РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1295/2008 НА КОМИСИЯТА
от 18 декември 2008 r.
относно вноса на хмел от трети страни
(кодифицирана версия)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 г. за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти („Общ регламент за ООП“) (1), и по-специално член 192, параграф 2 и член 195, параграф 2, във връзка с член 4 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕИО) № 3076/78 на Комисията от 21 декември 1978 г. относно вноса на хмел от страни, които не са членки (2) и Регламент (ЕИО) № 3077/78 на Комисията от 21 декември 1978 г. относно равностойността на удостоверенията, придружаващи хмел, внесен от страни, които не са членки, със сертификатите на Общността (3) са били неколкократно и съществено изменяни (4). С оглед постигане на яснота и рационалност посочените регламенти следва да бъдат кодифицирани, като бъдат обединени в единен текст.
(2)
Член 158, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 определя, че хмел и продукти от хмел от трети страни, могат да се внасят само ако техните стандарти за качество са най-малкото еквивалентни на тези, приети за хмел или продукти от хмел, отглеждани в Общността, или произвеждани от тези продукти. Въпреки това, параграф 2 от посочения член предвижда, че тези продукти се считат за съответстващи на посочените стандарти, ако са придружени от удостоверение, издадено от органите на страната на техния произход, признато за еквивалентно на сертификата, необходим за търгуването на хмел и продукти от хмел с общностен произход.
(3)
В Регламент (ЕО) № 1850/2006 на Комисията от 14 декември 2006 г. за определяне на подробни правила за сертифицирането на хмел и продукти от хмел (5) са определени много стриктни изисквания за търгуването на продуктите от хмел, и по-специално по отношение на смесите. Понастоящем по границите не съществува ефективен метод за проверка на степента на спазване на тези изисквания. Такава проверка може да бъде заменена единствено с поемане на задължение от страна на страната износител за спазване на общностните изисквания за търгуване на тези продукти. Затова е необходимо да се изисква тези продукти, идващи от трети страни, да се придружават от удостоверението, посочено в член 158, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
(4)
За да гарантират, че правилата на Общността за сертифициране на хмел са спазени, държавите-членки следва да правят проверки, за да потвърдят дали вносния хмел съответства на минималните изисквания за търгуване, приети с Регламент (ЕО) № 1850/2006.
(5)
Някои трети страни са се ангажирали да спазват изискванията, предвидени за търгуването на хмел и продукти от хмел, и са оправомощили определени служби да издават удостоверения за еквивалентност. Тези удостоверения следва да бъдат признати за еквивалентни на общностните сертификати, а продуктите, за които те се отнасят, да бъдат допуснати за свободно обращение.
(6)
Задължение на съответните служби в тези трети страни е да актуализират информацията, съдържаща се в приложение I и да поддържат тясно сътрудничество с Комисията, като ѝ съобщават съответната информация.
(7)
За да се улесни задачата на компетентните органи от държавите-членки от съществено значение е да се установят формата и, доколкото е необходимо, съдържанието на удостоверенията и предвидените извлечения, както и условията за тяхното използване.
(8)
За да се държи сметка за търговските практики, е необходимо компетентните органи да са оправомощени, ако пратката се разделя, да позволят под техен надзор да се изготвя извлечение от удостоверението за всяка нова пратка, получена в резултат на такова разделяне.
(9)
По аналогия със системата за сертифициране на Общността определени продукти следва да се освободят, предвид предназначението им, от представяне на удостоверенията, предвидени в настоящия регламент.
(10)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет за общата организация на селскостопанските пазари,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Допускането за свободно обращение в Общността на продуктите, посочени в член 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 1234/2007, които идват от трети страни, е подчинено на представянето на доказателство, че са спазени изискванията, посочени в член 158, параграф 1 от посочения регламент.
2. Доказателството, посочено в член 1, параграф 1 от настоящия регламент, се представя чрез предоставянето на удостоверението, предвидено в член 158, параграф 2 от регламент (ЕО) № 1234/2007, наричано по-нататък „удостоверение за еквивалентност“.
Член 2
За целите на настоящия регламент „пратка“ означава количество от продукти, които имат едни и същи характеристики и са изпратени от един и същ изпращач по едно и също време на един и същ получател.
Член 3
Удостоверенията, придружаващи хмел и продукти от хмел, внесени от трети страни, и които са издадени от агенция, оправомощена от третата страна на произход и фигурираща в в приложение I, се признават за удостоверения за еквивалентност.
Приложение I се преразглежда въз основа на информацията, съобщена от третите страни.
Член 4
1. Удостоверението за еквивалентност, се изготвя за всяка пратка в един оригинал и две копия върху формуляр, съответстващ на образеца, фигуриращ в приложение II, и съгласно указанията, дадени в приложение IV.
2. Удостоверението за еквивалентност е валидно само ако е надлежно попълнено и заверено от една от агенциите, фигуриращи в приложение I.
3. Надлежно заверено удостоверение е това, на което са указани мястото и датата на издаването и което е подписано и подпечатано от издаващия орган.
Член 5
1. Върху всяка опаковъчна единица, за която е издадено удостоверение за еквивалентност, се отбелязват следните данни на един от официалните езици на Общността:
а)
описанието на продукта;
б)
наименованието на сорта или сортовете;
в)
страната на произход;
г)
маркировките и номерата, фигуриращи в, клетка 9 на удостоверението за еквивалентност или в извлечението.
2. Данните, предвидени в параграф 1, се изписват с четливи, неизличими знаци с еднакъв размер върху външната страна на опаковката.
Член 6
1. Когато пратка, която е предмет на удостоверение за еквивалентност, се раздели и изпрати повторно след разделянето, преди допускането ѝ за свободно обращение, за всяка нова пратка в резултат на такова разделяне се изготвя извлечение от удостоверението.
Удостоверението се заменя с необходимия брой на извлеченията.
Извлечението се изготвя от заинтересованата страна в един оригинал и две копия върху формуляр, съответстващ на образеца, фигуриращ в приложение III, и съгласно указанията, дадени в приложение IV в съответствие с разпоредбите.
2. Митническият орган заверява съответно оригинала и двете копия на удостоверението за еквивалентност и приподписва оригинала и двете копия от всяко извлечение.
Той задържа оригинала на удостоверението за еквивалентност, изпраща двете копия на компетентния орган, посочен в член 21 от Регламент (ЕО) № 1850/2006, и връща оригинала и двете копия от всяко извлечение на заинтересованата страна.
Член 7
При приключване на митническите формалности, които се изискват за допускане за свободно обращение в Общността на продукта, за който се отнасят удостоверението за еквивалентност или извлечението, оригиналът и двете копия се представят на митническите органи, които ги приподписват и задържат оригинала. Едното копие се изпраща от митническите органи на компетентния орган, посочен в член 21 от Регламент (ЕО) № 1850/2006, на държавата-членка, в която продуктът се допуска за свободно обращение. Второто копие се връща на вносителя, който е длъжен да го съхранява не по-малко от 3 години.
Член 8
Ако след допускане за свободно обращение, пратката е препродадена или разделена, продуктът трябва да бъде придружен от фактура или друг търговски документ, съставен от продавача, в който се посочва номерът на удостоверението за еквивалентност или на извлечението, както и наименованието на органа, който ги е издал.
Следните данни, взети, според случая, от удостоверението за еквивалентност или от извлечението, трябва да фигурират също върху търговския документ или фактурата:
а)
за шишарки от хмел:
i)
описанието на продукта;
ii)
брутното тегло;
iii)
мястото на производство;
iv)
годината на реколтата;
v)
сорта;
vi)
страната на произход;
vii)
маркировките и номерата, посочени в клетка 9 на удостоверението;
б)
за продукти, произведени от хмел, освен данните, изброени в буква а), мястото и датата на преработка.
Член 9
1. Държавите-членки редовно извършват редовно случайни проверки, за да проверяват дали хмелът, който е внесен съгласно член 158 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, отговаря на минималните изисквания за търгуване, предвидени в приложение I към Регламент (ЕО) № 1850/2006.
2. Държавите-членки докладват на Комисията всяка година преди 30 юни за честотата и типа на проверките, които са били проведени през годината, предхождаща тази дата, както и за резултата от тях. Проверките трябва да обхващат поне 5 % от пратките хмел, които се очаква да бъдат внесени от трета страна в съответната държава-членка през същата година.
3. Ако компетентните органи на държавите-членки открият, че изследваните проби не отговарят на минималните пазарни изисквания за търгуване, посочени в параграф 1, съответните пратки не могат да бъдат търгувани в Общността.
4. Ако дадена държава-членка констатира, че характеристиките на даден продукт не съответстват на данните, фигуриращи в удостоверението за еквивалентност, придружаващо продукта, тя уведомява Комисията за това.
В съответствие с процедурата, посочена в член 195, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, може да бъде взето решение за отстраняване на агенцията, която е издала удостоверението за еквивалентност за този продукт от списъка, съдържащ се в приложение I от настоящия регламент.
Член 10
Чрез дерогация от настоящия регламент, не се изисква представяне на удостоверението, посочено в член 1, параграф 2, нито съответствие с разпоредбите на член 5, по отношение на допускането за свободно обращение на хмел и продукти от хмел в дадените по-долу случаи, ако теглото на отделната опаковка не надвишава 1 килограм, когато се касае за шишарки от хмел и прах от хмел, и 300 грама, когато се касае за извлек на хмел:
а)
малки опаковки, предназначени за продажба на частни лица за лична употреба;
б)
предназначени за научно-технически опити;
в)
предназначени за панаири, които се ползват от съответния митнически режим.
Описанието, теглото и крайната употреба на продукта трябва да са указани върху опаковката.
Член 11
Регламенти (ЕИО) № 3076/78 и (ЕИО) № 3077/78 се отменят.
Позоваванията на отменените регламенти се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение VI.
Член 12
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 18 декември 2008 година.
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 1295/2008
av den 18 december 2008
om import av humle från tredjeland
(kodifierad version)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (enda förordningen om de gemensamma organisationerna av marknaden) (1) särskilt artiklarna 192.2 och 195.2 i förening med artikel 4, och
av följande skäl:
(1)
Kommissionens förordning (EEG) nr 3076/78 av den 21 december 1978 om import av humle från tredjeland (2) och kommissionens förordning (EEG) nr 3077/78 av den 21 december 1978 om godkännande av intyg för humle som importeras från tredjeland som likvärdiga med gemenskapsintyg (3) har ändrats flera gånger (4) på ett väsentligt sätt. För att skapa klarhet och överskådlighet bör dessa förordningar kodifieras.
(2)
I artikel 158.1 i förordning (EG) nr 1234/2007 anges att produkter inom humlesektorn endast får importeras från tredjeländer om deras kvalitetsegenskaper minst motsvarar dem som föreskrivits för liknande produkter som skördats inom gemenskapen eller som är framställda av sådana produkter. Det anges emellertid i punkt 2 i nämnda artikel att dessa produkter ska anses uppfylla denna standard om de åtföljs av ett intyg som utfärdats av myndigheterna i ursprungslandet och som godkänts som likvärdigt med det intyg som krävs för avsättning av humle och humleprodukter med ursprung i gemenskapen.
(3)
Kommissionens förordning (EG) nr 1850/2006 av den 14 december 2006 om närmare bestämmelser om certifiering av humle och humleprodukter (5) ställer mycket stränga krav när det gäller avsättning av humleprodukter, särskilt blandningar. För närvarande finns det inget effektivt system för kontroll vid gränserna av att dessa krav är uppfyllda. Den enda säkerheten är exportlandets åtagande att följa gemenskapens bestämmelser för dessa produkter. Det är därför nödvändigt att begära att sådana produkter åtföljs av ett intyg i enlighet med artikel 158.2 i förordning (EG) nr 1234/2007.
(4)
För att se till att gemenskapens regler om certifiering av humle efterlevs bör medlemsstaterna kontrollera att importerat humle motsvarar minimikraven för avsättning som anges i förordning (EG) 1850/2006.
(5)
Vissa tredjeländer har åtagit sig att beakta de krav som gäller för avsättning av humle och humleprodukter och bemyndigat vissa organ att utfärda likvärdiga intyg. Dessa intyg bör därför godkännas som likvärdiga med gemenskapsintyg och de produkter som omfattas av dem godkännas för fri omsättning.
(6)
De behöriga organen i dessa tredjeländer ansvarar för uppdatering av informationen i bilaga I och för att i en anda av nära samarbete vidarebefordra sådan information till kommissionen.
(7)
För att underlätta arbetet för medlemsstaternas myndigheter är det viktigt att ange utformningen av och, i den mån det krävs, innehållet i intyget samt regler för hur det ska användas.
(8)
Med hänsyn till praxis inom handeln måste det, i de fall då ett parti delas upp, överlåtas åt de behöriga myndigheterna att under deras tillsyn låta utfärda en avskrift av intyget för varje ny del av partiet.
(9)
I likhet med vad som gäller i gemenskapens bestämmelser om intyg, bör vissa produkter på grund av sin användning undantas från intyg enligt denna förordning.
(10)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från förvaltningskommittén för den gemensamma organisationen av jordbruksmarknaderna.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. Villkoret för att produkter från tredjeland enligt förteckning i artikel 1 f i förordning (EG) nr 1234/2007 fritt ska få omsättas inom gemenskapen är att bevis företes om att de krav som anges i artikel 158.1 i nämnda förordning är uppfyllda.
2. Det bevis som avses i artikel 1.1 i denna förordning ska lämnas genom det intyg, nedan kallat likvärdigt intyg, som avses i artikel 158.2 i förordning (EG) nr 1234/2007.
Artikel 2
Med parti avses i denna förordning en kvantitet produkter med samma egenskaper som samtidigt avsändes av samma leverantör till en och samma mottagare.
Artikel 3
Intyg som åtföljer humle och humleprodukter som importerats från tredjeland och som utfärdats av något av de bemyndigade organ i ursprungslandet som anges i bilaga I, ska godkännas som likvärdiga intyg.
Bilaga I ska revideras på grundval av de upplysningar som lämnas av de berörda tredjeländerna.
Artikel 4
1. Det likvärdiga intyget ska upprättas för varje parti i ett original och två kopior i enlighet med formuläret i bilaga II och enligt instruktionerna i bilaga IV.
2. Ett likvärdigt intyg är bara giltigt om det är vederbörligen ifyllt och undertecknat av något av de bemyndigade organ som anges i bilaga I.
3. Det likvärdiga intyget anses vederbörligen undertecknat när utskriftsplats och -datum är angivet och när det undertecknats och stämplats av den utfärdande myndigheten.
Artikel 5
1. På varje förpackning som omfattas av ett likvärdigt intyg ska följande uppgifter framgå på något av gemenskapens officiella språk:
a)
En beskrivning av produkten.
b)
Sorten eller sorterna.
c)
Ursprungslandet.
d)
Märkning och numrering enligt rubrik 9 i det likvärdiga intyget eller avskriften.
2. Uppgifterna enligt punkt 1 ska anges på förpackningens utsida i lättläsliga bokstäver av enhetlig storlek och med tryck som inte kan suddas ut.
Artikel 6
1. Om ett parti som omfattas av ett likvärdigt intyg delas upp och skickas vidare innan det övergår till fri omsättning, ska en avskrift av intyget göras för varje ny delförsändelse.
Intyget ersätts av det antal avskrifter som behövs.
Varje avskrift ska utfärdas av den berörda parten i ett original och två kopior på ett formulär enligt förebilden i bilaga III och enligt de anvisningar för likvärdiga intyg som anges i bilaga IV.
2. Tullmyndigheterna ska underteckna originalet och de två kopiorna av det likvärdiga intyget samt originalet och kopiorna av varje avskrift.
De ska behålla originalet av det likvärdiga intyget, sända in de två kopiorna till den behöriga myndigheten enligt artikel 21 i förordning (EG) nr 1850/2006, samt återsända originalet och de två kopiorna av avskriften till den berörda parten.
Artikel 7
När de tullformaliteter avslutats som krävs för att en produkt som omfattas av ett likvärdigt intyg eller en avskrift ska få omsättas fritt inom gemenskapen, ska originalet och de två kopiorna överlämnas till tullmyndigheterna som undertecknar dem och behåller originalet. En kopia ska av tullmyndigheterna insändas till den behöriga myndigheten enligt artikel 21 i förordning (EG) nr 1850/2006 i den medlemsstat där produkten ska övergå till fri omsättning. Den andra kopian ska sändas tillbaka till importören som ska bevara den under minst tre år.
Artikel 8
Om partiet ska återförsäljas eller delas upp efter att ha övergått till fri omsättning måste produkten åtföljas av en faktura eller annat handelsdokument, upprättat av säljaren, vilket anger det likvärdiga intygets eller avskriftens referensnummer och namnet på den myndighet som utfärdat dem.
Följande uppgifter från det likvärdiga intyget eller avskriften ska också anges på handelsdokumentet eller fakturan:
a)
När det gäller humlekottar
i)
en beskrivning av produkten,
ii)
bruttovikten,
iii)
produktionsplatsen,
iv)
skördeåret,
v)
sorten,
vi)
ursprungslandet,
vii)
den märkning och numrering som anges under intygets rubrik 9.
b)
När det gäller produkter tillverkade av humle förutom de uppgifter som anges i led a, plats och datum för tillverkningen.
Artikel 9
1. Medlemsstaterna ska regelbundet genomföra stickprovskontroller för att avgöra om humle som importerats enligt artikel 158 i förordning (EG) nr 1234/2007 uppfyller de minimikrav för avsättning som anges i bilaga I till förordning (EG) nr 1850/2006.
2. Medlemsstaterna ska varje år senast den 30 juni till kommissionen rapportera hur och när kontroller har gjorts samt resultaten av de kontroller som gjorts under det föregående året. Kontrollerna ska omfatta minst 5 % av det antal humlepartier som varje år förväntas importeras från tredjeland till den berörda medlemsstaten.
3. Om de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna finner att de prover som undersöks inte motsvarar minimikraven för avsättning enligt punkt 1 får de ifrågavarande partierna inte avsättas inom gemenskapen.
4. Om en medlemsstat upptäcker att en produkts egenskaper inte överensstämmer med uppgifterna på det medföljande likvärdiga intyget, ska kommissionens underrättas om detta.
I enlighet med det förfarande som avses i artikel 195.2 i förordning (EG) nr 1234/2007 får det beslutas att det organ som utfärdat det likvärdiga intyget för sådana produkter ska utgå ur förteckningen i bilaga I till denna förordning.
Artikel 10
Trots vad som sägs i denna förordning krävs det varken att det intyg som anges i artikel 1.2 upprättas eller att bestämmelserna i artikel 5 följs för att följande humle och humleprodukter fritt ska få omsättas, under förutsättning att vikten på varje enskild förpackning inte överstiger 1 kg när det gäller humlekottar och humlepulver och 300 g när det gäller humleextrakt:
a)
Små förpackningar för försäljning till privatpersoner för eget bruk.
b)
För vetenskapliga och tekniska undersökningar.
c)
För mässor som omfattas av de speciella tullbestämmelserna för sådana.
Produktbeskrivning, vikt och slutlig användning måste anges på förpackningen.
Artikel 11
Förordningarna (EEG) nr 3076/78 och (EEG) nr 3077/78 ska upphöra att gälla.
Hänvisningar till de upphävda förordningarna ska anses som hänvisningar till denna förordning och ska läsas enligt jämförelsetabellen i bilaga VI.
Artikel 12
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 18 december 2008.