32006R0952
L 178/39
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 952/2006 НА КОМИСИЯТА
от 29 юни 2006 година
за установяване на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 318/2006 на Съвета по отношение на управлението на пазара на захарта в Общността и системата от квоти
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 318/2006 на Съвета от 20 февруари 2006 г. относно общата организация на пазарите в сектора на захарта (1), и по-специално член 40 от него,
като има предвид, че:
(1)
Прилагането на системата от квоти в сектора на захарта налага даването на точна дефиниция за производството на захар, изоглюкоза и инулинов сироп от едно предприятие. Възможността част от произведената от едно предприятие продукция да бъде определена като произведена от друго предприятие, за което се счита че е произвело захарта въз основа на договор за поръчка, следва да бъде ограничена до определени специфични случаи.
(2)
Съгласно член 17 от Регламент (ЕО) № 318/2006 въз основа на заявление държавите-членки дават одобрение на предприятия, произвеждащи захар, изоглюкоза и инулинов сироп или на предприятия, които преработват тези продукти в продукт, посочен в член 13, параграф 2 от въпросния регламент. Следва да бъде определено съдържанието на заявлението за одобрение, което следва да бъде подадено от производителите на захар, изоглюкоза и инулинов сироп и от рафиньорите на компетентните органи на държавите-членки. Следва да бъдат уредени задълженията, които предприятията трябва да поемат, за да получат одобрение, включително задължението да водят регистър на количествата суровини, които влизат в предприятието, които се преработват в него и излизат от него под формата на краен продукт.
(3)
Необходимо е да бъдат уредени задълженията на държавите-членки по отношение на контрола върху одобрените предприятия, както и да бъде уредена система от наказания с необходимото възпиращо въздействие.
(4)
Член 4 от Регламент (ЕО) № 318/2006 урежда създаването на информационна система за цените на захарта. Съгласно член 17 от посочения регламент одобрените предприятия са длъжни да предоставят информация за продадените количества бяла захар и за приложимите цени и условия за продажба. Необходимо е да бъдат уредени честотата и съдържанието на информацията за цените, която производителите на захар и рафиньорите трябва да изготвят, с цел да я предоставят на Комисията. С оглед да се осигури информация за краткосрочното развитие на пазара, ще бъде целесъобразно предприятията да изготвят и предоставят също така и прогноза за средните продажни цени за следващите три месеца. Одобрените предприятия, които използват захар за преработка в продуктите, посочени в член 13, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 318/2006, трябва също така да изготвят информация за цените на закупената захар, с цел да я предоставят на Комисията в рамките на същите графици и форма, които са определени за производителите на захар.
(5)
За да бъде осигурено публикуването на равнищата на цените съгласно член 4 от Регламент (ЕО) № 318/2006, като същевременно се осигури поверителността на данните, е необходимо да бъде уредено задължение на Комисията да предоставя два пъти в годината на Управителния комитет по захарта информация за средното равнище на цените за продажба на бяла захар на пазара в Общността през предходното полугодие, с разбивка на захар, произведена в рамките на квоти, и на захар, произведена извън квоти.
(6)
С оглед да бъдат предложени подходящи промени за усъвършенстване на системата за регистриране и докладване на пазарните цени, уредена в настоящия регламент, както и с оглед да бъде разработена компютризирана система за подаване на информация за цените, е необходимо да бъде изготвен доклад за нейното прилагане. Преди да бъдат предложени тези промени, в рамките на преходен период от 2006 г. до 2007 г., изготвените от предприятията данни за цените следва да се изпращат направо на Комисията с цел информиране на Управителния комитет по захарта.
(7)
В случаите, когато се прилагат членове 14 и 19 от Регламент (ЕО) № 318/2006, производителите са длъжни да прехвърлят част от произведената от тях продукция в следващата пазарна година, която ще бъде отчетена като произведена през следващата пазарна година. Поради това през тази пазарна година производителите на захар ще трябва да сключат договори за доставка въз основа на минималната изкупна цена за захарното цвекло само за количеството захар, която все още не е била произведена в рамките на тяхната основна квота.
(8)
С оглед да се осигури правилното действие на квотната система, следва да бъдат дадени определения на понятията „предсеитбен“ и „минимална цена“, използвани в член 6, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 318/2006. Специфичните агроклиматични условия при отглеждането на захарно цвекло в някои области на Италия трябва да бъдат взети предвид чрез определянето на различна крайна дата за засяване на цвеклото.
(9)
Съгласно член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 318/2006 минималната цена се коригира чрез прилагане на увеличения или намаления, с цел да бъдат взети предвид разликите в качеството на цвеклото от стандартното качество. Качеството на захарното цвекло, а следователно и неговата стойност, в голяма степен зависи от захарното съдържание. Най-подходящият метод за определяне на стойността на цвеклото, чието качество се различава от стандартното качество, е като се определи скàла на увеличенията или намаленията на цената, изразена в проценти от минималната цена.
(10)
Член 8 от Регламент (ЕО) № 318/2006 предвижда определянето на допълнителни квоти за захар. Това определяне, имащо за цел улесняване на прехода от предишната система от квоти към настоящата система, следва да бъде ограничено само до предприятията, на които е била определена квота през 2005-2006 пазарна година. Също така е необходимо да бъдат определени условията, при които ще бъде възможно определянето на квоти от 2006-2007 пазарна година.
(11)
Член 9, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 318/2006 предвижда определянето на заместващи квоти за изоглюкоза. Тези квоти се определят от съответните държави-членки на предприятията, пропорционално на квотите за изоглюкоза, които са били определени, по начин, който предотвратява всяка форма на дискриминация.
(12)
Член 2, точка 5 от Регламент (ЕО) № 318/2006 определя произведеното количество квотна захар като произведено количество захар, отчитано в рамките на производствената квота на едно предприятие за съответната пазарна година, а член 2, точка 9 от същия регламент определя квотното цвекло като захарно цвекло, което е било преработено в квотна захар. Поради това е необходимо да бъдат уредени общите правила за отчитане на производството на захар в рамките на определена търговска година, както и да се предвидят за държавите-членки възможните изключения във връзка със специфичните случаи на производство на захар от засято през есента цвекло и производството на тръстикова захар.
(13)
За да се осигури правилното прилагане на системата от квоти, за да може да се определи месечната консумация на захар и да бъдат изготвяни баланси на наличностите, е необходимо да бъде уреден редът за обмен на информация между одобрените предприятия и държавите-членки, от една страна, и между държавите-членки и Комисията, от друга страна, включително относно запасите, обема на производството и засетите площи.
(14)
Член 18, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 318/2006 урежда мерките за интервенционно изкупуване на захар. За прилагането на мерките за интервенция на Общността е необходимо захарта да бъде изкупувана от интервенционните агенции в определени за това места. Поради това е необходимо да се уреди, че може да бъде изкупена само захар, която по време на отправяне на предложението за продажба се намира в одобрено за съхранение помещение.
(15)
За да бъде осигурена възможност за прилагане на интервенция в области, където тя е особено необходима поради обема на производство, максималното количество, определено в член 18, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 318/2006, трябва първоначално да бъде разпределено между държавите-членки, в които се произвежда захар, въз основа на техните квоти за производство. Необходимо е да се предвиди възможност за промяна на това разпределение преди началото на всяка нова пазарна година, за да се вземат предвид промените в определените от всяка държава-членка квоти за производство, както и за да се преразпределят в рамките на всяка пазарна година неизползваните количества.
(16)
Що се отнася до условията за даване или отнемане на одобрение на местата за съхранение, следва да бъдат предвидени изисквания осигуряващи съхранението на захарта в добро състояние и лесен достъп за нейното експедиране, както и относно капацитета за експедиране от мястото за съхранение.
(17)
Захарта, притежаваща качествени показатели, които ще затруднят нейната бъдеща реализация и могат да доведат до увреждане на захарта по време на съхранение, не трябва да бъде приемана за интервенционно изкупуване. Трябва да бъде определено задължителното минимално качество. Трябва също така да бъде уредено, че като условие за приемане на захарта за интервенционно изкупуване, е необходимо да бъде сключен договор за съхранение между интервенционната агенция и продавача.
(18)
За да бъде улеснено управлението на правилата за интервенционно изкупуване, е необходимо захарта да се предлага на партиди. Необходимо е да бъде определено количеството, което обхваща една партида.
(19)
Интервенционната агенция трябва да разполага с всички данни, които са ѝ необходими, за да определи дали предложението за продажба отговаря на всички изисквания. С оглед на това страната, която прави предложението, трябва да ѝ осигури цялата необходима информация.
(20)
Съгласно член 18, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 318/2006 интервенционната изкупна цена се коригира, когато качеството на захарта се различава от стандартното качество. Необходимо е да бъдат определени скàлите за увеличение и намаление на цената, като се отчита качеството на предложената за изкупуване захар, което е приложимо за определената изкупна цена. Тези скàли и произтичащите от тях увеличения и намаления на цените могат да бъдат определени на базата на обективни данни, които обикновено се използват при търговския обмен.
(21)
Захарта, която се съхранява от интервенционните агенции, трябва да бъде продавана, без да се създават условия на неравнопоставеност между купувачите в Общността и при възможно най-изгодни условия. Като цяло тези цели могат да бъдат постигнати при прилагане на системата на търгове. За да се предотврати възможността от продажба на захар при неблагоприятни пазарни условия, е необходимо да се предвиди предварително одобряване на обявленията за търгове. При определени условия е възможно да бъде предпочетено използването на процедури, различни от търговете.
(22)
За да се осигури равнопоставеността на всички заинтересовани субекти в Общността, обявленията за търгове, които се издават от интервенционните агенции, трябва да отговарят на еднакви изисквания. В тази връзка е необходимо да се осигури, че продадената захар действително са използва по предназначение.
(23)
Критериите, които се използват за определяне категорията на бялата захар и рандемана на суровата захар, трябва да бъдат същите, които се използват при изкупуването на захарта от интервенционните агенции. Равнопоставеността на всички заинтересовани субекти може да бъде осигурена само чрез въвеждането и прилагането на еднакви и точно определени изисквания за корекция на продажната цена или, съответно, на възстановяването при износ, както и за коригиране на лицензиите за износ, когато се установи, че качеството на захарта се различава от това, което е посочено в обявлението за търг.
(24)
За осигуряване на яснота Регламент (ЕО) № 1261/2001 на Комисията от 27 юни 2001 г. за установяване на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1260/2001 на Съвета относно договорите за доставка на захарно цвекло и ценовите увеличения и намаления, приложими към цената на захарното цвекло (2), Регламент (ЕО) № 1262/2001 на Комисията от 27 юни 2001 г. за установяване на подробни правила за изпълнение на Регламент (ЕО) № 1260/2001 на Съвета по отношение на изкупуването и продажбата на захар от интервенционните агенции (3) и Регламент (ЕО) № 314/2002 на Комисията от 20 февруари 2002 г. относно установяване на подробни правила за прилагането на системата от квоти в сектора на захарта (4) следва да бъдат отменени и заменени от нов регламент.
(25)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет по захарта,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
УВОДНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
Настоящият регламент установява подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 318/2006 по отношение определянето на производството, одобрението на производителите и рафиньорите, системата на цени и квоти, както и условията за интервенционно изкупуване и продажба на интервенционно изкупена захар.
Член 2
Определения
За целите на този регламент:
a)
„суровина“ означава захарно цвекло, захарна тръстика, цикория, зърнени култури, захар, предназначена за рафиниране, или всяка друга междинна форма на тези продукти, предназначена за преработка за производство на краен продукт;
б)
„краен продукт“ означава захар, инулинов сироп или изоглюкоза;
в)
„производител“ означава предприятие, произвеждащо крайни продукти, с изключение на рафиньорите, определени в член 2, точка 13 от Регламент (ЕО) № 318/2006;
г)
„място за съхранение“ означава силоз или склад.
ГЛАВА II
ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
Член 3
Производство на захар
1. За целите на дял II от Регламент (ЕО) № 318/2006 „производство на захар“ е общото количество, изразено в бяла захар, от:
а)
бяла захар;
б)
сурова захар;
в)
инвертна захар;
г)
сиропи, които се отнасят към една от следните категории, наричани по-нататък „сиропи“:
i)
сиропи от захароза или инвертна захар с чистота не по-малко от 70 %, произведени от захарно цвекло,
ii)
сиропи от захароза или инвертна захар с чистота не по-малко от 70 %, произведени от захарна тръстика.
2. Не се отчитат като производство на захар:
а)
количествата бяла захар, произведена от сурова захар или сироп, които не са били произведени от предприятието, което е произвело бялата захар;
б)
количествата бяла захар, произведена от сурова захар, сироп или остатъци от производството на захар, които не са били произведени през пазарната година, когато е била произведена бялата захар;
в)
количествата сурова захар, произведена от сироп, който не е бил произведен от предприятието, произвело суровата захар;
г)
количествата сурова захар, произведена от сироп, който не е бил произведен през пазарната година, когато е била произведена суровата захар;
д)
количествата сурова захар, преработени в бяла захар от предприятието, произвело суровата захар през пазарната година, когато е била произведена суровата захар;
е)
количествата сироп, преработени в бяла или инвертна захар, произведени от предприятието, произвело сиропа през пазарната година, когато е бил произведен сиропът;
ж)
количествата захар, инвертна захар или сироп, произведени под режим активно усъвършенстване;
з)
количествата инвертна захар, произведени от сироп, който не е бил произведен от предприятието произвело инвертната захар;
и)
количествата инвертна захар, произведени от сироп, който не е бил произведен през пазарната година, когато е била произведена инвертната захар.
3. Произведените количества захар се изразяват в бяла захар по следния начин:
а)
произведените количества бяла захар - независимо от разликите в качеството;
б)
произведените количества сурова захар - въз основа на рандемана, определен по реда на точка III от приложение I към Регламент (ЕО) № 318/2006;
в)
произведените количества инвертна захар - чрез умножаване на произведеното количество инвертна захар с коефициент 1;
г)
произведените количества сироп, които са междинен продукт - въз основа на съдържанието на захар, която може да бъде добита от сиропа, определено по реда на параграф 5 от настоящия член;
д)
произведените количества сироп, които не са междинен продукт - въз основа на съдържанието на захар, изразено като захароза по реда на член 3, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2135/95 на Комисията (5).
4. Остатъците от производството на захар, произведени през предходна пазарна година, се изразяват в бяла захар пропорционално на съдържанието на захароза.
5. Чистотата на сиропите се определя, като общото съдържание на захари се разделя на съдържанието на сухо вещество.
Съдържанието на захар, която може да бъде добита от сироп, се определя, като от поляриметричното отчитане на сиропа се изважда разликата между съдържанието на сухо вещество и поляриметричното отчитане на сиропа, умножена по 1,70. Съдържанието на сухо вещество се определя с помощта на ареометричния или рефрактометричния метод.
Въпреки това, съдържанието на захар, която може да бъде добита от сироп, може да бъде определено за цяла пазарна година въз основа на действителния рандеман на захар от сиропите.
Член 4
Производство на изоглюкоза
1. За целите на дял II от Регламент (ЕО) № 318/2006 „производство на изоглюкоза“ е общото количество продукт, получен от глюкоза или от нейните полимери със съдържание на фруктоза най-малко 10 % от масата на сухото вещество, независимо от съдържанието на фруктоза над тази граница. Производството на изоглюкоза се изразява в сухо вещество и се отчита по реда на параграф 2.
2. Производството на изоглюкоза се отчита веднага след завършването на процеса на изомеризация и преди действията за отделяне или смесване на съставките глюкоза и фруктоза чрез физическо измерване на обема на продукта и определяне съдържанието на сухо вещество с помощта на рефрактометричния метод.
3. Всяко предприятие е длъжно да уведоми незабавно за всяко съоръжение, използвано за изомеризация на глюкоза или нейните полимери.
Уведомява се държавата-членка, на чиято територия е разположено съоръжението. Държавата-членка може да изиска от предприятието да предостави допълнителна информация в тази връзка.
Член 5
Производство на инулинов сироп
1. За целите на дял II от Регламент (ЕО) № 318/2006 „производство на инулинов сироп“ означава общото количество продукт, получен в резултат на хидролиза на инулин или олигофруктози със съдържание на фруктоза най-малко 10 % от масата на сухото вещество в свободна форма или във формата на захароза, независимо от съдържанието на фруктоза над тази граница, който е с чистота не по-малка от 70 %. Производството на инулинов сироп се изразява в сухо вещество като еквивалент на захар/изоглюкоза.
„Чистота“ означава изразеното в проценти съдържание на монозахариди и дизахариди в сухото вещество, определено с помощта на метода, възприет от Международната комисия за уеднаквяване на методите за анализ на захарта, наричан по-нататък „методът на ICUMSA“ (метод на ICUMSA GS7/8/4-24).
2. Производството на инулинов сироп се отчита чрез съчетаване на следните действия:
а)
физическо измерване на обема на продукта като такъв веднага след излизането му от първата изпарителната уредба, след всяка хидролиза и преди действията за отделяне или смесване на съставките глюкоза и фруктоза;
б)
определяне на съдържанието на сухо вещество с помощта на рефрактометричния метод и измерване на съдържанието на фруктоза от масата на сухото вещество чрез ежедневно вземане на представителни проби;
в)
преизчисление на съдържанието на фруктоза към 80 % от масата на сухото вещество чрез умножаване на общата маса на сухото вещество по коефициент, отразяващ съотношението между измереното съдържание фруктоза в посоченото количество сироп и 80 %;
г)
изразяване на продукта в еквивалент на захар/изоглюкоза чрез прилагането на коефициент 1,9.
3. Всяко предприятие е длъжно да уведоми незабавно за всяко съоръжение, използвано за хидролиза на инулин, както и за общия годишен размер на използваните продукти по параграф 1, които са с чистота не по-малка от 70 %.
Уведомява се държавата-членка, на чиято територия е разположено всяко съоръжение. Държавата-членка може да изиска от предприятието да предостави допълнителна информация в тази връзка, по-специално за да се гарантира, че страничните продукти съгласно параграф 1 не се използват като подсладител за човешка консумация на пазара на Общността.
Съответната държава-членка следва да изпрати на Комисията не по-късно от 31 януари всяка година подробен доклад, съдържащ информация за предходната година. Първият доклад се изпраща не по-късно от 31 януари 2007 г.
Член 6
Производство на едно предприятие
1. За целите на дял II от Регламент (ЕО) № 318/2006 „производство на захар, изоглюкоза или инулинов сироп на едно предприятие“ означава захарта, изоглюкозата или инулиновия сироп, както са определени в членове 3, 4 и 5 от настоящия регламент, които действително са били произведени от това предприятие.
2. В рамките на една пазарна година общото количество захар, изоглюкоза или инулинов сироп, произведено от едно предприятие, е равно на произведеното количество съгласно параграф 1:
-
плюс количеството захар, изоглюкоза или инулинов сироп, прехвърлени в същата пазарна година, минус количеството захар, изоглюкоза или инулинов сироп, прехвърлени в следващата пазарна година по реда съответно на членове 14 и 19 от Регламент (ЕО) № 318/2006;
-
плюс количеството, произведено от производители въз основа на договор за поръчка по реда на параграф 3, и минус количеството, произведено от предприятието за сметка на поръчител въз основа на договор, сключен съгласно параграф 3.
3. Въз основа на подписано писмено заявление от две предприятия до съответната държава-членка произведеното количество захар от предприятието (наричано по-нататък „преработвател“) въз основа на договор за поръчка и от доставени материали се счита като част от продукцията на предприятието (наричано по-нататък „принципал“), което е произвело захарта по този договор, при условие че е спазено едно от следните условия:
а)
общото производство на захар на преработвателя е по-малко от неговата квота;
б)
общото производство на преработвателя и принципала е по-оглямо от сумата на техните квоти.
Общото производство на захар, посочено в буква б) от първа алинея, на едно предприятие обхваща сбора от продукцията, посочена съгласно параграф 1, и количеството захар, изоглюкоза или инулинов сироп, прехвърлени от предходната пазарна година, и количеството, произведено от преработватели въз основа на договор за поръчка за сметка на това предприятие, минус количеството, произведено от предприятието за сметка на принципала въз основа на договор за поръчка.
Вместо действително произведените количества, съгласно втора алинея, компетентните органи на държавите-членки могат, когато това общо количество е по-голямо, да приложат прогнозна оценка, основаваща се на договорите за доставка, подписани от предприятията.
4. Когато заводите на принципала и преработвателя са разположени в различни държави-членки, заявлението съгласно параграф 3 се подава и до двете държави-членки. В този случай съответните държави-членки съгласуват своя отговор на заявлението, както и да предприемат необходимите действия, за да се уверят, че са налице условията посочени в същия параграф.
5. Произведеното от преработвателя количество захар може да бъде отчетено като произведено от принципала, когато поради призната от държавата-членка непреодолима сила цвеклото тръстиката или меласата трябва да бъдат преработени за производство на захар в предприятие, различно от това на принципала.
ГЛАВА III
ОДОБРЕНИЕ НА ПРОИЗВОДИТЕЛИ И РАФИНЬОРИ
Член 7
Заявление за одобрение
1. Одобрението може да бъде получено от предприятия, които подадат заявление за това и които извършват дейност като:
а)
производител на захар,
б)
производител на изоглюкоза,
в)
производител на инулинов сироп,
г)
постоянен рафиньор по смисъла на член 2, точка 13 от Регламент (ЕО) № 318/2006.
Заявлението съгласно първа алинея се подава до компетентния орган на държавата-членка или държавите-членки, в които предприятието извършва дейност.
Едно предприятие може да подаде заявление за одобрение за извършване на една или повече от дейностите, посочени в първа алинея.
2. В своето заявление за одобрение предприятието посочва своето име и адрес, капацитета за производство на захар, изоглюкоза и инулинов сироп, а когато е необходимо и броя на предприятията в съответната държава-членка с адреса и производствения капацитет на всяко предприятие.
3. Предприятие, което подава заявление за одобрение съгласно параграф 1, първа алинея, буква г) представя доказателство, че отговаря на дефиницията съгласно член 2, точка 13 от Регламент (ЕО) № 318/2006.
Член 8
Задължения
1. За целите на одобрението предприятието подава писмена декларация, че се задължава:
а)
да уведомява незабавно компетентния орган на държавата-членка за всяка промяна в информацията, подадена по реда на член 7, параграф 2;
б)
да поддържа регистър по реда на член 9 и информация за цените на продажба, определени по реда на член 13, като осигурява на компетентния орган на държавата-членка достъп до тях;
в)
да подава информация на държавата-членка по реда на член 21;
г)
да предоставя при поискване на компетентния орган на държавата-членка всяка информация или документи необходими за прилагането на мерките за управление на пазара или за извършването на проверки.
2. Одобрението се дава във формата на акт на компетентния орган, придружен с документ, подписан от предприятието, в който се изброяват задълженията, посочени в параграф 1.
3. Одобрението се отнема, когато бъде установено, че не се спазва някое от условията, посочени в параграф 1. Одобрението може да бъде отнето и в рамките на текущата пазарна година. Отнемането на одобрението не може да има обратно действие.
Член 9
Регистри
Компетентният орган на държавата-членка определя регистрите, които следва да бъдат поддържани от всяко предприятие, което е одобрено по реда на членове 7 и 8, във всяко от местата за производство, както и сроковете за вписване на данни в регистрите, които не могат да бъдат по-дълги от един месец.
Регистрите се съхраняват от предприятието в продължение на не по-малко от три години, следващи текущата година, и съдържат поне следната информация:
1.
получените количества суровина, като в случая на цвекло или тръстика се посочва захарното съдържание, определено при доставяне на предприятието;
2.
когато е необходимо, получените крайни или междинни продукти;
3.
количествата произведени крайни продукти и количествата странични продукти;
4.
загубите при преработка;
5.
унищожените количества и причините за тяхното унищожаване;
6.
доставените количества крайни продукти.
Член 10
Проверки
1. Всяка пазарна година компетентният орган на държавата-членка извършва проверки на всеки одобрен производител и рафиньор.
2. Проверките имат за цел да се осигури точността и пълнотата на информацията, вписана в регистрите, посочени в член 9, и в съобщенията, посочени в член 21, по-специално чрез извършването на анализ на съответствието между доставените количества суровини и произведените количества крайни продукти, както и чрез извършването на анализ на съответствието между регистрите и търговската документация или други приложими документи.
Проверките включват удостоверяване на точността на измервателните инструменти и прилаганите лабораторни анализи, които се използват за установяване на доставените количества суровини и тяхното включване в производството, произведените продукти и движението на стоковите наличности.
Проверките включват удостоверяване на точността и пълнотата на данните, използвани за установяване на средните месечни продажни цени на предприятието, посочени в член 13, параграф 2.
За производителите на захар проверките също така обхващат изпълнението на задължението за заплащане на минималната цена на производителите на захарно цвекло.
Най-малко веднъж на всеки две години проверките включват физическо измерване на стоковите наличности.
3. Когато компетентният орган на държавата-членка предвижда, че някои елементи на проверката могат да се извършват въз основа на проба, тази проба трябва да осигурява необходимата достоверност и представителност за целите на контрола.
4. Държавите-членки могат да изискват от одобрените предприятия да ползват услугите на признат в държавата-членка орган за сертифициране на сметки, за целите на удостоверяване на посочените в член 13 данни за цените.
5. За всяка проверка на място се изготвя доклад за проверката, който се подписва от инспектора и съдържа данни за извършените проверки. По-специално докладите трябва да посочват:
а)
датата на извършване на проверката и присъствалите лица;
б)
периодът на дейност и количествата продукти, обхвати от проверката;
в)
методите за извършване на проверката и, когато е необходимо, методите за вземане на проби;
г)
резултатите от проверката и поисканите мерки за коригиране;
д)
оценка на сериозността, степента, постоянността и продължителността на установените нарушения и несъответствия, както и всички други елементи, които следва да бъдат взети предвид за целите на налагане на наказания.
Всеки доклад за проверка се архивира и съхранява в продължение на не по-малко от три години след годината, през която е извършена проверката, по начин, който осигурява лесен достъп до него от страна на отделите на Комисията, отговарящи за извършването на проверки и инспекции.
Член 11
Санкции
1. Когато компетентният орган на държавата-членка установи несъответствие между физическия и отразения в регистъра съгласно член 9 размер на стоковата наличност или отсъствие на съответствие между количествата суровини и произведени крайни продукти или между приложимите документи и декларираните данни или вписани количества, той определя или, когато е необходимо, извършва оценка на действително произведените количества или стокови наличности за текущата пазарна година, а в случай на необходимост и за предходните пазарни години.
За всяко количество, което е довело до подаване на невярна декларация, в резултат на която неправомерно е получена финансова облага, се налага плащане в размер 500 EUR на тон от съответното количество.
2. Когато компетентният орган на държавата-членка установи, че едно предприятие не е изпълнило своите задължения съгласно член 8, и когато не съществуват приложими документи, които да послужат за целите на контрола съгласно член 10, параграф 2, компетентният орган налага санкция в размер 500 EUR на тон, която се прилага към определен от държавата-членка в зависимост от тежестта на нарушението размер краен продукт.
3. Параграфи 1 и 2 не се прилагат, когато установените несъответствия и нарушения са в размер, по-малък от 5 % от масата на декларирания или вписан и проверен краен продукт, или когато те са настъпили в резултат на грешки или обикновени административни пропуски, при условие че са предприети необходимите мерки за тяхното отстраняване, с цел да бъде осигурено, че подобни грешки няма да бъдат допуснати повторно.
4. Санкциите съгласно параграфи 1 и 2 не се налагат в случаите на непреодолима сила.
Член 12
Съобщения до Комисията
1. Държавите-членки предоставят на Комисията следната информация:
а)
списък с одобрените предприятия;
б)
размерът на определената на всеки одобрен производител квота.
Списъкът се изпраща не по-късно от 31 януари всяка пазарна година. През 2006-2007 пазарна година този списък се изпраща за първи път не по-късно от 31 юли 2006 г.
В случай на отнемане на одобрението държавите-членки незабавно информират за това Комисията.
2. Държавите-членки изпращат на Комисията не по-късно от 31 март, следващ съответната пазарна година, годишен доклад, включващ броя на извършените проверки по реда на член 10, като за всяка извършена проверка се посочва броят на установените грешки, предприетите действия и наложените глоби.
ГЛАВА IV
ЦЕНИ
Член 13
Установяване на средни цени
1. Всеки месец одобрените по реда на членове 7 и 8 от настоящия регламент предприятия и одобрените по реда на член 17 от Регламент (ЕО) № 318/2006 преработватели установяват съответно за захар, произведена в рамките на квоти, и захар, произведена извън квоти:
а)
средната продажна или покупна цена за предходния месец и съответното продадено или закупено количество;
б)
прогнозното равнище на средната продажна или покупна цена за текущия месец и за всеки от следващите два месеца и прогнозното количество, което ще бъде продадено или закупено в рамките на договори или други сделки.
Цената се отнася до насипна бяла захар на изхода на предприятието със стандартно качество, определено в точка II от приложение I към Регламент (ЕО) № 318/2006.
2. За осигуряване възможност за извършване на проверките съгласно член 10 одобрените предприятия са длъжни да съхраняват използваните при установяването на цените и количествата данни, посочени в параграф 1 от настоящия член, в продължение на не по-малко от три години, следващи годината, през която тези количества са били произведени.
Член 14
Информация за цените
През юни и декември всяка година Комисията информира Управителния комитет по захарта за средното равнище на бялата захар съответно през първата половина на текущата пазарна година и през втората половина на предходната пазарна година. Първата информация се предоставя през юни 2007 г. за периода от 1 юли 2006 г. до 31 март 2007 г.
Информацията за цената се предоставя поотделно за захар, произведена в рамките на квоти, и захар, произведена извън квоти.
Информацията се основава на средно претегленото равнище на установените и съобщени от предприятията по реда на член 13, параграф 1, буква а) цени, които са били съобщени по реда на член 15.
Член 15
Преходни разпоредби относно предоставянето на данни за цените
Не по-късно от 20 октомври 2006 г., 20 януари 2007 г., 20 април 2007 г. и 20 юли 2007 г. одобрените по реда на членове 7 и 8 от настоящия регламент предприятия и одобрените по реда на член 17, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 318/2006 преработватели съобщават на Комисията установените от тях по реда на член 13, параграф 1 от настоящия регламент цени през предходните три месеца.
Приемането, обработката и съхранението на данните от Комисията се извършва по начин, който осигурява поверителността на данните.
Други оператори в сектора на захарта, по-специално купувачите, могат да предоставят на Комисията средни цени на захарта, установени по правилата на член 13. Операторите предоставят своето име, адрес и фирма.
Член 16
Договори за доставка
1. За целите на член 6, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 318/2006 като договор за доставка се разглежда всеки договор, сключен между производител на захар и производител на захарно цвекло, който отглежда собствено цвекло.
2. Когато производителят, на основание членове 14 и 19 от Регламент (ЕО) № 318/2006, прехвърля част от своето производство за следващата пазарна година, се счита, че квотата на този производител се намалява за същата пазарна година с прехвърленото количество за целите на член 6, параграф 5 от същия регламент.
3. Само договори, сключени преди засяването на цвеклото и във всеки случай:
-
преди 1 април в Италия, или
-
преди 1 май в останалите държави-членки
ще се разглеждат като предсеитбени договори.
Член 17
Увеличения и намаления на цената
1. За целите на прилагане на увеличенията и намаленията на цената, предвидени в член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 318/2006, минималната цена за квотно цвекло, посочена в член 5, параграф 1 от същия регламент се променя за всеки 0,1 % съдържание на захароза, като се:
а)
увеличава с не по-малко от:
i)
0,9 % за съдържание, което е повече от 16 %, но по-малко от 18 %,
ii)
0,7 % за съдържание, което е повече от 18 %, но по-малко от 19 %,
iii)
0,5 % за съдържание, което е повече от 19 %, но по-малко от 20 %;
б)
намалява с не повече от:
i)
0,9 % за съдържание под 16 %, но не по-малко от 15,5 %,
ii)
1 % за съдържание под 15,5 %, но не по-малко от 14,5 %.
Цената на цвекло със съдържание на захароза повече от 20 % не трябва да е по-ниска от минималната цена, адаптирана по реда на буква а), iii).
2. В договорите за доставка и в браншовите споразумения по смисъла на член 6 от Регламент (ЕО) № 318/2006 могат да бъдат предвидени, в сравнение с увеличенията и намаленията, посочени в параграф 1 от настоящия член:
а)
допълнителни увеличения за съдържание на захароза, повече от 20 %;
б)
допълнителни намаления за съдържание на захароза, по-малко от 14,5 %.
Тези договори и споразумения могат, при цвекло със съдържание на захароза под 14,5 %, да предвиждат определение за годно за преработка в захар цвекло, когато предвиждат други намаления за съдържание на захароза под 14,5 %, но над минималното съдържание на захароза, посочено в това определение.
Когато посоченото във втора алинея определение не е предвидено в договорите и споразуменията, държавата-членка може да предвиди такова определение. В този случай тя е длъжна и да определи другите намаления, посочени в същата алинея.
ГЛАВА V
КВОТИ
Член 18
Допълнителни квоти за захар
1. Допълнителните квоти за захар, посочени в член 8 от Регламент (ЕО) № 318/2006, могат да бъдат определени само на производители на захар, които са разполагали с квота за производство през 2005-2006 пазарна година.
2. В заявлението за допълнителна квота за производство предприятията посочват дали желаят да получат квота от 2006-2007 или 2007-2008 пазарна година.
Когато определя допълнителна квота за производство на дадено предприятие, държавата-членка посочва пазарната година, от която влиза в сила определянето на квотата. Във всеки случай определените след 1 януари 2007 г. квоти влизат в сила от 2007-2008 пазарна година.
Член 19
Допълнителни квоти за изоглюкоза
1. Италия, Литва и Швеция определят допълнителните квоти за изоглюкоза, посочени в член 9, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 318/2006, в рамките на една или повече от пазарните години 2006-2007, 2007-2008, 2008-2009 и 2009-2010 по начин, който гарантира отсъствието на дискриминация между засегнатите оператори.
2. Еднократно платимата сума по член 9, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 318/2006 се изплаща от всяко предприятие в рамките на краен срок, определен от държавата-членка, който не може да бъде по-късен от 31 декември на пазарната година, за която се определя допълнителната квота за изоглюкоза.
Ако предприятието не е платило еднократно платимата сума в рамките на срока съгласно първа алинея, ще се счита, че допълнителните квоти за изоглюкоза не са били определени на съответното предприятие.
Член 20
Относимост на реколтите от цвекло
Захарта, произведена от цвекло, засято през една пазарна година, се отнася към производството през следващата пазарна година.
Въпреки това, Испания, Италия и Португалия, при наличие на задоволителна система за контрол, могат да вземат решение да отнесат захарта, която е произведена от цвекло, засято през есента на дадена пазарна година, към същата пазарна година.
Испания, Италия и Португалия информират Комисията за взетите решения по реда на настоящия член не по-късно от 30 септември 2006 г.
Член 21
Съобщения за производство и наличности
1. Всеки одобрен производител и рафиньор съобщава на компетентния орган на държавата-членка, в която е осъществил производството или рафинирането, преди 20-то число на всеки месец, общото количество, изразено в бяла захар, на захарите и сиропите, посочени в член 2, параграф 1, букви а), б), в) и г), които:
-
са негова собственост или за които притежава складов запис, и
-
съхранявани в свободно обращение на територията на Общността в края на предходния месец.
Тези количества се разделят по държава-членка на съхранение и на:
-
захар, произведена от това предприятие, като се посочват количествата от квотна захар и количествата захар, произведени над квотата или прехвърлени съгласно членове 14 и 19 от Регламент (ЕО) № 318/2006,
-
друга захар.
2. Всяка държава-членка съобщава на Комисията преди края на втория месец, следващ съответния месец, количеството захар, съхранявано в края на всеки месец от предприятията, посочени в параграф 1, разделени по видове захар съгласно втора алинея от същия параграф.
Когато съхранението се осъществява на територията на държава-членка, различна от тази, която подава съобщението на Комисията, последната информира до края на следващия месец съответната държава-членка за съхраняваните на нейна територия количества и за местата за съхранение.
3. Всеки одобрен производител на изоглюкоза или инулинов сироп съобщава на компетентния орган на държавата-членка, в която е осъществил производството, преди 30 ноември, количествата изоглюкоза, изразени в сухо вещество, или съответно инулинов сироп, изразен в еквивалент на бяла захар, които са негова собственост и се съхраняват в свободно обращение на територията на Общността в края на предходната пазарна година, разделени на:
а)
изоглюкоза или инулинов сироп, произведени от това предприятие в рамките на квота и над квотата, прехвърлени съгласно членове 14 и 19 от Регламент (ЕО) № 318/2006; и
б)
други.
Държавите-членки съобщават преди 31 декември на Комисията количествата изоглюкоза и инулинов сироп, съхранявани в края на предходната пазарна година, разделени съгласно първа алинея.
4. Преди 15 ден на всеки месец всяко предприятие, произвеждащо изоглюкоза, съобщава на държавата-членка, на чиято територия е осъществило производство, количествата изоглюкоза, изразени в сухо вещество, действително произведени в рамките на предходния месец.
Държавите-членки установяват производството на изоглюкоза на всяко предприятие в рамките на всеки месец и го съобщават на Комисията преди края на втория следващ месец.
Произведените количества в рамките на режим активно усъвършенстване се съобщават отделно.
Член 22
Баланси на снабдяването
1. Всяка пазарна година се изготвят баланси на снабдяването за захар, изоглюкоза и инулинов сироп. Тези баланси се консолидират в края на следващата пазарна година.
2. Държавите-членки установяват предварителните данни за производство на захар и инулинов сироп за текущата пазарна година за всяко предприятие, разположено на тяхна територия, и ги съобщават на Комисията преди 1 март. Данните за производството на захар се разделят по месеци.
За френските департаменти Гваделупа и Мартиника и за Испания относно тръстиковата захар предварителните данни се установяват и съобщават преди 1 юли.
3. Държавите-членки съобщават на Комисията преди 1 юни площите и производството на, от една страна, цвекло, предназначено съответно за производство на захар, биоетанол и други продукти, и, от друга страна, цикория, предназначена за производство на инулинов сироп, за текущата пазарна година, както и прогнозите за тези площи и количества за следващата година.
4. Преди 30 ноември държавите-членки установяват и съобщават на Комисията действителното производство на захар, изоглюкоза и инулинов сироп през предходната пазарна година от всяко предприятие, разположено на тяхна територия. Общото производство на захар се разделя по месеци.
5. В случай на необходимост данните за действителното производство на захар да бъдат променени въз основа на съобщена по реда на параграф 4 информация, получената разлика се отчита при установяването на действителното производство през пазарната година, през която е станала известна тази разлика.
ГЛАВА VI
ПУБЛИЧНА ИНТЕРВЕНЦИЯ
РАЗДЕЛ 1
Предложения за интервенционно изкупуване
Член 23
Предложения
1. Предложението за интервенция се прави писмено до интервенционната агенция на държавата-членка на територията, на която се намира захарта по време на предложението.
2. Предложението за интервенция може да бъде прието само ако е подадено от одобрен по реда на членове 7 и 8 производител по отношение на захар, произведена в рамките на квоти за текущата пазарна година, която по време на предложението се съхранява отделно в място за съхранение, одобрено по реда на член 24.
3. Всяка търговска година държавите-членки могат да приемат за интервенционно изкупуване само количеството, което е определено за всяка от тях в приложението. Когато предложенията надхвърлят максималното количество, компетентният орган на държавата-членка прилага към заявленията единен коефициент на намаление, който да направи общото прието количество равно на наличното количество.
4. Преди началото на всяка пазарна година Комисията променя количествата, посочени в приложението към настоящия регламент, въз основа на корекциите, предвидени в член 10 от Регламент (ЕО) № 318/2006, и в рамките на общото количество, определено в член 18, параграф 2 от същия регламент.
Определените в приложението към настоящия регламент количества се променят при необходимост през последната четвърт от всяка пазарна година, въз основа на неизползваните количества, по реда, определен в член 39, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 318/2006, и в рамките на общото количество, определено в член 18, параграф 2 от същия регламент.
Член 24
Одобрение на мястото за съхранение
1. Одобрението се дава само по заявление на производителя, подадено до интервенционната агенция по отношение на всички места за съхранение, които:
а)
са подходящи за съхранение на захарта в добро състояние;
б)
са разположени в място, което осигурява добра транспортна инфраструктура, която е необходима за експедиране на захарта;
в)
позволяват отделно съхранение на количествата, предложени за интервенционно изкупуване.
Интервенционната агенция може да поставя допълнителни условия.
2. Одобрението на мястото за съхранение се предоставя за съхранение на захар в насипно състояние или за съхранение на пакетирана захар. В решението за одобрение се посочва максималното количество за съхранение, което не може да превишава 50 пъти дневния капацитет за експедиране, който заявителят се задължи да предостави на разположение на интервенционната агенция. В решението за одобрение се посочва общото количество, за което то се дава, и дневният капацитет за експедиране.
3. Захарта трябва да се съхранява по начин, който осигурява лесното ѝ идентифициране и достъпа до нея. Когато е пакетирана, тя трябва да бъде поставена на палети, освен ако не е пакетирана в „big bags“.
4. Интервенционната агенция отнема одобрението, когато установи, че някое от условията, посочени в параграфи 1, 2 и 3, не се спазва. Одобрението може да бъде отнето и по време на пазарната година. Отнемането на одобрението не може да има обратно действие.
Член 25
Минимално качество на захарта
1. Захарта, предложена за интервенционно изкупуване, трябва да отговаря на следните изисквания:
а)
да е била произведена в рамките на квота през пазарната година, през която е направено предложението;
б)
да е във форма на кристали.
2. Бялата захар, предложена за интервенционно изкупуване, трябва да бъде с добро и коректно търговско качество, с неслепнали кристали, със съдържание на влага не повече от 0,06 %.
3. Суровата захар, предложена за интервенционно изкупуване, трябва да бъде с добро и коректно търговско качество, с рандеман не по-нисък от 89 %, определен по реда на точка III от приложение I от Регламент (ЕО) № 318/2006.
В случая на сурова тръстикова захар захарта трябва да притежава коефициент на сигурност не по-висок от 0,30.
В случая на сурова захар от цвекло, захарта трябва да притежава:
-
pH стойност не по-висока от 7,9 по време на приемане на предложението,
-
съдържание на инвертна захар не повече от 0,07 %,
-
температура, която не създава опасност от развала,
-
коефициент на сигурност не по-висок от 0,45, когато градусът на поляризация е 97 или по-висок или съдържанието на влага е не повече от 1,4 %, когато градусът на поляризация е по-нисък от 97.
Коефициентът на сигурност се определя чрез разделяне на стойността на съдържание на влага в проценти на захарта на разликата между 100 и градусът на поляризация на тази захар.
Член 26
Партиди
Всички видове захар, предложени за интервенционно изкупуване, се обособяват в партиди.
За целите на настоящия раздел „партида“ е количество от не по-малко от 2 000 тона захар с еднакво качество и опаковка, което се съхранява на едно и също място.
Член 27
Съдържание на предложението
1. В подадените до интервенционната агенция предложения се посочват:
а)
името и адреса на лицето, което подава предложението;
б)
мястото за съхранение на захарта по време на подаване на предложението;
в)
капацитетът за експедиране, който ще бъде осигурен при експедиране на предложената захар;
г)
нетното количество на предложената захар;
д)
видът и качеството на предложената захар и пазарната година, през която тя е била произведена;
е)
видът на амбалажа на захарта.
2. Интервенционната агенция може да поиска допълнителна информация.
3. Предложенията се придружават от декларация от лицата, които ги правят, потвърждаваща, че предложената захар не е била изкупувана, че те са собственици на захарта и че тя отговаря на изискванията, посочени в член 25, параграф 1, буква а).
Член 28
Проучване на предложенията
1. Предложенията трябва да имат срок на валидност три седмици от датата на тяхното подаване. Въпреки това, те могат да бъдат оттеглени в рамките на този срок със съгласието на интервенционната агенция.
2. Интервенционната агенция проучва предложенията. Тя ги приема не по-късно от края на срока, посочен в параграф 1. Въпреки това, интервенционната агенция отхвърля предложенията в случай, че проучването показва, че те не отговарят на някое от изискванията.
РАЗДЕЛ 2
Съхранение
Член 29
Договори за съхранение
1. Договорите за съхранение, които трябва да бъдат сключени преди приемането на предложението между лицата, които правят предложенията, и интервенционната агенция, се сключват за неопределен срок.
Договорите за съхранение влизат в сила пет седмици след датата на приемане на офертата и изтичат в края на десетдневния период, по време на който е приключило прехвърлянето на съответното количество захар.
За целите на настоящия член „10-дневен период“ означава един от следните периоди от един календарен месец: от първия до 10-ия ден, от 11-ия до 20-ия ден, от 21-ия ден до края на месеца.
2. Договорите за съхранение следва по-специално:
а)
да предвиждат, че договорът се прекратява при условията на настоящия регламент с предизвестие от не по-малко от 10 дни;
б)
да определят размера на разходите за съхранение, които се поемат от интервенционната агенция.
3. Интервенционната агенция поема разходите за съхранение от началото на 10-дневния период, в рамките на който договорът влиза в сила съгласно посоченото в параграф 2, до изтичането на действието на договора.
4. Разходите за съхранение не могат да превишават 0,48 EUR на тон в рамките на 10-дневния период.
5. Действието на договорите за съхранение се прекратява след завършване на експедирането по член 50.
Член 30
Прехвърляне на собствеността
1. Прехвърлянето на собствеността върху захарта, за която се прилага договорът за съхранение, се осъществява при заплащането на цената.
2. До момента на експедирането продавачът остава отговорен за качеството на захарта, посочена в параграф 1, и за амбалажа, в който захарта е била приета от интервенционната агенция.
Член 31
Качество и стандарти за амбалаж
1. Когато бъде установено, че съответното количество захар не отговаря на качествените изисквания, определени в член 25, продавачът незабавно заменя това количество с еквивалентно количество захар с необходимото качество, което се съхранява в същото място за съхранение или в друго място за съхранение, одобрено по реда на член 24.
2. Когато съответното количество захар се съхранява и бъде установено, че амбалажът вече не отговаря на спецификациите, интервенционната агенция изисква от продавача да замени амбалажа с друг, който отговаря на необходимия стандарт.
РАЗДЕЛ 3
Условия за интервенционно изкупуване
Член 32
Интервенционна цена и качество на бялата захар
1. Интервенционната цена при изкупуване на бялата захар е:
-
505,52 EUR на тон през 2006-2007 пазарна година,
-
433,20 EUR на тон през 2007-2008 пазарна година,
-
323,52 EUR на тон през 2008-2009 и 2009-2010 пазарна години.
2. Бялата захар се разделя на четири категории, както следва:
а)
категория 1: захар с по-високо качество от стандартното;
б)
категория 2: захар със стандартно качество, определено в точка II от приложение I към Регламент (ЕО) № 318/2006;
в)
категории 3 и 4: захар с по-ниско качество от стандартното.
3. Захарта от категория 1 трябва да отговаря на следните характеристики:
а)
добро и коректно търговско качество, суха, с еднородни и неслепнали кристали;
б)
максимално съдържание на влага: 0,06 %;
в)
максимално съдържание на инвертна захар: 0,04 %;
г)
общият брой точки не трябва да превишава осем, или:
-
шест за съдържание на пепел,
-
четири за цвят, определен съгласно метода на Брунсуикския институт за земеделски технологии и захарна индустрия, наричан по-нататък „Брунсуикски метод“,
-
три за цвят на разтвора, определен съгласно метода на ICUMSA.
Една точка съответства на:
а)
0,0018 % съдържание на пепел съгласно метода на ICUMSA при 28o Brix;
б)
0,5 единици цвят, определени съгласно Брунсуикския метод;
в)
7,5 единици цвят на разтвора, определен съгласно метода на ICUMSA.
4. Захарта от категория 3 трябва да отговаря на следните характеристики:
а)
добро и коректно търговско качество, суха, с еднородни и неслепнали кристали;
б)
минимална поляризация: 99,7oS;
в)
максимално съдържание на влага: 0,06 %:
г)
максимално съдържание на инвертна захар: 0,04 %;
д)
цвят: не повече от № 6, определен съгласно Брунсуикския метод.
5. Захарта от категория 4 обхваща захарта, която не е включена в категории 1, 2 и 3.
6. Определената в параграф 1 интервенционна цена се намалява с:
а)
7,30 EUR на тон за захар от категория 3;
б)
13,10 EUR на тон за захар от категория 4.
Член 33
Интервенционна цена на суровата захар
1. Интервенционната цена на бялата захар е:
-
397,44 EUR на тон през 2006-2007 пазарна година,
-
359,04 EUR на тон през 2007-2008 пазарна година,
-
268,16 EUR на тон през 2008-2009 и 2009-2010 пазарни години.
2. Определената в параграф 1 интервенционна цена се:
а)
увеличава, когато рандеманът на захарта е по-висок от 92 %;
б)
намалява, когато рандеманът на захарта е по-нисък от 92 %.
3. Размерът на увеличението или намалението, изразен в EUR на тон, е равен на разликата между интервенционната цена за сурова захар и същата цена, умножена с коефициент. Коефициентът се получава, като се раздели рандеманът на суровата захар на 92 %.
4. Рандеманът на суровата захар се определя по реда на точка III от приложение I от Регламент (ЕО) № 318/2006.
Член 34
Срок за плащане
Интервенционната агенция извършва плащане не по-рано от 120 дни от деня, в който предложението бъде прието, при условие че са извършени проверките на теглото и качеството на захарта по реда на раздел 4.
РАЗДЕЛ 4
Проверки
Член 35
Проба за проверка на качеството
В срока по член 34 се взимат четири представителни проби за анализ от експерти, одобрени от компетентния орган на съответната държава-членка или определени съвместно от интервенционната агенция и продавача. По една проба се предоставя на всяка от договарящите страни. Другите две проби се оставят на експерта или лабораторията, одобрена от компетентните органи.
Всяка проба се анализира два пъти и средната стойност от резултатите се прима като резултат от анализа на съответната проба.
Член 36
Спорове относно качеството
1. Когато е налице разлика в резултатите от анализите, осигурени от продавача и купувача по реда на член 35, като окончателен резултат за определяне категорията на захарта се приема средноаритметичната стойност от двата резултата, при условие че разликата между двата резултата е:
-
за захар от категория 1 не повече от една точка за всяка от характеристиките, посочени в член 32, параграф 3, буква г),
-
за захар от категория 2 не повече от две точки за всяка от характеристиките, определящи тази категория, които се изразяват в точки.
Независимо от това, по искане на всяка от договарящите страни, може да бъде извършен арбитражен анализ от лабораторията, посочена в първа алинея от член 35. В този случай се приема средноаритметичната стойност от резултата от арбитражния анализ и от този от резултатите от анализите на продавача и купувача, който е по-близък до резултата от арбитражния анализ.
Тази средна стойност е окончателна за определяне категорията на захарта. Когато резултатът от арбитражния анализ е по средата между резултатите от анализите, осигурени от продавача и купувача, като окончателен резултат за определяне категорията на захарта се приема само резултатът от арбитражния анализ.
2. Когато разликата, съществуваща между резултатите от анализите, осигурени от продавача и купувача, е по-голяма от посочената в параграф 1, първа алинея, първо или второ тире от настоящия член, се извършва арбитражен анализ от одобрена от компетентните органи лаборатория. В този случай се прилага процедурата, определена в параграф 1, втора алинея от настоящия член.
3. В случаите на спорове относно горната граница за цвят на захар от категория 3, поляризацията, съдържанието на влага или инвертна захар се прилага процедурата, определена в параграфи 1 и 2.
Въпреки това, разликите, посочени в параграф 1, се заменят с:
-
1,0 единица цвят за захар от категория 3,
-
0,2°S за поляризация,
-
0,02 % за съдържание на влага,
-
0,01 % за съдържание на инвертна захар.
4. В случай на спор между договарящите страни относно рандемана на изкупуваната сурова захар при прилагането на член 35 лабораторията съгласно първа алинея от същия член извършва арбитражен анализ. В този случай се приема средноаритметичната стойност между резултата от арбитражния анализ и резултата от анализа на продавача или купувача, който е по-близък до резултата от арбитражния анализ.
Тази средна стойност е определяща при установяването на рандемана на суровата захар. Когато резултатът от арбитражния анализ е по средата между резултатите от осигурените от продавача и купувача анализи, като окончателен резултат за определяне категорията на захарта се приема само резултатът от арбитражния анализ.
5. Разходите за арбитражния анализ съгласно втора алинея от параграф 1 се поемат от договарящата страна, по искане на която се извършва анализа.
Разходите за арбитражния анализ съгласно параграф 2 се поемат по равно от интервенционната агенция и продавача.
Разходите за арбитражния анализ съгласно параграф 3 се поемат от договарящата страна, която е оспорила резултата от анализа, извършен по реда на член 35.
Член 37
Проверки в местата за съхранение
Компетентният орган, отговарящ за извършване на контрола, извършва внезапни проверки в местата за съхранение по реда на член 4 от Регламент (ЕО) № 2148/96 на Комисията (6).
Член 38
Проверки на теглото и свързани с тях разходи
1. Посочените в член 35 експерти извършват проверки на теглото на продаваната захар.
Продавачът осигурява необходимите условия, за да даде възможност на експертите да проверят теглото и да вземат проби.
2. Разходите за проверка на теглото се поемат от продавача.
3. Разходите за експертите, които проверяват теглото и вземат проби, се поемат от интервенционната агенция.
4. Количеството може да бъде установено въз основа на складовия регистър, който трябва да отговаря на професионалните характеристики и изискванията на интервенционната агенция, при условие че:
а)
складовите регистри показват теглото, което е било записано при измерване, и физическите характеристики по време на измерването. Измерването не трябва да е било извършено преди повече от 10 месеца;
б)
държателят на склада декларира, че предлаганата партида съответства във всички отношения на данните посочени в складовия регистър;
в)
качествените характеристики, установени по време на измерването, са същите като тези на представителните проби.
РАЗДЕЛ 5
Продажби на интервенционно изкупена захар
Член 39
Продажби
1. Интервенционните агенции могат да продават захар само след като е било взето решение за това по процедурата, посочена в член 39, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 318/2006.
2. Продажбата на захар при условията на член 18, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 318/2006 се извършва чрез тръжна процедура или чрез друга процедура за продажба.
3. Условията на тръжната процедура, включително предвиденият начин на използване на захарта, която ще се продава, се определят при вземането на решение за издаване на обявление за търг.
За целите на настоящия раздел „начин на използване“ означава:
а)
за храна за животни;
б)
за износ;
в)
за други цели, които се определят по съответния ред.
Целта на тръжната процедура е да се определи, според случая, продажната цена, размера на премията за денатуриране или размера на възстановяването при износ.
4. Условията на тръжната процедура осигуряват равен достъп и условия за всички заинтересовани страни, независимо от мястото им на установяване в Общността.
Член 40
Обявление за търг
1. Обявлението за търг се издава от съответната интервенционна агенция само за количествата захар, които се съхраняват от нея.
2. Всяка интервенционна агенция изготвя обявление за търг, което публикува поне осем дни преди началото на периода за подаване на оферти.
Интервенционната агенция изпраща на Комисията обявлението за търг, както и всички негови изменения, преди неговото публикуване.
3. Обявлението съдържа по-специално:
а)
наименованието и адреса на интервенционната агенция, която издава обявлението за търг;
б)
условията на тръжната процедура;
в)
срокът за подаване на заявления за участие в търга;
г)
партидите захар, които са предмет на търга, включително за всяка партида:
-
референтния номер,
-
количеството,
-
качеството на захарта,
-
вида на амбалажа,
-
местоположението на мястото за съхранение на захарта,
-
етапа на доставяне на захарта до мястото за продажба,
-
когато е приложимо, наличните в склада мощности за натоварване на сухопътни, вътрешни водни, морски или железопътни транспортни средства.
За целите на настоящия раздел „партида“ означава количество захар с еднакво качество и опаковка, което се съхранява на едно и също място. Минималният размер на тръжното предложение за всяка частична покана за търг е 250 тона.
4. Интервенционната агенция предприема необходимите по нейна преценка мерки, за да даде възможност на заинтересованите страни, по тяхно искане, да извършат оглед на предложената за продажба захар.
Член 41
Търг
1. Възлагането на количествата, заявени от кандидатите, спечелили търга, има действието на сключване на договор за продажба за одобреното количество захар. Според случая възлагането се извършва въз основа на следните характеристики, съдържащи се в офертата:
а)
цената, която следва да бъде платена от спечелилия търга кандидат;
б)
размерът на премията за денатуриране;
в)
размерът на възстановяването при износ.
2. Цената, която следва да бъде платена от спечелилия търга кандидат, се определя като:
а)
в случая по параграф 1, буква а) - цената, определена в заявлението за участие в търга;
б)
в случаите по параграф 1, букви б) и в) - цената, определена в условията, посочени в обявлението за търга.
Член 42
Условия на тръжната процедура
1. За целите на тръжната процедура при вземането на решение за издаване на обявлението за търг се определят следните условия на тръжната процедура:
а)
общото количество или количества, за които се обявява търг;
б)
предвиденият начин на използване;
в)
срокът за подаване на заявления за участие в търга;
г)
цената, която следва да бъде платена от спечелилия търга кандидат, когато захарта е предназначена за храна за животни или за износ.
2. В решението за издаване на обявление за търг могат да бъдат определени допълнителни условия, включително:
а)
минималната цена за захар, предложена за продажба за цели, различни от използване за храна за животни или износ;
б)
максималният размер на премията за денатуриране или на възстановяването при износ;
в)
минималното количество за кандидат или за партида;
г)
максималното количество за кандидат или за партида;
д)
конкретният срок на валидност на сертификата за премията за денатуриране или на лицензията за износ.
Член 43
Постоянна покана за търг
1. Когато състоянието на пазара в Общността го изисква, може да бъде издадена постоянна покана за търг за продажба на захар.
В рамките на срока на действие на постоянната покана за търг се издават частични покани за търг.
2. Постоянната покана за търг се публикува само за целите на нейното издаване. Публикуваната покана може да бъде изменена или заменена в рамките на периода на действие на постоянната покана за търг. Тя се променя или заменя само при промяна в условията на тръжната процедура в рамките на нейния срок на действие.
Член 44
Подаване на оферти
1. Офертите се подават, като се изпращат на интервенционната агенция в електронен формат.
2. В офертите се посочват:
а)
обявлението за търг;
б)
името и адреса на кандидата;
в)
номерът на партидата;
г)
количеството, за което се прави офертата;
д)
следните предложени стойности, на тон, изразени в EUR до втория десетичен знак:
-
предложената цена, без вътрешните вземания,
-
предложения размер на премията за денатуриране, или
-
предложения размер на възстановяването при износ.
Интервенционната агенция може да поиска допълнителна информация.
3. Когато една оферта се отнася до няколко партиди, тя се разглежда като съвкупност от оферти, колкото е броят на партидите, за които се отнася.
4. Офертите са валидни само при условие че:
а)
преди изтичането на крайния срок за подаване на оферти е представено доказателство за внесена гаранция за участие в търга в размер 200 EUR на тон захар;
б)
в тях се съдържа декларация от кандидата, с която той се задължава за всяко количество захар, за което е спечелил търга, с цел изплащане на премия за денатуриране или възстановяването при износ:
-
да подаде заявление за получаване на сертификат за премия за денатуриране и да внесе необходимата за това гаранция, когато тръжната процедура се отнася до захар, предназначена за храна за животни,
-
да подаде заявление за издаване на лицензия за износ и да внесе необходимата за това гаранция, когато тръжната процедура се отнася до захар, предназначена за износ.
5. В офертата може да бъде посочено, че тя ще се разглежда като подадена само в случай че възлагането на заявените количества:
а)
се отнася до цялото заявено количество или до определена в офертата част от него;
б)
е направено не по-късно от часа и датата, посочени от кандидата.
6. Офертите, които не са подадени по реда на параграфи 1, 2, 3, 4 и 5 или които съдържат условия, различни от посочените в обявлението за търг, няма да бъдат разглеждани.
7. Подадените оферти не могат да бъдат оттегляни.
Член 45
Разглеждане на подадените оферти
1. Подадените оферти се разглеждат от интервенционната агенция в закрито заседание. Присъстващите при разглеждането лица полагат клетва за неразгласяване на информация.
2. Комисията трябва да бъде незабавно информирана за подадените оферти.
Член 46
Определяне на сумите
Когато условията на тръжната процедура не определят минимална цена или максималния размер на премията за денатуриране или на възстановяването при износ, те се определят по реда на член 39, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 318/2006 след разглеждане на подадените оферти с оглед на състоянието на пазара и възможните начини на реализация. Във всички случаи е възможно да бъде взето решение за отказ от възлагане на заявените количества.
Член 47
Възлагане на заявените количества
1. С изключение на случаите, когато е взето решение за отказ от възлагане или частичен отказ от възлагане и без да се засягат разпоредбите на параграфи 2 и 3 от настоящия член, се извършва възлагане на всеки кандидат, който е предложил цена не по-ниска от минималната цена или не по-висок размер от максималния на премията за денатуриране или на възстановяването при износ.
2. За всяка партида се извършва възлагане на кандидата, който предложи или най-високата цена, или най-ниския размер на премията за денатуриране или на възстановяването при износ.
Когато една партида не е изчерпана от подадена оферта, останалата част от нея се възлага на други кандидати в зависимост от размера на заявените от тях количества, като се започва или от следващата по-висока предложена цена или следващата по-ниска премия за денатуриране или възстановяване при износ.
3. Когато няколко кандидати предложат или една и съща цена или същия размер на премия за денатуриране или възстановяване при износ за една партида или част от партида, интервенционната агенция възлага съответното количество по един от следните начини:
а)
пропорционално на посочените в офертите количества;
б)
чрез разделяне на това количество между кандидатите въз основа на съгласие между тях;
в)
чрез жребий.
Член 48
Права и задължения, произтичащи от възлагането
1. Когато захарта е предназначена за храна за животни, възлагането:
а)
дава правото да бъде издаден сертификат за количеството, за което се възлага премията за денатуриране, в който по-специално се посочва премията за денатуриране, определена чрез търга;
б)
поражда задължението да се подаде заявление за издаване на сертификат до интервенционната агенция, до която е била подадена офертата.
2. Когато захарта е предназначена за износ, възлагането:
а)
дава правото да бъде издадена лицензия за износ за количеството, за което е било определено възстановяването при износ, в който по-специално се посочва възстановяването при износ и, в случая на бяла захар, категорията, определена в офертата;
б)
поражда задължението да се подаде заявление за издаване на лицензия за износ за това количество, а в случая на бяла захар и за същата категория, до интервенционната агенция, до която е била подадена офертата.
3. Правата могат да се упражнят, а задълженията се изпълняват в срок до 18 дни от изтичането на срока за подаване на оферти.
4. Правата и задълженията, произтичащи от възлагането на количества, не могат да се прехвърлят.
Член 49
Уведомления за възлагане
1. Интервенционната агенция незабавно изпраща уведомления за възлагане на спечелилите търга и уведомява всички кандидати за изхода от тяхното участие в тръжната процедура.
2. Уведомленията за възлагане следва да съдържат поне следната информация:
а)
процедурата, за която се отнася търгът;
б)
номерът на партидата и възложеното количество;
в)
според случая, цената, размерът на премията за денатуриране или размерът на възстановяването при износ, одобрени за възложеното количество.
Член 50
Експедиране на закупената захар
1. Освен в случаите на непреодолима сила закупената захар трябва да бъде експедирана от мястото за съхранение не по-късно от четири седмици от датата, на която е получено уведомлението за възлагане, посочено в член 49. Вместо експедиране на захарта от мястото за съхранение спечелилият търга може със съгласието на интервенционната агенция да сключи през този период договор със склада за съхранение на съответното количество захар.
При необходимост обаче интервенционната агенция може да даде по-дълъг срок за експедиране на определени партиди от мястото за съхранение, когато съществуват технически трудности при експедирането от мястото за съхранение.
2. В случаите на непреодолима сила интервенционната агенция определя необходимите мерки в зависимост от обстоятелствата, които са посочени от спечелилия търга.
Член 51
Нареждане за експедиране
1. Спечелилият търга кандидат не може да експедира закупената захар от мястото на съхранение или да сключи договор за съхранение по реда на член 50, параграф 1 до издаването на нареждане за експедиране за възложеното количество.
Нареждания за експедиране могат да се издават и за части от това количество.
Нарежданията за експедиране се издават от съответната интервенционна агенция по искане на заинтересованата страна.
2. Интервенционната агенция не издава нареждане за експедиране до получаване на доказателство, че спечелилият търга кандидат е внесъл гаранция за обезпечаване плащането на цената на възложената захар в рамките на определения срок или е осигурил менителничен ефект.
Гаранцията или менителничният ефект съответстват на цената, която трябва да бъде платена от спечелилия търга кандидат за количеството, за което е поискано издаването на нареждане за експедиране.
Член 52
Плащане
1. Плащането за възложената захар се прави по сметка на интервенционната агенция не по-късно от 30-ия ден, следващ издаването на нареждането за експедиране.
2. Освен в случаите на непреодолима сила гаранцията по член 51, параграф 2 се освобождава само за количеството, за което спечелилият търга е платил покупната цена по сметка на интервенционната агенция в рамките на срока по параграф 1 от настоящия член. Гаранцията се освобождава незабавно.
3. В случаите на непреодолима сила интервенционната агенция определя необходимите мерки в зависимост от обстоятелствата, които са посочени от спечелилия търга.
Член 53
Прехвърляне на собствеността
1. Собствеността върху възложената чрез тръжна процедура захар се прехвърля, когато захарта бъде експедирана от мястото на съхранение.
2. Интервенционната агенция и спечелилият търга могат да постигнат съгласие собствеността да се прехвърли в различен момент. Когато интервенционната агенция и спечелилият търга са постигнали споразумение по член 50, параграф 1, те могат съвместно да определят в кой момент се извършва прехвърлянето.
3. Споразумението за прехвърляне на собствеността ще бъде действително само ако е сключено в писмена форма.
Член 54
Определяне на категорията или рандемана
За определяне на категорията или рандемана на захарта при нейното експедиране се прилагат членове 35 и 36.
Договарящите страни обаче могат да се споразумеят след извършване на възлагането, че категорията или рандемана, определени по време на изкупуването на захарта от интервенционната агенция, ще се прилагат за захарта, която се продава чрез тръжната процедура.
Член 55
Адаптиране на цената на захарта
1. Когато при прилагане на членове 35 и 36 се установи, че бялата захар, която е предназначена за използване съгласно член 39, параграф 3, втора алинея, букви б) и в), е от по-ниска категория от посочената в обявлението за търг, цената за тази захар се адаптира по реда на член 32, параграф 6.
2. Когато се установи, че бялата захар, която е предназначена за износ, е от по-ниска категория от посочената в обявлението за търг, категорията, посочена в лицензията за износ, се адаптира.
3. Когато при прилагане на членове 35 и 36 се установи, че рандеманът на суровата захар е различен от посочения в обявлението за търг:
а)
цената на захарта се адаптира по реда на член 33;
б)
размерът на премията за денатуриране или на възстановяването при износ се адаптира чрез умножаването му с коефициент, равен на резултата от разделянето на стойността на установения рандеман на стойността на рандемана, посочен в обявлението за търг.
Член 56
Освобождаване на гаранцията
1. Освен в случаите на непреодолима сила гаранцията за участие в търга се освобождава само за количеството, за което:
а)
или спечелилият търга е:
-
подал заявление, след като е изпълнил всички изисквания, или за получаване на сертификат за премия за денатуриране, или на лицензия за износ,
-
внесъл гаранция или е осигурил менителничен ефект, посочен в член 51, параграф 2,
-
експедирал захарта от мястото за съхранение в рамките на определения срок,
б)
или не е извършено възлагане.
2. Гаранцията се освобождава незабавно.
3. В случаите на непреодолима сила интервенционната агенция определя необходимите мерки в зависимост от обстоятелствата, които са посочени от спечелилия търга.
Член 57
Съобщаване на количествата
Държавите-членки съобщават на Комисията, веднага след научаването им, количествата бяла и сурова захар, които са:
-
предложени, но все още не приети от интервенционната агенция;
-
приети от интервенционната агенция;
-
продадени от интервенционната агенция.
ГЛАВА VII
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 58
Съобщения
Съобщенията до Комисията, които са посочени в членове 12, 21, 22 и 57 от настоящия регламент, се изпращат по електронен път, като се използват формулярите, предоставени от Комисията на държавите-членки.
Член 59
Отмяна
Регламенти (ЕО) № 1261/2001, (ЕО) № 1262/2001 и (ЕО) № 314/2002 се отменят.
Въпреки това, Регламенти (ЕО) № 1261/2001 и (ЕО) № 314/2002 продължават да се прилагат за произведените през 2005-2006 пазарна година продукти, а Регламент (ЕО) № 1262/2001 ще продължи да се прилага за захарта, която е приета за интервенционно изкупуване преди 10 февруари 2006 г.
Член 60
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 юли 2006 г.
Членове 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37 и 38 се прилагат до 30 септември 2010 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 29 юни 2006 година.
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 952/2006
av den 29 juni 2006
om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 318/2006 i fråga om förvaltningen av den inre marknaden för socker och kvotsystemet
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 318/2006 av den 20 februari 2006 om den gemensamma organisationen av marknaden för socker (1), särskilt artikel 40, och
av följande skäl:
(1)
Tillämpningen av ett kvotsystem inom sockersektorn nödvändiggör en exakt definition av vad som avses med produktion av socker, isoglukos eller inulinsirap på ett företag. Möjligheten att hänföra en del av produktionen inom ett företag till ett annat företag som har framställt socker enligt uppdragsavtal bör begränsas till särskilda fall.
(2)
I artikel 17 i förordning (EG) nr 318/2006 föreskrivs att medlemsstaterna på begäran skall utfärda godkännande av företag som producerar socker, isoglukos eller inulinsirap och av företag som bearbetar dessa produkter till någon av de produkter som avses i artikel 13.2 i samma förordning. Innehållet i den ansökan om godkännande som producenter av socker, isoglukos och inulinsirap samt raffinaderier är skyldiga att lämna in till medlemsstaternas behöriga myndigheter bör fastställas. Det är också nödvändigt att fastställa krav för godkännandet, framför allt företagets skyldighet att föra ett uppdaterat register över de kvantiteter råvaror som kommer in, bearbetas och lämnar företaget som slutprodukt.
(3)
Medlemsstaternas skyldigheter när det gäller kontroll av de godkända företagen bör fastställas tillsammans med påföljder som är tillräckligt avskräckande.
(4)
I artikel 4 i förordning (EG) nr 318/2006 föreskrivs ett informationssystem för priser på sockermarknaden. Enligt artikel 17 i samma förordning är de godkända företagen skyldiga att meddela uppgifter om kvantiteter sålt vitt socker med priser och villkor. Det är också lämpligt att ange innehållet i den information om priserna på sockermarknaden som sockertillverkare och raffinaderier är skyldiga att sammanställa för att sedan sända till kommissionen, samt hur ofta denna information skall sändas. För att ge en uppfattning om utvecklingen på kortare sikt är det lämpligt att företagen även sammanställer och översänder de preliminära genomsnittliga försäljningspriserna för de tre följande månaderna. Godkända företag som använder socker för bearbetning till någon av produkterna enligt artikel 13.2 i förordning (EG) nr 318/2006 är också skyldiga att lika ofta och i samma format som sockerproducenterna ange priset på inköpt socker till kommissionen.
(5)
För att säkerställa att prisnivåer offentliggörs i enlighet med artikel 4 i förordning (EG) nr 318/2006 och samtidigt garantera datasekretess bör det fastställas att kommissionen två gånger om året skall informera förvaltningskommittén för socker om genomsnittspriserna för det vitsocker som sålts på gemenskapsmarkanden under det föregående halvåret med en uppdelning på kvotsocker och utomkvotssocker.
(6)
En rapport om hur det system för registrering av och information om priser som föreskrivs i denna förordning fungerar skall upprättas i syfte att föreslå förbättringar som bedöms som relevanta samt ett elektroniskt prisöverföringssystem. Som en övergångsåtgärd under 2006 och 2007 i avvaktan på dessa förbättringar måste de priser som sammanställts av företagen skickas direkt till kommissionen, så att förvaltningskommittén för socker får tillgång till informationen.
(7)
Vid tillämpning av artikel 14 eller artikel 19 i förordning (EG) nr 318/2006 överför tillverkaren en del av sin produktion till nästa regleringsår, och den anses då vara producerad inom ramen för det regleringsåret. Under det innevarande regleringsåret är således sockertillverkaren skyldig att teckna leveranskontrakt till minimipris för sockerbetor endast för den mängd socker inom den baskvot som ännu inte har producerats.
(8)
För att kvotsystemet skall fungera tillfredsställande bör begreppen ”före sådd” och ”minimipris” i artikel 6.5 i förordning (EG) nr 318/2006 definieras. Man bör beakta de särskilda jordbruks- och klimatförhållandena för sockerbetor i vissa italienska regioner genom att fastställa en annan dag för avslutandet av sådden.
(9)
Enligt artikel 5.3 i förordning (EG) nr 318/2006 skall minimipriset justeras med tillämpning av sådana pristillägg eller prisavdrag som motsvarar avvikelser från sockerbetornas standardkvalitet. Sockerbetornas kvalitet, och således även värdet, beror till stor del på sockerhalten. Den lämpligaste metoden för att fastställa värdet på betor vars kvalitet avviker från standardkvaliteten, är att fastställa en skala över pristillägg och prisavdrag, uttryckt i procentandel av minimipriset.
(10)
I artikel 8 i förordning (EG) nr 318/2006 föreskrivs tilldelning av tilläggskvoter för socker. Tilldelningen, som syftar till att underlätta övergången från det tidigare kvotsystemet till det nuvarande, bör begränsas till företag som hade tillgång till en kvot under 2005/2006. Det är också lämpligt att ange under vilka villkor som tilldelningen från och med regleringsåret 2006/2007 får ske.
(11)
I artikel 9.2 i förordning (EG) nr 318/2006 föreskrivs tilldelning av kompletterande isoglukoskvoter. De berörda medlemsstaterna bör tilldela företagen dessa kvoter i proportion till den isoglukoskvot de tilldelats med undvikande av varje form av diskriminering. Sista datum för inbetalning av den engångsavgift som avses i artikel 9.3 i nämnda förordning måste fastställas.
(12)
I artikel 2.5 i förordning (EG) nr 318/2006 definieras produktion av kvotsocker som den kvantitet som det berörda företaget tillverkar inom ramen för sin kvot och som hänför sig till ett visst regleringsår, och i punkt 9 i samma artikel definieras kvotbetor som sockerbetor som bearbetas till kvotsocker. Det bör därför fastställas en bestämmelse som reglerar hänförandet av sockerproduktionen till ett visst regleringsår, samtidigt som medlemsstaterna får en flexibilitetsmarginal för särskilda situationer som framställning av socker av höstbetor och framställning av rörsocker.
(13)
För att garantera tillfredsställande förvaltning av kvotsystemen, fastställa den månatliga sockerkonsumtionen och upprätta försörjningsplaner bör det föreskrivas en bestämmelse om kommunikation mellan å ena sidan de godkända företagen och medlemsstaterna och å andra sidan medlemsstaterna och kommissionen. Denna kommunikation bör avse lager, produktionsnivå och besådda arealer.
(14)
I artikel 18.2 i förordning (EG) nr 318/2006 föreskrivs interventionsköpsåtgärder per sockerköp. Tillämpningen av gemenskapens interventionsåtgärder kräver att socker övertas av interventionsorganen på en särskild plats. Därför bör det föreskrivas att endast sådant socker övertas som förvaras i en godkänd lagerlokal när anbudet lämnas in.
(15)
För att ge tillgång till intervention i de zoner där detta är särskilt nödvändigt på grund av produktionens lokala omfattning bör den maximala kvantitet som fastställs i artikel 18.2 i förordning (EG) nr 318/2006 i ett första skede fördelas mellan alla producerande medlemsstater i förhållande till deras produktionskvoter för socker. Det är lämpligt att föreskriva att denna fördelning skall anpassas dels före varje nytt regleringsår med hänsyn till de ändringar som skett i kvottilldelningen per medlemsstat, dels under varje regleringsår om det krävs en ny tilldelning av outnyttjade kvantiteter.
(16)
För definitionen av villkoren för beviljande och återkallande av lagringsplatsernas godkännande bör hänsyn tas till kraven på tillfredsställande lagring, tillgänglighet för avhämtning av sockret och utlagringskapacitet.
(17)
Socker som är av så dålig kvalitet att det kan bli svårt att avsätta och som kan förväntas bli förstört under lagringen bör inte godkännas för interventionsköp, och minimikravet på kvalitet bör fastställas. Det är även lämpligt att föreskriva att ett lagringsavtal skall ingås mellan interventionsorganet och säljaren som en förutsättning för interventionsuppköp av socker.
(18)
För att underlätta administrationen av interventionsköp bör socker erbjudas i partier och det bör definieras vad som avses med ett parti, särskilt vilken kvantitet det gäller.
(19)
Interventionsorganet behöver fullständigt faktaunderlag för att kunna bedöma om ett anbud uppfyller alla villkor. Den som lämnar anbudet måste således meddela alla nödvändiga uppgifter.
(20)
I artikel 18.2 i förordning (EG) nr 318/2006 föreskrivs att priset skall justeras om sockrets kvalitet skiljer sig från standardkvaliteten. Det bör alltså fastställas tabeller över tillägg till respektive avdrag från inköpspriserna på grundval av det erbjudna sockrets kvalitet. Dessa tabeller och de prisförändringar som blir följden kan fastställas på grundval av de objektiva uppgifter som allmänt används inom handeln.
(21)
Försäljning av det socker som interventionsorganen förfogar över skall ske utan diskriminering mellan köpare från gemenskapen och till mest lönsamma villkor. I allmänhet uppnår man detta genom anbudsförfarande. För att förhindra att socker säljs när marknadsförhållandena är ogynnsamma bör bemyndigande krävas för anbudsinfordran. Under vissa särskilda omständigheter kan det däremot vara lämpligare att använda sig av andra metoder än anbudsförfarande.
(22)
För att tillförsäkra alla berörda parter i gemenskapen lika behandling måste interventionsorganens anbudsinfordringar ske enligt enhetliga regler. I detta sammanhang är det nödvändigt att införa regler som garanterar att sockret verkligen används till avsett ändamål.
(23)
När det gäller att bestämma kategori för vitsocker och utbytet på råsocker vid försäljning är det lämpligt att bibehålla exakt samma kriterier som gäller vid interventionsorganens inköp av socker. Lika behandling av alla intressenter kan bara säkerställas genom enhetliga och exakt definierade bestämmelser om justering av försäljningspriset respektive exportbidraget samt korrigering av exportlicensen om sockret visar sig vara av annan kvalitet än den som anges i anbudsinfordran.
(24)
För att skapa klarhet är det lämpligt att upphäva kommissionens förordningar (EG) nr 1261/2001 av den 27 juni 2001 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1260/2001 beträffande leveranskontrakt för sockerbetor och beträffande prishöjningar och prissänkningar som skall tillämpas på betor (2), (EG) nr 1262/2001 av den 27 juni 2001 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1260/2001 när det gäller interventionsorganens handel med socker (3) och (EG) nr 314/2002 av den 20 februari 2002 om tillämpningsföreskrifter för kvotsystemet inom sektorn för socker (4) och ersätta dem med en ny förordning.
(25)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från förvaltningskommittén för socker.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
INLEDANDE BESTÄMMELSER
Artikel 1
Syfte
Genom denna förordning fastställs tillämpningsbestämmelser för förordning (EG) nr 318/2006, särskilt i fråga om fastställande av produktion, godkännande av tillverkningsföretag och raffinaderier, ordningen för priser och kvoter samt villkoren för köp och försäljning av interventionssocker.
Artikel 2
Definitioner
I denna förordning avses med
a)
råvara: sockerbetor, sockerrör, cikoria, spannmål, socker avsett för raffinering och alla typer av mellanprodukter av dessa produkter som är avsedda att bearbetas till en slutprodukt.
b)
slutprodukt: socker, inulinsirap eller isoglukos.
c)
tillverkningsföretag: ett företag för framställande av slutprodukter med undantag av sådana raffinaderier som definieras i artikel 2.13 i förordning (EG) nr 318/2006.
d)
lagringsplats: en silo eller en lagerlokal.
KAPITEL II
FASTSTÄLLANDE AV PRODUKTION
Artikel 3
Sockerproduktion
1. I avdelning II i förordning (EG) nr 318/2006 avses med sockerproduktion den totala kvantiteten, uttryckt som vitsocker, av
a)
vitsocker,
b)
råsocker,
c)
invertsocker,
d)
sirap i en av följande kategorier, nedan kallad ”sirap”:
i)
sirap av sackaros eller invertsocker med en renhetsgrad av minst 70 % och framställd av sockerbetor.
ii)
sirap av sackaros eller invertsocker med en renhetsgrad av minst 75 % och framställd av sockerrör.
2. Följande skall inte betraktas som sockerproduktion:
a)
Vitsocker framställt av råsocker eller sirap som inte producerats av samma företag som tillverkat vitsockret i fråga.
b)
Vitsocker framställt av råsocker, sirap eller sockeravfall som inte producerats under samma regleringsår som vitsockret.
c)
Råsocker framställt av sirap som inte producerats av samma företag som tillverkat råsockret i fråga.
d)
Råsocker framställt av sirap som inte producerats under samma regleringsår som råsockret.
e)
Råsocker som under det aktuella regleringsåret förädlats till vitsocker av samma företag som tillverkat råsockret i fråga.
f)
Sirap som under det aktuella regleringsåret förädlats till socker eller invertsocker av samma företag som tillverkat sirapen i fråga.
g)
Socker, invertsocker och sirap som framställts inom ramen för systemet för aktiv förädling.
h)
Invertsocker framställt av sirap som inte producerats av samma företag som tillverkat invertsockret i fråga.
i)
Invertsocker framställt av sirap som inte producerats under samma regleringsår som invertsockret.
3. Sockerproduktionen skall uttryckas som vitsocker på följande sätt:
a)
För vitsocker skall man bortse från kvalitetsskillnader.
b)
För råsocker skall beräkningen ske på basis av avkastningsvärdet, fastställt i enlighet med punkt III i bilaga I till förordning (EG) nr 318/2006.
c)
För produktion av invertsocker skall multiplicering ske med koefficienten 1.
d)
För sirap som framställts som mellanprodukt skall beräkningen ske med utgångspunkt från halten utvinnbart socker fastställd i enlighet med punkt 5 i denna artikel.
e)
För sirap som inte framställts som mellanprodukt skall beräkningen ske på grundval av sockerhalt uttryckt som sackaros i enlighet med artikel 3.2 i kommissionens förordning (EG) nr 2135/95 (5).
4. Sockeravfall från ett föregående regleringsår skall uttryckas som vitsocker i proportion till sackaroshalten.
5. Renhetsgraden för sirap skall beräknas genom att den totala sockerhalten divideras med torrsubstanshalten.
Halten utvinnbart socker skall beräknas genom att man från den polarimetriska avläsningen av sirapen i fråga subtraherar skillnaden mellan torrsubstanshalten och den polarimetriska avläsningen för sirapen multiplicerad med 1,70. Torrsubstanshalten skall fastställas med aerometer eller refraktometer.
Halten av utvinnbart socker kan dock, för ett helt regleringsår, bestämmas på grundval av sirapens faktiska utbyte.
Artikel 4
Produktion av isoglukos
1. I avdelning II i förordning (EG) nr 318/2006 avses med produktion av isoglukos den totala kvantitet isoglukos som erhållits ur glukos eller polymerer därav med en torrsubstanshalt av minst 10 viktprocent fruktos, oavsett fruktoshalten därutöver. Produktion av isoglukos uttrycks i torrsubstans och konstateras enligt punkt 2.
2. Produktionen av isoglukos skall fastställas omedelbart efter isomeriseringen och innan separering av beståndsdelarna glukos och fruktos eller framställning av blandningar, genom fysisk mätning av produktvolymen och fastställande av torrsubstanshalten med refraktometer.
3. Alla företag är skyldiga att genast anmäla installation av en anläggning som används för isomering av glukos eller polymerer därav.
Anmälan skall göras i den medlemsstat där anläggningen är belägen. Medlemsstaten får kräva att berörd part lämnar alla ytterligare upplysningar som kan behövas.
Artikel 5
Produktion av inulinsirap
1. I avdelning II i förordning (EG) nr 318/2006 avses med produktion av inulinsirap den produktkvantitet som fås efter hydrolys av inulin eller oligofruktoser med ett innehåll i torrsubstansen på minst 10 viktprocent fruktos i fri form eller som sackaros, oavsett fruktoshalten därutöver, och med en renhetsgrad på minst 70 %. Produktion av inulinsirap uttrycks som torrsubstans i socker/isoglukosekvivalenten.
Med renhetsgrad avses procentandelen mono- och disackarider i torrsubstansen, fastställd med den metod som fastställts av International Commission for Uniform Methods of Sugar Analysis, nedan kallad ”Icumsa-metoden” (ICUMSA-metod GS7/8/4-24).
2. Produktion av inulinsirap skall fastställas med hjälp av samtliga följande metoder:
a)
Fysisk mätning av produktvolymen genast efter utgången från den första avdunstningen efter varje hydrolys och före avskiljande av glukos- och fruktosinnehållet eller framställning av blandningar.
b)
Fastställande av torrsubstanshalten med refraktometer och mätning av viktprocenten fruktos i torrt tillstånd, på grundval av representativa dagliga stickprov.
c)
Omräkning av fruktosinnehållet till 80 viktprocent i torrt tillstånd genom att multiplicera den kvantitet som bestäms i torrsubstansen med den koefficient som utgör förhållandet mellan det mätta fruktosinnehållet i den kvantiteten sirap och 80 viktprocent.
d)
Omräkning till socker/isoglukosekvivalenten genom tillämpning av koefficienten 1,9.
3. Alla företag skall utan dröjsmål anmäla alla anläggningar som de använder för hydrolys av inulin samt de årliga kvantiteterna och den årliga användningen av produkter som avses i punkt 1, men vilkas renhetsgrad är lägre än 70 %.
Denna information skall lämnas i den medlemsstat där anläggningen är belägen. Denna medlemsstat får kräva att den berörde lämnar all ytterligare information som krävs för att man skall kunna förvissa sig om att de produkter som avses i första stycket inte används som sötningsmedel för livsmedelsbruk på gemenskapsmarknaden.
Den berörda medlemsstaten skall senast den 31 januari varje år lämna en ingående rapport till kommissionen med uppgifter för det föregående året. Den första rapporten skall överlämnas senast den 31 januari 2007.
Artikel 6
Företagsproduktion
1. Vid tillämpning av avdelning II i förordning (EG) nr 318/2006 avses med ett företags produktion av socker, isoglukos eller inulinsirap den kvantitet socker eller isoglukos eller inulinsirap enligt definitionerna i artiklarna 3, 4 och 5 i denna förordning som faktiskt framställts av företaget i fråga.
2. Ett företags sammanlagda produktion socker, isoglukos eller inulinsirap för ett visst regleringsår skall vara den produktion som avses i punkt 1
-
ökad med den kvantitet socker, isoglukos eller inulinsirap som överförts till det regleringsåret och minskad med den kvantitet socker, isoglukos eller inulinsirap som överförts till nästa regleringsår, inom ramen för artikel 14 respektive artikel 19 i förordning (EG) nr 318/2006, samt
-
ökad med den kvantitet som, inom ramen för uppdragsavtal enligt punkt 3, producerats av bearbetningsföretagen och minskad med den kvantitet som företaget producerat för uppdragsgivarnas räkning inom ramen för uppdragsavtal enligt punkt 3.
3. Den kvantitet socker som ett företag (nedan kallat ”bearbetningsföretaget”) framställer enligt uppdragsavtal, skall betraktas som en del av produktionen vid det företag (nedan kallat ”uppdragsgivaren”) för vars räkning sockret tillverkats, under förutsättning att de båda företagen lämnar in en vederbörligen undertecknad ansökan till den berörda medlemsstaten och att något av följande villkor är uppfyllt:
a)
Bearbetningsföretagets totala sockerproduktion understiger dess kvot.
b)
Bearbetningsföretagets och uppdragsgivarens totala sockerproduktion är större än summan av deras respektive kvoter.
Som ett företags totala sockerproduktion skall i första stycket led b betraktas den produktion som avses i punkt 1, ökad med överföringen från det föregående regleringsåret och den kvantitet som, inom ramen för uppdragsavtal, producerats av bearbetningsföretagen för det aktuella företagets räkning, med avdrag för den kvantitet som företaget producerat för uppdragsgivarnas räkning inom ramen för uppdragsavtal.
I stället för att beakta de faktiskt producerade kvantiteter som avses i andra stycket får medlemsstatens behöriga myndigheter beakta den produktion som kan uppskattas på basis av de leveransavtal för sockerbetor som ingåtts av företagen, om denna uppskattning ger ett bättre resultat.
4. Om bearbetningsföretagets och uppdragsgivarens respektive fabrik ligger i olika medlemsstater skall ansökan enligt punkt 3 lämnas in till båda de berörda medlemsstaterna. I så fall skall de berörda medlemsstaterna enas om vilket svar som skall ges och vidta nödvändiga åtgärder för att kontrollera att villkoren enligt den punkten är uppfyllda.
5. Den kvantitet socker som producerats av ett bearbetningsföretag får betraktas som uppdragsgivarens produktion om ett fall av force majeure, som erkänts av medlemsstaten, gjort det nödvändigt att bearbeta sockerbetor, sockerrör eller melass till socker på ett annat företag än uppdragsgivarens.
KAPITEL III
GODKÄNNANDE AV TILLVERKNINGSFÖRETAG OCH RAFFINADERIER
Artikel 7
Ansökan om godkännande
1. Godkännande kan ges till företag som ansökt om detta och som är verksamma som
a)
sockertillverkare,
b)
tillverkare av isoglukos,
c)
tillverkare av inulinsirap, eller
d)
heltidsraffinaderi enligt vad som avses i artikel 2.13 i förordning (EG) nr 318/2006.
Den ansökan som avses i första stycket skall ställas till den behöriga myndigheten i den eller de medlemsstater där företaget i fråga utövar sin verksamhet.
Ett företag får begära godkännande för en eller flera av de verksamheter som anges i första stycket.
2. I sin ansökan om godkännande skall företaget ange sitt namn, sin adress, sin produktionskapacitet för socker, isoglukos eller inulinsirap och, i förekommande fall, antalet produktionsanläggningar i medlemsstaten, med adress och produktionskapacitet för varje anläggning.
3. Ett företag som ansöker om godkännande enligt punkt 1 d skall styrka att det svarar mot definitionen i artikel 2.13 i förordning 318/2006.
Artikel 8
Åtaganden
1. För att få godkännande skall företaget ingå ett skriftligt åtagande att
a)
utan dröjsmål meddela medlemsstatens behöriga myndigheter alla eventuella ändringar av de uppgifter som föreskrivs i artikel 7.2,
b)
tillhandahålla medlemsstatens behöriga myndighet registren enligt artikel 9 och de försäljningspriser som fastställts i enlighet med artikel 13,
c)
meddela medlemsstaten all information enligt artikel 21, och
d)
på begäran av den behöriga myndigheten i medlemsstaten tillhandahålla alla uppgifter och styrkande handlingar som krävs för förvaltning och kontroll.
2. Godkännandet skall utfärdas i form av en akt från den behöriga myndigheten, till vilken skall fogas ett dokument undertecknat av företaget, vari de åtaganden som avses i punkt 1 återges.
3. Godkännandet skall återkallas om det konstateras att något av villkoren i punkt 1 inte längre uppfylls. Det kan återkallas när som helst under regleringsåret. Återkallandet kan inte ha retroaktiv verkan.
Artikel 9
Register
Medlemsstatens behöriga myndighet skall fastställa vilka register som alla företag som godkänts enligt artiklarna 7 och 8 skall föra vid varje produktionsanläggning, samt ange registreringsfrekvensen som minst måste vara månatlig.
Registren skall finnas tillgängliga på företaget under minst tre år efter det innevarande årets slut och innehålla minst följande uppgifter:
1)
De kvantiteter råvaror som mottagits och för sockerbetor och sockerrör även det sockerinnehåll som fastställdes vid leveransen till företaget.
2)
I förekommande fall, mottagna slutprodukter eller halvfabrikat.
3)
Erhållna kvantiteter slutprodukter och biprodukter.
4)
Svinn vid förädlingen.
5)
De kvantiteter som förstörts och anledningen till det.
6)
Producerade slutprodukter som avsänts.
Artikel 10
Kontroller
1. Under varje regleringsår skall medlemsstatens behöriga myndighet göra kontroller hos varje godkänt tillverkningsföretag och raffinaderi.
2. Genom kontrollerna skall det säkerställas att uppgifterna i registret enligt artikel 9 och i de meddelanden som avses i artikel 21 är exakta och uttömmande, och de skall framför allt ske genom en analys av överensstämmelsen mellan levererade kvantiteter råvaror och erhållna kvantiteter slutprodukter samt genom en jämförelse med handelsdokument eller andra relevanta dokument.
Kontrollerna skall omfatta en verifikation av exaktheten hos vägningsinstrumenten och de laboratorieanalyser som används för att kvantifiera leveranser av råvaror och dessas inträde i produktionsfasen, erhållna produkter och lagerrörelser.
Kontrollerna skall omfatta en verifikation av exaktheten och fullständigheten hos de uppgifter som används för fastställandet av företagets månatliga försäljningspriser i enlighet med artikel 13.2.
För sockertillverkarna skall det även kontrolleras att skyldigheten att betala minimipriset till sockerbetsproducenterna iakttas.
Minst en gång vartannat år skall det ingå en fysisk kontroll av lagren.
3. Om de behöriga myndigheterna i en medlemsstat föreskriver att vissa delar av kontrollen kan genomföras som stickprovskontroll, skall denna genomföras på ett sätt som säkerställer tillförlitlig och representativ kontrollnivå.
4. Medlemsstaten får kräva att de godkända företagen anlitar ett attesterande organ som är erkänt av medlemsstaten för certifiering av de prisuppgifter som avses i artikel 13.
5. För varje kontroll skall det upprättas en kontrollrapport undertecknad av kontrollanten med en detaljerad redogörelse för kontrollbesöket. I rapporten skall bl.a. följande redovisas:
a)
Kontrolldatum och personer som var närvarande.
b)
Kontrollerad period och berörda kvantiteter.
c)
Kontrollmetoder som använts och, i förekommande fall, en hänvisning till stickprovsmetoderna.
d)
Resultaten av kontrollen och eventuella föreskrivna åtgärder för rättelse.
e)
En bedömning av hur allvarliga och omfattande eventuella konstaterade brister och avvikelser är och av hur länge de pågått och förväntas pågå samt alla övriga faktorer som bör beaktas vid tillämpningen av en påföljd.
Alla kontrollrapporter skall arkiveras och bevaras under minst tre år efter kontrollårets slut, på ett sätt som gör dem lätta att använda för kommissionens kontrolltjänster.
Artikel 11
Påföljder
1. Om medlemsstatens behöriga myndighet konstaterar avvikelser mellan de fysiska lagren och uppgifterna i de register som avses i artikel 9 eller bristande samstämmighet mellan råvarukvantiteterna och erhållna slutprodukter eller mellan relevanta dokument och deklarerade eller registrerade uppgifter eller kvantiteter, skall den fastställa eller, i förekommande fall, göra en uppskattning av de faktiska produktions- och lagerkvantiteterna för det innevarande regleringsåret och eventuellt de föregående regleringsåren.
För alla kvantiteter som blivit föremål för en felaktig deklaration som resulterat i en orättmätig ekonomisk fördel skall det erläggas en avgift på 500 euro per ton felaktigt deklarerad kvantitet.
2. Om medlemsstatens behöriga myndighet konstaterar att ett företag inte har iakttagit sina skyldigheter enligt artikel 8 och om det saknas tillräckliga styrkande handlingar för att uppfylla de mål för kontrollen som avses i artikel 10.2, skall den behöriga myndigheten utdöma en påföljd på 500 euro per ton, tillämpad på en schablonkvantitet slutprodukter som fastställts av medlemsstaten med hänsyn till hur allvarlig överträdelsen är.
3. Punkterna 1 och 2 skall inte tillämpas om avvikelserna eller bristerna i fråga om samstämmighet är mindre än 5 % i vikt av kvantiteten deklarerade slutprodukter eller om de registrerats och omfattas av kontroll eller om de är en följd av utelämnanden eller rent administrativa misstag, på villkor att det vidtas korrigeringsåtgärder för att undvika att liknande felaktigheter uppstår i framtiden.
4. De påföljder som föreskrivs i punkterna 1 och 2 är inte tillämpliga vid force majeure.
Artikel 12
Meddelanden till kommissionen
1. Varje medlemsstat skall till kommissionen överlämna
a)
en förteckning över godkända företag, och
b)
de kvoter som tilldelats de godkända tillverkningsföretagen.
Överlämnandet skall ske senast den 31 januari varje regleringsår. För regleringsåret 2006/2007 skall ett första meddelande skickas senast den 31 juli 2006.
Om ett godkännande återkallas skall medlemsstaten utan dröjsmål underrätta kommissionen om detta.
2. Senast den 31 mars efter det berörda regleringsårets slut skall medlemsstaten sända kommissionen en årsrapport som innehåller uppgifter om antalet kontroller utförda i enlighet med artikel 10 samt, för varje kontroll, uppgifter om konstaterade brister och om vidtagna åtgärder och tillämpade påföljder
KAPITEL IV
PRISER
Artikel 13
Fastställande av genomsnittspriser
1. Varje månad skall företag som godkänts enligt artiklarna 7 och 8 i den här förordningen och bearbetningsföretag som godkänts enligt artikel 17 i förordning (EG) nr 318/2006 för vitt kvotsocker respektive vitt utomkvotssocker fastställa följande genomsnittspriser:
a)
För den föregående månaden, det genomsnittliga försäljnings- respektive inköpspriset, samt motsvarande såld, respektive inköpt kvantitet.
b)
För innevarande månad och de två följande månaderna, det prognostiserade genomsnittliga försäljnings- respektive inköpspriset tillsammans med den prognostiserade kvantitet som anges i avtal eller andra transaktioner.
Priset skall avse vitsocker i lösvikt, fritt fabrik och av den standardkvalitet som definieras i punkt II i bilaga I till rådets förordning (EG) nr 318/2006.
2. För att möjliggöra de kontroller som avses i artikel 10 skall de godkända företagen under minst tre år efter året för sin etablering spara de uppgifter som använts för fastställandet av de priser och kvantiteter som avses i punkt 1 i denna artikel.
Artikel 14
Information om priser
I juni och december varje år skall kommissionen informera förvaltningskommittén för socker om genomsnittspriserna för vitsocker under första halvåret av det innevarande regleringsåret respektive under andra halvåret av det föregående regleringsåret. Det första informationstillfället infaller dock i juni 2007 och skall omfatta perioden 1 juli 2006-31 mars 2007.
Priset skall differentieras beroende på om det rör sig om vitt kvotsocker eller vitt utomkvotssocker.
Informationen skall grunda sig på det vägda genomsnittet av de priser som fastställts av företagen i enlighet med artikel 13.1 a och meddelats enligt artikel 15.
Artikel 15
Övergångsbestämmelser för meddelande av prisuppgifter
Senast den 20 oktober 2006, den 20 januari 2007, den 20 april 2007 och den 20 juli 2007 skall företag godkända enligt artiklarna 7 och 8 i den här förordningen och bearbetningsföretag godkända enligt artikel 17 i förordning (EG) nr 318/2006 meddela kommissionen de priser som fastställts i enlighet med artikel 13.1 i den här förordningen under de tre föregående månaderna.
Mottagande, behandling och lagring av uppgifterna hos kommissionen skall ske på ett sätt som garanterar datasekretess.
Övriga aktörer inom sockersektorn, däribland inköparna, får meddela kommissionen det genomsnittspris för socker som fastställts enligt bestämmelserna i artikel 13. Aktörerna skall uppge namn, adress och firmanamn.
Artikel 16
Leveransavtal
1. Vid tillämpning av artikel 6.5 i förordning (EG) nr 318/2006 avses med leveransavtal ett avtal upprättat mellan en sockertillverkare och en säljare av sockerbetor som själv odlat de betor han säljer.
2. Om en tillverkare överför en del av sin produktion till nästa regleringsår i enlighet med artikel 14 eller artikel 19 i förordning (EG) nr 318/2006 skall vid tillämpning av artikel 6.5 i den förordningen tillverkarens kvot för det aktuella regleringsåret anses ha reducerats med den överförda kvantiteten.
3. Endast avtal som slutits innan all sådd avslutats och under alla omständigheter
-
före den 1 april i Italien, och
-
före den 1 maj i övriga medlemsstater,
skall anses ha slutits före sådd.
Artikel 17
Pristillägg och prisavdrag
1. Vid tillämpning av de pristillägg och prisavdrag som föreskrivs i artikel 5.3 i förordning (EG) nr 318/2006 skall det minimipris för kvotbetor som avses i punkt 1 samma artikel, per 0,1 % halt av sackaros
a)
höjas med minst
i)
0,9 % för halter som överstiger 16 % men inte överstiger 18 %,
ii)
0,7 % för halter som överstiger 18 % men inte överstiger 19 %,
iii)
0,5 % för halter som överstiger 19 % men inte överstiger 20 %,
b)
minskas med högst
i)
0,9 % för halter som understiger 16 % men inte understiger 15,5 %,
ii)
1 % för halter som understiger 15,5 % men inte understiger 14,5 %.
Priset på betor med en sackaroshalt som överstiger 20 % skall inte vara lägre än det justerade minimipriset enligt led a iii.
2. Sådana leveransavtal och branschavtal som avses i artikel 6 i förordning nr (EG) nr 318/2006 får i fråga om de pristillägg och prisavdrag som avses i punkt 1 i denna artikel innehålla
a)
ytterligare pristillägg för sackaroshalter som överskrider 20 %, och
b)
ytterligare prisavdrag för sackaroshalter som understiger 14,5 %.
Sådana avtal får, när det gäller betor med en sackaroshalt som understiger 14,5 %, innehålla en definition av betor som är lämpade för framställning av socker, om avtalen även innehåller bestämmelser om ytterligare prisavdrag där sackaroshalten understiger 14,5 % men överstiger den minimihalt som fastställs i en sådan definition.
Om den definition som avses i andra stycket inte anges i avtalen och branschavtalen, får den berörda medlemsstaten fastställa en sådan definition. I så fall skall medlemsstaten samtidigt fastställa de ytterligare prisavdrag som avses i samma stycke.
KAPITEL V
KVOTER
Artikel 18
Tilläggskvoter för socker
1. De tilläggskvoter för socker som avses i artikel 8 i förordning (EG) nr 318/2006 får endast tilldelas sockertillverkare som hade en kvot under 2005/2006.
2. I sin ansökan om tilläggskvot för socker skall företaget ange om det önskar tilldelas denna kvot från och med regleringsåret 2006/2007 eller 2007/2008.
När medlemsstaten tilldelar ett företag en tilläggskvot skall den ange från och med vilket regleringsår som tilldelningen skall träda i kraft. Tilldelningar efter den 1 januari 2007 skall dock träda i kraft från och med regleringsåret 2007/2008.
Artikel 19
Tilläggskvoter för isoglukos
1. Italien, Litauen och Sverige skall tilldela de tilläggskvoter för isoglukos som avses i artikel 9.2 i förordning (EG) nr 318/2006 för ett eller flera av de fyra regleringsåren under perioden 2006/2007-2009/2010 så att all diskriminering mellan berörda aktörer kan undvikas.
2. Den engångsavgift som avses i artikel 9.3 i förordning (EG) nr 318/2006 skall betalas av varje berört företag före ett sista datum som skall fastställas av medlemsstaten, men som inte får läggas senare än den 31 december under det regleringsår från vilket tilläggskvoten för isoglukos tilldelats.
Om engångsavgiften inte har betalats senast det sista datum som avses i första stycket, skall tilläggskvoterna för isoglukos inte anses ha tilldelats det berörda företaget.
Artikel 20
Sockerbetsskördarnas bestämning
Det socker som utvinns ur betor som såtts under ett bestämt regleringsår skall hänföras till det följande regleringsåret.
Italien, Portugal och Spanien får dock, förutsatt att det finns ett lämpligt kontrollsystem, besluta att socker som utvunnits ur betor som såtts under hösten ett bestämt regleringsår skall hänföras till det innevarande regleringsåret.
Italien, Portugal och Spanien skall senast den 30 september 2006 underrätta kommissionen om sina beslut enligt denna artikel.
Artikel 21
Meddelanden om produktion och lager
1. Varje godkänt tillverkningsföretag eller raffinaderi skall före den 20 varje månad underrätta den behöriga myndigheten i den medlemsstat där produktionen eller raffineringen ägt rum, om de totala kvantiteter (uttryckta i vitsocker) av socker eller sirap enligt artikel 2.1 a-d
-
som företaget innehar eller för vilket företaget har upplagsbevis, och
-
som lagrades i fri omsättning på gemenskapens territorium i slutet av den föregående månaden.
Dessa kvantiteter skall per medlemsstat där lagring sker fördelas på
-
socker som producerats av nämnda företag med angivande av de kvantiteter som producerats inom kvoten respektive utom kvoten och de som överförts i enlighet med artikel 14 eller artikel 19 i förordning (EG) nr 318/2006, och
-
annat socker.
2. Före slutet av den andra månaden som följer den aktuella månaden skall varje medlemsstat meddela kommissionen den totala kvantiteten socker som lagras i slutet av varje månad av de företag som avses i punkt 1, och dessa uppgifterna skall delas upp i sockertyper enligt andra stycket i punkt 1.
I de fall där lagring sker i andra medlemsstater än den som lämnar uppgift till kommissionen, skall den senare medlemsstaten informera de berörda medlemsstaterna före slutet av påföljande månad om de kvantiteter som lagras och om lagringsplatserna på dess territorium.
3. Varje företag som framställer isoglukos eller inulinsirap skall före den 30 november meddela den behöriga myndigheten i den medlemsstat där produktionen sker de kvantiteter isoglukos, uttryckta i torrsubstans, respektive inulinsirap, uttryckta i vitsockerekvivalent, som företaget innehade och som lagrades i fri omsättning inom gemenskapen i slutet av föregående regleringsår, fördelat på
a)
isoglukos eller inulinsirap som producerats av nämnda företag med angivande av de kvantiteter som ligger inom respektive utom kvoten eller som överförts i enlighet med artikel 14 eller artikel 19 i förordning (EG) nr 318/2006, och
b)
andra sockerprodukter.
Varje medlemsstat skall före den 31 december meddela kommissionen de kvantiteter isoglukos och inulinsirap som lagrades i slutet av föregående regleringsår, fördelade i enlighet med första stycket.
4. Alla företag som framställer isoglukos skall före den 15 i varje månad meddela den medlemsstat på vars territorium produktionen har ägt rum de kvantiteter av isoglukos, uttryckta i torrsubstans, som har framställts under den närmast föregående månaden.
Medlemsstaterna skall sammanställa den kvantitet isoglukos som framställts vid vart och ett av de aktuella företagen för varje månad och meddela kommissionen dessa uppgifter före slutet av den andra månaden som följer därpå.
De kvantiteter som framställts inom ramen för systemet med aktiv förädling skall meddelas separat.
Artikel 22
Försörjningsbalanser
1. Det skall för varje regleringsår fastställas försörjningsbalanser för gemenskapen avseende socker, isoglukos och inulinsirap. Dessa försörjningsbalanser skall konsolideras i slutet av påföljande regleringsår.
2. Före den 1 mars skall medlemsstaterna sammanställa och meddela kommissionen preliminära uppgifter om produktionen av socker och inulinsirap under det aktuella regleringsåret vid vart och ett av företagen inom deras territorium. Produktionen av socker skall anges per månad.
För de franska departementen Guadeloupe och Martinique samt för Spanien skall när det gäller rörsocker preliminära uppgifter om produktionen sammanställas och meddelas före den 1 juli.
3. Medlemsstaterna skall före den 1 juni till kommissionen lämna uppgifter om själva produktionen och om vilka arealer som under innevarande regleringsår använts för produktion av dels sockerbetor för framställning av socker, bioetanol eller andra produkter, dels cikoria för framställning av inulinsirap, samt preliminära uppgifter för nästa regleringsår.
4. Medlemsstaterna skall före den 30 november sammanställa och meddela kommissionen uppgifter om den definitiva produktionen av socker, isoglukos och inulinsirap under det föregående regleringsåret vid vart och ett av företagen inom sina territorier. Den totala sockerproduktionen skall anges per månad.
5. När den definitiva sockerproduktionen behöver ändras på grundval av meddelade uppgifter enligt punkt 4, skall den skillnad som uppstår beaktas vid fastställandet av den definitiva produktionen för det regleringsår under vilket skillnaden konstaterades.
KAPITEL VI
OFFENTLIG INTERVENTION
AVSNITT 1
Erbjudanden till intervention
Artikel 23
Erbjudande till intervention
1. Ett erbjudande som avser försäljning till intervention skall göras skriftligt till interventionsorganet i den medlemsstat där det socker som erbjuds för intervention lagras när erbjudandet lämnas.
2. Ett erbjudande som avser försäljning till intervention kan endast godtas om det kommer från en tillverkare som är godkänd enligt artiklarna 7 och 8, för socker ur dennes produktion inom ramen för kvotproduktion under det innevarande regleringsåret, vilket vid tidpunkten för erbjudandet lagras separat på en lagringsplats som godkänts enligt artikel 24.
3. Under ett och samma regleringsår får medlemsstaterna högst godkänna den i bilagan angivna maximala kvantiteten per medlemsstat för intervention. Om erbjudandena till intervention överstiger den maximala kvantiteten skall medlemsstaterna tillämpa en enhetlig minskningskoefficient på erbjudandena, så att den totala godkända kvantiteten blir lika stor som den maximala kvantiteten.
4. Före varje regleringsår skall kommissionen ändra de kvantiteter som anges i bilagan till denna förordning genom de justeringar som anges i artikel 10 i förordning (EG) nr 318/2006 och inom ramen för den totala kvantitet som fastställs i artikel 18.2 i samma förordning.
De kvantiteter som fastställs i bilagan till den här förordningen skall i tillämpliga fall ändras under det sista kvartalet av varje regleringsår i förhållande till outnyttjade kvantiteter enligt det förfarande som avses i artikel 39.2 i förordning (EG) nr 318/2006 och inom ramen för den totala kvantitet som fastställs genom artikel 18.2 i samma förordning.
Artikel 24
Godkännande av lagringsplatser
1. På begäran av tillverkaren skall interventionsorganet meddela godkännande av varje lagringsplats som uppfyller följande villkor:
a)
Den är lämpad för lagring av socker.
b)
Den är så belägen att god möjlighet finns till utlagring av sockret.
c)
Den möjliggör separat lagring av interventionskvantiteterna.
Interventionsorganen får kräva kompletterande villkor.
2. Godkännandet av lagringsplatsen skall utfärdas antingen för lagring i lösvikt eller för lagring i förpackningar. Det skall sättas en kvantitativ lagringsgräns motsvarande högst 50 gånger den dagskapacitet för utlagring som den sökande förbinder sig att ställa till interventionsorganets förfogande. Den totala kvantitet för vilken godkännandet utfärdas skall anges samt dagskapaciteten för utlagring.
3. Sockret skall lagras så att det är lätt att identifiera och komma åt. När det lagras i förpackningar skall det placeras på pallar (utom om det lagras i s.k. ”big bags”).
4. Godkännandet skall dras in av interventionsorganet om det konstateras att något av villkoren i punkterna 1, 2 och 3 inte längre är uppfyllt. Godkännandet får återkallas under pågående regleringsår. Återkallandet får inte ha retroaktiv verkan.
Artikel 25
Sockrets minimikvalitet
1. Socker som erbjuds för intervention skall uppfylla följande krav:
a)
Det skall ha producerats inom ramen för en kvot under det regleringsår då anbudet lämnas in.
b)
Det skall vara kristalliserat.
2. Vitsocker som erbjuds för intervention skall vara av fullgod handelskvalitet, jämnt rinnande och ha en vattenhalt på högst 0,06 %.
3. Råsocker som erbjuds för intervention skall vara av fullgod handelskvalitet med ett utbyte på minst 89 %, beräknat enligt punkt III i bilaga I till förordning (EG) nr 318/2006.
Rörråsocker skall ha en säkerhetsfaktor som inte överstiger 0,30.
Betråsocker skall ha
-
ett pH-värde som inte understiger 7,9 då anbudet accepteras,
-
en invertsockerhalt som inte överstiger 0,07 %,
-
en temperatur som inte medför någon risk för kvalitetsförsämring,
-
en säkerhetsfaktor som inte överstiger 0,45 när polarisationsgraden är 97 eller högre, eller en högsta vattenhalt på 1,4 % när polarisationsgraden understiger 97.
Säkerhetsfaktorn skall beräknas genom att sockrets procentuella vattenhalt divideras med skillnaden mellan 100 och polarisationsgraden i sockret i fråga.
Artikel 26
Parti
Alla erbjudanden av socker för intervention skall avse partier.
I detta avsnitt avses med parti en kvantitet socker på minst 2 000 ton av enhetlig kvalitet och förpackning och som befinner sig på samma lagringsplats.
Artikel 27
Anbudets innehåll
1. Ett erbjudande som lämnas till ett interventionsorgan skall innehålla uppgift om
a)
namn och adress för den part som lämnar erbjudandet,
b)
den lagringsplats där sockret förvaras då erbjudandet lämnas,
c)
den utlagringskapacitet som garanteras för uttag av erbjudet socker,
d)
nettokvantitet erbjudet socker,
e)
typ och kvalitet på det erbjudna sockret samt det regleringsår då det producerats,
f)
presentationssätt.
2. Interventionsorganet får begära ytterligare upplysningar.
3. Anbudsgivaren skall tillsammans med anbudet bifoga ett intyg om att sockret i fråga inte tidigare varit föremål för interventionsköp, att han är ägare till sockret och att det uppfyller de villkor som fastställs i artikel 25.1 a.
Artikel 28
Granskning av erbjudanden
1. Erbjudandet är giltigt under tre veckor från den dag det lämnas in. Det kan dock dras tillbaka under den tiden om interventionsorganet samtycker till detta.
2. Interventionsorganet skall granska erbjudandet. Senast vid slutet av den period som avses i punkt 1 skall interventionsorganet godta erbjudandet. Erbjudandet skall dock avslås om granskningen visar att något av de villkor som föreskrivs inte är uppfyllt.
AVSNITT 2
Lagring
Artikel 29
Lagringsavtal
1. Det lagringsavtal som skall ingås före godtagandet mellan den part som lämnar erbjudandet och det berörda interventionsorganet skall tecknas på obestämd tid.
Lagringskontraktet skall börja gälla fem veckor efter den dag då anbudet antas och skall löpa ut vid utgången av den tiodagarsperiod under vilken övertagandet av den aktuella kvantiteten socker avslutas.
I denna artikel avses med tiodagarsperiod en av de följande perioderna i en kalendermånad: från den 1 till och med den 10, från den 11 till och med den 20, eller från den 21 till och med månadens slut.
2. I lagringsavtalet skall särskilt anges
a)
att kontraktet löper ut på de villkor som fastställts i denna förordning efter en uppsägningstid på minst tio dagar, och
b)
hur stora lagringskostnader som interventionsorganet skall betala.
3. Interventionsorganet skall stå för lagringskostnaderna från början av den tiodagarsperiod under vilken avtalet enligt punkt 2 träder i kraft till den dag då avtalet upphör att gälla.
4. Lagringskostnaderna får inte överstiga 0,48 euro per ton och tiodagarsperiod.
5. Lagringsavtalet skall upphöra att gälla vid avslutad utlagring enligt artikel 50.
Artikel 30
Överföring av äganderätten
1. Äganderätten till socker som är föremål för lagringsavtal skall överföras när betalning för sockret görs.
2. Säljaren är fram till tidpunkten för avhämtningen ansvarig för kvaliteten på det socker som avses i punkt 1 och för den förpackning i vilken sockret godkänts av interventionsorganet.
Artikel 31
Anpassning av kvalitet och förpackning
1. Om det konstateras att en viss kvantitet av sockret i fråga inte uppfyller de kvalitetskrav som fastställs i artikel 25, skall säljaren omedelbart ersätta denna kvantitet med en lika stor kvantitet socker som uppfyller kraven och som lagrats antingen i samma lager eller i ett annat lager som godkänts för intervention enligt artikel 24.
2. När det lagrade sockret presenteras i förpackning och det konstaterats att förpackningen inte uppfyller föreskrivna krav, skall interventionsorganet kräva att försäljaren ersätter förpackningen med en förpackning som uppfyller kraven.
AVSNITT 3
Villkor för interventionsköp
Artikel 32
Inköpspris och kvalitet för vitsocker
1. Inköpspriset för vitsocker skall vara
-
505,52 euro per ton under regleringsåret 2006/2007,
-
433,20 euro per ton under regleringsåret 2007/2008,
-
323,52 euro per ton under regleringsåren 2008/2009 och 2009/2010.
2. Vitsocker skall delas in i följande fyra kategorier:
a)
Kategori 1: Socker av högre kvalitet än standardkvalitet.
b)
Kategori 2: Socker av den standardkvalitet som definieras i punkt II i bilaga I till förordning (EG) nr 318/2006.
c)
Kategori 3 och 4: Socker av lägre kvalitet än standardkvalitet.
3. Socker av kategori 1 skall ha följande egenskaper:
a)
Det skall vara av fullgod handelskvalitet, torrt, enhetligt kristalliserat och jämnt rinnande.
b)
Högsta vattenhalt: 0,06 %.
c)
Högsta invertsockerhalt: 0,04 %.
d)
Antalet poäng överstiger inte 8 sammanlagt, och inte heller
-
6 i fråga om askinnehåll,
-
4 för färgtyp som bestäms enligt den metod som används vid Institut für landwirtschaftliche Technologie und Zuckerindustrie Braunschweig, i det följande kallad ”Braunschweigmetoden”, eller
-
3 för lösningsfärgning enligt ICUMSA-metoden.
En poäng skall motsvara
a)
0,0018 % askinnehåll enligt ICUMSA-metoden vid 28 grader Brix,
b)
0,5 färgtypenheter enligt Braunschweigmetoden, och
c)
7,5 enheter lösningsfärgning enligt ICUMSA-metoden.
4. Socker av kategori 3 skall ha följande egenskaper:
a)
Det skall vara av fullgod handelskvalitet, torrt med homogena kristaller och jämnt rinnande.
b)
Minsta polarisation: 99,7° S.
c)
Högsta vattenhalt: 0,06 %.
d)
Högsta invertsockerhalt: 0,04 %.
e)
Färgtyp: högst nr 6 beräknad enligt Braunschweigmetoden.
5. Till kategori 4 räknas socker som inte ingår i någon av kategorierna 1, 2 eller 3.
6. Det inköpspris som fastställs i punkt 1 skall minskas med
a)
7,30 euro per ton, när sockret tillhör kategori 3, och
b)
13,10 euro per ton, när sockret tillhör kategori 4.
Artikel 33
Inköpspris för råsocker
1. Priset för interventionsköp av råsocker skall vara
-
397,44 euro per ton under regleringsåret 2006/2007,
-
359,04 euro per ton under regleringsåret 2007/2008,
-
268,16 euro per ton under regleringsåren 2008/2009 och 2009/2010.
2. Inköpspriset enligt punkt 1 skall
a)
höjas när utbytet för sockret är högre än 92 %, och
b)
sänkas när utbytet för sockret är lägre än 92 %.
3. Höjningen eller sänkningen, uttryckt i euro per ton, skall vara lika med skillnaden mellan interventionspriset för råsocker och samma pris justerat med en koefficient. Denna koefficient får man genom att dela utbytet för råsockret med 92 %.
4. Utbytet för råsocker beräknas i enlighet med punkt III i bilaga I till förordning (EG) nr 318/2006.
Artikel 34
Betalningsfrist
Interventionsorganet skall göra utbetalningen tidigast den 120:e dagen räknat från den dag då erbjudandet godtogs, under förutsättning att vikt och kvalitet har kontrollerats för de aktuella partierna i enlighet med avsnitt 4.
AVSNITT 4
Kontroller
Artikel 35
Stickprov för kvalitetskontroll
Inom den frist som avses i artikel 34 skall fyra representativa prover tas för analys, antingen av experter som godkänts av behöriga myndigheter i den berörda medlemsstaten eller av experter som har utsetts av interventionsorganet och säljaren gemensamt. Ett prov skall överlämnas till var och en av avtalsparterna. De två andra proverna skall förvaras av experten eller av ett laboratorium som godkänts av de behöriga myndigheterna.
Varje prov skall analyseras två gånger och medelvärdet av de två resultaten skall anses utgöra analysresultat för provet i fråga.
Artikel 36
Tvister om kvaliteten
1. Om en avvikelse konstateras mellan resultaten av de analyser som säljaren och köparen har låtit göra i enlighet med artikel 35, skall det aritmetiska medelvärdet av de båda erhållna resultaten vara avgörande för fastställandet av det berörda sockrets kvalitet, om avvikelsen är
-
när det gäller socker av kategori 1, inte större än 1 poäng för var och en av de egenskaper som anges i artikel 32.3 d, eller
-
när det gäller socker av kategori 2, inte större än 2 poäng för var och en av de egenskaper som anger kategoritillhörighet och som anges i antal poäng.
På begäran av endera avtalsparten får dock en opartisk skiljeanalys utföras av det laboratorium som avses i artikel 35 första stycket. I så fall gäller det aritmetiska medelvärdet av skiljeanalysen och antingen säljarens eller köparens analys, beroende på vilken av dem som ligger närmast skiljeanalysen.
Detta medelvärde avgör vilken kategori sockret skall anses tillhöra. Om resultatet av skiljeanalysen visar sig ligga mitt emellan säljarens och köparens analyser, blir skiljeanalysen ensam avgörande för kategoribestämningen.
2. Om den avvikelse som konstaterats mellan resultaten av de analyser som säljaren och köparen låtit göra enligt artikel 35 är större än vad som anges i punkt 1 första stycket första eller andra strecksatsen, beroende på vilket fall som är tillämpligt, skall en skiljeanalys utföras av ett laboratorium som är godkänt av de behöriga myndigheterna. I så fall skall förfarandet i punkt 1 andra stycket i denna artikel tillämpas.
3. När det gäller tvister om den övre gränsen för färgtyp på socker av kategori 3, polarisation, vattenhalt eller invertsockerhalt skall förfarandet i punkterna 1 och 2 tillämpas.
De skillnader som anges i punkt 1 skall dock ersättas enligt följande:
-
1,0 färgtypenhet för socker av kategori 3.
-
0,2° S för polarisation.
-
0,02 % för vattenhalt.
-
0,01 % för invertsockerhalt.
4. Om det efter tillämpning av artikel 35 uppstår en tvist mellan parterna om utbytet på inköpt råsocker skall en skiljeanalys göras av det laboratorium som avses i första stycket av den artikeln. I så fall gäller det aritmetiska medelvärdet av skiljeanalysen och antingen säljarens eller köparens analys, beroende på vilken av dem som ligger närmast skiljeanalysen.
Detta medelvärde avgör utbytet på det berörda råsockret. Om resultatet av skiljeanalysen visar sig ligga mitt emellan säljarens och köparens analyser, blir skiljeanalysen ensam avgörande för att fastställa utbytet på det aktuella råsockret.
5. Kostnaderna för den skiljeanalys som avses i punkt 1 andra stycket skall betalas av den avtalspart som begärt analysen.
Kostnaderna för den skiljeanalys som avses i punkt 2 skall betalas till lika delar av interventionsorganet och säljaren.
Kostnaderna för den skiljeanalys som avses i punkt 3 skall betalas av den part som har bestridit resultatet av de analyser som gjorts med tillämpning av artikel 35.
Artikel 37
Kontroll av lagringsplatser
Det behöriga kontrollorganet skall utföra ej aviserade kontroller av lagringsplatserna i enlighet med artikel 4 i kommissionens förordning (EG) nr 2148/96 (6).
Artikel 38
Viktkontroller och därmed sammanhängande kostnader
1. De experter som avses i artikel 35 skall företa kontroller av vikten på socker som sålts.
Säljaren skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att göra det möjligt för experterna att kontrollera vikten och att ta prover.
2. Säljaren skall betala kostnaderna för viktkontrollen.
3. Interventionsorganet skall stå för kostnaderna för de experter som kontrollerar vikten och tar proverna.
4. Kvantiteten får fastställas på grundval av lagerbokföringen som skall uppfylla branschens och interventionsorganets krav, och under följande förutsättningar:
a)
Av lagerbokföringen skall den vikt framgå som konstaterats genom vägning samt de fysiska kvalitetsegenskaperna vid vägningstillfället, varvid vägningen inte får ha skett mer än tio månader tidigare.
b)
Lagerhållaren skall intyga att det erbjudna partiet i alla avseenden motsvarar uppgifterna i lagerbokföringen.
c)
De kvalitetsegenskaper som konstateras vid vägningen skall överensstämma med de representativa provernas.
AVSNITT 5
Försäljning till intervention
Artikel 39
Försäljning
1. Interventionsorganen får sälja socker först sedan ett beslut om detta har fattats i enlighet med förfarandet i artikel 39.2 i förordning (EG) nr 318/2006.
2. Försäljning av socker på de villkor som anges i artikel 18.3 i förordning nr 318/2006 skall ske genom anbudsinfordran eller genom något annat försäljningsförfarande.
3. När ett beslut om anbudsinfordran fattas, skall villkoren för denna fastställas, däribland i fråga om den kommande användningen av det socker som skall överlåtas.
I detta avsnitt avses med kommande användning
a)
foder,
b)
export,
c)
annan användning som, i förekommande fall, skall fastställas.
Syftet med anbudsförfarandet skall, beroende på vad som gäller, vara att fastställa försäljningspriset, denatureringsbidraget eller exportbidraget.
4. Villkoren för anbudsinfordran skall säkerställa lika behandling av alla intressenter, oavsett var i gemenskapen de är etablerade.
Artikel 40
Meddelande om anbudsinfordran
1. Anbudsinfordran skall organiseras av det berörda interventionsorganet för de sockerkvantiteter som det innehar.
2. Varje berört interventionsorgan skall sammanställa ett meddelande om anbudsinfordran och offentliggöra det minst åtta dagar innan tidsfristen för att lämna in anbud börjar gälla.
Interventionsorganet skall överlämna meddelandet om anbudsinfordran och alla ändringar av detta till kommissionen innan de offentliggörs.
3. I meddelandet om anbudsinfordran skall bland annat följande anges:
a)
Namn på och adress till det interventionsorgan som utfärdar anbudsinfordran.
b)
Villkoren för anbudsinfordran.
c)
Tidsfristen för att inkomma med anbud.
d)
Vilka partier socker som bjuds ut, och för varje parti
-
referens,
-
kvantitet,
-
kvalitet på sockret i fråga,
-
presentation,
-
uppgift om var lagringsplatsen för sockret i fråga är belägen,
-
leveransstadium,
-
eventuella möjligheter till lastning på flod-, sjö- eller järnvägstransportmedel.
I detta avsnitt avses med parti en sockerkvantitet av en och samma kvalitet, förpackad på samma sätt och lagrad på samma plats. Lägsta bud för varje delanbudsinfordran skall motsvara 250 ton.
4. Interventionsorganet skall vidta de åtgärder det anser nödvändiga för att göra det möjligt för de intressenter som så önskar att undersöka det socker som bjuds ut till försäljning.
Artikel 41
Anbudsinfordran
1. Ett antaget anbud skall betraktas som ett ingånget försäljningsavtal för den kvantitet socker för vilken anbudet har antagits. Anbudet skall, beroende på omständigheterna, antas på grundval av följande uppgifter som skall anges i anbudet:
a)
Det pris som den anbudsgivare vars anbud har antagits skall betala.
b)
Denatureringsbidragets storlek.
c)
Exportbidragets storlek.
2. Det pris som den anbudsgivare vars anbud har antagits skall betala skall
a)
i fall enligt punkt 1 a vara det pris som anges i anbudet,
b)
i fall enligt punkt 1 b och c vara det pris som anges i villkoren i anbudsinfordran.
Artikel 42
Villkor för anbudsinfordran
1. För anbudsinfordran som avser socker skall följande villkor för anbudsinfordran fastställas i beslutet om inledande av anbudsinfordran:
a)
Den totala kvantitet eller de totala kvantiteter som bjuds ut.
b)
Avsedd användning.
c)
Tidsfristen för att inkomma med anbud.
d)
Det pris som skall betalas av den anbudsgivare vars anbud har antagits om sockret är avsett för foder eller export.
2. Ytterligare villkor får fastställas i beslutet om att inleda en anbudsinfordran, däribland
a)
minimipriset på socker som utbjuds till försäljning för annan avsedd användning än som foder eller för export,
b)
maximibelopp för denaturerings- och exportbidragen,
c)
minimikvantitet per anbudsgivare eller per parti,
d)
maximikvantitet per anbudsgivare eller per parti, och
e)
den särskilda giltighetstiden för bidragslicensen för denaturering eller för exportlicensen.
Artikel 43
Stående anbudsinfordran
1. Om situationen på marknaden för socker i gemenskapen så kräver, kan en stående anbudsinfordran utfärdas.
Under denna stående anbudsinfordrans giltighetstid skall delanbudsinfordringar inledas.
2. Meddelandet om en stående anbudsinfordran skall offentliggöras endast i samband med att förfarandet inleds. Meddelandet kan sedan ändras eller ersättas under giltighetstiden. Det skall ändras eller ersättas om villkoren för anbudsinfordran ändras under giltighetstiden.
Artikel 44
Inlämnande av anbud
1. Anbuden skall lämnas in till interventionsorganet i elektroniskt format.
2. Anbuden skall innehålla följande uppgifter:
a)
Referensnumret på den anbudsinfordran som anbudet gäller.
b)
Anbudsgivarens namn och adress.
c)
Partiets beteckning.
d)
Den kvantitet som anbudet avser.
e)
Per ton, uttryckt i euro med två decimaler, antingen
-
föreslaget pris, exklusive inhemska avgifter,
-
det föreslagna denatureringsbidragets storlek, eller
-
det föreslagna exportbidragets storlek.
Interventionsorganet får begära ytterligare upplysningar.
3. Ett anbud som avser flera partier skall anses innehålla lika många anbud som det antal partier det omfattar.
4. Anbud skall endast vara giltiga om
a)
anbudsgivaren innan anbudstiden löper ut kan styrka att den säkerhet på 200 euro per ton socker som krävs för att få delta i anbudsförfarandet har ställts,
b)
det innehåller ett åtagande från anbudsgivarens sida att för den sockerkvantitet för vilken anbudet eventuellt kommer att beviljas denatureringsbidrag eller exportbidrag, ansöka om
-
bidragslicens och ställa den säkerhet som krävs i samband med detta, när anbudsinfordran gäller socker avsett för foder, eller om
-
exportlicens och ställa den säkerhet som krävs i samband med detta, när anbudsinfordran gäller socker avsett för export.
5. Ett anbud får innehålla villkor om att det skall betraktas som inlämnat bara under förutsättning att
a)
det antas för hela eller en angiven del av den kvantitet som anges i anbudet,
b)
det antas senast på ett bestämt datum och klockslag.
6. Anbud som inte lämnas in i enlighet med punkterna 1-5, eller innehåller andra villkor än de som anges i anbudsinfordran, skall inte beaktas.
7. Ett inlämnat anbud får inte dras tillbaka.
Artikel 45
Bedömning av anbuden
1. Anbuden skall bedömas av interventionsorganet utan att allmänheten äger tillträde. De personer som är närvarande vid bedömningen skall åläggas tystnadsplikt.
2. Kommissionen skall utan dröjsmål underrättas om inlämnade anbud.
Artikel 46
Fastställande av beloppen
Om det i villkoren i anbudsinfordran varken anges minimipris eller maximibelopp för denatureringsbidrag eller exportbidrag, skall dessa efter granskning av anbuden fastställas enligt förfarandet i artikel 39.2 i förordning (EG) nr 318/2006 och särskild hänsyn skall därvid tas till situationen på marknaden och avsättningsmöjligheterna. Det kan dock beslutas att inget anbud skall antas.
Artikel 47
Antagande av anbud
1. Förutom när det beslutas att inget anbud skall antas i samband med anbudsinfordran eller delanbudsinfordran, och utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i punkterna 2 och 3 i denna artikel, skall varje anbud antas som erbjuder minst minimipriset eller som inte överstiger maximibeloppet för denatureringsbidraget eller exportbidraget.
2. För varje parti skall det anbud antas som erbjuder antingen det högsta priset eller det lägsta beloppet för denaturerings- eller exportbidraget.
Om partiet inte helt tas i anspråk genom detta anbud, skall för återstoden i turordning de anbud antas som erbjuder högsta pris eller lägsta belopp för denaturerings- eller exportbidraget.
3. Om flera anbudsgivare föreslår samma pris eller samma belopp på denaturerings- eller exportbidraget för ett parti eller en del av ett parti, skall interventionsorganet anta anbuden för den kvantiteten på något av följande sätt:
a)
I proportion till de kvantiteter som anges i respektive anbud.
b)
Genom att kvantiteten i samråd med anbudsgivarna fördelas mellan dem.
c)
Genom lottning.
Artikel 48
Rättigheter och skyldigheter till följd av att anbud antas
1. Om sockret är avsett för foder innebär ett antaget anbud följande:
a)
Rätt att för den kvantitet för vilken bidraget beviljas få utfärdat en bidragslicens som särskilt fastställer det denatureringsbidrag som anges i anbudet.
b)
Skyldighet att för denna kvantitet ansöka om en sådan bidragslicens hos det interventionsorgan till vilket anbudet lämnades in.
2. Om sockret är avsett för export innebär ett antaget anbud följande:
a)
Rätt att för den kvantitet för vilken exportbidraget beviljas få utfärdat en exportlicens som särskilt preciserar det exportbidrag som anges i anbudet och, när det gäller vitsocker, den kategori som anges i meddelandet om anbudsinfordran.
b)
Skyldighet att för denna kvantitet och, när det gäller vitsocker, för denna kategori ansöka om en sådan exportlicens hos det interventionsorgan till vilket anbudet lämnades in.
3. Denna rätt skall utövas och skyldigheten uppfyllas inom 18 dagar efter det att tidsfristen för att lämna in anbud har löpt ut.
4. Rättigheter och skyldigheter i samband med antagna anbud kan inte överlåtas.
Artikel 49
Besked om tilldelning av kontrakt
1. Interventionsorganet skall omedelbart lämna ett besked om tilldelning av kontrakt till anbudsgivare vars anbud antagits och informera samtliga anbudsgivare om resultatet av deras deltagande i anbudsförfarandet.
2. I beskedet om tilldelningen skall åtminstone följande anges:
a)
Anbudets referensnummer.
b)
Partiets beteckning och för vilken kvantitet anbudet har antagits.
c)
Det pris, denaturerings- eller exportbidrag som skall gälla för den antagna kvantiteten.
Artikel 50
Avhämtning av inköpt socker
1. Förutom vid force majeure skall det socker som inköpts avhämtas från lagerlokalen senast fyra veckor efter det datum då förklaringen om tilldelning enligt artikel 49 togs emot. Efter överenskommelse mellan den anbudsgivare vars anbud har antagits och interventionsorganet kan ett lagringskontrakt, som inom denna tidsfrist ingås mellan anbudsgivaren och den som lagrar sockret i fråga, ersätta avhämtning av sockret.
Om det skulle uppstå tekniska svårigheter vid utlagringen får interventionsorganet emellertid vid behov besluta om en längre tidsfrist för att avhämta vissa partier från lagret.
2. Vid force majeure skall interventionsorganet besluta vilka åtgärder som är nödvändiga med hänsyn till de omständigheter som den godkända anbudsgivaren åberopar.
Artikel 51
Uttagsorder
1. För att det socker som köpts av den godkända anbudsgivaren skall få avhämtas eller ett lagringskontrakt enligt artikel 50 skall få ingås, måste först en uttagsorder utfärdas för den antagna kvantiteten.
En uttagsorder får dock utfärdas för en del av kvantiteten i fråga.
En uttagsorder skall efter ansökan av den berörda parten utfärdas av interventionsorganet i fråga.
2. Interventionsorganet skall inte utfärda uttagsordern förrän det har bevisats att den godkända anbudsgivaren har ställt den säkerhet som krävs för att garantera betalning för sockret inom angiven tid eller har verkställt betalningen.
Säkerheten eller betalningen skall motsvara det pris som skall betalas av den godkända anbudsgivaren, och avse den kvantitet socker som ansökan om uttagsorder gäller.
Artikel 52
Betalningsvillkor
1. Betalningen för sockret skall göras till interventionsorganets konto senast 30 dagar efter den dag då en uttagsorder utfärdades.
2. Förutom vid force majeure skall den säkerhet som avses i artikel 51.2 bara frisläppas för den kvantitet för vilken den godkända anbudsgivaren inom den i punkt 1 i denna artikel angivna tidsfristen erlagt inköpspriset till detta organs konto. Säkerheten skall frisläppas omedelbart.
3. Vid force majeure skall interventionsorganet besluta vilka åtgärder som är nödvändiga med hänsyn till de omständigheter som den godkända anbudsgivaren åberopar.
Artikel 53
Överföring av äganderätten
1. Äganderätten till det socker som ett antaget anbud avser skall överföras när sockret avhämtas från lagret.
2. Interventionsorganet och den godkända anbudsgivaren får emellertid komma överens om att äganderätten skall överlåtas i ett annat led. Om interventionsorganet och den anbudsgivare vars anbud har antagits har träffat ett avtal i enlighet med artikel 50.1 kan de gemensamt besluta i vilket led överförandet av äganderätten skall äga rum.
3. Avtal om överföring av äganderätten skall ske skriftligen för att vara giltigt.
Artikel 54
Bestämmande av kategori eller utbyte
När det gäller att bestämma kategori eller utbytet på sockret vid avhämtning från lagret skall bestämmelserna i artiklarna 35 och 36 tillämpas.
Avtalsparterna får dock efter det att anbudet har antagits komma överens om att den kategori eller det utbyte som fastställdes när sockret köptes upp av interventionsorganet också skall gälla för det socker som sålts genom anbudsförfarandet.
Artikel 55
Justering av priset för sockret
1. Om det vid tillämpningen av artiklarna 35 och 36 skulle visa sig att vitsockret är av en lägre kategori än den som anges i anbudsinfordran skall priset på sådant socker genom tillämpning av bestämmelserna i artikel 32.6 justeras med hänsyn till avsedd användning enligt artikel 39.3 andra stycket led b och c.
2. Om det visar sig att vitsocker avsett för export är av en annan kategori än den som anges i anbudsinfordran, skall den kategori som anges i exportlicensen korrigeras.
3. Om det vid tillämpning av artiklarna 35 och 36 skulle visa sig att utbytet på råsockret är ett annat än det som anges i anbudsinfordran skall följande gälla:
a)
Priset på sockret skall justeras enligt artikel 33.
b)
Beloppet på denaturerings- eller exportbidraget skall justeras genom att det multipliceras med en koefficient som är lika med det konstaterade utbytet dividerat med utbytet enligt anbudsinfordran.
Artikel 56
Frisläppande av säkerhet
1. Förutom vid force majeure skall säkerheten endast frisläppas för den kvantitet
a)
för vilken antingen den godkända anbudsgivaren
-
efter att ha uppfyllt de ställda villkoren, har ansökt om antingen denaturerings- eller exportdrag,
-
ställt säkerhet eller verkställt betalning enligt artikel 51.2,
-
avhämtat sockret från lagret inom föreskriven tid,
b)
eller för vilken anbudet inte är antaget.
2. Säkerheten skall frisläppas omedelbart.
3. Vid force majeure skall interventionsorganet besluta vilka åtgärder som är nödvändiga med hänsyn till de omständigheter som den godkända anbudsgivaren åberopar.
Artikel 57
Meddelanden om kvantiteter
Så snart medlemsstaterna har tillgång till uppgifter skall de omedelbart meddela kommissionen de kvantiteter vitsocker och råsocker
-
som erbjuds, men som ännu inte godtagits av interventionsorganet,
-
som godtagits av interventionsorganet,
-
som sålts av interventionsorganet.
KAPITEL VII
ALLMÄNNA BESTÄMMELSER OCH SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 58
Meddelanden
De meddelanden till kommissionen som avses i artiklarna 12, 21, 22 och 57 i den här förordningen skall ske elektroniskt enligt de formulär som kommissionen ställt till medlemsstaternas förfogande.
Artikel 59
Upphävanden
Förordningarna (EG) nr 1261/2001, (EG) nr 1262/2001 och (EG) nr 314/2002 skall upphöra att gälla.
Förordningarna (EG) nr 1261/2001 och (EG) nr 314/2002 skall dock fortfarande tillämpas på regleringsåret 2005/2006 och förordning (EG) nr 1262/2001 fortfarande tillämpas på socker som godtagits för intervention före den 10 februari 2006.
Artikel 60
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.
Det skall tillämpas från och med den 1 juli 2006.
Artiklarna 23-38 skall tillämpas till och med den 30 september 2010.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 29 juni 2006.