RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 2267/2004
av den 20 december 2004
om handel med vissa stålprodukter mellan Europeiska gemenskapen och Ryska federationen
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 133,
med beaktande av kommissionens förslag, och
av följande skäl:
(1)
Enligt avtalet om partnerskap och samarbete som upprättar ett partnerskap mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater, å ena sidan, och Ryska federationen, å andra sidan (1), skall handeln med vissa stålprodukter regleras genom ett särskilt avtal om kvantitativa förfaranden.
(2)
Det gällande bilaterala avtal mellan Europeiska kol- och stålgemenskapen (EKSG) och Ryska federationens regering om handel med vissa stålprodukter (2) som ingicks den 9 juli 2002 kommer att upphöra att gälla den 31 december 2004.
(3)
Europeiska gemenskapen tog över kol- och stålgemenskapens internationella skyldigheter när fördraget om upprättandet av Europeiska kol- och stålgemenskapen upphörde att gälla, och åtgärder avseende handeln med stålprodukter med tredjeländer omfattas nu av gemenskapens behörighet på det handelspolitiska området.
(4)
Preliminära diskussioner mellan parterna tyder på att båda har för avsikt att ingå ett nytt avtal för 2005 och följande år.
(5)
I avvaktan på att det nya avtalet undertecknas och träder i kraft bör kvantitativa begränsningar för 2005 fastställas.
(6)
Eftersom omständigheterna idag är desamma som de som rådde när de kvantitativa begränsningarna för år 2004 fastställdes, är det lämpligt att behålla de kvantitativa begränsningarna för 2005 på samma nivå som de låg 2004, samtidigt som full hänsyn tas till EU:s utvidgning.
(7)
För att förenkla genomförandet av det nya avtalet är det nödvändigt att på förhand fastställa bestämmelser som i möjligaste mån liknar dem i avtalet och på så sätt skapa möjligheter att förvalta denna ordning inom gemenskapen.
(8)
Det är nödvändigt att säkerställa att de berörda produkternas ursprung kontrolleras och att lämpliga metoder för administrativt samarbete fastställs i detta syfte.
(9)
Produkter som läggs upp i en frizon eller som importeras enligt förfarandena för tullager, temporär import eller aktiv förädling (suspensionssystemet) bör inte avräknas från de begränsningar som fastställts för produkterna i fråga.
(10)
För att denna förordning skall kunna tillämpas effektivt är det nödvändigt att föreskriva att det för övergång till fri omsättning i gemenskapen av de berörda produkterna måste uppvisas en gemenskapsimportlicens.
(11)
För att säkra att de kvantitativa begränsningarna inte överskrids är det nödvändigt att införa ett förfarande som innebär att de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna inte utfärdar någon importlicens förrän kommissionen har bekräftat att det fortfarande finns utrymme inom den kvantitativa begränsningen i fråga.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. Denna förordning skall tillämpas från och med den 1 januari 2005 till och med den 31 december 2005 vid import till gemenskapen av stålprodukter enligt förteckningen i bilaga I med ursprung i Ryska federationen.
2. Stålprodukterna skall klassificeras i de produktgrupper som anges i bilaga I.
3. Klassificeringen av produkterna i bilaga I skall baseras på den kombinerade nomenklatur (KN) som fastställs genom rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tullfaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan (3).
4. Ursprunget för de produkter som avses i punkt 1 skall bestämmas i enlighet med de regler som gäller i gemenskapen.
Artikel 2
1. Import till gemenskapen av stålprodukter enligt förteckningen i bilaga I med ursprung i Ryska federationen skall omfattas av de kvantitativa begränsningar som fastställs i bilaga V. För övergång till fri omsättning i gemenskapen av dessa produkter skall krävas att det uppvisas ett ursprungsintyg, som återfinns i bilaga II, och en importlicens som utfärdats av medlemsstaternas myndigheter i enlighet med artikel 4.
2. För att säkra att de kvantiteter för vilka importlicenser utfärdas inte vid något tillfälle överstiger de sammanlagda kvantitativa begränsningarna för varje produktgrupp skall de behöriga myndigheter som anges i bilaga IV utfärda importlicenser först efter det att kommissionen har bekräftat att det fortfarande finns tillgängliga kvantiteter inom de för leverantörslandet gällande kvantitativa begränsningarna för den stålproduktgrupp som berörs av en eller flera importörers ansökningar till de behöriga myndigheterna.
3. Beviljad import skall avräknas mot de kvantitativa begränsningarna för det år då produkterna avsänds från exportlandet. Avsändningen av produkterna skall anses ha ägt rum den dag då de lastades på det transportmedel som användes för exporten.
Artikel 3
1. De kvantitativa begränsningar som anges i bilaga V skall inte gälla för produkter som läggs upp i en frizon eller ett frilager eller som importeras enligt förfarandena för tullager, temporär import eller aktiv förädling (suspensionssystemet).
2. Om de produkter som avses i punkt 1 senare övergår till fri omsättning, i oförändrat skick eller efter bearbetning eller behandling, skall artikel 2.2 tillämpas och de produkter som övergår till fri omsättning skall avräknas mot den relevanta kvantitativa begränsningen i bilaga V.
Artikel 4
1. Vid tillämpning av artikel 2.2 skall de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna - angivna i bilaga IV - innan de utfärdar importlicenser, till kommissionen anmäla de kvantiteter för vilka ansökningar om importlicenser, underbyggda med exportlicenser i original, har mottagits. Kommissionen skall omgående, i den ordning medlemsstaternas anmälningar har mottagits (”först till kvarn”-principen), meddela huruvida de begärda kvantiteterna är tillgängliga för import.
2. De ansökningar som omfattas av anmälningarna till kommissionen skall vara giltiga om de i varje enskilt fall klart och tydligt anger exportlandet, det berörda produktnumret, den kvantitet som skall importeras, exportlicensens nummer, kvotåret och den medlemsstat där produkterna avses övergå till fri omsättning.
3. Kommissionen skall, så långt det är möjligt, för myndigheterna bekräfta hela den kvantitet som anges i de anmälda ansökningarna för varje produktgrupp.
4. De behöriga myndigheterna skall så snart de får kännedom om kvantiteter som inte utnyttjats under en importlicens giltighetstid anmäla dessa kvantiteter till kommissionen. De outnyttjade kvantiteterna skall automatiskt överföras till de återstående kvantiteterna av gemenskapens sammanlagda kvantitativa begränsning för varje berörd produktgrupp.
5. De anmälningar som avses i punkterna 1-4 skall sändas på elektronisk väg via det integrerade nät som upprättats för detta ändamål, om det inte av tvingande tekniska skäl är nödvändigt att tillfälligt använda andra kommunikationssätt.
6. Importlicenserna eller motsvarande dokument skall utfärdas i enlighet med artiklarna 12-16.
7. Medlemsstaternas behöriga myndigheter skall underrätta kommissionen om redan utfärdade importlicenser eller motsvarande dokument upphävs i fall då de motsvarande exportlicenserna har återkallats eller upphävts av de behöriga myndigheterna i Ryska federationen. Om kommissionen eller en medlemsstats behöriga myndigheter har underrättats av de behöriga myndigheterna i Ryska federationen om återkallandet eller upphävandet av en exportlicens efter det att de produkter som berörs har importerats till gemenskapen, skall kvantiteterna i fråga dock avräknas mot den kvantitativa begränsningen för det år då produkterna avsändes.
Artikel 5
1. Om kommissionen har indikationer på att produkter enligt förteckningen i bilaga I med ursprung i Ryska federationen har omlastats eller omdirigerats eller på annat sätt importerats till gemenskapen på ett sätt som utgör kringgående av de kvantitativa begränsningar som avses i artikel 2 och om den konstaterar att anpassningar måste göras, skall den begära att samråd inleds så att en överenskommelse kan nås om en motsvarande anpassning av de berörda kvantitativa begränsningarna.
2. I avvaktan på resultatet av det samråd som avses i punkt 1 får kommissionen begära att Ryska federationen vidtar nödvändiga försiktighetsåtgärder för att säkra att de anpassningar av de kvantitativa begränsningarna som parterna kommer överens om vid samrådet kan genomföras.
3. Om gemenskapen och Ryska federationen inte lyckas nå en tillfredsställande lösning och om kommissionen konstaterar att klara bevis för kringgående föreligger, skall den från de kvantitativa begränsningarna dra av en motsvarande kvantitet produkter med ursprung i Ryska federationen.
Artikel 6
1. En exportlicens - utfärdad av de behöriga myndigheterna i Ryska federationen - skall krävas för alla sändningar av stålprodukter som omfattas av de kvantitativa begränsningarna i bilaga V, upp till nivån för dessa begränsningar.
2. Originalet av exportlicensen skall uppvisas av importören för att den importlicens som avses i artikel 12 skall kunna utfärdas.
Artikel 7
1. Exportlicensen för produkter som omfattas av kvantitativa begränsningar skall överensstämma med förlagan i bilaga II och skall intyga bland annat att den berörda mängden varor har avräknats mot den kvantitativa begränsning som fastställts för den berörda produktgruppen.
2. Varje exportlicens skall avse endast en av de produktgrupper som anges i bilaga I.
Artikel 8
Exporten skall avräknas mot de kvantitativa begränsningar som fastställts för det år då de produkter för vilka exportlicensen gäller avsänds i den mening som avses i artikel 2.3.
Artikel 9
1. De exportlicenser som avses i artikel 6 får inbegripa kopior, vilka skall vara vederbörligen märkta som sådana. Såväl exportlicenserna och kopiorna av dem som ursprungsintygen och kopiorna av dem skall vara avfattade på engelska.
2. Om de dokument som avses i punkt 1 fylls i för hand skall uppgifterna textas med bläck.
3. Exportlicenser eller motsvarande dokument skall ha måtten 210 × 297 mm. Det papper som används skall vara vitt skrivpapper, limbehandlat, fritt från mekanisk massa och med en vikt av minst 25 g/m2. Varje del skall ha en tryckt guillocherad bakgrund som gör all förfalskning på mekanisk eller kemisk väg synlig.
4. Endast originalet skall godtas av gemenskapens behöriga myndigheter såsom giltigt för import till gemenskapen i enlighet med denna förordning.
5. Varje exportlicens eller motsvarande dokument skall genom tryck eller på annat sätt förses med ett standardiserat löpnummer som möjliggör identifiering av dokumentet. Detta nummer skall sättas samman på följande sätt:
-
Två bokstäver som anger exportlandet enligt följande:
RU
=
Ryssland
-
Två bokstäver som anger avsedd bestämmelsemedlemsstat enligt följande:
BE
=
Belgien
CZ
=
Tjeckien
DK
=
Danmark
DE
=
Tyskland
EE
=
Estland
EL
=
Grekland
ES
=
Spanien
FR
=
Frankrike
IE
=
Irland
IT
=
Italien
CY
=
Cypern
LV
=
Lettland
LT
=
Litauen
LU
=
Luxemburg
HU
=
Ungern
MT
=
Malta
NL
=
Nederländerna
AT
=
Österrike
PL
=
Polen
PT
=
Portugal
SI
=
Slovenien
SK
=
Slovakien
FI
=
Finland
SE
=
Sverige
GB
=
Förenade kungariket
-
Ett ensiffrigt nummer som anger kvotåret i fråga och som utgörs av den sista siffran i det årtalet, t.ex. ”4” för 2004.
-
Ett tvåsiffrigt nummer som anger det utfärdande kontoret i exportlandet.
-
Ett femsiffrigt nummer som löper i följd från 00001 till 99999 och som tilldelas bestämmelsemedlemsstaten i fråga.
Artikel 10
Exportlicenser får utfärdas efter avsändandet av de produkter de avser. I sådana fall skall licensen vara försedd med påskriften ”issued retrospectively”.
Artikel 11
Om en exportlicens stulits, förlorats eller förstörts, får exportören hos den behöriga myndighet som utfärdat licensen ansöka om ett duplikat, som skall utfärdas på grundval av de exporthandlingar som exportören förfogar över. Ett sålunda utfärdat duplikat av en licens skall ha påskriften ”duplicate”.
Duplikatet skall ha samma datum som den ursprungliga licensen.
Artikel 12
1. Om kommissionen, i enlighet med artikel 4, har bekräftat att den begärda mängden finns tillgänglig inom den kvantitativa begränsningen i fråga, skall medlemsstaternas behöriga myndigheter utfärda en importlicens inom fem arbetsdagar efter det att importören har uppvisat motsvarande exportlicens i original. Exportlicensen måste uppvisas senast den 31 mars året efter det år då de varor som omfattas av licensen avsändes. Importlicenser skall utfärdas av de behöriga myndigheterna i vilken som helst av medlemsstaterna, oavsett vilken medlemsstat som anges som destination på exportlicensen, om kommissionen i enlighet med artikel 4 har bekräftat att den begärda mängden finns tillgänglig inom den kvantitativa begränsningen i fråga.
2. Importlicenserna skall vara giltiga i fyra månader från och med den dag de utfärdades. De behöriga myndigheterna i en medlemsstat får, på väl motiverad begäran från importören, förlänga giltighetstiden med ytterligare högst fyra månader.
3. Importlicenserna skall överensstämma med förlagan i bilaga III och skall vara giltiga i hela gemenskapens tullområde.
4. Den deklaration eller ansökan som importören lämnar in för att få importlicensen skall innehålla följande uppgifter:
a)
Exportörens fullständiga namn och adress.
b)
Importörens fullständiga namn och adress.
c)
En exakt beskrivning av varorna och TARIC-nummer.
d)
Varornas ursprungsland.
e)
Avsändningsland.
f)
Produktgrupp för och kvantiteten av de produkter det är fråga om.
g)
Nettovikt för varje TARIC-nummer.
h)
Produkternas värde cif vid gemenskapens gräns för varje TARIC-nummer.
i)
Uppgift om huruvida de berörda produkterna är andrasorteringsprodukter eller av bristfällig kvalitet.
j)
I tillämpliga fall, betalnings- och leveransdatum och en kopia av konossementet och av köpekontraktet.
k)
Exportlicensens datum och nummer.
l)
Alla interna koder för administrativa ändamål.
m)
Datum samt importörens underskrift.
5. Importörerna skall inte vara skyldiga att importera hela den kvantitet som omfattas av en importlicens i en och samma sändning.
Artikel 13
Giltigheten av importlicenser som utfärdats av medlemsstaternas myndigheter skall vara beroende av giltigheten av och de kvantiteter som anges i de exportlicenser som utfärdats av de behöriga myndigheterna i Ryska federationen och som legat till grund vid utfärdandet av importlicenserna.
Artikel 14
Importlicenser eller motsvarande dokument skall utfärdas av medlemsstaternas behöriga myndigheter i enlighet med artikel 2.2 till varje importör i gemenskapen utan diskriminering, oavsett var i gemenskapen denne är etablerad, utan att det påverkar tillämpningen av övriga krav som ställs enligt gällande regler.
Artikel 15
1. Om kommissionen konstaterar att de sammanlagda kvantiteter som omfattas av exportlicenser som utfärdats av Ryska federationen för en viss produktgrupp överstiger den kvantitativa begränsning som fastställts för den produktgruppen, skall de behöriga myndigheter som utfärdar licenser i medlemsstaterna genast underrättas så att inga ytterligare importlicenser utfärdas. I sådana fall skall samråd genast inledas av kommissionen.
2. En medlemsstats behöriga myndigheter skall neka att utfärda importlicenser för produkter med ursprung i Ryska federationen som inte omfattas av exportlicenser utfärdade i enlighet med bestämmelserna i artiklarna 6-11.
Artikel 16
1. De formulär som skall användas av medlemsstaternas behöriga myndigheter för utfärdande av de importlicenser som avses i artikel 12 skall överensstämma med förlagan till importlicens i bilaga III.
2. Importlicensformulär och utdrag av dessa skall upprättas i två exemplar: det ena skall vara märkt ”Innehavarens exemplar” och ha nummer 1 och utfärdas till den som ansöker om importlicensen, det andra skall vara märkt ”Utfärdande myndighets exemplar” och ha nummer 2 och behållas av den myndighet som utfärdar licensen. De behöriga myndigheterna får av administrativa skäl lägga till ytterligare kopior av formulär nr 2.
3. Formulären skall tryckas på vitt skrivpapper, fritt från mekanisk massa och med en vikt på mellan 55 och 65 g/m2. Storleken skall vara 210 × 297 mm och radavståndet skall vara 4,24 mm (1/6 tum). Formulärens utformning skall noga följas. Båda sidor av exemplar nr 1, som utgör själva licensen, skall dessutom ha en röd, tryckt guillocherad bakgrund som gör all förfalskning på mekanisk eller kemisk väg synlig.
4. Medlemsstaterna skall ansvara för tryckningen av formulären. Formulären kan också tryckas av tryckerier som godkänts av den medlemsstat där de är etablerade. I det senare fallet skall en hänvisning till detta godkännande finnas på varje formulär. Varje formulär skall vara försett med tryckeriets namn och adress eller ett märke som gör det möjligt att identifiera tryckeriet.
5. Vid utfärdandet skall importlicenserna eller utdragen av dessa ges ett utfärdandenummer som fastställs av de behöriga myndigheterna i medlemsstaten. Importlicensens nummer skall anmälas till kommissionen på elektronisk väg inom det integrerade nät som avses i artikel 4.
6. Licenser och utdrag skall fyllas i på den utfärdande medlemsstatens officiella språk eller på ett av dess officiella språk.
7. I fält 10 skall de behöriga myndigheterna ange tillämplig stålproduktgrupp.
8. De myndigheter som utfärdar licenserna och handhar avräkningarna skall sätta sin stämpel på dokumenten. En utfärdande myndighets stämpel får emellertid ersättas med ett relieftryck kombinerat med bokstäver eller siffror som anbringas på licensen genom perforering eller tryckning. De utfärdande myndigheterna skall vid registrering av den tilldelade kvantiteten använda en metod som omöjliggör förfalskning, så att det inte är möjligt att lägga till siffror eller hänvisningar.
9. På baksidan av exemplar nr 1 och nr 2 skall det finnas ett fält i vilket kvantiteter kan anges, antingen av tullmyndigheterna när importformaliteterna fullgörs eller av de behöriga förvaltningsmyndigheterna när ett utdrag utfärdas. Om utrymmet för avräkningar på licensen eller utdraget av denna är otillräckligt, får de behöriga myndigheterna lägga till ett eller flera fortsättningsblad med fält som motsvarar fälten på baksidan av exemplar nr 1 och exemplar nr 2 av licensen eller utdraget. De myndigheter som svarar för avräkningen skall placera sin stämpel på sådant sätt att ena halvan är på licensen eller utdraget av denna och andra halvan på fortsättningsbladet. Om det finns mer än ett fortsättningsblad skall ytterligare en stämpel placeras på samma sätt tvärs över varje blad och det föregående bladet.
10. Importlicenser och utdrag som utfärdats, uppgifter som fyllts i och påskrifter som gjorts av myndigheterna i en medlemsstat skall ha samma rättsliga verkan i var och en av de andra medlemsstaterna som handlingar som utfärdats, uppgifter som fyllts i och påskrifter som gjorts av myndigheterna i var och en av de andra medlemsstaterna.
11. De behöriga myndigheterna i den berörda medlemsstaten får när det är nödvändigt kräva att innehållet i licenserna eller utdragen översätts till den berörda medlemsstatens officiella språk eller till ett av dess officiella språk.
Artikel 17
Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdat i Bryssel den 20 december 2004.