31999R1796
L 217/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (EО) № 1796/1999 НА СЪВЕТА
от 12 август 1999 година
относно налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху внос на стоманени въжета и кабели, произведени в Китайската народна република, Унгария, Индия, Мексико, Полша, Южна Африка и Украйна, и прекратяване на антидъмпинговата процедура по отношение на вносни стоки с произход в Република Корея
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 г. за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (1), и по-специално член 9 и член 10, параграф 2 от него,
като взе предвид предложението на Комисията след консултации с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
A. ВРЕМЕННИ МЕРКИ
(1)
С Регламент (EО) № 362/1999 (2) (наричан по-долу „временния регламент“) Комисията наложи временно антидъмпингово мито върху внос в страните от Общността на стоманени въжета и кабели, произведени в Китайската народна република, Индия, Мексико, Южна Африка и Украйна и приемане на доброволни гаранции, предложени от някои износители в Унгария и Полша.
Б. СЛЕДВАЩА ПРОЦЕДУРА
(2)
След налагането на временни антидъмпингови мита, на заинтересуваните страни, които желаят това, е предоставена възможност да изразят мнението си. Страните са били информирани за съществените факти и съображения, въз основа на които съществува намерение да се препоръча налагането на окончателно антидъмпингово мито и безусловното събиране на суми, гарантирани посредством временни мита, на нивото на тези мита. Страните разполагат с период от време, през който могат да изразяват съображения, след като са се запознали с изложените факти.
(3)
Устните и писмени коментари, представени от заинтересуваните страни, са разгледани и, където е счетено за уместно, съответно са променени окончателните заключения.
В. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
1. Разглеждан продукт
(4)
Следва да напомним, че съображение 7 от временния регламент описва разглеждания продукт като стоманени въжета и кабели, включвайки въжета със заключена намотка и изключвайки въжета и кабели от неръждаема стомана, с максимално напречно сечение по-голямо от 3 mm (наричани по-долу с промишления термин „СТВ“, т.е. стоманено-телени въжета).
(5)
Има предложения СТВ да бъдат разделени на два отделни продукта, според описаните две разграничаващи се области на приложение, а именно въжета с общо предназначение за общо приложение и въжета със специално предназначение за използване в определен дял от промишлеността.
(6)
Противно на твърдението, че съществуват два различни отделни продукта, т.е. въжета с общо предназначение и въжета със специално предназначение, установено е, че СТВ са произвеждани в многообразна гама видове от производителите износители и че всички СТВ имат еднакви основни физически характеристики (т.е. стоманените въжета образуват снопчета, снопчетата се увиват около сърцевината и образуват въжето и самата сърцевина. Установено е също, че всички СТВ имат еднакви основни технически характеристики (всички имат по няколко жила в снопче, по няколко снопчета във въже, определен диаметър и определена конструкция).
(7)
Разнообразните видове СТВ могат да се класифицират в няколко групи, които отразяват техните физически и технически характеристики. Докато СТВ в горния и долния край на обхвата явно не са взаимозаместими, установено е, че СТВ от съседни групи са взаимнозаместими. Направен е изводът, че съществува известна степен припокриване и конкуренция между СТВ от отделните групи. Предвид това припокриване между групите, не е възможно да се установи точно разделителната линия в която и да е част от обхвата на СТВ. Този извод е в синхрон със съдебната практика на Съда на Европейските общности (3).
(8)
В заключение, като се има предвид, че всички СТВ имат еднакви основни физически и технически характеристики и едно и също приложение въпреки съществуващите различия в горния и долния край от обхвата на СТВ, тъй като е налице конкуренция между СТВ от съседни групи, крайният извод е, че всички продукти от обхвата представляват един цялостен продукт и оттук нататък всички СТВ се считат за един продукт.
2. Сходен продукт
(9)
Следва да напомним, че в съображение 8 от временния регламент Комисията установява, че внасяните СТВ от разглежданите страни и СТВ, произвеждани и продавани вътре в Общността от промишлеността на Общността са сходни по своите основни физически и технически характеристики. Както за произвежданите в Общността, така и за внасяните СТВ е установено, че имат една и съща основна употреба и че се конкурират взаимно.
(10)
Съществуваха предположения, че СТВ произвеждани от и продавани от Общността не са сходни с тези, които се внасят от разглежданите страни. Най-вече се спореше по въпроса, че произвежданият в страните-износителки продукт е СТВ за широк стоков обмен, докато произвежданият в страните-членки на Общността продукт е СТВ със специално предназначение. По-нататък се твърдеше, че производителите от Общността са включили повече от така наречените специализирани продукти в своя асортимент от СТВ през разглеждания период, което е видно от повишаването на единичните цени.
(11)
Направени бяха следните заключения:
-
производителите от Общността са ангажирани с производството на целия асортимент от СТВ, точно както и производителите износители, т.е. с производство на по-специализирания вид СТВ, както и с производство на СТВ за широк стоков обмен,
-
припокриването на продуктите, произведени от производители на Общността и производителите износители се доказва от обема на продажбите, където е установен паралел в СТВ моделите (75 % от обема на продажбите на производителите износители и 51 % от обема на продажбите на Общността). Това припокриване също е видно от факта, че произведените в Общността СТВ и внасяните такива обхващат всички разглеждани КН кодове.
(12)
Следователно потвърждават се временните изводи, че произвежданите от Общността СТВ и внасяните такива са сходни продукти по смисъла на член 1, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 384/96 (наричан по-долу „основен регламент“).
Г. ДЪМПИНГ
1. Нормална стойност
1.1. Определяне на нормалната стойност
(13)
Един производител износител от Индия твърди, че производствените разходи през периода за разглеждане (от 1 януари 1997 г. до 31 март 1998 г., наричан по-долу „ПР“), трябва да се определят на основата на данни, касаещи периода преди ПР. Обаче, в съответствие с член 6, параграф 1 от основния регламент, за целите на едно представително разследване по въпросите на дъмпинга, се избира ПР и обикновено анализираната информация се ограничава до него. Не са изтъкнати причини, поради които да е по-подходящо да се ползват производствените разходи, направени през период преди ПР. Трябва да се отбележи, най-вече, че производителят износител продължава да произвежда и да продава съответните видове продукти и през ПР. По този начин данните, основани на информация по време на ПР, се считат за репрезентативни и това е причина молбата да не бъде приета.
(14)
Производителят износител от Южна Африка и един производител износител от Индия са изказали възражения срещу метода за определяне на пресметнатата нормална стойност на разглеждания продукт.
(15)
Производителят износител от Южна Африка твърди, че изчисляването на процента на печалба върху вътрешните продажби е неправилно, тъй като се базира на всички вътрешни транзакции, включително и на вътрешните продажби на СТВ за рудодобива. Поради специфичните качества на СТВ за рудодобива, каквито не се изнасят за Общността, а представляват специфичен продукт, изискващ сложно оборудване и носещ значителен процент на печалба при продажбите, този износител предявява молба процента на печалба върху вътрешните продажби на СТВ за рудодобива да не се взема предвид при изчисляването на пресметнатата нормална стойност на другите видове въжета.
(16)
Производителят износител от Индия е изразил желание вътрешните продажби на определени видове продукти с висока себестойност да бъдат изключени при изчисляване на пресметнатата нормална стойност на основание, че такива продукти не се изнасят или се изнасят много рядко през ПР и че вътрешните продажби на тези видове продукти водят до неестествено високи печалби, което изкривява определянето на средната печалба от разглеждания продукт.
(17)
Установено е, че Южноафриканските СТВ за рудодобива и Индийските продукти с висока себестойност са „сходни продукти“ с разглеждания продукт по смисъла на член 1, параграф 4 от основния регламент. Следователно, процентът на печалба при пресмятане на нормалната стойност е определен правилно в съответствие с член 2, параграфи 3, 4 и 6 от основния регламент, т.е. на базата на всички продажби на сходния продукт на вътрешния пазар, направени в обичайния ход на търговията. В този контекст трябва да се отбележи, че за определяне на процента на печалбата в съответствие с член 2, параграф 6 от основния регламент няма значение дали разглежданите продукти се изнасят в Общността, а дали те представляват сходен продукт по смисъла на основния регламент.
(18)
По тези причини гореспоменатите молби бяха отхвърлени.
(19)
Като алтернатива на горепосоченото, дружеството от Индия пожела средната печалба да се изчислява на основата на всички вътрешни продажби, т.е. продажби както на печеливши, така и на непечеливши видове продукти. В това отношение трябва да се отбележи, че съгласно член 2, параграф 6 от основния регламент, сумата на процента на печалбата следва да се основава на данни, касаещи производството и продажбите в обичайния ход на търговията със сходния продукт на вътрешния пазар на страната-износител. В този контекст, продажби под себестойността на съответен вид продукт се вземат предвид само когато се определя процента на печалбата при обем на продажбите с такъв непечеливш продукт по-малко от 20 % от всички продажби на разглеждания вид продукт, или, ако приравнената средна продажна цена не е под приравнената средна себестойност за единица продукция. Това правило е спазено при определяне на процента на печалбата, съответно, алтернативната молба също не бе приета.
(20)
Тъй като нямаше други предложения относно формирането на нормалната стойност, заключенията в съображения 9-13 от временния регламент се потвърждават.
1.2. Избор на страна аналог за страни, които не членуват в икономиката на пазара
(21)
Износители производители от Китай и Украйна оспориха избора на Индия като страна-аналог и помолиха да бъде ревизиран временния избор на страна-аналог. Украинският износител-производител предложи да бъде избрана Република Корея (наричана по-долу „Южна Корея“), тъй като тя има отворен пазар.
(22)
Аргументите против избора на Индия като страна-аналог бяха внимателно анализирани и по изложените по-нататък причини се стигна до решение Индия да не се взема за страна-аналог. Поради липсата на сътрудничещи трети страни от икономиката на пазара, включени в това разследване, се взе решение, че Полша представлява най-разумният избор за страна-аналог при изчисляване на нормалната стойност за Китай и Украйна.
(23)
В резултат на временно огласяване на фактите китайските и украинските производители износители изразиха съмнения и срещу избора на Полша като страна-аналог, твърдейки, че Южна Корея би била по-подходяща като се има предвид нивото на митото при внос, големината на вътрешния пазар и съществуващата конкуренция на вътрешния пазар. Все пак Полша бе оценена като по-подходяща страна, вземайки предвид нейното ниско мито при внос, отвореният ѝ вътрешен пазар и неговият размер, наличието на конкуренция между местните производители и фактът, че полските СТВ дават, в крайна сметка, най-представително сравнение по отношение на модели на сравняване с моделите на Китай и Украйна.
(24)
Що се отнася до Южна Корея, отбелязано беше, че, при все че тази страна също има ниско мито при внос, тя има далеч по-нисък процент на вътрешни продажби, които са сравними с вноса вътре в Общността, извършван от КНР.
(25)
Ето защо бе счетено, че Полша е най-разумно направеният избор на страна-аналог, както за Украйна, така и за КНР.
2. Експортна цена
(26)
Тъй като нямаше други предложения относно експортната цена, заключенията в съображения 14-17 от временния регламент се потвърждават.
3. Сравнение
(27)
Един полски производител износител повтори своята молба за доуточняване на нормалната стойност съобразявайки се с разликите в продажбите на вътрешния пазар и експортните продажби като се имат пред вид разходите за инвентар и за складиране. При отсъствието, обаче, на каквото и да било ново доказателство за действието на горепосочените фактори за сравняване на цената, както се изисква от член 2, параграф 10, буква к) от основния регламент, тази молба не беше приета.
(28)
Същият полски производител износител и един унгарски производител износител повториха своето искане за доуточняване на нормалната стойност съобразявайки се с разликите в нивото на търговията. В светлината на представените нови доказателства, молбите бяха преразгледани и приети, тъй като се доказа, че експортната цена и нормалната стойност са на различно ниво на търговия и че тази разлика влияе върху сравняването на цената.
(29)
Един индийски производител износител подаде молба за коригиране на разликите в нивото на търговията на основание, че експортните продажби се правят изключително на ниво търговия на едро, докато продажбите на вътрешния пазар се правят както на ниво търговия на едро, така и на ниво краен потребител. Корекцията беше направена, доколкото молбата беше основателна.
(30)
Един полски производител износител оспори използването на средни месечни обменни курсове за превръщане на експортната цена в местна валута при определяне на временните заключения. Този производител-вносител твърди, че е трябвало да се използват действително прилаганите обменни курсове. В това отношение трябва да отбележим, че е обичайна практика да се ползват средни месечни обменни курсове. Нещо повече, изпробвани са и двата подхода и е установено, че разликите са незначителни и каквито и да било положителни разлики се балансират от отрицателни разлики, т.е., нито един от двата подхода не води до системно повишаване или намаляване на обменния курс и че ефектът от тази ситуация върху крайните граници на дъмпинга е несъществен. В резултат на всичко това се стига до решението да се прилага обичайната практика на средни месечни обменни курсове.
(31)
Южноафриканският производител износител поиска корекция на експортните цени въз основа на превръщане на валутния курс, тъй като едно сравнение между най-ниския курс на обмяна на валутата и екюто през ПР и най-високия курс на обмяна през 1999 г. показва важна девалвация на екюто.
(32)
Съгласно член 2, параграф10, буква й) от основния регламент тази молба е отхвърлена понеже колебанията в обменните курсове не показват постоянна тенденция през ПР, което би оправдало една корекция. Нещо повече, трябва да се отбележи, че по време на ПР, средната девалвация на екюто спрямо южноафриканския ранд е била много малка.
(33)
Поради липса на други коментари относно сравняването се потвърждават изложените заключения в съображения 17-19 и 21-23 от временния регламент.
4. Граници на дъмпинга
4.1. Методология
(34)
На временната фаза, експортните продажби на СТВ от индийски производител износител, насочени към неговия партньор-вносител от Общността и впоследствие трансформирани от партньора-вносител са изключени при определяне на дъмпинга.
(35)
След огласяване на временните заключения, производителят-износител от Индия оспори този подход. Постъпи молба доказаният дъмпинг за преразгледаните експортни транзакции да се изразява като процентна част от общата цена CIF, т.е. да включва онези експортни транзакции, отнасящи се до продукти, които впоследствие са трансформирани, както е описано по-горе. В подкрепа на молбата си производителят износител подчертава, че всякакви мерки против дъмпинга биха били приложени към целия внос на разглеждания продукт.
(36)
Тази молба не беше приета. Първо, би било трудно да се пресметне една надеждна експортна цена за онези внесени продукти, които след това са препродадени в трансформирано състояние. Второ, експортните продажби взети предвид при определяне на границата на дъмпинга съставляват 80 % от всички експортни препродажби на Общността, осъществени от производителя-износител през ПР. Направен е извод, че това е напълно достатъчно за основа на представителни заключения/заключения. Трето, тъй като експортните продажби, свързани с продукти, които впоследствие са били трансформирани, не биха могли да се ползват за изчисляване на дъмпинга, те не биха могли да се вземат предвид при изчисляване на границата на дъмпинга, тъй като това би повлияло заключенията чрез изкуствено занижаване на границата на дъмпинга.
(37)
Следователно, потвърждава се използваната методология за определяне на временните заключения, включително и остатъчните граници, както е посочено в съображения 24-26.
4.2. Ниво на границите на дъмпинга
(38)
Приравнената средна нормална стойност за вид продукт е сравнена с приравнената средна експортна цена на извън производствена основа и на същото ниво на търговия съгласно член 2, параграф 11 от основния регламент.
(39)
След повторните изчисления и най-вече поради факта, че за КНР и Украйна нормалните стойности са базирани върху продажбите на вътрешния пазар на полските производители, установените окончателни граници на дъмпинга, изразени като процентна част от цената CIF на границата на Общността, са както следва:
-
КИТАЙСКА НАРОДНА РЕПУБЛИКА:
60,4 %
- УНГАРИЯ:
Drótáru és Drötkotél Ipari és Kereskedelmi Rt
28,1 %
Всички производители/износители:
28,1 %
- ИНДИЯ:
Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd
23,8 %
Mohatta & Heckel
30,8 %
Всички производители/износители:
30,8 %
- РЕПУБЛИКА КОРЕЯ:
Kiswire Ltd
1,2 %
Manho Rope & Wire Ltd
0,1 %
Chung Woo Rope Co. Ltd
0,2 %
Chun Kee Steel and Wire Rope Co. Ltd
0,4 %
- МЕКСИКО:
Aceros Camesa SA de CV
95,6 %
Всички производители/износители:
95,6 %
- ПОЛША:
Drumet SA
27,9 %
Slaskie Zaklady Lin i Drutu „Linodrut“ Spólka Akeyjna
Fabryka Lin i Drutów „Linodrut“ Zabrze Spólka z organiczona odpowiedzialnoscia
Fabryka Lin i Drutów „Falind“ Spólka z organiczona odpowiedzialnoscia
Górnoslaska Fabryka Lin i Drutu „Linodrut“ Bytom Spólka organiczona odpowiedzialnoscia
Dolnoslaska Fabryka Lin i Drutu „Linodrut Linmet“ Spólka z organiczona odpowiedzialnoscia
48,3 %
Всички производители/износители:
48,3 %
- ЮЖНА АФРИКА:
Haggie Rand Ltd (фирмата е сменила името си и сега се нарича Haggie)
132 %
Всички производители/износители:
132 %
-
УКРАЙНА:
51,8 %
Д. ПРОМИШЛЕНОСТ НА ОБЩНОСТТА
1. Производство на Общността
(40)
При липса на каквато и да е нова информация се потвърждават временните заключения, дадени в съображения 34-36 от временния регламент.
2. Промишленост на Общността
(41)
След изразените съображения от заинтересуваните страни, промишлеността на Общността се очертава както следва.
(42)
Изброените 16 производители жалбоподатели и 4-ма производители от Общността, които подкрепят жалбата и които съдействаха на разследването съставят „промишлеността на Общността“ по смисъла на член 4 от основния регламент, т.е.:
-
Bremer Drahtseilerei Lüling GmbH (Германия),
-
Bridon International Limited (Обединено кралство),
-
BTS Drahtseile GmbH (Германия),
-
Cables Y Alambres Especiales SA (Испания),
-
Casar Drahtseilwerk Saar GmbH (Германия),
-
Cordoaria Oliveira SA (Португалия),
-
Drahtseilerei Gustav Kocks GmbH (Германия),
-
Holding FICADI (Франция),
-
Iscar Funi Metalliche (Италия),
-
D. Koronakis SA (Гърция),
-
Metalcalvi Wire Ropes (Италия),
-
Midland Wire Cordage Co. Ltd (Обединено кралство),
-
Randers Rebslaareri (Дания),
-
Redaelli Tecnacordati SpA (Италия),
-
Trefileurope (Франция),
-
Trenzas Y Cables SL (Испания),
-
Vereinigte Drahtseilwerke GmbH (Германия),
-
Voest-Alpine Austria Draht GmbH (Австрия),
-
Vornbäumen-Stahlseile GmbH (Германия),
-
Wadra GmbH (Германия).
3. Внос на стоки, направен от промишлеността на Общността
(43)
Определени заинтересувани страни са изразили съмнения относно изчисляване на нивото на вноса, направен от промишлеността на Общността.
(44)
Следва да се отбележи, че информацията за вноса се базира на данни, подадени от износителите в техните листи за продажба и надлежно проверени. Така е установено, че направеният от промишлеността на Общността внос представлява 4,4 % от потреблението през периода на разследването.
(45)
Потвърждава се направеният във временния регламент анализ, че основната дейност на промишлеността на Общността остава производството на СТВ, като при това се отчита ниското ниво на вноса. Освен това, споменатото ниско ниво не е такова, че да предпази производителите на Общността от вредните ефекти на дъмпинга, нито пък да им позволи да се облагодетелстват неправомерно от направения внос.
Е. ЩЕТИ
1. Предварителна забележка - периодът на разследване
(46)
Твърди се, че включването на 1994 г. изкривява анализа на щетата, имайки предвид, че по-голямата част от вноса е направен между 1994 г. и 1995 г. и че след това нивото на вноса от засегнатите страни е останало постоянно. Има също твърдения, че състоянието на промишлеността на Общността е останало постоянно от 1995 г. до ПР. В резултат на това, постъпи молба периодът на разследване на щетата да започне през 1995 г.
(47)
Целта на разследването е да се оцени ефекта от дъмпинговия внос върху икономическото състояние на промишлеността на Общността през ПР. За да се направи такъв анализ са установени тенденции на развитие за редица показатели на основата на информация, обхващаща известен брой години преди ПР. По тази причина е без значение дали за начална точка при установяване на тенденциите на развитие се взема 1994 г. или 1995 г.
(48)
Във всеки случай, следва да се отбележи, че:
-
независимо, че най-големият внос от разглежданите страни е извършен между 1994 и 1995 г., обратно на изказаните предположения, този внос е продължил да нараства след 1995 г. (+12 % между 1995 г. и ПР),
-
цените на внесените стоки са останали значително под тези на стоките от Общността в течение на целия период,
-
влиянието на този внос върху състоянието на промишлеността на Общността се изразява в значителен спад на печалбите между 1994 г. и 1995 г. (от 1,3 % до - 0,3 %), съвпадащ със загуба на пазарен дял (-10 процентни пункта). Както е обяснено във временния регламент, промишлеността на Общността се опитва да възстанови пазарния си дял чрез намаляване на цените между 1995 г. и 1996 г., но претърпява още по-големи загуби (от - 0,3 % до - 0,7 %). За да намали тези загуби, икономиката на Общността отново повишава цените си между 1996 г. и 1997 г. Това, обаче, става за сметка на пазарен дял, който претърпява още по-голям упадък,
-
следователно, това влошаване на състоянието на промишлеността на Общността е резултат от натиска, произтичащ както от обема на вноса от разглежданите страни, така и от ниските цени на тези внесени стоки.
(49)
На основание на казаното по-горе, предложението за началото на анализите на тенденцията на развитие е отхвърлено.
(50)
Следователно, периодът, през който се анализира икономическото състояние на промишлеността на Общността дава възможност за точна преценка на това състояние и правилно отразява еволюцията на пазара на СТВ в рамките на Общността.
2. Натрупване
2.1. Внос от Унгария
(51)
Един производител износител повтори искането си внесените стоки от Унгария да бъдат извадени от общия внос на стоките с другите ангажирани страни. Не постъпиха, обаче, други аргументи в подкрепа на изваждане на внесените от Унгария стоки. По тази причина са потвърдени основанията за натрупване, както е посочено в съображение 47 от временния регламент.
2.2. Внос от Мексико
(52)
Един производител износител твърдеше, че внесените стоки от Мексико следва да бъдат извадени от общия внос на стоките с другите ангажирани страни на основание, че този внос от Мексико следва да се счита de minimis. Във връзка с това се твърдеше, че по-голямата част от вноса от Мексико се прави от вносител, който е свързан с производител от Общността и този внос не трябва да се взема предвид когато се определя нивото на вноса от Мексико. Следователно, останалата част от вноса от Мексико би била de minimis и по тази причина вносът от Мексико следва да се извади от целия друг внос, който се разглежда за анализ на щетата.
(53)
Следва да се отбележи, че при преценката дали вносът от дадена страна трябва да се смята за de minimis съгласно член 9, параграф 3 от основния регламент се изчислява общия обем на внесените стоки, произведени в дадената страна.
(54)
Нивото на внесените стоки, описани в съображения 45 и 48 от временния регламент, следователно се потвърждава, т.е. то е 3 % от потреблението през ПР. Отхвърля се твърдението, че вносът от Мексико е de minimis.
3. Цени на внесените на дъмпинг стоки
3.1. Сравнение между цените на Общността и внесените на дъмпинг стоки
(55)
Изказани са мнения, че елементите, използвани за извършване на изчисленията за подбиване на цената при класифицирането на СТВ не позволяват едно смислено и точно сравняване на цената. Изтъква се най-вече, че елементите, които не са включени в изчисленията за подбиване на цената (като галванизация, якост на опън, сърцевина и покритие) и допълнителните елементи, непредвидени във въпросника (като допустимо отклонение в диаметъра, коефициент на удължение и натоварване, което предизвиква скъсване) оказват значително влияние върху цените. Изказани са също мнения, че е редно да се ползва една и съща класификация на продукта за изчисляване както на дъмпинга, така и на щетата.
(56)
Направени са следните заключения:
-
за извършване на изчисленията за подбиване на цената СТВ са групирани според броя на теловете и броя на жилата във въже, според вида на конструкцията на въжето и според неговия диаметър. Доказано е, че тези елементи са главните фактори, формиращи цената на СТВ. За другите елементи, които не са включени в изчисленията за подбиване на цената (като галванизация, якост на опън, сърцевина и покритие) е установено, че оказват само вторично влияние върху цените на пазара на Общността.
Изчисленията за подбиване на цената, които групират СТВ по описания по-горе начин, водят до обхващане на един разумен обем продажби, реализирани от производителите износители и от промишлеността на Общността и по тази причина се счита, че (тези изчисления) осигуряват един смислен и представителен резултат,
-
включването на допълнителни елементи, непредвидени във въпросника (като допустимо отклонение в диаметъра, коефициент на удължение и натоварване, което предизвиква скъсване) се смята за ненужно, вземайки предвид, че тези елементи до голяма степен са резултат от комбиниране на главните елементи на СТВ, които вече са включени в класификацията на СТВ. Прави се извода, че тяхното включване няма да доведе до по-точно сравняване на ценообразуването, поради което изискването за такива елементи би било неоправдано бреме за всички заинтересувани страни,
-
класифицирането на продукта за изчисляване на границата на дъмпинга не може да се приеме като добър модел за използване при изчисляване на подбиването на цената, при положение, че класификацията на дъмпинга, в повечето случаи е сравнение на асортимента на дадена дружество, т.е., същият или сходни продукти, произведени от един и същи производител и продадени на два различни пазара. От друга страна, изчисляването на подбиването на цената представлява извършване на сравнение между по-голям брой СТВ, продавани от по-голям брой страни. Ето защо се взема решението, че използваната вече във временния регламент методология осигурява по-разумна основа за анализ на подбиване на цената: съобразявайки се с главните фактори на формиране на цената, този подход покрива най-голям обем от продажбите,
-
накрая, установено беше, че няма значими ценови разлики за различните видове СТВ от една и съща група.
(57)
В заключение, аргументите относно изчисленията за подбиване на цената, свързани с класификацията на продукта, се отхвърлят.
3.2. Ниво на търговията
(58)
Някои заинтересовани страни са изразили желание да се коригират продажните цени така че да отразяват предполагаемата разлика в нивата на търговията, която се базира на факта, че извършените от Общността продажби са насочени към крайните потребители, докато внесените продукти обикновено се продават на търговци на едро/дистрибутори.
(59)
Установено е, че промишлеността на Общността извършва продажби по различни канали, включващи както търговци на едро/дистрибутори, така и крайни потребители. Нещо повече, не са доказани никакви постоянни и/или значими разлики в цената в зависимост от различните канали за продажба.
(60)
По тази причина искането за корекция на нивото на търговията не е прието.
4. Състояние на промишлеността на Общността
(61)
Някои производители-износители са изказали мнение, че промишлеността на Общността не е понесла материални вреди по смисъла на член 3 от основния регламент, основано на факта, че промишленото производство на Общността, капацитета, цените, инвестициите и производителността са останали стабилни или са се подобрили между 1994 г. и ПР.
4.1. Производство
(62)
Установено е, че през разглеждания период производствените нива са останали стабилни (+1 %), това трябва да се разглежда заедно с нарастващите нива на акциите (+30 %) и с намаляването на обема на продажбите (-9 %), както е очертано в съображения 58-60 от временния регламент. Трябва да се напомни също и че потреблението се е повишило с 5 % през разглеждания период.
4.2. Капацитет и инвестиции
(63)
Потвърждава се заключението от съображения 59 и 65 от временния регламент, че повишаването на капацитета, споменато във временния регламент (+11 %), се дължи на инвестиране в машини и оборудване с по-добри технически показатели, предназначени да заместят остарелите.
4.3. Реализирана печалба
(64)
Някои производители износители са се усъмнили в прилагането на данъчни ревизии за изчисляване на реализираната печалба от промишлеността на Общността, както е залегнало в номерирано съображение 64 от временния регламент. Предложени са аргументи, че в данъчните ревизии се включват продажби на продукти, които не влизат в разследването и че не се обхваща целия ПР.
(65)
Установено е, че независимо от възможността на някои дружества да предоставят информация, отнасяща се точно до разглеждания продукт, някои други дружества нямат система за изчисляване на производствените разходи, която да позволява конкретното идентифициране на продукта, обект на разследването. При липсата на такава информация се счита, че данъчните ревизии осигуряват надеждна информация за най-близката група продукти, включително и за разглеждания продукт, за която е налице необходимата информация за печалбата. За всичките шест дружества от представителната група производството на СТВ представлява основната им дейност. За другите продукти, изработвани от тези дружества (напр. телени въжета от неръждаема стомана, СТВ с диаметър, по-малък от 3 mm, стоманени мрежи, предварително напрегнати жила) се установи, че в общи линии се отнасят към тази основна дейност, че общо взето за тях се използват същите суровини, оборудване и персонал.
(66)
Използването на (величината за) печалбата за 1997 г. вместо тази за ПР се смята за уместно, вземайки предвид, че 1997 г. в широк смисъл покрива ПР, който обхваща времето от януари 1997 г. до март 1998 г.
(67)
В заключение, поради изложените по-горе причини, се оформя становището, че данъчните ревизии дават една представителна и надеждна картина на печалбата от разглеждания продукт, в съответствие с член 3, параграф 8 от основния регламент.
(68)
По времето на временния регламент един производител от Общността, чиято финансова година приключваше през март, разполагаше само с временни данни за печалбата. След това постъпи окончателна информация и печалбата за Общността беше преизчислена на - 0,3 % за 1997 г., което, както вече се каза е репрезентативно за ПР. Следователно, печалбата за промишлеността на Общността спада от + 1,3 % през 1994 г. на - 0,3 % през 1997 г.
4.4. Заключение за състоянието на промишлеността на Общността
(69)
Някои производители износители твърдят, че промишлеността на Общността е функционирала много добре в периода след 1995 г., поради което не е оправдано да се търси материална щета.
(70)
Следва да напомним (виж раздел Е.1 „Предварителна забележка“), че положението на промишлеността в Общността се е влошило независимо дали за начало на анализа на щетата се взема 1994 г. или 1995 г. Дори и за начало да се вземе 1995 г., производството, обемът на продажбите, заетостта на работната ръка и инвестициите намаляват. Акциите се повишават. Пазарният дял остава постоянен (от 65,26 % на 65,64 %) и печалбата остава отрицателна (- 0,3 %).
(71)
Във всеки случай, в съответствие с член 3, параграф 5 от основния регламент, анализът на щетата, която е понесла промишлеността на Общността, се отнася до общата преценка на тези икономически показатели и нито един от тези показатели, разгледан изолирано, не може да се счита за основно ръководещ.
(72)
Ето защо този аргумент се отхвърля.
4.5. Заключение относно щетата
(73)
Потвърждава се направеното заключение, че промишлеността на Общността е претърпяла материална щета, както е посочено в съображение 68 от временния регламент.
Ж. ПРИЧИННА ВРЪЗКА
(74)
В отсъствието на каквато и да е нова информация се потвърждават временните заключения, дадени в съображения 69-85 от временния регламент.
З. ИНТЕРЕС НА ОБЩНОСТТА
(75)
Някои страни по договорите са направили запитвания относно преценката на влиянието на антидъмпинговите мерки върху промишлеността за потребителя.
(76)
Следва да напомним, че не са получени никакви отговори на въпросниците относно дейността на Комисията от страна на промишлеността за потребителя, която се разглежда в тази процедура (съображение 87 от временния регламент). Освен това, не е получена никаква информация след публикуването на временния регламент. Следва да се отбележи, че начертаните във временния регламент заключения показват, че потребителите няма да бъдат засегнати в голяма степен от налагането на мерките. Това заключение не е оспорвано от потребителите, поради което с настоящето се потвърждава.
(77)
Изказани са мнения от редица заинтересовани страни, че производителите от Общността не произвеждат СТВ с малък диаметър и че антидъмпинговите мерки ще доведат до недостиг на тези СТВ на пазара на Общността. Твърди се също, че това би оказало отрицателен ефект върху заемането на работната ръка в страните на вносителите, които в сегашния момент внасят в Общността СТВ с малък диаметър.
(78)
Следва да припомним, че промишлеността на Общността произвежда пълен асортимент от СТВ, включително и с малък диаметър. Прави се извод, че налагането на мерките няма да доведе до такова повишаване на цената, което би причинило недостатъчно снабдяване на пазара на Общността със СТВ с малък диаметър. Потвърждава се и фактът, че съществуват редица алтернативни източници за снабдяване със СТВ, които не са обект на антидъмпингови мерки (съображение 105 от временния регламент).
(79)
Съобразявайки се с горното, правим извода, че налагането на окончателни мерки не би имало значителен отрицателен ефект върху икономическите оператори в Общността.
И. АНТИДЪМПИНГОВИ МЕРКИ
1. Прекратяване на процедурата по отношение на Южна Корея
(80)
Като се имат предвид направените заключения в съображение 24 et seqs от временния регламент, че границата на дъмпинга за Южна Корея е de minimis и че не са представени аргументи против прекратяването на процедурата за Южна Корея, процедурата относно вноса на произведени в Южна Корея стоки с настоящия документ се прекратява, без да се стига до налагането на мерки.
2. Ниво на елиминиране на щетата
(81)
С цел да се установят мерките, които ще бъдат наложени в крайна сметка, беше взето решение да се вдигнат цените на дъмпинговия внос до ниво, което не се свързва с щета. С цел да се изчисли необходимото повишаване на цената, т.е., границата на щетата, цените на дъмпинговия внос бяха сравнени с цените за продажба на промишлеността на Общността, събрани с нереализираната печалба и едно разумно ниво на печалба. Нужно е да отбележим, че след като печалбата на промишлеността на Общността беше преизчислена на 3 % за 1997 (виж точка 4.3 „Реализирана печалба“ в раздел Е), елементът за нереализирана печалба при изчисляване на загубите от продажбата беше съответно коригиран. Извън тези съображения, използваната методология за установяване на границата на щетата, както е описана в съображение 110 от временния регламент, се потвърждава.
3. Мерки
(82)
Когато разследването вече е напреднало, няколко производители износители от КНР, Мексико и Украйна предлагат да се вземат мерки. Нещо повече, в случая с Индия и Южна Африка производителите износители представят преразгледани предложения за ценови мерки,
-
относно КНР, счита се, че предложените мерки не са приемливи при положение, че нито една дружество в тези страни не получава индивидуално отношение и че предложенията не съдържат никакви гаранции от страна на китайските власти, за да дадат възможност за правилен мониторинг,
-
относно Индия (Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd), Мексико, Южна Африка и Украйна, ангажираните производители износители правят предложения за ценови мерки, които се оказват приемливи.
(83)
Да припомним, че в съображение 112 et seg. от временния регламент се говори за мерки, предложени от производителите износители в Унгария и Полша и приети от Комисията. Тези мерки са такива, че да отразяват крайните заключения от разследването що се отнася до предвидените в тях минимални цени.
4. Форма и ниво на крайните мерки
(84)
Крайните мерки следва да бъдат под формата на мита ad valorem, чийто размер е фиксиран индивидуално за сътрудничещи си дружества. Що се отнася до другите производители износители, като се има предвид тясното сътрудничество, трябва да се прилага най-високото специфично за дадена дружество мито за износител-партньор в разглежданата страна. За дружествата, които са предложили приемливи ценови мерки, крайните мерки имат формата на конкретни действия.
(85)
Според член 9, параграф 4 от основния регламент, когато установените граници на дъмпинга по отношение на даден производител износител се оказват под съответните увеличения в цените на вноса, необходими за отстраняване на щетата, както е изчислено по-горе, крайният размер на митата е ограничен до установената граница на дъмпинга.
(86)
Тези мита, изразени като процентна част от нетната величина CIF, франко границата на Общността цена, преди облагането с мито възлизат на:
- КИТАЙСКАТА НАРОДНА РЕПУБЛИКА:
Всички производители/износители:
60,4 %
- УНГАРИЯ:
Drótarú és Drótkötél Ipari és Kereskedelmi Rt
28,1 %
Всички производители/износители:
28,1 %
- ИНДИЯ:
Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd
23,8 %
Mohatta & Heckel
30,8 %
Всички производители/износители:
30,8 %
- МЕКСИКО:
Aceros Camesa SA de CV
56,1 %
Всички производители/износители:
56,1 %
- ПОЛША:
Drumet SA
27,9 %
Slaskie Zaklady Lin i Drutu „Linodrut“ Spólka Akeyjna
Fabryka Lin i Drutow „Linodrut“ Zabrze Spólka z organiczona odpowiedzialnoscia
Fabryka Lin i Drutow „Falind“ Spólka z organiczona odpowiedzialnoscia
Górnoslaska Fabryka Lin i Drutu „Linodrut“ Bytom Spólka organiczona odpowiedzialnoscia
Dolnoslaska Fabryka Lin i Drutu „Linodrut Linmet“ Spólka z organiczona odpowiedzialnoscia
48,3 %
Всички производители/износители:
48,3 %
- ЮЖНА АФРИКА:
Haggie
38,6 %
Всички производители/износители:
38,6 %
- УКРАЙНА:
Всички производители/износители:
51,8 %
(87)
Индивидуалните размери на митата, посочени в този регламент, са определени на основата на заключенията на настоящето антидъмпингово разследване. Следователно, те са отражение на положението по време на това разследване. Тези мита са приложими единствено към внос на продукти, произведени в разглежданите страни и то от конкретно споменатите юридически единици. Продукти на което и да е друго дружество, непосочено специално в постановителната част на настоящия регламент, включително и свързаните единици, не могат да ползват тези размери (на митата) и ще подлежат на остатъчно мито.
(88)
Всяка молба относно прилагането на тези индивидуални размери на митата (напр. след промяна на името на единицата) следва незабавно да се адресира до Комисията заедно с цялата относима информация, особено такава за изменение на извършваните от дружеството дейности по производството, вътрешните и външни продажби, свързани с промяна на това име.
Й. СЪБИРАНЕ НА ВРЕМЕННИТЕ МИТА
(89)
С оглед големината на дъмпинговите граници, установени за производителите износители и отчитайки сериозността на щетата за промишлеността на Общността, счита се за необходимо осигурените суми чрез временни антидъмпингови мита по силата на временния регламент да бъдат окончателно събирани в размера на окончателно наложеното мито, освен ако размерите на временното мито са по-ниски, в който случай последното взема превес,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. С този документ се налага окончателно антидъмпингово мито върху вноса на стоманени въжета и кабели, класифицирани под следните кодове по КН ex 7312 10 82 (код по TARIC 73121082*10), ex 7312 10 84 (код по TARIC 73121084*10), ex 7312 10 86 (код по TARIC 73121086*10), ex 7312 10 88 (код по TARIC 73121088*10) и ex 7312 10 99 (код по TARIC 73121099*10) и произведени в Китайската народна република, Унгария, Индия, Мексико, Полша, Южна Африка, Украйна.
2. Размерът на окончателното антидъмпингово мито, приложим към нетната величина CIF, франко границата на Общността цена, преди облагането, на произведените продукти от изброените по-долу дружества е както следва:
Страна
Дружество
Размер на митото
(в %)
Допълнителен код по TARIC
Китайска народна република
Всички дружества
60,4
-
Унгария
Всички дружества
28,1
8900
Индия
Usha Martin Industries & Usha
Beltron Ltd
Shakespeare Sarani
Calcutta-700 071 India
23,8
8613
Всички други дружества
30,8
8900
Мексико
Всички дружества
56,1
8900
Полша
Drumet SA
87-880 Wloclawek, ul.
Polna 26/74 Polska
27,9
8614
Всички други дружества
48,3
8900
Южна Африка
Всички дружества
38,6
8900
Украйна
Всички дружества
51,8
8900
3. Ако не е посочено друго, се прилагат действащите разпоредби относно митата.
Член 2
1. Независимо от член 1, окончателното мито няма да се прилага за внос на продукта, описан в член 1, параграф 1 по-горе и пряко изнесен и фактуриран на дружество-вносител в Общността от изброените в параграф 3 дружества, от които Комисията е поела ангажименти във връзка с цената съгласно Решение 1999/572/ЕО от 13 август 1999 г., поемайки ангажиментите, предложени във връзка с антидъмпинговите процедури, които засягат вноса на стоманени въжета и кабели, произведени в Китайската народна република, Унгария, Индия, Мексико, Полша, Южна Африка и Украйна (4).
2. Когато вследствие на дадена мярка се подаде молба за пускане в свободно обращение, освобождаването от мито да става при условие че на съответните митнически служби на държавата-членка (на Общността) се представи валидна фактура относно ангажимента във формата, уточнена в приложението към временния регламент, която е издадена от някоя от изброените в параграф 3 страни. Ако дружеството е от Украйна, фактурата относно ангажимента трябва да се съпровожда от валидно разрешение за износ, издадено от украинските власти, във формата, уточнена в приложението.
3. Внесени стоки по смисъла на предложените и приети ангажименти следва да се декларират по следните допълнителни кодове по TARIC:
Страна
Дружество
Допълнителен код по TARIC
Унгария
Drótáru és Drótkötél Ipari és Kereskedelmi Rt.
Besenyöi utca 18,3527 Miskolc, Hungary
8616
Полша
Drumet SA
87-880 Wloclawek, ul. Polna 26/74, Polska
8617
Slaskie Zaklady Lin i Drutu „Linodrut“ Spólka Akeyjna
Fabryka Lin i Drutów „Linodrut“ Zabrze Spólka z organiczona odpowiedzialnoscia
PL-41-800 Zabre, Sobieskiego Street No 1,
Fabryka Lin i Drutów Falind Spólka z organiczona odpowiedzialnoscia
PL-41-201 Sosnowiec, Niwecka Street 1
Górnoslaska Fabryka Lin i Drutu Linodrut Bytom Spólka organiczona odpowiedzialnoscia, 41-906 Bytom, Ks. Jerzago Popieluszki Street 1Dolnoslaska fabryka Lin i Drutu „Linodrut Linmet“ Spólka z organiczona odpowiedzialnoscia, 58-309 Walbrzych, Sluga Street 2
8619
Мексико
Aceros Camesa SA de CV
Margarita Maza de Juárez No. 154,
Col. Nueva Ind. Vallejo
México D.F. C.P. 07700
México
A022
Южна Африка
Haggie
Lower Germiston Road
Jupiter
PO Box 40072
Cleveland
South Africa
A023
Индия
Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd.
Shakespeare Sarani, Calcutta, 700071
India
A024
Украйна
Joint Stock Company, Silur ,343700 Khartsyzsk,Donetsk Region,
Ukraine
A025
Член 3
Относно вноса на продукти, описани в член 1, параграф 1, с произход от КНР, Унгария, Индия, Мексико, Полша, Южна Африка и Украйна, сумите, които се осигуряват по силата на временното антидъмпингово мито, наложено съгласно временния регламент, следва да се събират в размера на окончателното наложено мито. Събраните суми, надвишаващи размера на окончателно наложените антидъмпингови мита, следва да се освободят.
Член 4
С настоящото се прекратява процедурата относно вноса на продукти, описани в член 1, параграф 1 и произведени в Република Корея.
Член 5
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 12 август 1999 година.
RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1796/1999
av den 12 augusti 1999
om införande av en slutgiltig antidumpningstull och slutgiltigt uttag av den preliminära antidumpningstull som införts på import av linor och kablar av stål med ursprung i Republiken Indien, Folkrepubliken Kina, Mexikos förenta stater, Republiken Polen, Republiken Sydafrika, Ukraina och Republiken Ungern och om avslutande av antidumpningsförfarandet rörande import av linor och kablar av stål med ursprung i Republiken Korea
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen(1), särskilt artiklarna 9 och 10.2 i denna,
med beaktande av det förslag som kommissionen lagt fram efter samråd med rådgivande kommittén, och
av följande skäl:
A. PROVISORISKA ÅTGÄRDER
1. Genom kommissionens förordning (EG) nr 362/1999(2) (nedan kallad förordningen om preliminär tull) införde kommissionen en preliminär antidumpningstull på import till gemenskapen av linor och kablar av stål med ursprung i Indien, Folkrepubliken Kina, Mexiko, Sydafrika och Ukraina och godtog åtaganden som gjorts av vissa exportörer i Polen och Ungern.
B. EFTERFÖLJANDE FÖRFARANDE
2. Efter anförandet av den preliminära antidumpningstullen hördes de berörda parter som hade begärt detta. Parterna underrättades om de viktigaste omständigheter och överväganden på grundval av vilka kommissionen avser att rekommendera införande av en slutgiltig antidumpningstull och slutgiltigt uttag av de belopp, motsvarande nivån på tullen, för vilka säkerhet ställts i form av en preliminär tull. Efter det att dessa uppgifter hade utlämnats gavs de berörda parterna även tillfälle att inom en viss tidsperiod framföra synpunkter.
3. De muntliga och skriftliga synpunkter som lämnats av de berörda parterna övervägdes och de slutgiltiga avgörandena ändrades i enlighet därmed när detta bedömdes vara lämpligt.
C. PRODUKT SOM ÄR FÖREMÅL FÖR UNDERSÖKNING OCH LIKADAN PRODUKT
1. Produkt som är föremål för undersökning
4. Det bör erinras om att i skäl 7 i förordningen om preliminär tull beskrivs den berörda produkten som linor och kablar av stål, inbegripet slutet tågvirke, med undantag av linor och kablar av rostfritt stål, med ett tvärsnitt av mer än 3 mm, med eller utan anslutningar (nedan kallade stållinor i enlighet med branschens terminologi).
5. Det har hävdats att stållinor bör indelas i två olika produkter i enlighet med vad som har beskrivits som två helt olika tillämpningsområden eller bruk, dvs. linor för allmänna ändamål respektive linor för särskilda ändamål i särskilda industrier.
6. I motsats till påståendet att det fanns två olika produkter, dvs. en för allmänna ändamål och en för särskilda ändamål, konstaterade kommissionen att de exporterande tillverkarna tillverkade ett brett sortiment av stållinor och att alla stållinor hade samma grundläggande fysiska egenskaper (dvs. den ståltråd som bildar kardelen, kardelerna som är lindade kring en kärna och själva kärnan). Alla stållinor befanns även ha samma grundläggande tekniska egenskaper (alla har ett visst antal trådar i en kardel, ett visst antal kardeler i en lina, en viss diameter och en viss konstruktion).
7. De olika slagen av stållinor kan klassificeras i ett antal produktgrupper i enlighet med sina fysiska och tekniska egenskaper. De stållinor som ingår i produktgrupperna överst respektive underst i sortimentet är inte utbytbara, under det att stållinor i angränsande produktgrupper har befunnits vara utbytbara. Följaktligen drog kommissionen slutsatsen att det fanns ett visst mått av överlappning och konkurrens mellan stållinor i olika grupper. Med hänsyn till denna överlappning mellan grupperna är det inte möjligt att göra en tydlig uppdelning av sortimentet. Denna slutsats överensstämmer med Europeiska gemenskapernas domstols rättspraxis(3).
8. Med hänsyn till att alla stållinor konstaterades ha samma fysiska och tekniska egenskaper och användning, trots att det fanns skillnader mellan stållinor i den övre respektive undre delen av sortimentet, på grund av konkurrens mellan stållinor i angränsande grupper, drog kommissionen slutsatsen att alla produkter i sortimentet utgjorde en enda produkt och följaktligen att alla stållinor var att anse som en och samma produkt.
2. Likadan produkt
9. Det bör erinras om att i skäl 8 i förordningen om preliminär tull konstaterade kommissionen att importerade stållinor från de berörda länderna och de stållinor som tillverkades och såldes i gemenskapen av gemenskapsindustrin hade samma grundläggande fysiska och tekniska egenskaper. Kommissionen konstaterade även att stållinor tillverkade i gemenskapen och importerade stållinor i stort sett hade samma användning och att de konkurrerade med varandra.
10. Det har hävdats att de stållinor som tillverkades och såldes av gemenskapsindustrin inte var likadana som de som importerades från de berörda länderna. Det hävdades i synnerhet att den produkt som tillverkades i de exporterande länderna huvudsakligen var stållinor för allmänna ändamål, under det att den produkt som tillverkades i gemenskapen var stållinor för särskilda ändamål. Det hävdades även att gemenskapstillverkarna under den undersökta perioden hade infört fler s.k. produktslag för särskilda ändamål i sitt stållinesortiment, vilket framgår av deras ökade enhetspriser.
11. Kommissionen drog följande slutsatser:
- Att gemenskapstillverkarna såväl som de exporterande tillverkarna tillverkade hela sortimentet av stållinor, dvs. stållinor för mer särskilda ändamål och stållinor för mer allmänna ändamål.
- Att produkter tillverkade av gemenskapstillverkarna överlappar produkter tillverkade av de exporterande tillverkarna, vilket framgår av försäljningsvolymen, som delvis utgörs av jämförbara modeller (75 % av de exporterande tillverkarnas försäljningsvolym och 51 % av gemenskapsindustrins försäljningsvolym). Att produkterna överlappar varandra framgår även av det faktum att stållinor tillverkade i gemenskapen och importerade stållinor omfattar alla berörda KN-nummer.
12. Det preliminära avgörandet att gemenskapstillverkade och importerade stållinor är likadana produkter i enlighet med artikel 1.4 i förordning (EG) nr 384/96 (nedan kallad grundförordningen) bekräftas därför.
D. DUMPNING
1. Normalvärde
1.1. Fastställande av normalvärde
13. En indisk exporterande tillverkare hävdade att tillverkningskostnaderna för undersökningsperioden (1 januari 1997-31 mars 1998) borde fastställas på grundval av uppgifter för perioden närmast föregående undersökningsperioden. För att undersökningsresultaten avseende dumpning skall bli representativa skall enligt artikel 6.1 i grundförordningen emellertid en undersökningsperiod väljas och de uppgifter som undersöks avser vanligen undersökningsperioden. Det har inte framförts några skäl för att det skulle vara lämpligare att använda tillverkningskostnaderna avseende en period som föregår undersökningsperioden. Det är att märka att den exporterande tillverkaren fortsatte att tillverka och sälja de berörda produktslagen även under undersökningsperioden. Följaktligen ansågs de avgöranden som grundade sig på uppgifter avseende undersökningsperioden vara representativa och begäran beviljades därför inte.
14. Den sydafrikanska exporterande tillverkaren och en indisk exporterande tillverkare gjorde invändningar mot den metod som användes för att fastställa det konstruerade normalvärdet för den berörda produkten.
15. Den sydafrikanska exporterande tillverkaren hävdade att beräkningen av vinstmarginalen för den inhemska försäljningen var oriktig eftersom den grundade sig på alla inhemska transaktioner, inbegripet försäljning av stållinor för gruvdrift. Med hänvisning till de särskilda egenskaperna hos de stållinor för gruvdrift som inte exporteras till gemenskapen, vilka utgör en särskild produkt som kräver en avancerad utrustning och säljs till en betydande vinstmarginal, hävdade den sydafrikanske exporterande tillverkaren att vinstmarginalen för inhemsk försäljning av stållinor för gruvdrift inte skulle beaktas vid beräkningen av det konstruerade normalvärdet för de andra slagen av linor.
16. Den indiske exporterande tillverkaren begärde att den inhemska försäljningen av vissa produktslag med ett högt värde inte skulle ingå i beräkningen av det konstruerade normalvärdet eftersom dessa produkter inte exporterades, eller endast sällan exporterades, under undersökningsperioden och vinsten på den inhemska försäljningen av dessa produkter var onormalt hög, vilket ledde till en snedvridning av den genomsnittliga vinsten för den berörda produkten.
17. Kommissionen konstaterade att de sydafrikanska stållinorna för gruvdrift och de indiska produktslagen med ett högt värde var likadana produkter som den berörda produkten i enlighet med artikel 1.4 i grundförordningen. Vinstmarginalen för det konstruerade normalvärdet hade följaktligen fastställts korrekt i enlighet med artikel 2.3, 2.4 och 2.6 i grundförordningen, dvs. på grundval av all försäljning på den inhemska marknaden av den likadana produkten vid normal handel. I detta hänseende är det att märka att vid fastställandet av vinstmarginalen i enlighet med artikel 2.6 i grundförordningen är det irrelevant om de berörda produktslagen exporteras till gemenskapen eller inte, under förutsättning att de utgör en likadan produkt i enlighet med grundförordningen.
18. Exportörernas begäran avslogs följaktligen.
19. Det indiska företaget begärde som ett alternativ till detta att den genomsnittliga vinsten skulle beräknas på grundval av all inhemsk försäljning, dvs. försäljningen av både lönsamma och olönsamma produktslag och inte bara på grundval av den inhemska försäljningen av lönsamma produktslag. Det är att märka att i enlighet med artikel 2.6 i grundförordningen skall beloppet för vinst grunda sig på uppgifter som hänför sig till tillverkning och försäljning av den likadana produkten på exportlandets hemmamarknad vid normal handel. Om försäljningspriset understiger tillverkningskostnaden för ett visst produktslag kan försäljningen endast beaktas vid fastställande av vinstmarginalen om volymen olönsam försäljning för detta produktslag inte överstiger 20 % av all försäljning av det berörda produktslaget, eller om det vägda genomsnittliga försäljningspriset inte understiger den vägda genomsnittliga kostnaden per enhet. Denna regel tillämpades vid fastställandet av vinstmarginalen och följaktligen kunde inte heller den alternativa begäran beviljas.
20. Eftersom inga andra synpunkter på normalvärdet lämnades bekräftas avgörandena i skälen 9-13 i förordningen om preliminär tull.
1.2. Val av jämförelseland för länder som inte har marknadsekonomi
21. De kinesiska och ukrainska exporterande tillverkarna ifrågasatte valet av Indien som jämförelseland och begärde att det preliminära valet av jämförelseland skulle ses över. Den ukrainska exporterande tillverkaren föreslog att Republiken Korea (hädanefter kallat Sydkorea) skulle väljas istället, eftersom landet är en öppen marknadsekonomi.
22. Argumenten för att inte välja Indien som jämförelseland undersöktes noga och av de skäl som anges nedan beslutades att Indien inte skulle väljas som jämförelseland. I brist på ett samarbetsvilligt tredje land med marknadsekonomi som inte omfattades av undersökningen ansågs Polen utgöra det lämpligaste valet av jämförelseland för beräkningen av normalvärdet för Kina och Ukraina.
23. Efter det preliminära utlämnandet av uppgifter ifrågasatte de kinesiska och ukrainska exporterande tillverkarna även valet av Polen som jämförelseland och hävdade att Sydkorea vore lämpligare med tanke på importtullens storlek, den inhemska marknadens storlek och förekomsten av konkurrens på den inhemska marknaden. Kommissionen ansåg emellertid att Polen var lämpligt på grund av landets låga importtull, dess öppna inhemska marknad, storleken på dess inhemska marknad, förekomsten av konkurrens mellan lokala tillverkare och det faktum att när det gäller modeller som är jämförbara med de kinesiska och ukrainska utgjorde de polska stållinorna generellt sett den mest representativa jämförelsen.
24. När det gäller Sydkorea konstaterades det att trots landets låga importtull utgjorde produkter som var jämförbara med de produkter som importerades från Kina till gemenskapen en mycket lägre procentandel av den inhemska försäljningen.
25. Kommissionen ansåg följaktligen att Polen utgjorde det lämpligaste valet av jämförelseland både för Ukraina och för Kina.
2. Exportpris
26. Eftersom inga synpunkter på exportpriserna lämnades bekräftas avgörandena i skälen 14-17 i förordningen om preliminär tull.
3. Jämförelse
27. En polsk exporterande tillverkare upprepade sin begäran om justering av normalvärdet för olikheter i lagerfinansiering och kostnader för lagring vid inhemsk försäljning och vid exportförsäljning. I brist på ny bevisning om dessa faktorers inverkan på prisjämförbarheten i enlighet med artikel 2.10 k i grundförordningen beviljades emellertid inte denna begäran.
28. Samma polska tillverkande exportör och en ungersk exporterande tillverkare upprepade sin begäran om justering av normalvärdet för olikheter i handelsled. Med hänsyn till den nya bevisning som lämnats övervägdes begäran på nytt och beviljades eftersom det kunde bevisas att exportpriserna och normalvärdet avsåg olika handelsled och att denna olikhet inverkade på prisjämförbarheten.
29. En indisk exporterande tillverkare lämnade en begäran om justering för olikheter i handelsled med hänvisning till att exportförsäljningen uteslutande skedde i grossistledet, under det att den inhemska försäljningen skedde både i grossistledet och till slutanvändare. Justeringen beviljades i den utsträckning som begäran var befogad.
30. En polsk exporterande tillverkare ifrågasatte användningen av månatliga, genomsnittliga växelkurser för omräkning av exportpriserna till nationell valuta vid fastställandet av de preliminära avgörandena. Denna exporterande tillverkare hävdade att de faktiska växelkurserna borde ha använts. Det är att märka att normalt sett används månatliga, genomsnittliga växelkurser. Dessutom prövades bägge metoderna och det konstaterades att skillnaden endast var marginell och att alla positiva skillnader uppvägdes av negativa skillnader, dvs. ingen av de bägge metoderna ledde till genomgående högre eller lägre växelkurser och denna aspekt hade ingen väsentlig inverkan på den slutgiltiga dumpningsmarginalen. Följaktligen beslutade kommissionen att på vanligt sätt tillämpa månatliga, genomsnittliga växelkurser.
31. Den sydafrikanska exporterande tillverkaren begärde att exportpriserna skulle justeras för valutaomräkning med hänvisning till att en jämförelse mellan den lägsta växelkursen för den sydafrikanska valutan respektive ecun under undersökningsperioden och den högsta växelkursen under 1999 visar att ecun minskat väsentligt i värde.
32. I enlighet med artikel 2.10 j i grundförordningen beviljades inte denna begäran eftersom det inte skett någon varaktig förändring i växelkurserna under undersökningsperioden, vilket hade berättigat en justering. Dessutom är det att märka att ecuns genomsnittliga värdeminskning gentemot den sydafrikanska randen var mycket liten under undersökningsperioden.
33. Eftersom inga andra synpunkter lämnats på jämförelsen bekräftas avgörandena i skälen 17-19 och 21-23 i förordningen om preliminär tull.
4. Dumpningsmarginaler
4.1. Metod
34. En av de indiska exporterande tillverkarnas export av stållinor till en närstående importör i gemenskapen, vilka därefter bearbetades av den närstående importören, togs i det preliminära skedet inte med vid fastställandet av dumpning.
35. Efter utlämnandet av de preliminära avgörandena ifrågasatte den indiska exporterande tillverkaren denna metod och begärde att den dumpning som konstaterats för de undersökta exporttransaktionerna skulle uttryckas som en procentandel av det totala cif-priset, dvs. inbegripet exporttransaktioner avseende de produkter som bearbetats av den närstående importören. Till stöd för denna begäran påpekade den exporterande tillverkaren att eventuella antidumpningsåtgärder skulle komma att tillämpas på all import av den berörda produkten.
36. Kommissionen beviljade inte denna begäran. För det första skulle det ha varit svårt att konstruera ett tillförlitligt exportpris för de importerade produkter som bearbetades och såldes vidare. För det andra utgjorde den exportförsäljning som beaktades vid fastställandet av dumpningsmarginalen 80 % av den exporterande tillverkarens totala exportförsäljning till gemenskapen under undersökningsperioden. Detta ansågs vara helt tillräckligt för att avgörandena skulle kunna anses vara representativa. Eftersom den exportförsäljning som avsåg produkter som senare bearbetades inte beaktades vid beräkningen av dumpningen var det för det tredje inte heller möjligt att beakta denna export vid beräkningen av dumpningsmarginalen eftersom detta hade lett till en snedvridning av avgörandena genom en konstlad sänkning av dumpningsmarginalen.
37. Den metod för fastställande av de preliminära avgörandena, inbegripet de övriga dumpningsmarginalerna, som anges i skälen 24-26 bekräftas därför.
4.2. Dumpningsmarginalernas nivå
38. Det vägda genomsnittliga normalvärdet per produktslag jämfördes med det vägda genomsnittliga exportpriset fritt fabrik och i samma handelsled i enlighet med artikel 2.11 i grundförordningen.
39. Efter en översyn av beräkningarna, särskilt på grund av att normalvärdena för Kina och Ukraina hade grundats på försäljningen på de polska tillverkarnas hemmamarknad, fastställdes följande slutgiltiga dumpningsmarginaler, uttryckta som en procentandel av cif-priset gemenskapens gräns:
Plats för tabell
E. GEMENSKAPSINDUSTRIN
1. Tillverkning i gemenskapen
40. Eftersom inga nya uppgifter lämnats bekräftas avgörandena i skälen 34-36 i förordningen om preliminär tull.
2. Gemenskapsindustrin
41. Efter det att berörda parter lämnat upplysningar kan gemenskapsindustrin fastställas till att omfatta de företag som anges nedan.
42. Följande 16 klagande gemenskapstillverkare och 4 gemenskapstillverkare som stödde klagomålet och samarbetade vid undersökningen utgjorde "gemenskapsindustrin" i enlighet med artikel 4 i grundförordningen:
- Bremer Drahtseilerei Lüling GmbH (Tyskland)
- Bridon International Limited (Förenade kungariket)
- BTS Drahtseile GmbH (Tyskland)
- Cables Y Alambres Especiales Sa. (Spanien)
- Casar Drahtseilwerk Saar GmbH (Tyskland)
- Cordoaria Oliveira SA (Portugal)
- Drahtseilerei Gustav Kocks GmbH (Tyskland)
- Holding FICADI (Frankrike)
- Iscar Funi Metalliche (Italien)
- D. Koronakis SA (Grekland)
- Metalcalvi Wire Ropes (Italien)
- Midland Wire Cordage Co. Ltd (Förenade kungariket)
- Randers Rebslaareri (Danmark)
- Redaelli Tecnacordati SPA (Italien)
- Trefileurope (Frankrike)
- Tremas Y Cables S.L. (Spanien)
- Vereinigte Drahtseilwerke GmbH (Tyskland)
- Voest-Alpine Austria Draht GmbH (Österrike)
- Vornbäumen-Stahlseile GmbH (Tyskland)
- Wadra GmbH (Tyskland)
3. Gemenskapsindustrins import
43. Vissa berörda parter har ifrågasatt beräkningen av gemenskapsindustrins import.
44. Det är att märka att alla importuppgifter grundar sig på exportörernas egna exportförsäljningsuppgifter, vilka har kontrollerats. Gemenskapsindustrins import, fastställd på grundval av dessa uppgifter, motsvarade 4,4 % av förbrukningen under undersökningsperioden.
45. Slutsatsen i förordningen om preliminär tull att gemenskapsindustrins viktigaste verksamhetsområde på grund av dess låga importnivå fortfarande var stållinor bekräftas. Den låga importnivån skyddade dessutom inte heller gemenskapstillverkarna mot dumpningens skadevållande verkningar eller gjorde det möjligt för den att dra otillbörlig nytta av den berörda importen.
F. SKADA
1. Inledande anmärkningar - Undersökningsperioden
46. Det hävdades att slutsatserna beträffande skada snedvrids av att år 1994 tas med i undersökningen på grund av att importen till största del ägde rum mellan 1994 och 1995, varefter importen från de berörda länderna var stabil. Det hävdades även att gemenskapsindustrins situation var stabil från 1995 till undersökningsperioden. Till följd härav begärdes att skadeundersökningsperioden skulle inledas 1995.
47. Undersökningen har till syfte att bedöma den dumpade importens verkningar på gemenskapsindustrins ekonomiska situation under undersökningsperioden. Undersökningen innebär att trender fastställs för ett antal indikatorer på grundval av uppgifter för ett visst antal år före undersökningsperioden. Det är följaktligen ovidkommande om 1994 eller 1995 väljs som utgångspunkt för dessa trender.
48. Under alla omständigheter kan följande konstateras:
- Även om importen från de berörda länderna till största del ägde rum mellan 1994 och 1995 så fortsatte denna import trots vad som hävdats att öka efter 1995 (+ 12 % mellan 1995 och undersökningsperioden).
- Priserna på denna import under hela perioden var väsentligt lägre än gemenskapsindustrins priser.
- Denna import ledde till en väsentlig minskning av gemenskapsindustrins lönsamhet mellan 1994 och 1995 (från 1,3 % till - 0,3 %), vilken sammanföll med en minskning av marknadsandelen (- 10 procentenheter). Såsom förklarats i förordningen om preliminär tull försökte gemenskapsindustrin återta marknadsandelar genom att sänka sina priser mellan 1995 och 1996, vilket endast ledde till ytterligare förluster (från - 0,3 % till - 0,7 %). För att minska dessa förluster ökade gemenskapsindustrin ånyo sina priser mellan 1996 och 1997. Detta skedde emellertid på bekostnad av dess marknadsandelar, vilka minskade ytterligare.
- Snedvridningen av gemenskapsindustrins situation var följaktligen en följd av ett tryck både från importvolymen från de berörda länderna och den låga prisnivån på denna import.
49. På grundval av detta avvisas påståendet rörande tidpunkt för inledande av trendanalysen.
50. Den period som valts för att undersöka gemenskapsindustrins ekonomiska situation möjliggjorde följaktligen en korrekt bedömning av denna situation och återspeglar korrekt utvecklingen på marknaden för stållinor i gemenskapen.
2. Kumulation
2.1. Import från Ungern
51. En exporterande tillverkare upprepade sin begäran att import från Ungern inte skulle slås samman med importen från de andra berörda länderna. Inga nya skäl lämnades emellertid till stöd för detta. Följaktligen bekräftas avgörandet i skäl 47 i förordningen om preliminär tull.
2.2. Import från Mexiko
52. En exporterande tillverkare hävdade att importen från Mexiko inte borde slås samman med importen från de andra berörda länderna med hänvisning till att importen från Mexiko var att anse som minimal. Det hävdades även att den största delen av importen från Mexiko skedde genom en importör som var närstående en gemenskapstillverkare och att denna import inte borde beaktas vid fastställandet av omfattningen av importen från Mexiko. Den resterande skulle på så sätt vara minimal och därför borde importen från Mexiko inte slås samman med den övriga berörda importen vid skadeundersökningen.
53. Det är att märka att vid bedömningen av huruvida importen från ett berört land är att anse som minimal i enlighet med artikel 9.3 i grundförordningen skall den sammanlagda importvolymen från det berörda landet beräknas.
54. Den importnivå som anges i skälen 45 och 48 i förordningen om preliminär tull, dvs. 3 % av förbrukningen under undersökningsperioden, bekräftas därför. Påståendet att importen från Mexiko är minimal avvisas.
3. Priser för den dumpade importen
3.1. Jämförelse mellan gemenskapstillverkarnas priser och den dumpade importens priser
55. Det hävdades att de faktorer som ligger till grund för kategorisering av stållinor vid beräkningen av prisunderskridande inte möjliggör en meningsfull och korrekt prisjämförelse. Särskilt hävdades det att de faktorer som inte ingår vid beräkningen av prisunderskridandet (dvs. galvanisering, brotthållfasthet, kärna och överdrag) och ytterligare faktorer som inte finns med i frågeformuläret (tillåten diametervarians, brottöjning och brottlast) inverkar väsentligt på priserna. Det hävdades även att samma kategorisering borde användas både för beräkningen av dumpning och av skada.
56. Följande slutsatser har dragits:
- Vid prisunderskridandeberäkningen grupperades stållinorna i enlighet med antalet trådar och kardeler i linan, linans konstruktion och dess diameter. Det konstaterades att dessa faktorer hade den största inverkan på priserna för stållinor. Det konstaterades även att andra faktorer som inte ingick i prisunderskridandeundersökningen (dvs. galvanisering, brotthållfasthet, kärna och överdrag) endast var av underordnad betydelse för priserna på gemenskapsmarknaden.
Dessa prisunderskridandeberäkningar, vid vilka stållinorna grupperas på det sätt som beskrivs ovan, gjorde att man täckte en rimlig försäljningsvolym både för de exporterande tillverkarna och för gemenskapsindustrin och resultatet av dessa beräkningar ansågs därför vara både meningsfullt oeh representativt.
- Det ansågs inte nödvändigt att ta med ytterligare faktorer som inte ingick i frågeformuläret (dvs. tillåten diametervarians, brottöjning och brottlast), eftersom dessa faktorer till stor del utgörs av en kombination av de viktigaste faktorer enligt vilka stållinorna grupperas och som redan beaktats i kategoriseringen. Prisjämförelsen ansågs inte bli mer korrekt av att dessa ytterligare faktorer togs med, utan det skulle istället bli omotiverat omständligt för alla berörda parter om de togs med.
- Den kategorisering av produkterna som användes vid beräkningen av dumpningsmarginalen ansågs inte vara användbar vid beräkningen av prisunderskridande, eftersom den till största del var en jämförelse av ett företags sortiment, dvs. samma eller likadana produkter tillverkade av en och samma tillverkare som såldes på två olika marknader. Prisunderskridandeberäkningen var emellertid en jämförelse mellan ett stort antal stållinor som såldes till ett stort antal parter. Följaktligen ansåg kommissionen att den metod som använts i förordningen om preliminär tull utgjorde en rimligare grund för jämförelsen vid prisunderskridandeberäkningen, eftersom den beaktade de faktorer som mest inverkade på priserna och därför omfattade den största försäljningsvolymen.
- Inga väsentliga prisskillnader kunde heller konstateras mellan stållinorna inom samma grupp.
57. Påståendena avseende kategoriseringen av produkter i samband med prisunderskridandeberäkningen avvisas därför.
3.2. Handelsled
58. Vissa berörda parter hävdade att försäljningspriserna borde justeras för att återspegla en påstådd skillnad i handelsled, eftersom gemenskapsindustrins försäljning skedde till slutanvändare under det att de importerade produkterna generellt sett såldes till grossister/distributörer.
59. Det konstaterades att gemenskapsindustrins försäljning skett genom olika försäljningskanaler, inbegripet både grossister/distributörer och slutanvändare. Dessutom konstaterades inga genomgående eller väsentliga prisskillnader mellan de olika försäljningskanalerna.
60. Begäran om en justering för skillnader i handelsled beviljades därför inte.
4. Gemenskapsindustrins situation
61. Vissa exporterande tillverkare hävdade att gemenskapsindustrin inte hade vållats väsentlig skada i enlighet med artikel 3 i grundförordningen med hänvisning till att gemenskapens tillverkning, produktionskapacitet, priser, investeringar och produktivitet hade varit stabil eller förbättrats mellan 1994 och undersökningsperioden.
4.1. Tillverkning
62. Det konstaterades att tillverkningen hade varit stabil under den undersökta perioden (+ 1 %), vilket skall ses mot bakgrund av en lagerökning (+ 30 %) och en minskning av försäljningsvolymen (- 9 %) i enlighet med skälen 58-60 i förordningen om preliminär tull. Det bör även erinras om att förbrukningen ökade med 5 % under perioden.
4.2. Produktionskapacitet och investeringar
63. I skälen 59 och 65 i förordningen om preliminär tull konstaterades det att ökningen av produktionskapaciteten (+ 11 %) berodde på investeringar i effektivare maskiner. Detta avgörande bekräftas.
4.3. Lönsamhet
64. Vissa exporterande tillverkare ifrågasatte att gemenskapsindustrins lönsamhet skulle fastställas på grundval av den reviderade redovisningen i enlighet med skäl 64 i förordningen om preliminär tull. De hävdade att de reviderade räkenskaperna omfattade försäljning av produkter som inte omfattades av undersökningen och att de inte omfattade hela undersökningsperioden.
65. Det konstaterades att även om vissa företag kunde tillhandahålla uppgifter rörande den berörda produkten så hade vissa andra inte en kostnadsredovisning som möjliggjorde en särredovisning av den berörda produkten. I brist på sådana uppgifter ansågs den reviderade redovisningen ge tillförlitliga uppgifter om den snävaste gruppen produkter, inbegripet den berörda produkten, för vilken de nödvändiga uppgifterna om lönsamhet fanns tillgängliga. Tillverkningen av stållinor utgör den huvudsakliga verksamheten i samtliga de sex företag som ingick i stickprovet. Det konstaterades att de övriga produkter som dessa företag tillverkade (dvs. linor av rostfritt stål, stållinor med ett tvärsnitt av mindre än 3 mm, ståltråd och spännkardeler) i stort sett anknöt till den huvudsakliga verksamheten och att samma råmaterial, maskiner och personal generellt sett användes för tillverkningen av dessa.
66. Det ansågs rimligt att använda lönsamheten för 1997 istället för lönsamheten för undersökningsperioden med hänsyn till att 1997 i stort sett sammanfaller med undersökningsperioden, som omfattar perioden januari 1997-mars 1998.
67. Mot denna bakgrund ansågs den reviderade redovisningen ge en tillförlitlig och representativ bild av den berörda produktens lönsamhet i enlighet med artikel 3.8 i grundförordningen.
68. En av gemenskapstillverkarna vars räkenskapsår slutade i mars 1998 kunde endast lämna preliminära lönsamhetsuppgifter i samband med förordningen om preliminär tull. Denne har därefter inkommit med definitiva uppgifter och på grundval av dessa beräknas gemenskapsindustrins lönsamhet uppgå till - 0,3 % år 1997, vilket såsom anges ovan är representativt för undersökningsperioden. Gemenskapsindustrins lönsamhet minskade följaktligen från + 1,3 % år 1994 till - 0,3 % år 1997.
4.4. Slutsats om gemenskapsindustrins situation
69. Vissa exporterande tillverkare hävdade att gemenskapsindustrins resultat hade varit bra efter 1995 och att avgörandet att den hade vållats väsentlig skada därför inte var berättigat.
70. Det bör erinras om (se avsnitt F.1 "Inledande anmärkningar") att oavsett om 1994 eller 1995 väljs som utgångspunkt vid skadeundersökningen så har gemenskapsindustrins situation förvärrats. Även om 1995 väljs som utgångspunkt så minskade tillverkningen, försäljningsvolymen, antalet anställda och investeringarna. Lagren ökade. Marknadsandelarna var stabila (och ökade från 65,26 % till 65,64 %) och lönsamheten förblev negativ (- 0,3 %).
71. Under alla omständigheter innebär skadeundersökningen i enlighet med artikel 3.5 i grundförordningen en helhetsbedömning av dessa ekonomiska indikatorer och ingen indikator kan tagen för sig vara avgörande.
72. Detta påstående avvisas därför.
4.5. Slutsats om skada
73. Slutsatsen att gemenskapsindustrin har vållats väsentlig skada, vilken anges i skäl 68 i förordningen om preliminär tull, bekräftas.
G. ORSAKSSAMBAND
74. Eftersom inga nya uppgifter har lämnats bekräftas avgörandena i skälen 69-85 i förordningen om preliminär tull.
H. GEMENSKAPENS INTRESSE
75. Vissa parter ställde frågor med avseende på bedömningen av antidumpningsåtgärdernas inverkan på användarindustrierna.
76. Det bör erinras om att kommissionen inte mottog några svar på sitt frågeformulär från de användarindustrier som var berörda av detta förfarande (se skäl 87 i förordningen om preliminär tull). Dessutom har inga upplysningar lämnats efter offentliggörandet av förordningen om preliminär tull. Det är att märka att enligt slutsatserna i förordningen om preliminär tull skulle införandet av åtgärder inte inverka nämnvärt på användarna. Användarna har inte gjort några invändningar mot denna slutsats och den bekräftas därför.
77. Ett antal berörda parter har hävdat att gemenskapstillverkarna inte tillverkar stållinor med liten diameter och att antidumpningsåtgärderna skulle leda till en brist på detta slags stållinor på gemenskapsmarknaden. De hävdade även att detta skulle inverka negativt på sysselsättningen för de importörer som för närvarande importerar stållinor med liten diameter till gemenskapen.
78. Det bör erinras om att gemenskapsindustrin tillverkar hela sortimentet av stållinor, inbegripet sådana med liten diameter. Kommissionen drog därför slutsatsen att införandet av åtgärder inte skulle leda till en prisökning som var tillräcklig för att det skulle bli brist på stållinor med liten diameter på gemenskapsmarknaden. Kommissionen bekräftade även att det fanns ett antal alternativa försörjningskällor för stållinor som inte omfattas av antidumpningsåtgärder (se skäl 105 i förordningen om preliminär tull).
79. Mot denna bakgrund drar kommissionen slutsatsen att införandet av slutgiltiga antidumpningsåtgärder inte skulle leda till några väsentliga negativa verkningar för de ekonomiska aktörerna i gemenskapen.
I. ANTIDUMPNINGSÅTGÄRDER
1. Avslutande av förfarandet rörande Sydkorea
80. Med hänsyn till slutsatserna i skäl 24 och följande i förordningen om preliminär tull att dumpningsmarginalen för Sydkorea är minimal och att inga nya argument har framlagts mot att förfarandet rörande Sydkorea avslutas, avslutas därför förfarandet rörande import från Sydkorea utan att åtgärder införs.
2. Nivå för undanröjande av skada
81. I syfte att fastställa nivån på de slutgiltiga åtgärderna ansåg kommissionen att priserna för den dumpade importen borde ökas till en icke-skadevållande nivå. För att beräkna den nödvändiga prisökningen, dvs. skademarginalen, jämfördes priserna på den dumpade importen med gemenskapsindustrins försäljningspriser samt med tillägg för förlustmarginal och en rimlig vinstnivå. Det är att märka att till följd av att lönsamheten för gemenskapsindustrin beräknades till - 0,3 % när den beräknades på nytt 1997 (se punkt 4.3 "Lönsamhet" ovan), ändrades förlustmarginalen i målprisunderskridandeberäkningen i enlighet därmed. I övrigt bekräftas den metod för fastställande av skademarginal som anges i skäl 110 i förordningen om preliminär tull.
3. Åtaganden
82. I ett sent skede av undersökningen gjorde flera exporterande tillverkare i Kina, Mexiko och Ukraina åtaganden. När det gäller Indien och Sydafrika gjorde dessutom de exporterande tillverkarna reviderade prisåtaganden.
- Med hänsyn till att inget företag i Kina hade beviljats individuell behandling och att åtagandena inte innehöll några garantier för att de kinesiska myndigheterna skulle utöva tillräcklig kontroll, ansågs åtagandena inte godtagbara.
- När det gäller Indien (Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd), Mexiko, Sydafrika och Ukraina ansåg kommissionen att de berörda exporterande tillverkarnas prisåtaganden var godtagbara.
83. I enlighet med skäl 112 och följande i förordningen om preliminär tull hade de exporterande tillverkarna i Ungern och Polen gjort åtaganden som godtogs av kommissionen. Dessa åtaganden har justerats i överensstämmelse med de slutgiltiga avgörandena i undersökningen beträffande minimipriserna.
4. De slutgiltiga åtgärdernas form och nivå
84. De slutgiltiga åtgärderna bör utformas som en värdetull och storleken på denna bör fastställas individuellt för de samarbetsvilliga företagen. Med hänsyn till den höga graden av samarbetsvilja bör den högsta tull som tillämpas för ett samarbetsvilligt företag i det berörda landet tillämpas när det gäller de övriga exporterande tillverkarna. När det gäller de företag som gjort godtagbara prisåtaganden bör de slutgiltiga åtgärderna utgöras av åtaganden.
85. Om de dumpningsmarginaler som konstaterats för en viss exporterande tillverkare är lägre än den motsvarande ökning av importpriserna som krävs för att undanröja skadan, beräknad i enlighet med ovan, får enligt artikel 9.4 i grundförordningen storleken på den slutgiltiga tullen inte överstiga den fastställda dumpningsmarginalen.
86. Dessa tullar, uttryckta i procent av cif-nettopriset gemenskapens gräns, före tull, uppgår till följande:
Plats för tabell
87. De individuella tullsatser som anges i denna förordning har fastställts på grundval av avgörandena i denna antidumpningsundersökning. De återspeglar följaktligen den situation som konstaterades vid undersökningen. Dessa tullsatser är således endast tillämpliga på import av produkter med ursprung i de berörda länderna och som är tillverkade av just de rättssubjekt som nämns. Produkter tillverkade av andra företag än de som uttryckligen nämns i den bindande delen av denna förordning, inbegripet närstående rättssubjekt, omfattas inte av dessa tullsatser och bör beläggas med övrig tull.
88. Alla ansökningar om tillämpning av dessa individuella tullsatser (t.ex. till följd av att rättssubjektet ändrat namn) bör omgående sändas till kommissionen, liksom alla relevanta uppgifter, särskilt alla ändringar i företagets verksamhet avseende tillverkning, inhemsk försäljning och exportförsäljning som sammanhänger med namnändringen.
J. UTTAG AV PRELIMINÄRA TULLAR
89. Med hänsyn till de stora dumpningsmarginaler som konstaterats för de exporterande tillverkarna och mot bakgrund av att gemenskapsindustrin vållats allvarlig skada ansåg kommissionen att de belopp för vilka säkerhet ställts i form av en preliminär antidumpningstull enligt den provisoriska förordningen slutgiltigt bör tas ut till en tullsats motsvarande den slutgiltiga tullen, utom i de fall de preliminära tullsatserna är lägre, då dessa bör tillämpas istället.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. En slutgiltig antidumpningstull skall införas på import av linor och kablar av stål som omfattas av KN-nummer ex 7312 10 82 (Taric-nummer 7312 10 82*10), ex 7312 10 84 (Taric-nummer 7312 10 84*10), ex 7312 10 86 (Taric-nummer 7312 10 86*10), ex 7312 10 88 (Taric-nummer 7312 10 88*10) och ex 7312 10 99 (Taric-nummer 7312 10 99*10) med ursprung i Indien, Folkrepubliken Kina, Mexiko, Polen, Sydafrika, Ukraina och Ungern.
2. Följande slutgiltiga antidumpningstullsatser skall tillämpas på nettopriset cif gemenskapens gräns, före tull, på produkter tillverkade av de företag som anges nedan:
Plats för tabell
3. Om inte annat anges skall de gällande bestämmelserna om tull tillämpas.
Artikel 2
1. Utan hinder av artikel 1 skall den slutgiltiga tullen inte tillämpas på import av den produkt som beskrivs i artikel 1.1 och vilken tillverkats av de företag som anges i punkt 3 - vilkas prisåtaganden godtagits av kommissionen enligt beslut 1999/572/EG av den 13 augusti 1999 om godtagande av åtaganden i samband med antidumpningsförfarandena beträffande import av linor och kablar av stål med ursprung i Folkrepubliken Kina, Republiken Indien, Mexikos förenta stater, Republiken Polen, Republiken Sydafrika, Republiken Korea, Ukraina och Republiken Ungern(4) - och vilken exporteras direkt till och faktureras ett importföretag i gemenskapen.
2. När en ansökan om övergång till fri omsättning lämnas i enlighet med ett åtagande skall befrielse från tull beviljas om det för den relevanta medlemsstatens tullmyndigheter uppvisats en giltig åtagandefaktura som utställts av något av de företag som anges i punkt 3 och som överensstämmer med förlagan i bilagan till den provisoriska förordningen. Vad avser företaget i Ukraina, skall åtagandefakturan åtföljas av en giltig exportlicens utfärdad av myndigheterna i Ukraina enligt förlagan i bilagan.
3. Import inom ramen för gjorda och godtagna åtaganden skall deklareras enligt följande TARIC-tilläggsnummer:
Plats för tabell
Artikel 3
När det gäller import av den produkt som beskrivs i artikel 1.1 med ursprung i Indien, Folkrepubliken Kina, Mexiko, Polen, Sydafrika, Ukraina och Ungern, skall de belopp för vilka säkerhet ställts i form av en preliminär antidumpningstull enligt den provisoriska förordningen tas ut till en tullsats motsvarande den slutgiltiga tullen. De belopp för vilka säkerhet ställts och som överskrider den slutgiltiga antidumpningstullsatsen skall frisläppas.
Artikel 4
Förfarandet rörande import av den produkt som beskrivs i artikel 1.1 med ursprung i Republiken Korea skall avslutas.
Artikel 5
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 12 augusti 1999.