РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 906/2008 НА СЪВЕТА
от 15 септември 2008 година
за прекратяване на процедурата по преразглеждане на Регламент (ЕО) № 1659/2005 за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои видове магнезиеви тухли с произход от Китайската народна република
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1) (основния регламент), и по-специално член 9, параграф 4 и член 11, параграф 4 от него,
като взе предвид предложението, внесено от Комисията след консултация с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
1.1. Съществуващи мерки
(1)
С Регламент (ЕО) № 1659/2005 (2) („първоначалния регламент“) Съветът налага окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои видове магнезиеви тухли с произход от Китайската народна република („КНР“). Мерките се състоят от ad valorem митническа ставка от 39,9 %, с изключение на шест изрично посочени в първоначалния регламент дружества, по отношение на които се прилагат индивидуални митнически ставки.
1.2. Искане за преразглеждане
(2)
След налагането на окончателни мерки Комисията получи заявление да започне преразглеждане по отношение на нов износител на Регламент (ЕО) № 1659/2005 на основание член 11, параграф 4 от основния регламент, от страна на китайски производител износител, Yingkou Dalmond Refractories Co. Ltd. („заявителя“). В него заявителят твърди, че не е свързан с никой от производителите износители в КНР, които подлежат на действащите антидъмпингови мерки по отношение на магнезиеви тухли. Освен това той заяви, че не е осъществявал износ на магнезиеви тухли през първоначалния период на разследване (от 1 април 2003 г. до 31 март 2004 г.), но че е осъществявал износ на продуктите за Общността след този период.
1.3. Започване на преразглеждане по отношение на нов износител
(3)
Комисията разследва доказателствата prima facie, представени от заявителя, и ги сметна за достатъчни, за да оправдаят започването на преразглеждане в съответствие с член 11, параграф 4 от основния регламент. След консултация с Консултативния комитет и след като на засегнатото производство на Общността бе дадена възможност да представи коментара си, с Регламент (ЕО) № 1536/2007 (3) Комисията образува процедура по преразглеждане на Регламент (ЕО) № 1659/2005 по отношение на заявителя.
(4)
Съгласно Регламент (ЕО) № 1536/2007 на Комисията антидъмпинговото мито от 39,9 %, наложено с Регламент (ЕО) № 1659/2005, бе отменено по отношение на вноса на магнезиеви тухли, произвеждани и продавани за износ за Общността от заявителя. Същевременно, съгласно член 14, параграф 5 от основния регламент, на митническите власти бе разпоредено да предприемат съответни мерки, за да регистрират този внос.
1.4. Разглеждан продукт и сходен продукт
(5)
Разглежданият продукт е същият продукт, описан в първоначалния регламент, т.е. химически свързани, незакалени магнезиеви тухли, чийто магнезиев компонент съдържа не по-малко от 80 % MgO, със или без съдържание на магнезит, с произход от КНР, понастоящем класиран в кодове по КН ex 6815 91 00, ex 6815 99 10 и ex 6815 99 90 (кодове по ТАРИК 6815910010, 6815991020 и 6815999020).
(6)
Сходният продукт също е еднакъв с определения в първоначалния регламент.
1.5. Заинтересовани страни
(7)
Комисията уведоми официално производството на Общността, заявителя и представителите на страната износител за започването на процедурата по преразглеждане. На заинтересованите страни беше дадена възможност да представят писмено своите становища и да бъдат изслушани.
(8)
Комисията изпрати на заявителя формуляр на заявление за получаване на статут за третиране като дружество, работещо в условията на пазарна икономика (ТДПИ), и въпросник и получи отговор в определения за целта срок. Комисията се зае да провери цялата информация, която сметна за необходима за определянето на дъмпинга, и проведе посещения на място в сградите на заявителя и на следните свързани съдействащи дружества в КНР:
-
Yingkou Dalmond Refractories Co. Ltd. (заявителя),
-
Liaoning Qunyi Group Refractories Co. Ltd. (дружеството майка),
-
Yingkou Guangshan Refractories Co. Ltd. (свързан производител),
-
Dalian Dalmond Trading Co. Ltd. (свързан износител).
1.6. Период на разследване
(9)
Разследването на дъмпинга обхвана периода от 1 април 2006 г. до 30 септември 2007 г. („период на разследване“ или „ПР“).
2. РЕЗУЛТАТИ ОТ РАЗСЛЕДВАНЕТО
2.1. Определяне на „нов износител“
(10)
Според твърденията на производството на Общността заявителят е изнасял разглеждания продукт в Общността още през 2004 г., като тези твърдения бяха подкрепени от редица уебсайтове и каталози на заявителя, в които се споменава за извършване на продажби в Общността. В тези документи обаче не се споменава конкретно разглежданият продукт или датата на износ, а прегледът на дневника за продажбите на заявителя и свързаните с него дружества не доказа наличието на такъв износ. С разследването се потвърди, че заявителят не е осъществявал износ на разглеждания продукт през първоначалния период на разследване, както и че е започнал да осъществява износ за Общността след този период.
(11)
Освен това заявителят демонстрира в удовлетворителна степен, че няма каквито и да било връзки, преки или косвени, с никой от китайските производители износители, за които важат действащите антидъмпингови мерки по отношение на разглеждания продукт.
(12)
Следователно се потвърди, че дружеството следва да се разглежда като „нов износител“ в съответствие с член 11, параграф 4 от основния регламент.
2.2. Статут за третиране като дружество, работещо в условията на пазарна икономика (ТДПИ)
(13)
Съгласно член 2, параграф 7, буква б) от основния регламент в случаите на антидъмпингово разследване на внос с произход от КНР нормалната стойност се определя съгласно член 2, параграфи от 1 до 6 от основния регламент за производителите, за които е установено, че отговарят на критериите, изложени в член 2, параграф 7, буква в) от основния регламент, а именно че при производството и продажбата на сходния продукт преобладават условията на пазарна икономика. Тези критерии са изложени в обобщена форма по-долу:
-
бизнес решенията се вземат в отговор на сигналите на пазара, без съществена намеса от страна на държавата, и разходите отразяват пазарните стойности,
-
фирмите разполагат с ясно оформен пакет от основна счетоводна документация, която се подлага на независим одит в съответствие с Международните счетоводни стандарти („МСС“) и се прилага във всички случаи,
-
на пазара няма съществени деформации, пренесени от предишната система на непазарна икономика,
-
законите за фалита и собствеността гарантират стабилност и правна сигурност,
-
валутният обмен се извършва по пазарен курс.
(14)
Заявителят поиска статут за ТДПИ в съответствие с член 2, параграф 7, буква б) от основния регламент и бе приканен да попълни формуляр на заявление за получаване на статут за ТДПИ.
(15)
В процеса на разследването заявителят подаде няколко формуляра за статут за ТДПИ за свързаните с него дружества. След проведен анализ на формулярите Комисията определи за одобрение четири заявления за ТДПИ на заети в производството и продажбата на разглеждания продукт дружества. Въпросните дружества са изброени в съображение 8 от настоящия регламент. В късен етап от разследването обаче бе установено, че заявителят е свързан с друг производител и друг износител на разглеждания продукт, намиращи се в КНР. Въпросните дружества не бяха попълнили отделен формуляр за статут за ТДПИ, в резултат на което не бе възможно да се направи оценка на положението на цялата група, в рамките на която работи заявителят.
(16)
Комисията има установена практика да извършва проверка дали като цяло дадена група свързани дружества отговаря на условията за ТДПИ. Това се смята за необходимо, за да се избегне продажбите на група компании да бъдат канализирани през едно от свързаните дружества в групата, ако на въпросното дружество се даде преференциална индивидуална митническа ставка. Поради това в случаите, когато филиал или някакво друго свързано дружество е производител и/или продавач на разглеждания продукт, всички тези свързани дружества следва да представят формуляр с искане за ТДПИ, за да бъде направено разследване за това, дали са спазени критериите в член 2, параграф 7, буква в) от основния регламент. Само по себе си неоповестяването на съществуването на въпросните дружества е достатъчно основание да се направи заключението, че не може да се установи дали групата като цяло отговаря на всички условия за ТДПИ.
(17)
При все това следва да се отбележи, че при разследването се установи, че от четирите дружества в групата, които подадоха формуляри за ТДПИ, само едно дружество отговаря на всички условия за предоставяне на статут за ТДПИ. Останалите три дружества не отговарят на първите три критерия, упоменати в съображение 13 по-горе.
(18)
Що се касае до дружеството майка, то не успя да докаже, че в работата му няма намеса от държавата. На първо място, не можа да се установи източникът на капитала на учреденото през 2001 г. дружество, а счетоводните сметки, отразяващи внасянето на капитала, не можеше да бъдат изравнени (първи критерий). На второ място, дружеството не доказа, че разполага с ясно оформен пакет основна счетоводна документация, изготвена и одитирана в съответствие с МСС. По-конкретно, дружеството не разполагаше със своя собствена одитирана документация. То разполагаше само с одитирани консолидирани финансови отчети, специално изготвени по искане на кредитор. Освен това в неодитираната счетоводна документация също така се откриха няколко нарушения на МСС, касаещи дълготрайните активи и амортизацията, отчитането на някои активи и преоценката на активите (втори критерий).
(19)
Що се касае до заявителя, той не успя да докаже, че в работата му няма намеса от държавата. По-конкретно, в учредителния му акт, за който държавните органи бяха информирани, за да издадат търговско разрешение, се съдържаха ограничения за извършване на продажби на вътрешния пазар. Освен това дружеството не беше в състояние да представи договор за предоставяне на енергия (първи критерий). На второ място, въпросното дружество не доказа, че разполага с ясно оформен пакет основна счетоводна документация, изготвена и одитирана в съответствие с МСС (втори критерий). И на последно място, заявителят не доказа, че не е засегнат от съществени деформации, пренесени от предишната система на непазарна икономика, по-конкретно поради това че не всичките първоначални активи на дружеството са били независимо оценени и поради това че то се е възползвало от съществени данъчни отстъпки (трети критерий).
(20)
По отношение на третото дружество, то не доказа, че бизнес решенията са вземани в отговор на пазарните сигнали без съществена намеса от държавата и че разходите му отразяват пазарните стойности (първи критерий). На второ място, дружеството не доказа, че разполага с ясно оформен пакет основна счетоводна документация, изготвена и одитирана в съответствие с МСС: бяха отбелязани няколко нарушения на МСС, като закъснение при отчитането на приходите или неправилна амортизация на дълготрайните активи (втори критерий). И на последно място, дружеството не доказа, че не е засегнато от съществени деформации, пренесени от предишната система на непазарна икономика, по-конкретно поради това, че първоначалните активи на дружеството не можеха да бъдат сметнати като независимо оценени (трети критерий).
(21)
Предвид гореизложените факти и съображения на заявителя и на групата като цяло, в която той работи, не можеше да се предостави ТДПИ.
(22)
На производството на Общността, на заявителя и на органите в страната износител беше дадена възможността да изложат своите коментари по заключенията по отношение на ТДПИ. Само заявителят предостави своите коментари.
(23)
Първо, заявителят заяви, че двете дружества, чието съществуване бе открито на късен етап от разследването, както е упоменато в съображение 15 по-горе, не е трябвало да подават заявления за ТДПИ. Според заявителя заявленията за ТДПИ следва да се подават от производителите и търговците на продукта по време на ПР. Въпросните две дружества не бяха заети в производството или продажбата на разглеждания продукт по време на ПР и след това, защото свързаният износител беше ликвидиран в началото на 2008 г., като свързаният производител не е бил изцяло функциониращ по време на ПР, поради това че не е получил разрешение за производство.
(24)
В този смисъл се припомня, че на заявителя беше дадена възможността, както и формуляри, за кандидатстване за статут за ТДПИ за повечето от свързаните дружества. Обаче той не разкри за съществуването на тези две дружества в определения за целта срок, както е обяснено по-долу в съображения 25 и 26.
(25)
Съществуването на предполагаемия ликвидиран износител беше открито от Комисията и потвърдено от заявителя точно преди посещението на място в КНР. Дружеството не подаде заявление за статут за ТДПИ и освен това въпреки молбата от Комисията заявителят не представи счетоводна документация и друга информация, имаща отношение по въпроса, за да се изясни какви точно са дейностите на това дружество по време на ПР. Следователно Комисията не беше в състояние да установи, че това дружество не е било заето с продажбата на разглеждания продукт по време на ПР.
(26)
Що се касае до свързания производител, Комисията беше уведомена за съществуването му по време на проверката на място в КНР и тъй като въпросният производител се намира в друга провинция, Комисията не беше в състояние да провери на място конкретното естество на работата му и дали всъщност дружеството не е започнало производство на разглеждания продукт. Беше установено, че независимо от това, че дружеството все още нямаше разрешение за производство, търговското му разрешение, връчено му през 2007 г., т.е. по време на ПР, обхваща и производството на разглеждания продукт. Следователно споменатият свързан производител е трябвало да подаде заявление за статут за ТДПИ.
(27)
Неразкриването на съществуването на въпросните две дружества и неподаването на заявления за ТДПИ лиши Комисията от възможността да потвърди подадената впоследствие информация за дейността им и да направи оценка на това, дали групата от дружества отговаря на условията за предоставяне на статут за ТДПИ.
(28)
Освен това заявителят твърдеше, че дружеството майка не е трябвало да бъде включено в обхвата на разследването по отношение на ТДПИ, предвид това, че то не е нито производител, нито износител на разглеждания продукт.
(29)
Дружеството майка упражнява контрол върху свързаните си дружества, включително и техните дейности, по отношение на разглеждания продукт. Затова всяка констатация, според която дружеството майка не спазва принципите на пазарната икономика, има пряко отражение върху цялата група. При разследването се установи, че съществуват много силни връзки между дружеството майка и клоновете ѝ, и по-конкретно със заявителя и друго оказващо съдействие дружество от групата, ангажирано с разглеждания продукт. Между споменатите дружества бяха извършени множество сделки. В допълнение към това активите и режийните разходи не бяха ясно разграничени. Освен това по време на посещението на място дружеството майка заяви намерението си да произвежда в бъдеще магнезиеви тухли, като в търговското му разрешително нямаше никакви разпоредби, които да попречат на дружеството в тази насока. Предвид това този аргумент трябваше да бъде отхвърлен.
(30)
Заявителят потвърди, че дружеството, упоменато в съображение 20 по-горе, не отговаря на всички критерии за ТДПИ, но заяви, че то повече не следва да се смята за производител, тъй като в момента отдава под наем производствените си съоръжения на друг свързан производител.
(31)
В това отношение бе установено, че въпросното дружество има възможността отново да започне свое производство във всеки момент в бъдеще. Следователно този аргумент трябваше да бъде отхвърлен.
(32)
Заявителят направи и други твърдения и приведе в доказателство и други подробности, според които се доказва, че споменатото в съображение 19 по-горе дружество отговаря на всички критерии за статут за ТДПИ. Тези твърдения са описани и обсъдени по-долу.
(33)
По отношение на първия критерий заявителят твърди и че ограничението в учредителния акт е напълно индивидуална договореност между акционерите, в която държавата няма намеса. Заявителят твърди и че според китайското облигационно право няма задължение за сключване на писмен договор за доставка на енергия.
(34)
В този смисъл се отбелязва, че според китайското облигационно право учредителните актове имат обвързваща сила за дружеството, акционерите, директорите, надзорниците и висшите ръководни кадри. Освен това се изисква учредителният акт и всички негови промени да се регистрират в държавните органи. Обратно на твърдението на заявителя беше констатирано, че в китайското облигационно право ясно се говори за договори за доставка и изразходване на енергия и се съдържат ясни разпоредби относно съдържанието на такива договори. Въз основа на това аргументите по отношение на първия критерий бяха отхвърлени.
(35)
По отношение на втория критерий заявителят представи документи, според които констатираните недостатъци на счетоводната документация, по-конкретно по отношение на сделките между свързаните дружества, са били коригирани към края на април 2008 г., като така заяви, че вторият критерий е бил спазен.
(36)
В това отношение се отбелязва, че която и да е предполагаема корекция, направена през 2008 г., не променя факта, че документацията на заявителя, подадена с формуляра за заявлението, не е била надеждна, както е посочено в съображение 19 по-горе. Въз основа на това посоченият аргумент трябваше да бъде отхвърлен.
(37)
По отношение на третия критерий заявителят твърди, че докладът за потвърждение на капитала, представен с формуляра за заявление за ТДПИ, би трябвало сам по себе си да е достатъчен за удостоверяването на активите. Освен това заявителят твърди и че данъчните отстъпки не е трябвало да бъдат взети предвид в рамките на настоящото антидъмпингово разследване, тъй като този въпрос касае само антисубсидийните разследвания.
(38)
Отбелязва се, че при разследването е установено, че докладът за потвърждаване на капитала е определен като погрешен, затова не може да се смята за независима база на оценката на активите. Що се касае до данъчните отстъпки за заявителя, смята се, че това значително нарушава финансовата ситуация на дружеството и наистина има въздействие върху третия критерий за статут за ТДПИ. Следователно посочените аргументи по отношение на третия критерий трябваше да бъдат отхвърлени.
(39)
Въз основа на гореизложеното Комисията поддържа констатациите си и заключенията си по отношение на критерии от едно до три. Следователно се потвърждава, че на заявителя и на групата, в чиито рамки той работи, не може да се даде статут за ТДПИ.
2.3. Индивидуално третиране (ИТ)
(40)
В допълнение към член 2, параграф 7 от основния регламент мито за цялата страна, ако има такова, се установява за страните, които попадат в обхвата на посочения член, освен в случаите, когато дружествата са в състояние да докажат, че отговарят на всички критерии за индивидуално третиране (ИТ), изложени в член 9, параграф 5 от основния регламент. Тези критерии са изложени в обобщена форма по-долу:
-
при контролирани изцяло или частично от чуждестранни лица предприятия или при съвместни предприятия износителите имат право да репатрират капитала и печалбите,
-
експортните цени, количествата, условията и параметрите на продажбата се определят свободно,
-
повечето от акциите са на частни лица и трябва да се докаже, че дружеството е достатъчно независимо от намесата на държавата,
-
обмяната на валута се извършва по пазарен курс,
-
държавната намеса не е такава, че да позволи заобикаляне на мерките, ако на отделните износители се определят различни митнически ставки.
(41)
Заявителят, освен че поиска статут за ТДПИ, изиска и за ИТ, в случай че не му бъде разрешено ТДПИ.
(42)
Както е обяснено в съображение 16 по-горе, Комисията има установена практика да извършва проверка дали като цяло дадена група свързани дружества отговаря на условията за ИТ. Както е посочено в съображение 15, по време на ПР един допълнителен производител и един износител, свързани със заявителя, не оказаха съдействие по време на настоящото разследване. Следователно не може да се направи извод дали споменатите две дружества отговарят на критериите за ИТ.
(43)
Поради това бе направено заключението, че на заявителя не следва да се предоставя статут нито за ТДПИ, нито за ИТ.
(44)
На заявителя и на органите в страната износител и на заинтересованите страни беше дадена възможността да изложат своите коментари по горните заключения. Само заявителят предостави коментарите си, изложени по-долу.
(45)
Заявителят първо повтори своето твърдение, че разследването на ТДПИ и ИТ следва да се съсредоточи само върху производители и търговци на разглеждания продукт по време на ПР и заяви, че двете дружества, които не са оказвали съдействие, не са били заети с производството или продажбата на разглеждания продукт. Освен това той изтъкна, че служителите на Комисията са получили цялата необходима информация за оценка на ИТ за двете дружества, които не са оказали съдействие, докато са извършвали проверката на място.
(46)
По отношение на първото твърдение се отбелязва, че точните дейности на тези две дружества по време на ПР не е могло да бъдат проверени, докато е траело посещението на място, именно поради липсата на съдействие, както по-конкретно е упоменато в съображение 15 по-горе. Следователно заявителят не е доказал, че двете дружества, които не са оказали съдействие, не са произвеждали или не са били заети с продажбата на разглеждания продукт по време на ПР. Отбелязва се и че каквато и да е била дейността на производителя по време на ПР, то тя следва да бъде включена в оценката на групата поради причините, обяснени по-конкретно в съображение 16 по-горе. Така се твърди, че посочените две дружества е трябвало да съдействат по време на разследването.
(47)
Както е упоменато в съображения 24-27 по-горе, предоставената по време на проверката на място информация е била недостатъчна за изготвянето на оценка по отношение на ИТ за двете дружества, които не са оказвали съдействие. Освен това тази информация не е била предоставена в определения за предоставянето на формуляра за ИТ срок и е била предоставена толкова късно, че не е било възможно тя да бъде проверена от Комисията. Следователно, посоченият аргумент трябваше да бъде отхвърлен.
(48)
Заявителят добави и че сегашната практика на Комисията да разглежда критериите за ИТ е в нарушение на член 2.3 от Антидъмпинговото споразумение на СТО, тъй като посоченото споразумение следва да се смята за неразделна част от правния ред на ЕО.
(49)
Предвид липсата на съдействие от страна на свързаните дружества, обаче, критериите за ИТ не бяха преглеждани по-подробно и въпросът със съвместимостта им с правилата на СТО бе сметнат за безпредметен в конкретния случай. Следователно разглеждането на този аргумент не можеше да продължи.
(50)
Предвид гореизложените факти и съображения се потвърждава, че на заявителя и на групата, в която той работи, не може да се предостави ИТ.
3. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(51)
Целта на настоящата процедура по преразглеждане бе да се определи индивидуалният дъмпингов марж за заявителя, за който се твърдеше, че е различен от текущия остатъчен марж, приложим към вноса на разглеждания продукт от КНР. Искането се базираше основно на твърдението, че заявителят е изпълнил условията за ТДПИ.
(52)
Тъй като при разследването се констатира по-конкретно, че при липсата на съдействие от страна на свързания със заявителя производител и износител на заявителя не се предоставя статут нито за ТДПИ, нито за ИТ, Комисията не можеше да установи, че индивидуалният дъмпингов марж за заявителя е действително различен от остатъчния дъмпингов марж, установен в първоначалното разследване. По тази причина искането на заявителя следва да бъде отхвърлено и процедурата по преразглеждане, свързано с нов износител, да бъде прекратена. Следователно остатъчното антидъмпингово мито, установено по време на първоначалното разследване, т.е. 39,9 %, следва да се запази по отношение на заявителя.
4. НАЛАГАНЕ НА АНТИДЪМПИНГОВОТО МИТО СЪС ЗАДНА ДАТА
(53)
Тъй като в резултат на преразглеждането по отношение на дружеството бе определено наличието на дъмпинг, антидъмпинговото мито, приложимо за дружеството, следва да се наложи със задна дата върху вноса на разглеждания продукт, осъществен след регистрацията съгласно член 3 от Регламент (ЕО) № 1536/2007.
5. ОПОВЕСТЯВАНЕ И ПРОДЪЛЖИТЕЛНОСТ НА МЕРКИТЕ
(54)
Заявителят бе информиран за съществените факти и съображения, на основата на които съществуваше намерение да се наложи окончателно антидъмпингово мито върху неговия внос в Общността, и му бе дадена възможност да изрази мнението си.
(55)
Настоящото преразглеждане не засяга датата, на която действието на Регламент (ЕО) № 1659/2005 изтича съгласно член 11, параграф 2 от основния регламент,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Процедурата по преразглеждане, свързано с нов износител, започната с Регламент (ЕО) № 1536/2007, се прекратява и антидъмпинговото мито, което съгласно член 1 от Регламент (ЕО) № 1659/2005 е приложимо „за всички останали дружества“ в Китайската народна република, се налага за вноса, определен в член 1 от Регламент (ЕО) № 1536/2007.
2. Антидъмпинговото мито, приложимо в съответствие с член 1 от Регламент (ЕО) № 1659/2005 за „всички други дружества“ в Китайската народна република, се налага считано от 22 декември 2007 г. за вноса на някои магнезиеви тухли, регистриран в съответствие с член 3 от Регламент (ЕО) № 1536/2007.
3. На митническите органи се възлага да преустановят регистрационния режим на внос, извършван съгласно член 3 от Регламент (ЕО) № 1536/2007.
4. Освен ако не е посочено друго, се прилагат действащите разпоредби относно митата.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 1, параграф 2 се прилага считано от 22 декември 2007 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 15 септември 2008 година.
RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 906/2008
av den 15 september 2008
om avslutande av översynen avseende en ny exportör av förordning (EG) nr 1659/2005 beträffande införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa tegelstenar av magnesia med ursprung i Folkrepubliken Kina
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1) (nedan kallad grundförordningen), särskilt artiklarna 9.4 och 11.4,
med beaktande av det förslag som kommissionen lagt fram efter samråd med rådgivande kommittén, och
av följande skäl:
1. FÖRFARANDE
1.1 Gällande åtgärder
(1)
Genom förordning (EG) nr 1659/2005 (2) (nedan kallad den ursprungliga förordningen) införde rådet en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa tegelstenar av magnesia med ursprung i Folkrepubliken Kina. Åtgärderna består av en värdetullsats på 39,9 %, med undantag för sex företag som särskilt anges i den ursprungliga förordningen, för vilka individuella tullsatser gäller.
1.2 Begäran om översyn
(2)
Sedan slutgiltiga åtgärder införts mottog kommissionen från en kinesisk exporterande tillverkare, Yingkou Dalmond Refractories Co. Ltd (nedan kallad den sökande), en ansökan om att inleda en översyn avseende en ny exportör av förordning (EG) nr 1659/2005, i enlighet med artikel 11.4 i grundförordningen. Den sökande hävdade att den inte var närstående någon av de exporterande tillverkare i Kina som omfattas av de antidumpningsåtgärder som tillämpas på tegelstenar av magnesia. Företaget gjorde vidare gällande att det inte hade exporterat tegelstenar av magnesia under den ursprungliga undersökningsperioden (1 april 2003-31 mars 2004) utan hade exporterat dem till gemenskapen efter den perioden.
1.3 Inledande av en översyn avseende en ny exportör
(3)
Kommissionen granskade den bevisning som lagts fram av den sökande och ansåg att den var tillräcklig för att motivera inledandet av en översyn enligt artikel 11.4 i grundförordningen. Efter samråd med rådgivande kommittén och efter det att den berörda gemenskapsindustrin givits tillfälle att lämna synpunkter inledde kommissionen genom förordning (EG) nr 1536/2007 (3) en översyn av förordning (EG) nr 1659/2005 med avseende på den sökande.
(4)
Enligt förordning (EG) nr 1536/2007 upphävdes den antidumpningstull på 39,9 % som införts genom förordning (EG) nr 1659/2005 för sådan import av tegelstenar av magnesia som den sökande tillverkat och sålt för export till gemenskapen. I enlighet med artikel 14.5 i grundförordningen fick tullmyndigheterna samtidigt instruktioner om att vidta lämpliga åtgärder för att registrera sådan import.
1.4 Berörd produkt och likadan produkt
(5)
Den berörda produkten är densamma som beskrivs i den ursprungliga förordningen, dvs. kemiskt bundna, obrända tegelstenar av magnesia där beståndsdelen magnesia innehåller minst 80 % MgO, med eller utan magnesit, med ursprung i Folkrepubliken Kina som klassificeras enligt KN-nummer ex 6815 91 00, ex 6815 99 10 och ex 6815 99 90 (Taric-nummer 6815910010, 6815991020 och 6815999020).
(6)
Den likadana produkten är också den samma som i den ursprungliga förordningen.
1.5 Berörda parter
(7)
Kommissionen underrättade officiellt gemenskapsindustrin, den sökande och företrädarna för exportlandet om att översynen hade inletts. De berörda parterna gavs tillfälle att skriftligen lämna synpunkter och bli hörda.
(8)
Kommissionen sände också en blankett för ansökan om marknadsekonomisk status och ett frågeformulär till den sökande och mottog svar inom den fastställda tidsfristen. Kommissionen strävade efter att kontrollera alla uppgifter som den ansåg vara nödvändiga för att fastställa om dumpning förelåg och utförde kontrollbesök på plats hos den sökande och följande samarbetsvilliga närstående företag i Kina:
-
Yingkou Dalmond Refractories Co. Ltd (den sökande).
-
Liaoning Qunyi Group Refractories Co. Ltd (moderbolaget).
-
Yingkou Dalmond Refractories Co. Ltd (närstående tillverkare).
-
Dalian Dalmond Trading Co. Ltd (närstående exportör).
1.6 Undersökningsperiod
(9)
Undersökningen av dumpningen omfattade perioden 1 april 2006 - 30 september 2007 (nedan kallad undersökningsperioden).
2. RESULTAT AV UNDERSÖKNINGEN
2.1 Ställning som ny exportör
(10)
Gemenskapsindustrin hävdade att den sökande redan 2004 exporterade den berörda produkten till gemenskapen och kunde som belägg för detta påstående visa en rad webbplatser och kataloger från den sökande, där försäljning till gemenskapen nämns. I dessa dokument nämns dock varken den berörda produkten eller datumet för exporten, och undersökningen av den sökandes och dess närstående företags kundreskontra visade inga tecken på sådan export. Det bekräftades vid undersökningen att den sökande inte hade exporterat den berörda produkten under den ursprungliga undersökningsperioden utan att exporten till gemenskapen hade påbörjats efter denna period.
(11)
Den sökande kunde dessutom på ett tillfredsställande sätt visa att företaget inte hade några direkta eller indirekta band till någon av de kinesiska exporterande tillverkare som omfattas av de gällande antidumpningsåtgärderna för den berörda produkten.
(12)
Därmed bekräftas att företaget bör betraktas som ”ny exportör” i enlighet med artikel 11.4 i grundförordningen.
2.2 Marknadsekonomisk status
(13)
Vid antidumpningsundersökningar som rör import från Kina ska enligt artikel 2.7 b i grundförordningen normalvärdet bestämmas i enlighet med punkterna 1-6 i artikel 2 i grundförordningen för de tillverkare som konstaterats uppfylla kriterierna i artikel 2.7 c i grundförordningen, dvs. i de fall det visas att marknadsekonomiska förhållanden råder i samband med tillverkning och försäljning av den likadana produkten. Dessa kriterier kan sammanfattas på följande sätt:
-
Företagets beslut fattas som svar på marknadssignaler utan något större statligt inflytande och dess kostnader återspeglar marknadsvärden.
-
Företagen har en enda uppsättning räkenskaper som är föremål för en oberoende revision i överensstämmelse med internationella redovisningsstandarder och tillämpas för alla ändamål.
-
Det förekommer inte några betydande snedvridningar till följd av det tidigare icke-marknadsekonomiska systemet.
-
Lagar om konkurser och ägandeförhållanden garanterar stabilitet och rättssäkerhet.
-
Valutaomräkning sker till marknadskurser.
(14)
Den sökande begärde i enlighet med artikel 2.7 b i grundförordningen marknadsekonomisk status och uppmanades att fylla i ansökningar om sådan status.
(15)
I samband med undersökningen lämnade den sökande in en rad ansökningar om marknadsekonomisk status för dess närstående företag. Efter att den granskat ansökningarna identifierade kommissionen fyra ansökningar om marknadsekonomisk status som ska kontrolleras från företag som tillverkar och säljer den berörda produkten. Dessa företag anges i skäl 8 i denna förordning. Vid ett senare skede i undersökningen fann man emellertid att den sökande var närstående en annan tillverkare och en annan exportör av den berörda produkten i Kina. Dessa företag hade inte fyllt i separata ansökningar om marknadsekonomisk status och det var därför inte möjligt att bedöma situationen för hela den grupp inom vilken den sökande är verksam.
(16)
Kommissionen har som praxis att när det gäller en grupp av närstående företag alltid undersöka om gruppen som helhet uppfyller villkoren för att beviljas marknadsekonomisk status. Detta är nödvändigt för att undvika att en företagsgrupps försäljning kanaliseras via ett av de närstående företagen i gruppen, om det företaget skulle beviljas en individuell förmånstullsats. Om ett dotterbolag eller något annat närstående företag tillverkar eller säljer den berörda produkten, måste därför alla sådana närstående företag ansöka om marknadsekonomisk status så att en undersökning kan göras för att fastställa om de uppfyller kriterierna i artikel 2.7 c i grundförordningen. Om den sökande inte kan lägga fram uppgifter om dessa företag är detta tillräckligt för att man ska kunna dra slutsatsen att det inte går att fastställa om hela gruppen uppfyller alla villkor för marknadsekonomisk status.
(17)
Det bör dock noteras att undersökningen visade att av de fyra företag i gruppen som lämnade in ansökningar om marknadsekonomisk status, var det endast ett av dem som uppfyllde alla villkoren för att beviljas marknadsekonomisk status. De övriga tre uppfyllde inte de tre första kriterierna i skäl 13 ovan.
(18)
När det gäller moderbolaget kunde det inte styrka att det inte stod under statligt inflytande. För det första kunde det inte redovisa källan till kapitalet för företaget, som bildades 2001, och räkenskaperna som visar kapitalimporten gick inte ihop (kriterium 1). För det andra kunde företaget inte styrka att det hade en enda uppsättning räkenskaper som utarbetats och reviderats i enlighet med internationella redovisningsstandarder. Företaget hade närmare bestämt inga individuella reviderade räkenskaper. Det hade endast reviderade konsoliderade redovisningar, som utarbetats efter anmodan från en fordringsägare. De oreviderade individuella räkenskaperna visade dessutom flera överträdelser gentemot internationella redovisningsstandarder, när det gäller fasta tillgångar och avskrivningar, bokföring av vissa tillgångar och omvärdering av tillgångar (kriterium 2).
(19)
När det gäller den sökande kunde företaget inte styrka att det inte stod under statligt inflytande. I synnerhet innehöll bolagsordningen, som den sökande skickat till de statliga myndigheterna för att få företagslicens, restriktioner för försäljning på den inhemska marknaden. Dessutom kunde inte företaget visa ett kontrakt för energiförsörjningen (kriterium 1). För det andra kunde företaget inte styrka att det hade en enda uppsättning räkenskaper som utarbetats och reviderats i enlighet med internationella redovisningsstandarder (kriterium 2). Slutligen kunde den sökande inte styrka att det inte förekom några betydande snedvridningar till följd av det tidigare icke-marknadsekonomiska systemet, i synnerhet eftersom inte alla företagets ursprungliga tillgångar hade utvärderats separat och eftersom företaget drog fördel av betydande skattelättnader (kriterium 3).
(20)
När det gäller det tredje företaget kunde det inte styrka att affärsbeslut fattas som svar på marknadssignaler, utan något större statligt inflytande, och att dess kostnader återspeglar marknadsvärden (kriterium 1). För det andra kunde företaget inte styrka att det hade en enda uppsättning räkenskaper som utarbetats och reviderats i enlighet med internationella redovisningsstandarder. Flera överträdelser gentemot internationella redovisningsstandarder noterades, t.ex. sen bokföring av inkomster eller inkorrekt avskrivning av anläggningstillgångar (kriterium 2). Slutligen kunde företaget inte visa att det inte förekom några betydande snedvridningar till följd av det tidigare icke-marknadsekonomiska systemet, i synnerhet eftersom inte alla företagets ursprungliga tillgångar kunde anses vara separat utvärderade (kriterium 3).
(21)
Mot bakgrund av ovanstående omständigheter och överväganden kan marknadsekonomisk status inte beviljas den sökande och den grupp av företag som den tillhör.
(22)
Gemenskapsindustrin, den sökande och myndigheterna i det exporterande landet gavs tillfälle att kommentera slutsatserna beträffande marknadsekonomisk status. Endast den sökande lämnade synpunkter.
(23)
Den sökande hävdade först att de två företag som upptäckts vid ett senare skede i undersökningen (se skäl 15) inte var tvungna att lämna in ansökningar om marknadsekonomisk status. Enligt den sökande borde ansökningar om marknadsekonomisk status lämnas in av tillverkare och handlare av den berörda produkten under undersökningsperioden. De två företagen i fråga tillverkade eller sålde inte den berörda produkten under undersökningsperioden eller därefter eftersom den närstående exportören hade gått i konkurs i början av 2008, och den närstående tillverkaren hade inte varit i drift fullt ut under undersökningsperioden eftersom den inte hade fått någon tillverkningslicens.
(24)
Det bör här noteras att den sökande fick möjlighet att lämna och lämnade in ansökningar om marknadsekonomisk status för de flesta av dess närstående företag. Den sökande lade dock inte fram uppgifter om dessa två företags existens inom de fastställda tidsfristerna (se skäl 25 och 26).
(25)
Kommissionen fick kännedom om den exportör som enligt uppgift hade gått i konkurs och detta bekräftades av den sökande strax före kontrollbesöket i Kina. Företaget lämnade inte in någon ansökan om marknadsekonomisk status och dessutom presenterade den sökande inte, trots påtryckningar från kommissionen, några räkenskaper eller andra relevanta uppgifter för att tydliggöra detta företags exakta verksamhet under undersökningsperioden. Kommissionen kunde därför inte fastställa att detta företag inte hade sålt den berörda produkten under undersökningsperioden.
(26)
Kommissionen fick kännedom om den närstående tillverkarens existens under kontrollbesöket i Kina och eftersom denna tillverkare var verksam i en annan provins kunde kommissionen inte på plats kontrollera företagets exakta verksamhet och inte heller om företaget hade påbörjat tillverkningen av den berörda produkten. Man konstaterade att även om företaget ännu inte hade fått tillverkningslicens, omfattar dess företagslicens från 2007, dvs. under undersökningsperioden, tillverkning av den berörda produkten. Denna närstående tillverkare borde därför ha lämnat in en ansökan om marknadsekonomisk status.
(27)
Eftersom kommissionen inte fått information om dessa två företags existens och eftersom de inte lämnat in ansökningar om marknadsekonomisk status fråntogs kommissionen möjligheten att kontrollera de uppgifter om verksamheten som lämnats in i efterhand och att bedöma huruvida företagsgruppen uppfyller kraven för marknadsekonomisk status.
(28)
Den sökande hävdade också att moderföretaget inte skulle ha inkluderats i undersökningen om marknadsekonomisk status eftersom det varken är tillverkare eller exportör av den berörda produkten.
(29)
Moderbolaget utövar kontroll över dess närstående företag, inklusive över deras verksamhet när det gäller den berörda produkten. Därför kommer alla slutsatser som visar att moderbolaget inte respekterar de marknadsekonomiska principerna att ha direkta effekter på hela gruppen. Undersökningen visade att det finns starka förbindelser mellan moderbolaget och dess dotterbolag, särskilt med den sökande och ett annat samarbetsvilligt företag i gruppen som är involverat i den berörda produkten. Det förekom många transaktioner mellan de nämnda företagen. Dessutom var tillgångarna och de indirekta omkostnaderna inte tydligt skilda åt. Under kontrollbesöken angav moderbolaget dessutom att det hade för avsikt att tillverka tegelstenar av magnesia i framtiden och att det inte fanns något i företagslicensen som hindrade företaget från detta. Därför måste detta påstående också avslås.
(30)
Den sökande medgav att det företag som nämns i skäl 20 inte uppfyller alla kriterier för marknadsekonomisk status, men hävdade att det inte längre borde betraktas som en tillverkare eftersom det för tillfället hyrde ut sin tillverkningsanläggning till en närstående tillverkare.
(31)
I detta sammanhang konstaterade kommissionen att företaget har kapacitet att själv ta upp tillverkningen när som helst i framtiden. Följaktligen avvisas detta påstående.
(32)
Den sökande lade fram ytterligare påstående och lade fram nya element som skulle visa att det företag som nämns i skäl 19 uppfyller alla kriterierna för marknadsekonomisk status. Dessa påståenden beskrivs och diskuteras nedan.
(33)
När det gäller kriterium 1 hävdade den sökande att alla restriktioner i bolagsordningen är ett helt privat avtal mellan aktieägarna som staten inte blandar sig i. Den sökande hävdade också att den kinesiska avtalsrätten inte innehöll någon skyldighet att sluta ett skriftligt avtal om energiförsörjning.
(34)
I detta sammanhang bör det noteras att det i den kinesiska avtalsrätten föreskrivs att ett företags bolagsordning är bindande för företaget, aktieägare, direktörer, tillsynspersonal och den högsta ledningen. Dessutom ska bolagsordningen och eventuella ändringar av den registreras hos de statliga myndigheterna. I motsats till den sökandes påståenden fann kommissionen också att den kinesiska avtalsrätten tydligt hänvisar till kontrakt för energiförsörjning och energianvändning och att den innehåller tydliga bestämmelser om innehållet i sådana kontrakt. Mot bakgrund av detta avslogs påståendena angående kriterium 1.
(35)
När det gäller kriterium 2 lade den sökande fram handlingar som skulle visa att bristerna i räkenskaperna, särskilt vad gäller en transaktion mellan närstående företag, hade rättats till senare i april 2008, och den sökande hävdade att kriterium 2 därmed var uppfyllt.
(36)
Det bör i detta sammanhang noteras att eventuella kompenserande åtgärder som vidtagits under 2008 inte kan ändra det faktum att den sökandes räkenskaper som åtföljde ansökan inte var tillförlitliga (se skäl 19). På grundval av detta avvisades påståendet.
(37)
När det gäller kriterium 3 hävdade den sökande att den kontrollrapport beträffande kapital som den lämnat i sin ansökan om marknadsekonomisk status borde vara tillräcklig i sig för att intyga utvärderingen av tillgångarna. Den sökande hävdade också att man inte borde ha beaktat skattelättnaderna inom ramen för den nuvarande antidumpningsundersökningen eftersom detta bara är relevant vid antisubventionsunderökningar.
(38)
Det bör noteras att undersökningen visade att kontrollrapporten beträffande kapital innehöll fel och därför inte kan anses vara en tillförlitlig, oberoende grund för utvärderingen av tillgångarna. När det gäller de skattelättnader som den sökande beviljats ansåg man att detta på ett betydande sätt snedvridit företagets ekonomiska situation och att det haft betydelse för det tredje kriteriet för marknadsekonomisk status. Dessa påståenden i samband med kriterium 3 avvisades därför.
(39)
Mot bakgrund av ovannämnda höll kommissionen fast vid sina slutsatser när det gäller kriterium 3. Det bekräftas alltså härmed att den sökande och den grupp inom vilken denne är verksam inte kan beviljas marknadsekonomisk status.
2.3 Individuell behandling
(40)
Enligt artikel 2.7 i grundförordningen ska en landsomfattande tull fastställas för de länder som omfattas av den artikeln, utom i de fall där företagen kan visa att de uppfyller alla kriterierna för individuell behandling i artikel 9.5 i samma förordning. Dessa kriterier kan sammanfattas på följande sätt:
-
Exportören kan fritt ta hem kapital och vinster, i de fall företaget helt eller delvis är i utländsk ägo eller är ett samriskföretag.
-
Exportpriser, exportkvantiteter och försäljningsvillkor bestäms fritt.
-
Majoriteten av aktierna ägs av privatpersoner och det måste styrkas att företaget i tillräckligt hög grad är fritt från statligt inflytande.
-
Valutaomräkning sker till marknadskurser.
-
Den statliga inblandningen är inte av sådant slag att åtgärderna kan kringgås om enskilda exportörer beviljas olika tullsatser.
(41)
Förutom att den sökande ansökte om marknadsekonomisk status, begärde den också individuell behandling om den inte skulle beviljas marknadsekonomisk status.
(42)
Som förklaras i skäl 16 har kommissionen som praxis att när det gäller en grupp av närstående företag alltid undersöka om gruppen som helhet uppfyller kriterierna för individuell behandling. Som angavs i skäl 15 fanns det en ytterligare tillverkare och en exportör som var närstående den sökande under undersökningsperioden och som inte var samarbetsvilliga. Inga slutsatser kunde därför dras när det gäller huruvida dessa två företag uppfyllde kriterierna för individuell behandling.
(43)
Slutsatsen blir därför att den sökande varken borde beviljas marknadsekonomisk status eller individuell behandling.
(44)
Den sökande, myndigheterna i det exporterande landet och de berörda parterna gavs möjlighet att lämna synpunkter på ovannämnda undersökningsresultat. Endast den sökande lämnade in synpunkter.
(45)
Den sökande upprepade först kravet på att undersökningen av både marknadsekonomisk status och individuell behandling bara borde fokusera på två tillverkare och handlare av den berörda produkten under undersökningsperioden och hävdade att de två företagen som inte samarbetade i undersökningen inte sysslade med tillverkning eller försäljning av den berörda produkten. Den sökande hävdade vidare att kommissionens tjänstemän fått alla uppgifter som krävdes för att kunna utvärdera om de två icke-samarbetsvilliga företagen kunde beviljas individuell behandling när de gjorde kontrollbesöken.
(46)
När det gäller det första kravet bör det noteras att dessa båda företags exakta verksamhet under undersökningsperioden inte kunde kontrolleras under kontrollbesöket just på grund av att företagen inte samarbetade (se skäl 15). Den sökande kunde därför inte styrka att de två icke-samarbetsvilliga företagen inte hade tillverkat eller sålt den berörda produkten under undersökningsperioden. Det bör också noteras att oavsett vilken verksamhet tillverkaren ägnat sig åt under undersökningsperioden borde den ha angivits i utvärderingen av gruppen av de anledningar som förklaras i synnerhet i skäl 16. Dessa två företag borde alltså ha samarbetat i undersökningen.
(47)
Som nämns i skäl 24-27 var de uppgifter som lades fram under kontrollbesöket på plats inte tillräckliga för att man skulle kunna bedöma om de två icke samarbetsvilliga företagen borde beviljas individuell behandling. Dessa uppgifter gavs inte heller inom tidsfristerna för att lämna in ansökningar om individuell behandling utan lämnades så sent att kommissionen inte hade någon möjlighet att kontrollera dem. Detta påstående måste därför avvisas.
(48)
Den sökande gjorde också gällande att kommissionens nuvarande praxis att undersöka kriterierna för individuell behandling strider mot artikel 2.3 i WTO-avtalet om antidumpning eftersom detta avtal bör betraktas som en integrerad del av EG:s rättsordning.
(49)
Med tanke på att de två närstående företagen hade vägrat att samarbeta undersöktes inte kriterierna för individuell behandling ytterligare inom den nuvarande undersökningen och frågan huruvida de var förenliga med WTO-reglerna var därför inte relevant i det här fallet. Därför kunde detta påstående inte övervägas ytterligare.
(50)
Mot bakgrund av ovannämnda uppgifter och överväganden bekräftas det alltså härmed att den sökande och den grupp inom vilken denne är verksam inte kan beviljas individuell behandling.
3. SLUTSATS
(51)
Syftet med den aktuella översynen var att fastställa den individuella dumpningsmarginalen för den sökande, vilken påstods skilja sig från den nuvarande övriga marginal som tillämpas på import av den berörda produkten från Kina. Ansökan byggde främst på påståendet att den sökande uppfyllde kriterierna för marknadsekonomisk status.
(52)
Såsom undersökningen särskilt visar beviljades den sökande varken marknadsekonomisk status eller individuell behandling, eftersom den närstående tillverkaren och exportören inte samarbetade, och kommissionen kunde därför inte fastställa att den sökandes individuella dumpningsmarginal faktiskt avvek från den övriga dumpningsmarginal som fastställdes i den ursprungliga undersökningen. Därför bör den sökandes begäran avslås och översynen avseende en ny exportör avslutas. Den övriga antidumpningsmarginal som fastställdes under den ursprungliga undersökningen, dvs. 39,9 %, bör följaktligen bibehållas för den sökandes del.
4. RETROAKTIVT UTTAG AV ANTIDUMPNINGSTULLEN
(53)
Eftersom översynen ledde till ett konstaterande av dumpning beträffande företaget bör den för företaget tillämpliga antidumpningstullen tas ut retroaktivt på sådan import av den berörda produkten som registrerats i enlighet med artikel 3 i förordning (EG) nr 1536/2007.
5. MEDDELANDE AV UPPGIFTER OCH ÅTGÄRDERNAS GILTIGHETSTID
(54)
Den sökande underrättades om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för avsikten att införa en slutgiltig antidumpningstull på dess import till gemenskapen och gavs tillfälle att lämna synpunkter.
(55)
Denna översyn påverkar inte den tidpunkt då förordning (EG) nr 1659/2005 upphör att gälla i enlighet med artikel 11.2 i grundförordningen.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. Den översyn avseende en ny exportör som inleddes genom förordning (EG) nr 1536/2007 ska avslutas och den antidumpningstull som enligt artikel 1 i förordning (EG) nr 1659/2005, gäller för ”alla andra företag” i Kina ska införas för den import som anges i artikel 1 i förordning (EG) nr 1536/2007.
2. Den antidumpningstull som enligt artikel 1 i förordning (EG) nr 1659/2005 ska tillämpas på ”alla andra företag” i Kina ska tas ut med verkan från och med den 22 december 2007 på import av vissa tegelstenar av magnesia, som registrerats enligt artikel 3 i förordning (EG) nr 1536/2007.
3. Tullmyndigheterna ska upphöra med den registrering av import som sker i enlighet med artikel 3 i förordning (EG) nr 1536/2007.
4. Om inget annat anges, ska gällande bestämmelser om tullar tillämpas.
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Artikel 1.2 ska tillämpas med verkan från och med den 22 december 2007.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 15 september 2008.