den skadevållande dumpningen från de båda samarbetande brasilianska företagens sida återuppkommer i enlighet med artikel 11.3 i grundförordningen om de åtgärder som införts av gemenskapen inom ramen för den ursprungliga undersökningen upphävs.
(101) Vad gäller storleken på den tillgängliga produktionskapaciteten hos det eller de icke-samarbetande brasilianska företaget eller företagen hävdade EuroAlliages att betydande mängder FeSiMn skulle komma att exporteras till gemenskapen av dessa företag om åtgärderna upphävdes.
(102) Det bör erinras om att endast en liten mängd FeSiMn exporterades till gemenskapen av de icke-samarbetande brasilianska producenterna till icke-dumpade priser under undersökningsperioden (motsvarande 0,4 % av den totala gemenskapskonsumtionen).
Under dessa omständigheter och med hänsyn till dessa företags beteende drar kommissionen följaktligen slutsatsen att det är föga sannolikt att den skadevållande dumpningen återuppkommer om även de resterande gällande antidumpningsåtgärderna mot Brasilien skulle upphävas.
3. Ryssland
(103) För att bedöma om det är sannolikt att den skadevållande dumpningen åter skulle uppkomma om de gällande åtgärderna mot Ryssland skulle upphävas måste handelsmönstret mellan Ryssland och gemenskapen under och före undersökningsperioden beaktas.
I detta hänseende bör det erinras om att endast 25 ton ryskt FeSiMn importerades till gemenskapen under undersökningsperioden, vilket innebär att dess andel av gemenskapsmarknaden var obetydlig.
(104) På grundval av dessa uppgifter och i avsaknad av uppgifter som tyder på motsatsen dras därför slutsatsen att det inte är sannolikt att den skadevållande dumpningen av export med ursprung i Ryssland skulle komma att återkomma om de gällande åtgärderna upphävdes enligt artikel 11.3 i grundförordningen.
4. Sydafrika
(105) Det bör först erinras om att det har konstaterats att ingen av de båda sydafrikanska producenterna hade gjort sig skyldig till dumpning under undersökningsperioden. En analys av varje företags produktions- och handelsmönster gjordes liksom en övergripande bedömning av om det är sannolikt att dumpad och skadevållande FeSiMn med ursprung i Sydafrika på nytt skulle komma att föras in till gemenskapen i betydande mängder om de gällande åtgärderna upphävdes.
(106) Det är att märka att ungefär 80 % av den totala sydafrikanska produktionen av FeSiMn traditionellt exporteras. Vad gäller den inhemska försäljningen visade analysen att försäljningsvolymen av FeSiMn för bägge producenterna hade minskat med 18 % mellan 1993 och undersökningsperioden. Under undersökningsperioden återhämtade sig emellertid den inhemska försäljningen. Det framgick även av de uppgifter som lämnats att de båda företagen för varje år mellan 1993 och undersökningsperioden exporterade allt mindre mängder FeSiMn till gemenskapen och att deras export nådde en så låg nivå att de båda företagens marknadsandel blev obetydlig (från 3 % år 1993 till 0,4 % under undersökningsperioden).
(107) Samtidigt ökade mängden FeSiMn från Sydafrika som exporterades till andra marknader (utanför gemenskapen) med 11,3 % mellan 1993 och undersökningsperioden. Följaktligen drog kommissionen slutsatsen att de minskade volymerna av FeSiMn som tidigare såldes på den sydafrikanska hemmamarknaden och till gemenskapen har ersatts av en ökad försäljning till andra marknader. Vad gäller försäljningspriserna fastställdes det att de båda företagens genomsnittliga försäljningspriser hade ökat totalt sett på alla marknader mellan 1993 och undersökningsperioden. De genomsnittliga försäljningspriserna på den sydafrikanska marknaden hade ökat något under det att mer betydande prisökningar konstaterades för försäljningen till gemenskapen och andra exportmarknader. Mellan 1993 och undersökningsperioden uppgick i en del fall den genomsnittliga prisökningen till över 50 %. Det noterades även att företagen under undersökningsperioden exporterade till marknader utanför gemenskapen till genomsnittliga prisnivåer som var både lönsamma och högre än försäljningspriserna för det FeSiMn som de exporterade till gemenskapen.
(108) Det konstaterades även att företagens kapacitetsutnyttjande under undersökningsperioden innebar att det fanns endast begränsad tillgång till ledig kapacitet för (eventuell) ytterligare produktion av FeSiMn för försäljning till gemenskapen.
I detta sammanhang ifrågasatte EuroAlliages på grundval av en branschtidning slutsatsen att de båda sydafrikanska producenternas tillgängliga lediga kapacitet var relativt begränsad. Det är emellertid att märka att de uppgifter avseende kapaciteten som lämnats kontrollerades av kommissionen och att bedömningen grundade sig på faktiska uppgifter för undersökningsperioden.
(109) Med hänsyn till detta anses det osannolikt att dessa båda sydafrikanska företag skulle komma att exportera betydande mängder FeSiMn till gemenskapen till dumpade och skadevållande priser om åtgärderna upphävdes. Kommissionen drar därför slutsatsen att det inte är sannolikt att den skadevållande dumpning som utövats av dessa båda sydafrikanska exportörer skulle återkomma om de åtgärder som infördes av gemenskapen i den ursprungliga undersökningen upphävdes.
5. Ukraina
(110) Inledningsvis bör det erinras om att importen av FeSiMn till gemenskapen från Ukraina svarade för ungefär 4 % av den totala gemenskapskonsumtionen under undersökningsperioden, vilket är en icke obetydlig marknadsandel. Under den periodantidumpningsåtgärderna var i kraft skedde dessutom importen från Ukraina till priser som var dumpade, men inte skadevållande.
(111) Av de svar som de två samarbetande ukrainska företagen lämnat på kommissionens frågeformulär framgick att deras sammanlagda årliga produktionskapacitet uppgår till mer än 1 300 000 ton FeSiMn och att de vid den nuvarande produktionsnivån har enormt mycket ledig kapacitet för produktion av FeSiMn. Det framgår av de uppgifter som lämnats att den faktiska produktionen minskade från mer än 700 000 ton 1993 till ungefär 557 000 ton under undersökningsperioden, trots att Ukrainas installerade produktionskapacitet var relativt oförändrad mellan 1993 och undersökningsperioden. Det totala kapacitetsutnyttjandet i Ukraina är därför mycket lågt och uppgick under undersökningsperioden till ungefär 42 %.
(112) Vad gäller försäljningsvolymen framgick det av de uppgifter som lämnats av de bägge exportörerna att deras inhemska försäljningsvolym minskat med mer än 37 % mellan 1993 och undersökningsperioden. Den volym som såldes på export till gemenskapen minskade med nästan 60 % under samma period och försäljningen till marknader utanför gemenskapen minskade med något mer än 17 %. Den totala försäljningsminskningen på alla marknader (både den inhemska marknaden och exportmarknaden) uppgick till ungefär 23 %.
(113) Med hänsyn till denna situation finns det ett uppenbart behov för de ukrainska producenterna av att öka sitt kapacitetsutnyttjande till den tidigare nivån genom att väsentligt öka sin produktion och följaktligen sin försäljningsvolym. Med hänsyn till den minskade efterfrågan på deras hemmamarknad under de senaste åren förefaller det som om den bästa utvägen för dem vore att ytterligare öka exportförsäljningen. Även om det är möjligt att de ukrainska exportörerna skulle kunna öka sin export till andra marknader utanför gemenskapen (i likhet med de brasilianska och sydafrikanska producenterna) om antidumpningsåtgärderna mot dem upphävdes anses det vara troligare att de i stället skulle försöka återvinna förlorade marknadsandelar i gemenskapen. Denna slutsats stöds av både Ukrainas geografiska närhet till gemenskapsmarknaden och det faktum att gemenskapen traditionellt har köpt FeSiMn med ursprung i Ukraina.
(114) Med hänsyn till detta drar kommissionen slutsatsen att det är stor sannolikhet för att den skadevållade dumpningen åter skulle uppkomma om de gällande åtgärderna upphävdes.
H. GEMENSKAPENS INTRESSE
1. Inledning
(115) Eftersom den nya antidumpningsundersökningen och översynsundersökningen både avser samma marknad, nämligen gemenskapsmarknaden för FeSiMn, gjordes undersökningen av gemenskapens intresse gemensamt för de båda undersökningarna. Syftet med denna analys var att fastställa eventuella effekter av åtgärderna och följderna för alla berörda parter i de båda undersökningarna av att inte införa åtgärder. Dessutom är det att märka att de faktiska effekterna av de antidumpningsåtgärder som sedan 1995 är tillämpliga på import med ursprung i Brasilien, Ryssland, Sydafrika och Ukraina med hänsyn till tidpunkten för översynsundersökningen kan fastställas inom ramen för denna under förutsättning att de berörda parterna samarbetar.
(116) I detta hänseende bör det även erinras om att punkt 76 och följande punkter i den preliminära förordningen innehåller en analys av de olika parternas intressen, inbegripet gemenskapsindustrin, importörerna/handelsföretagen och användarindustrierna i senare led. På grundval av tillgängliga uppgifter vid tidpunkten för den preliminära förordningen drog kommissionen slutsatsen att det inte fanns några tvingande skäl att inte avhjälpa de handelssnedvridande effekterna av den skadevållande dumpningen. Kommissionen drog särskilt slutsatsen att eventuella effekter för användarindustrin endast kunde vara försumbara.
2. Gemenskapsindustrins intresse
(117) Inga synpunkter som vederlägger slutsatserna i den preliminära förordningen har lämnats av någon av de berörda parterna efter offentliggörandet av denna.
3. Effekter för användarna
(118) Såsom anges i punkt 81 i den preliminära förordningen är det stålindustrin som är den huvudsakliga användarindustrin i ett senare led för den berörda produkten. Efter offentliggörandet av den preliminära förordningen lämnades synpunkter av två organisationer som företräder användarna och en användare, vilka hävdade att införandet av åtgärder mot Folkrepubliken Kina skulle leda till väsentligt ökade produktionskostnader för stålprodukter. Eftersom dessa synpunkter inte var underbyggda var det inte möjligt att göra en ytterligare, detaljerad analys av effekterna för användarna av att införa respektive inte införa åtgärder.
(119) Slutsatserna i den preliminära förordningen, i vilka det anges att en antidumpningstull på 10 % innebär att användarnas produktionskostnader ökar med högst 0,1 %, bekräftas med avseende på de slutgiltiga åtgärderna.
(120) Det hävdades även att konkurrenskraften för gemenskapsindustrin för rostfritt stål på världsmarknaden skulle hotas om slutgiltiga antidumpningsåtgärder avseende FeSiMn infördes. Kommissionen undersökte detta påstående och drog slutsatsen att det FeSiMn som behövs för exportändamål kan införas i gemenskapen tullfritt inom ramen för förfarandet för aktiv förädling. En användare som importerar FeSiMn från Sydafrika använder faktiskt detta förfarande.
(121) En användare hävdade att det inte låg i gemenskapens intresse att införa slutgiltiga antidumpningstullar på import av kinesiskt FeSiMn eftersom gemenskapsindustrin inte kan förse gemenskapsmarknaden med tillräckliga mängder.
Vad gäller konkurrensförhållandena på gemenskapsmarknaden har användarindustrierna och andra ekonomiska aktörer alltid haft tillgång till ett stort antal försörjningskällor som kompletterar gemenskapsindustrin. Även efter införandet av slutgiltiga antidumpningsåtgärder avseende import av FeSiMn med ursprung i Kina kommer försörjningskällor i tredje land fortfarande att vara tillgängliga för gemenskapsanvändarna. Dessutom är import med ursprung i Kina inte utestängd från gemenskapsmarknaden. Antidumpningsåtgärderna skulle endast undanröja den snedvridning av marknaden som den skadevållande dumpningen ger upphov till och göra det möjligt för gemenskapsproducenterna att konkurrera på rättvisa villkor med denna import.
(122) På grundval av detta bekräftar rådet i brist på underbyggda synpunkter från användarna slutsatsen att eventuella effekter för användarna på det hela taget skulle vara försumbara.
4. Slutsats
(123) Mot bakgrund av detta bekräftas den preliminära slutsatsen i punkt 85 i den preliminära förordningen enligt vilken det ligger i gemenskapens intresse att anta antidumpningsåtgärder.
I. SLUTGILTIGA ÅTGÄRDER
1. Nivå för undanröjande av skada
(124) För att fastställa en tullnivå som är tillräcklig för att undanröja den skada som vållats gemenskapsindustrin är det först nödvändigt att fastställa en prisnivå för gemenskapsindustrin som gör det möjligt för den att täcka sina kostnader och uppnå en skälig vinst (nedan kallad nivån för undanröjande av skada).
Efter det preliminära fastställandet av nivån för undanröjande av skada undersöktes denna på nytt och det konstaterades att en vinst på 5 % av omsättningen utöver gemenskapsindustrins vägda genomsnittliga produktionskostnad ansågs vara skälig i samband med det slutgiltiga fastställandet, särskilt mot bakgrund av det begränsade behovet av nyinvesteringar, produktens relativt enkla natur och de låga forsknings- och utvecklingskostnaderna.
Nivån för undanröjande av skada, som justerats för att beakta olikheter vad gäller distributionskanaler, jämfördes därefter med det vägda genomsnittliga exportpriset för FeSiMn från vart och ett av de berörda exportländerna, på grundval av cif-priset gemenskapens gräns, oförtullat.
(125) Vid denna jämförelse framkom följande skademarginaler, uttryckta i procent av exportpriserna fritt gemenskapens gräns:
a) Ukraina
Undersökningen bekräftade att de ukrainska exportpriserna, på grund av de gällande antidumpningsåtgärderna, inte är skadevållande.
b) Folkrepubliken Kina
Skademarginalen fastställdes till 14,2 %.
(126) Eftersom det inte har mottagit några ytterligare synpunkter i detta avseende bekräftar rådet det fastställande av nivån för undanröjande av skada som görs ovan.
2. Slutgiltig tull
a) Ukraina
(127) Med hänsyn till den nivå för undanröjande av skada som fastställs i punkt 124 bör de lägsta priser som anges i de åtaganden som de båda samarbetande exportörerna i Ukraina tidigare gjort förbli oförändrade och fortsätta att tillämpas. Dessa åtaganden avsåg emellertid endast FeSiMn som producerats av dessa båda företag och som de exporterat och fakturerat direkt till den första oberoende kunden i gemenskapen. Övrig export till gemenskapen av FeSiMn med ursprung i Ukraina omfattas därför av den gällande resttullen.
(128) Vad gäller den gällande resttullen bör denna med hänsyn till det bristande samarbetet (se punkt 44 och följande punkter) bibehållas, men omvandlas till en särskild tull. Detta slags åtgärd anses bidra till att uppnå stabilitet på marknaden. På grundval av detta kommer resttullen för Ukraina att utgöras av en särskild tull på 150 ecu per ton av produkten.
b) Folkrepubliken Kina
(129) Med hänsyn till att skademarginalen efter översynen av nivån för undanröjande av skada fortfarande är lägre än den reviderade dumpningsmarginalen (se punkterna 64 och 127 i denna förordning) bör den slutgiltiga antidumpningstullen införas på grundval av skademarginalen. Vad gäller formen för den slutgiltiga tullen anses det att strukturen i den statligt kontrollerade planekonomin i Kina ger de kinesiska exportörerna stort utrymme att sänka sina exportpriser. Av samma skäl som för Ukraina, och även för att minska risken för de kinesiska exportörerna absorberar tullen, anses en särskild tull (i form av ett fast belopp per ton) vara en bättre lösning än en värdetull eller en rörlig tull i detta fall.
Storleken på denna tull beräknades på grundval av skademarginalen ovan och fastställdes till 58,3 ecu per ton av produkten.
3. Åtaganden
(130) De ukrainska exportörerna underrättades om de viktigaste omständigheter och överväganden på vilkas grundval det var avsikten att rekommendera en fortsatt tillämpning av de slutgiltiga antidumpningsåtgärderna för import med ursprung i Ukraina. Såsom redan konstaterats i kommissionens beslut 95/418/EG (9) ansågs det även inom ramen för översynsundersökningen att villkoren för de åtaganden som är tillämpliga på Ukrainas export, särskilt prisnivån, fortfarande är lämpliga i enlighet med artikel 8.1 i grundförordningen, eftersom dessa åtaganden är tillräckliga för att undanröja dumpningens skadevållande effekter. Med hänsyn till det system med licenser som de ukrainska myndigheterna inrättat anses det även vara möjligt att kontrollera dessa åtaganden på ett effektivt sätt.
(131) Följaktligen anmodade kommissionen de båda berörda producenterna/exportörerna att bekräfta om de fortfarande önskade vara bundna av villkoren i de gällande åtagandena eller inte. Båda företagen bekräftade att de önskade fortsätta sina åtaganden. Följaktligen bör dessa åtaganden fortsätta att gälla.
(132) I slutskedet av förfarandet förhörde sig även ett Hongkongbaserat företag (Glory Profit) om möjligheten att erbjuda ett åtagande. Detta företag ansågs inte vara behörigt att erbjuda ett åtagande eftersom det är ett handelsföretag. Företaget underrättades följaktligen om detta beslut. Dessutom kunde inte heller erbjudanden om åtaganden från de kinesiska producenter som är närstående företag till Glory Profit godtas eftersom dessa företag inte samarbetade i undersökningen.
J. SLUTSATS OM SLUTGILTIGA ÅTGÄRDER
(133) De ovanstående förhållandena visar tydligt att slutgiltiga åtgärder är berättigade både för Folkrepubliken Kina och Ukraina. Av de skäl som anges ovan bör dessa åtgärder utgöras av en särskild tull, med undantag för de gällande åtagandena.
(134) Vad gäller Brasilien, Ryssland och Sydafrika framkom det av undersökningen att åtgärder inte längre är nödvändiga och att förfarandet bör avslutas för dessa länder. För att undvika ett eventuellt kringgående kommer kommissionen emellertid att nära följa utvecklingen av statistiken rörande importen till gemenskapen av FeSiMn med ursprung i de berörda länderna.
K. UTTAG AV PRELIMINÄR TULL FÖR FOLKREPUBLIKEN KINA
(135) Rådet anser det med hänsyn till att den konstaterade dumpningen är omfattande och till att gemenskapsindustrin vållats väsentlig skada lämpligt att slutgiltigt ta ut den preliminära antidumpningstull som införts den från Folkrepubliken Kina importerade produkten med en tullsats på 58,3 ecu per ton produkt, en sats som grundar sig på den fastställda skademarginalen. Belopp för vilka säkerhet i form av provisoriska antidumpningsåtgärder ställts utöver denna tullsats bör frisläppas.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. Härmed införs en slutgiltig antidumpingstull på 58,3 ecu per ton produkt på import av ferrokiselmangan, som för närvarande omfattas av KN-nummer 7202 30 00, med ursprung i Folkrepubliken Kina.
2. Belopp för vilka säkerhet ställts i form av en preliminär antidumpningstull som enligt förordning (EG) nr 1778/97 införts på import av den berörda produkten med ursprung i Folkrepubliken Kina skall slutgiltigt tas ut med en tullsats på 58,3 ecu per ton av produkten. Belopp för vilka säkerhet i form av provisoriska antidumpningsåtgärder ställts utöver denna tullsats skall frisläppas.
Artikel 2
Artikel 1 i förordning (EG) nr 2413/95, ersätts med följande:
"Artikel 1
En slutgiltig antidumpningstull på 150 ecu per ton produkt skall införas på import av ferrokiselmangan, som för närvarande omfattas av KN-nummer 7202 30 00, med ursprung i Ukraina (Taric-tilläggsnummer 8848).
Denna tull skall inte tillämpas på import av den produkt som anges i denna artikel och som produceras och exporteras till gemenskapen av följande företag (Ukraina - Taric-tilläggsnummer 8847):
- Nikopol Ferro Alloy Plant.
- Zaporozhye Ferro Alloy Plant."
Artikel 3
Förfarandet med avseende på import av den berörda produkten med ursprung i Brasilien, Ryssland och Sydafrika skall avslutas.
Artikel 4
Såvida inte annat anges skall de bestämmelser rörande tullar som är i kraft tillämpas på de nämnda tullarna.
Artikel 5
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 23 februari 1998.