32002R1407
L 205/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (EО) № 1407/2002 НА СЪВЕТА
от 23 юли 2002 година
относно държавните помощи за въгледобивната промишленост
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 87, параграф 3, буква д) и член 89 от него,
като взе предвид предложението от Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Консултативния комитет, създаден в съответствие с Договора за създаване на Европейската общност за въглища и стомана (ЕОВС) (3),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (4),
като има предвид, че:
(1)
Договорът за ЕОВС и правилата, приети за неговото прилагане, и по-специално Решение № 3632/93/ЕОВС на Комисията от 28 декември 1993 г., което съдържа правилата на Общността за държавната помощ във въгледобивната промишленост (5), изтичат на 23 юли 2002 г.
(2)
Конкурентният дисбаланс между въглищата, добивани в Общността, и внасяните въглища са принудили въгледобивната промишленост да въведе значителни мерки за преструктуриране, включително сериозни съкращения на дейностите през последните няколко десетилетия.
(3)
Общността става все по-зависима от външни доставки на основни енергийни източници. Както е посочено в Зелената книга относно европейската стратегия за сигурността на енергийните доставки, приета от Комисията на 29 ноември 2000 г., диверсификацията на енергийните източници по отношение както на географските области, така и на продуктите, ще позволи създаването на условия за по-голяма сигурност на доставките. Тази стратегия включва разработване на местни основни източници на енергия, по-специално източници, използвани за производство на електроенергия.
(4)
В допълнение към споменатото по-горе политическото положение в света придава коренно различно измерение на оценката за геополитическите рискове и рисковете за сигурността в енергийния сектор, както и нов смисъл на концепцията за сигурност на доставките. Във връзка с това е необходимо да се извършва редовна оценка на рисковете, свързани със структурата на енергийните доставки за Съюза.
(5)
Както е посочено в Зелената книга относно европейската стратегия за сигурността на енергийните доставки, необходимо е, на базата на сегашното състояние на енергийния сектор, да се разработят мерки, които ще позволят да се гарантира достъпът до запасите от въглища, а оттам - и до потенциалната наличност на въглища в Общността.
(6)
Във връзка с това на 16 октомври 2001 г. Европейският парламент прие резолюция по Зелената книга на Комисията за сигурността на енергийните доставки, която потвърждава значението на въглищата като основен източник на енергия. Европейският парламент заявява, че следва да се приемат разпоредби за финансово подпомагане на въгледобивната промишленост, като едновременно с това се признае потребността от по-голяма ефективност в този сектор и от намаляване на субсидиите.
(7)
Поради това укрепването на енергийната стратегия на Съюза, която засилва общия принцип на предпазливост, оправдава поддържането на въгледобивен капацитет, подпомаган чрез държавни помощи. От друга страна, изпълнението на тази цел не поставя под съмнение потребността от продължаване на процеса на преструктуриране на въгледобивната промишленост, тъй като в бъдеще по-голямата част от производството на въглища в Общността вероятно ще остане неконкурентноспособно vis-à-vis внасяните въглища.
(8)
Едно минимално равнище на въгледобива, съчетано с други мерки, по-специално мерки, целящи разработването на възобновяеми източници на енергия, ще съдейства за поддържане на такова съотношение на местните основни източници на енергия, което ще даде съществен тласък на енергийната сигурност на Съюза. Нещо повече съразмерността на местните основни източници на енергия ще даде тласък на развитието на целите в областта на околната среда в рамките на устойчивото развитие.
(9)
Стратегическият контекст на енергийната сигурност има еволюционен характер, което оправдава извършването на оценка на настоящия регламент в средносрочен план, като се вземе под внимание приносът на всички местни основни източници на енергия.
(10)
Настоящият регламент не засяга свободата на държавите-членки да избират енергийните източници за целите на своите доставки. Помощта се предоставя в определени размери и в съответствие с правилата, отнасящи се до всяка категория източници на енергия, въз основа на качествата на съответния източник.
(11)
В съответствие с принципа на пропорционалност производството на субсидирани въглища се ограничава до такова количество, каквото е строго необходимо за ефективния принос към целите на енергийната сигурност. Следователно помощта, отпускана от държавите-членки, се свежда до покриване на инвестиционните разходи или на текущи производствени загуби в случаите, когато разработването на мини е част от плана за достъп до запасите от въглища.
(12)
Държавните помощи за поддържане на достъпа до запасите от въглища с оглед гарантиране на енергийната сигурност следва да се заделят за производствените единици, които могат да допринесат за тази цел при удовлетворителни икономически условия. Прилагането на тези принципи ще допринесе за пренасочване на помощите към въгледобивната промишленост.
(13)
Поради рисковете, свързани с геологичната несигурност, помощта за покриване на начални инвестиционни разходи дава възможност на производствените единици, които са жизнеспособни или близо до състояние на икономическа жизнеспособност, да направят необходимите технически инвестиции за поддържане на своята конкурентоспособност.
(14)
Преструктурирането на въгледобивната промишленост има големи социални и регионални последствия поради съкращаването на дейностите. Следователно производствените единици, които нямат право да получават помощ като част от целта за поддържане на достъп до запасите от въглища, трябва да могат да ползват временно помощи, за да намалят социалните и регионалните последствия от своето закриване. По-специално, тези помощи ще позволят на държавите-членки да въведат адекватни мерки за икономическо и социално развитие на онези райони, които са засегнати от преструктурирането.
(15)
Предприятията ще имат също така право на помощи за покриване на разходи, които съгласно обичайната счетоводна практика не влияят върху разходите по производството. Тези помощи имат за цел да покрият изключително големи разходи, и по-специално наследени задължения.
(16)
Пренасочването на помощта за въгледобивната промишленост ще даде възможност на държавите-членки в зависимост от своите бюджетни ограничения да пренасочат помощите, предоставени за енергийния сектор, на базата на принципа за постепенно прехвърляне на помощите, отпускани обикновено за конвенционалните форми на енергия, и по-специално за въгледобивния сектор, към възобновяеми източници на енергия. Помощ за възобновяемите източници на енергия се предоставя в съответствие с правилата и критериите, посочени в основните насоки на Общността за държавните помощи за опазване на околната среда (6).
(17)
В изпълнение на своята задача Общността трябва да гарантира, че са налице нормални условия за конкуренция. С оглед, по-специално, на пазара на електроенергия, помощта за въгледобивната промишленост не трябва да бъде в такъв размер, който засяга избора на производителите на електроенергия по отношение на източниците на основни енергийни доставки. Следователно цените на въглищата и техните количества трябва да се договарят свободно между договарящите се страни в светлината на преобладаващите условия на световния пазар.
(18)
Минималното ниво на производство на субсидирани въглища ще спомогне също за поддържане на важните позиции на европейските чисти технологии във въгледобива и рудодобива и ще създадат възможност за прехвърлянето им към големите въгледобивни райони извън Съюза. Подобна политика ще допринесе за значително намаляване на замърсителите и емисиите от газове, причиняващи парников ефект в световен мащаб.
(19)
Пълномощията на Комисията трябва да се упражняват въз основа на точни и пълни познания за мерките, които правителствата възнамеряват да предприемат. За тази цел държавите-членки предоставят на Комисията консолидиран доклад, съдържащ пълни подробности за пряката или непряка помощ, която те планират да отпуснат на въгледобивната промишленост, изтъквайки причините и размера на предлаганата помощ, взаимоотношението между тези субсидии и план за достъп до запасите от въглища и при необходимост всички планове за закриване на производства.
(20)
С цел да се вземе предвид крайният срок, определен в Директива 2001/80/ЕО на Съвета (7) относно големите горивни инсталации, държавите-членки следва да имат възможност да нотифицират Комисията за индивидуалната обособеност на производствените единици, съставляващи част от заводите, подлежащи на закриване, или на заводите, които ще имат достъп до въглищни запаси, най-късно до юни 2004 г.
(21)
При условие че са съвместими с настоящата схема, помощите за научноизследователска и развойна дейност и помощите за опазване на околната среда и за обучение могат да се предоставят от държавите-членки и за въгледобивната промишленост. Помощта трябва да се предоставя в съответствие с изискванията и критериите, определени от Комисията за тези категории помощи.
(22)
Изпълнението на разпоредбите на настоящия регламент след приключване на Договора за ЕОВС и Решение № 3632/93/ЕОВС може да предизвика трудности при предприятията поради факта, че през една и съща календарна година ще са в сила две схеми за помощи. Затова е необходимо да се предвиди преходен период до 31 декември 2002 г.
(23)
Предлаганата схема за държавни помощи отчита много различни фактори, характеризиращи сегашното състояние на въгледобивната промишленост и енергийния пазар на Общността като цяло. Тези фактори, които могат да търпят по-малки или по-големи промени, някои от които непредвидени, по-специално способността на въглищата в Общността да допринесат за укрепване на енергийната сигурност на Съюза, е необходимо да бъдат подложени на преоценка в хода на изпълнението на схемата и в контекста на устойчивото развитие чрез доклад. Въз основа на доклада, като вземе под внимание отделните категории изкопаеми горива, намиращи се на територията на Общността, Комисията ще внесе в Съвета предложения, които отчитат развитието и дългосрочните перспективи на схемата, и по-специално социалните и регионалните аспекти на преструктурирането на въгледобивната промишленост.
(24)
Настоящият регламент влиза в сила колкото е възможно по-скоро след приключване действието на Договора за ЕОВС и се прилага със задна дата с цел да осигури извличане на пълна облага от неговите разпоредби,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА 1
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Цел
Настоящият регламент съдържа правилата за предоставяне на държавни помощи за въгледобивната промишленост с цел да се допринесе за преструктурирането на въгледобивната промишленост. Постановените по-долу правила вземат под внимание следните елементи:
-
социалните и регионалните аспекти на преструктурирането на сектора;
-
потребността от поддържане на определено минимално количество местно производство на въглища като предпазна мярка с цел да се гарантира достъп до запасите.
Член 2
Определения
По смисъла на настоящия регламент:
а)
„въглища“ означава висококалорични, среднокалорични и слабокалорични въглища от категория А и Б по смисъла на международната система за кодификация на въглищата, съставена от Икономическата комисия на ООН за Европа (8);
б)
„план за достъп до запасите от въглища“: план, разработен от дадена държава-членка, обезпечаващ производството на минималното количество местни въглища, необходимо за гарантиране на достъп до запасите от въглища;
в)
„план за закриването“: план, разработен от дадена държава-членка, обезпечаващ мерки, водещи до окончателното закриване на въгледобивни производствени единици;
г)
„първоначални разходи за инвестиции“: фиксирани капиталови разходи, които са пряко свързани с инфраструктурни строежи или с техника, необходима за добиването на въглища в съществуващи мини;
д)
„производствени разходи“ означава разходите, свързани с текущото производство, изчислени съгласно член 9, параграф 3. Тези разходи обхващат освен добиването на въглища, дейности, свързани с обогатяването им, и по-специално с промиването, калибрирането и сортирането на въглищата, както и с транспортирането им до пункта за доставка;
е)
„текущи производствени загуби“ означава положителната разлика между разходите по производството на въглища и продажната цена, договорена свободно между договарящите се страни в светлината на условията, които преобладават на световния пазар.
Член 3
Помощи
1. Може да се счита, че помощите за въгледобивната промишленост са съвместими с правилното функциониране на общия пазар само ако съответстват на разпоредбите на глава 2, без това да накърнява схемите за държавни помощи относно научното и технологично развитие, околната среда и обучението.
2. Помощите следва да обхващат само разходи, направени във връзка с въглища за производство на електроенергия, комбинирано производство на топлинна и електроенергия, производство на кокс и гориво за доменните пещи в стоманодобивната промишленост, в случаите, когато за посочените цели в Общността се използват въглища.
ГЛАВА 2
КАТЕГОРИИ ПОМОЩИ
Член 4
Помощ за съкращаване на дейности
Помощта, предназначена за предприятие, която има за цел да покрие текущите производствени загуби на дадени производствени единици, може да се счита за съвместима с изискванията на общия пазар само ако отговаря на следните условия:
а)
функционирането на съответните производствени единици представлява част от план за закриването им, като крайната дата за това не е по-късно от 31 декември 2007 г.;
б)
нотифицираната помощ на тон еквивалент не надхвърля разликата между предвидените производствени разходи и предвидените постъпления за една въгледобивна година. Действително изплатената помощ е предмет на годишни корекции въз основа на годишните разходи и печалба, които се извършват най-късно до края на въгледобивната година, последваща годината, през която е отпусната помощта.
в)
размерът на помощта на тон еквивалент не може да води до понижаване на кешовите цени на въглищата на Общността в сравнение с цените на въглища с подобно качество, внасяни от трети страни.
г)
помощта не трябва да води до каквото и да е нарушаване на конкуренцията между купувачите и потребителите на въглища в Общността;
д)
помощта не трябва да води до каквото и да е нарушаване на конкуренцията на пазарите на електроенергия, комбинирана топлинна и електроенергия, пазарите на продуктите от кокс и стомана.
Член 5
Помощи за достъп до запаси от въглища
1. Държавите-членки могат, действайки в съответствие с параграфи 2 и 3, да предоставят помощ за дадено предприятие, като я заделят специално за производствени единици или за група от производствени единици само ако помощта допринася за поддържане на достъпа до запасите от въглища. Дадена производствена единица може да получи помощ само ако спада към някоя от категориите, упоменати в параграфи 2 или 3. Не се разрешава натрупване на помощи по линия на параграфи 2 и 3.
2. Помощта, предназначена за покриване на начални инвестиционни разходи, може да се счита за съвместима с правилата на общия пазар само ако отговаря на условията, съдържащи се в член 4, букви в), г) и д) и на следните условия:
а)
помощта е предназначена за съществуващи производствени единици, които не са получавали помощи по силата на член 3 от Решение № 3632/93/ЕОВС или са получавали помощ, разрешена от Комисията по линия на споменатия по-горе член, тъй като са доказали, че могат да постигнат конкурентоспособно положение по отношение на цените на въглища с подобно качество, внасяни от трети страни;
б)
производствените единици разработват производствен и финансов план, с които се доказва, че помощта, предоставена за въпросния инвестиционен проект, гарантира икономическата жизнеспособност на дадените производствени единици;
в)
нотифицираната и действително изплатена помощ не може да надхвърля 30 % от общата стойност на съответния инвестиционен проект, чиято цел е да даде възможност на производствената единица да стане по-конкурентна по отношение на цените на въглища с подобно качество, внасяни от трети страни.
Помощта, която се предоставя съгласно настоящия параграф независимо от това дали представлява еднократно плащане или обхваща период от няколко години, не може да се изплаща след 31 декември 2010 г.
3. Помощта, която се отпуска за покриване на производствени загуби, може да се счита за съвместима с правилата на общия пазар само ако отговаря на условията, съдържащи се в член 4, букви от б) до д), и на следните условия:
а)
експлоатацията на въпросните производствени единици или на групи от производствени единици от същото предприятие е част от плана за достъп до запасите от въглища;
б)
помощта се предоставя на производствени единици, които - особено по отношение на нивото и схемата на производствените разходи, както и в рамките на количеството местни въглища, което трябва да бъде произведено в съответствие с плана, посочен в буква а) - предложат най-благоприятни икономически перспективи.
Член 6
Пренасочване на помощта
1. Общият обем на помощта за въгледобивната промишленост, предоставяна съгласно член 4 и член 5, параграф 3, следва низходяща крива, като целта е да се стигне постепенно до съществено намаление. След 31 декември 2007 г. няма да се предоставя помощ за съкращаване на дейности по силата на член 4.
2. По отношение на която и да е година след 2003 г. общият обем на помощите за въгледобивната промишленост, предоставяни съгласно членове 4 и 5, няма да надхвърля размера на помощите, разрешени от Комисията в съответствие с членове 3 и 4 от Решение № 3632/93/ЕОВС за 2001 г.
Член 7
Помощ за покриване на изключително големи разходи
1. Държавните помощи, които се предоставят на предприятия, извършващи или извършвали дейности, свързани с въгледобивната промишленост, с цел те да бъдат улеснени за покриване на разходите по рационализация и преструктурирането на въгледобивната промишленост, които не са свързани със сегашното производство („наследени задължения“), може да се счита за съвместима с правилата на общия пазар, при условие че платената сума не надхвърля понесените разходи. Тези помощи може да се използват в следните случаи:
а)
за покриване на разходи, направени само от предприятия, които са извършвали или извършват преструктуриране, тоест разходи, свързани с възстановяване на околната среда на бивши въглищни мини;
б)
за покриване на разходи, направени от няколко предприятия.
2. Категориите на разходите, които се отнасят до модернизация и преструктуриране на въгледобивната промишленост, са посочени в приложението.
Член 8
Общи разпоредби
1. Разрешеният размер на помощта, предоставяна в съответствие с която и да е разпоредба на настоящия регламент, се изчислява, като се отчита помощта, предоставена за същите цели под каквато и да е форма по силата на друг национален ресурс.
2. Цялата помощ, получавана от предприятията, се вписва в сметка на печалбите и загубите като отделно приходно перо, различно от оборота. Когато дадено предприятие, което получава помощ по силата на настоящия регламент, се занимава не само с минно дело, но също така с други икономически дейности, отпуснатите средства са предмет на отделно осчетоводяване, така че финансовите потоци съгласно настоящия регламент да бъдат ясно дефинирани. Средствата се управляват по такъв начин, който не позволява те да се прехвърлят и използват за други дейности.
ГЛАВА 3
ПРОЦЕДУРИ ПО УВЕДОМЛЕНИЕТО, ОЦЕНКАТА И УПЪЛНОМОЩАВАНЕТО
Член 9
Уведомление
1. В допълнение към разпоредбите на член 88 от Договора и на Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. относно определянето на подробни правила за прилагане на член 93 от Договора за създаване на ЕО (9), помощите съгласно настоящия регламент са предмет на специални правила, съдържащи се в параграфи 2-12.
2. Държавите-членки, които предоставят помощи за въгледобивната промишленост, предоставят на Комисията цялата необходима информация, отчитайки текущата енергийна ситуация, за да мотивират предполагаемия производствен капацитет, който е част от плана за достъп до запасите от въглища, минималното производствено ниво, необходимо за гарантиране на такъв достъп, както и подходящите видове помощ, независимо от категориите помощ, посочени в настоящия регламент, като вземе под внимание спецификата на промишленото производство във всяка държава-членка.
3. Производствените разходи се изчисляват на базата на тримесечните обобщени извлечения за разходите, които се изпращат в Комисията от въгледобивното предприятие или от неговите сдружения. Въгледобивните предприятия включват в изчисленията на производствените разходи нормалната амортизация и лихвата върху заемния капитал. Разрешените лихвени разходи върху заемния капитал се основават на пазарните лихвени проценти и се свеждат само до дейностите (процесите), изброени в член 2, буква д).
4. Държавите-членки, които възнамеряват да предоставят помощи за съкращаване на дейността съгласно член 4, следва преди това да предадат на Комисията план за закриване на съответните производствени единици най-късно до 31 октомври 2002 г. Този план трябва да съдържа най-малко следните елементи:
а)
обозначение на производствените единици;
б)
действителните или предполагаеми производствени разходи за всяка производствена единица на въгледобивна година; тези разходи се изчисляват в съответствие с параграф 3;
в)
предполагаемото производство на въглища на въгледобивна година за всяка производствена единица, която е предмет на плана за закриване на дейността;
г)
предполагаемия размер на помощта за съкращаване на дейността за една въгледобивна година.
5. Държавите-членки, които възнамеряват да предоставят помощта, упомената в член 5, параграф 2, предават на Комисията временен план за достъп до запасите от въглища най-късно до 31 декември 2002 г. Планът трябва да съдържа един минимум от обективни критерии за подбор, например икономическа жизнеспособност, на който трябва да отговарят производствените единици, за да получат помощ за инвестиционни проекти.
6. Държавите-членки, които възнамеряват да предоставят помощта, упомената в член 5, параграф 3, предават на Комисията план за достъп до запасите от въглища най-късно до 31 октомври 2002 г. Планът трябва да съдържа най-малко следните елементи:
а)
обективни критерии за подбор, на който трябва да отговарят производствените единици, за да бъдат включени в плана;
б)
обозначение на производствените единици или на групата от производствени единици от едно и също въгледобивно предприятие, което отговаря на определените критерии за подбор;
в)
действителните или предполагаеми производствени разходи на всяка производствена единица за една въгледобивна година; тези разходи се изчисляват в съответствие с параграф 3;
г)
производствения и финансов план за всяка производствена единица или за групата от производствени единици от едно и също предприятие, които отразяват бюджетните принципи на държавите-членки;
д)
предполагаемото производство на въглища за една въгледобивна година на производствените единици или групата от производствени единици от едно и също предприятие, което е включено в плана за достъп до запасите от въглища;
е)
предполагаемия размер на помощта за достъп до запасите от въглища за всяка въгледобивна година;
ж)
съответните дялове от местни въглища и възобновяеми източници на енергия спрямо количеството местни първични източници на енергия, допринасящи за постигане на енергийна сигурност в рамките на устойчивото развитие, както и предполагаемата тенденция за тяхното развитие във възходяща или низходяща посока.
7. Като част от нотификацията относно плановете, упомената в параграфи 4, 5 и 6, държавите-членки предоставят на Комисията цялата необходима информация по отношение намаляването на емисиите от газове, причиняващи парников ефект. По-специално, те трябва да се позоват на емисиите, които са резултат от усилията за въвеждане на чисти технологии за горене на въглища.
8. Ако предоставят добри основания, държавите-членки могат да нотифицират Комисията за индивидуалното обозначение на производствените единици, които са част от плановете, посочени в параграфи 4 и 6 най-късно до юни 2004 г.
9. Държавите-членки информират Комисията за всякакви изменения в плана, представен първоначално на Комисията съгласно параграфи 4, 5, 6, 7 и 8.
10. Държавите-членки изпращат нотификация за всякаква финансова помощ, която възнамеряват да предоставят на въгледобивната промишленост за дадена въгледобивна година, като дадат конкретна информация за естеството на тази помощ и се позоват на формите на помощта, предоставяна съгласно членове 4, 5 и 7. Те предоставят на Комисията всички подробности, свързани с изчисляването на предполагаемите производствени разходи и връзката между тях и плановете, предоставени на вниманието на Комисията съгласно параграфи 4, 5, 6, 7 и 8.
11. Държавите-членки изпращат нотификация относно размера и пълна информация относно изчисляването на действително изплатената помощ за дадена въгледобивна година не по-късно от шест месеца след края на съответната година. Преди края на следващата въгледобивна година, те декларират също така поправките, които са внесени в първоначално изплатените суми.
12. Когато изпращат нотификация за помощта, упомената в член 4, 5 и 7 и отчета за действително изплатената помощ, държавите-членки предоставят цялата информация, необходима за проверка на условията и критериите, съдържащи се в настоящите разпоредби.
Член 10
Оценка и упълномощаване
1. Комисията извършва оценка на плана/овете, за който/които е била нотифицирана съгласно член 9. Комисията взема решение за тяхното съответствие с условията и критериите, посочени в членове 4, 5, 6, 7 и 8 и за това доколко те отговарят на целите на настоящия регламент, като се основава на правилата и процедурите, залегнали в Регламент (ЕО) № 659/1999.
2. Комисията разглежда мерките, нотифицирани съгласно член 9, параграф 10, в светлината на плановете, предложени в рамките на член 9, параграфи 4, 5, 6, 7 и 8. Комисията взема решение в съответствие с изискванията на Регламент (ЕО) № 659/1999 г.
ГЛАВА 4
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 11
Доклади на Комисията
1. До 31 декември 2006 г. Комисията докладва на Европейския парламент, на Съвета, на Икономическия и социален комитет и на Комитета на регионите, като посочва по-специално своя опит и проблемите, които е срещала при изпълнението на настоящия регламент от датата на влизането му в сила. Тя прави преценка в светлината на мерките, предприети от държавите-членки, на резултатите от преструктурирането на въгледобивната промишленост и неговото влияние върху вътрешния пазар.
2. Комисията представя баланса на съответния дял на различните местни източници на основна енергия във всяка държава-членка включително на отделните категории на налични изкопаеми горива. Като отчита развитието на възобновяемите източници на енергия, Комисията прави оценка на действителния принос на местните въглища за дългосрочната енергийна сигурност на Европейския съюз като част от стратегията за устойчиво развитие и представя своята оценка на необходимото количество въглища за тази цел.
Член 12
Мерки по прилагането
Комисията взема всички мерки, необходими за прилагане на настоящия регламент. Тя създава съвместна рамка за предаване на информацията, която ще ѝ позволи да прави оценка на съответствието с условията и критериите, регулиращи предоставянето на помощи.
Член 13
Мерки по надзора
1. Въз основа на доклада, съставен съгласно член 11, Комисията внася в Съвета при необходимост предложения за изменение на настоящия регламент, що се отнася до неговото приложение за помощта за периода след 1 януари 2008 г. В съответствие с принципа за намаляване на помощта, предложенията съдържат, inter alia, принципите, въз основа на които плановете на държавите-членки се изпълняват след 1 януари 2008 г.
2. Принципите съгласно параграф 1 се установяват в светлината на целите, упоменати в член 1, като се обърне специално внимание на социалните и регионалните последици на мерките, които предстои да се въвеждат и на енергийната обстановка.
Член 14
Влизане в сила
1. Настоящият регламент влиза в сила от деня на публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Настоящият регламент се прилага от 24 юли 2002 г.
2. Въз основа на основателно искане, подадено от дадена държава-членка, помощта, покриваща разходи, направени през 2002 г., може да продължи да бъде предмет на правилата и принципите, залегнали в Решение № 3632/93/ЕОВС, с изключение на правилата относно крайните срокове и процедурите.
3. Настоящият регламент се прилага до 31 декември 2010 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 23 юли 2002 година.
Rådets förordning (EG) nr 1407/2002
av den 23 juli 2002
om statligt stöd till kolindustrin
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 87.3 e och artikel 89 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag(1),
med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),
med beaktande av yttrandet från den rådgivande kommitté som inrättats enligt Fördraget om upprättandet av Europeiska kol- och stålgemenskapen(3),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(4), och
av följande skäl:
(1) EKSG-fördraget och de regler som antagits för dess tillämpning, bland annat kommissionens beslut nr 3632/93/EKSG av den 28 december 1993 om gemenskapsregler för statsstöd till kolindustrin(5), löper ut den 23 juli 2002.
(2) Den konkurrensmässiga obalansen mellan gemenskapsproducerat kol och kol som importeras har tvingat kolindustrin att vidta omfattande åtgärder för omstrukturering och driftsinskränkning under de senaste årtiondena.
(3) Gemenskapen har blivit allt mer beroende av sina externa försörjningskällor för primärenergi. Enligt grönboken om en europeisk strategi för trygg energiförsörjning i Europeiska unionen, som kommissionen antog den 29 november 2000, skulle en diversifiering av energikällorna, både mellan olika geografiska områden och mellan olika produkter, göra det möjligt att skapa säkrare försörjningsvillkor. I en sådan strategi ingår att utveckla inhemska primära energikällor, särskilt energikällor som bidrar till elproduktionen.
(4) Dessutom ger den världspolitiska situationen en helt ny dimension åt bedömningen av geopolitiska risker och energitrygghetsrisker och en vidare betydelse åt begreppet försörjningstrygghet. I detta sammanhang bör det göras en regelbunden bedömning av de risker som är förenade med strukturen i unionens energiförsörjning.
(5) Utifrån de parametrar på energiområdet som för närvarande kan observeras är det därför enligt grönboken om en europeisk strategi för trygg energiförsörjning nödvändigt att vidta åtgärder som gör det möjligt att garantera tillgången till kolreserver, så att gemenskapens kol blir potentiellt tillgängligt.
(6) I detta sammanhang antog Europaparlamentet den 16 oktober 2001 en resolution om kommissionens grönbok om en europeisk strategi för trygg energiförsörjning, där kolets viktiga roll som inhemsk energikälla erkänns. Europaparlamentet framhåller att det behövs ett finansiellt stöd till kolproduktionen men erkänner samtidigt att effektiviteten inom denna sektor behöver förbättras och att subventionerna behöver minskas.
(7) Att förstärka unionens energitrygghet, enligt den allmänna försiktighetsprincipen, motiverar följaktligen att man bevarar en produktionskapacitet för kol med hjälp av statligt stöd. Detta mål innebär emellertid inte att behovet av en fortsatt omstrukturering inom kolindustrin ifrågasätts, eftersom större delen av det kol som produceras inom gemenskapen troligen inte heller i framtiden kommer att kunna konkurrera med kol som importeras.
(8) En minimiproduktion av kol skulle - tillsammans med andra åtgärder som bland annat syftar till att främja förnybara energikällor - bidra till att bibehålla en andel inhemska primära energikällor som skulle göra det möjligt att öka unionens energitrygghet avsevärt. En andel inhemska primära energikällor skulle dessutom bidra till att främja miljömålen inom ramen för en hållbar utveckling.
(9) Energitryggheten ingår i ett föränderligt strategiskt sammanhang, vilket motiverar en utvärdering av denna förordning på medellång sikt med beaktande av bidragen från alla inhemska primära energikällor.
(10) Denna förordning påverkar inte medlemsstaternas frihet att välja vilka energikällor som skall bidra till deras försörjning. Beviljandet av stöd och stödintensitet skall ske i enlighet med tillämpliga regler för varje kategori av energikällor och enligt de fördelar som kännetecknar var och en av dessa.
(11) Enligt proportionalitetsprincipen bör den subventionerade kolproduktionen begränsas till vad som verkligen krävs för att effektivt bidra till målet energitrygghet. Det stöd som medlemsstaterna beviljar skall sålunda begränsas till att täcka investeringskostnader eller förluster i samband med den löpande produktionen, när utvinningen ingår i en plan för tillgång till kolreserver.
(12) Statligt stöd som bidrar till att bevara en tillgång till kolreserver för energitrygghetens skull bör reserveras för produktionsenheter som kan bidra till detta mål på tillfredsställande ekonomiska villkor. Genom att tillämpa dessa principer bör man gradvis kunna minska stödet till kolindustrin.
(13) Med tanke på riskerna i samband med osäkerhet om geologiska förhållanden kan livskraftiga eller ekonomiskt nästan livskraftiga produktionsenheter genom stöd för täckning av kostnader för inledande investering göra de tekniska investeringar som krävs för att de skall behålla sin konkurrensförmåga.
(14) Omstruktureringen av kolindustrin får kraftiga sociala och regionala återverkningar som hänger samman med den minskade verksamheten. De produktionsenheter som inte kan beviljas stöd i syfte att ha fortsatt tillgång till kolreserver bör därför tillfälligtvis kunna få stöd för att lindra de sociala och regionala konsekvenserna av deras nedläggning. Detta stöd skall bland annat göra det möjligt för medlemsstaterna att genomföra lämpliga åtgärder för en social och ekonomisk utveckling i de regioner som berörs av dessa omstruktureringar.
(15) Företagen kan dessutom få stöd i syfte att täcka kostnader som enligt normal redovisningssed inte påverkar produktionskostnaderna. Detta stöd är avsett att täcka extraordinära kostnader, närmare bestämt ärvda åtaganden.
(16) Den gradvisa minskningen av stödet till kolindustrin kommer att göra det möjligt för medlemsstaterna att - inom ramen för sina budgetbegränsningar - omfördela stödet till energisektorn enligt principen om en gradvis överföring av det stöd som traditionellt beviljats konventionella energikällor, särskilt kolsektorn, till förnybara energikällor. Beviljandet av stöd till förnybara energikällor kommer att ske enligt de bestämmelser och kriterier som föreskrivs i gemenskapens riktlinjer om statligt stöd till skydd för miljön(6).
(17) I fullföljandet av sitt uppdrag måste gemenskapen se till att normala konkurrensvillkor upprättas, bevaras och iakttas. När det mer specifikt gäller elmarknaden får stödet till kolindustrin inte vara av en sådan art att det påverkar elproducenternas val av försörjningskälla för sitt behov av primärenergi. Följaktligen bör kolleveranser vad gäller pris och mängd bygga på frivilliga överenskommelser mellan avtalsparterna mot bakgrund av de villkor som gäller på världsmarknaden.
(18) En minimiproduktion av subventionerat kol skulle också bidra till att bevara den europeiska teknikens framstående ställning inom området utvinning och ren förbränning av kol, och därmed möjliggöra att den överförs till de regioner utanför unionen som är stora kolproducenter. En sådan politik skulle bidra till avsevärt minskade utsläpp av föroreningar och växthusgaser i världen.
(19) Kommissionens befogenhet att godkänna statligt stöd bör grunda sig på en exakt och fullständig kännedom om de åtgärder som medlemsstaterna planerar att vidta. Därför bör medlemsstaterna på ett samlat sätt lämna kommissionen alla uppgifter om det direkta eller indirekta stöd som de planerar att bevilja kolindustrin och ange motiven för och omfattningen av det planerade stödet samt vilken koppling det har till framlagda planer för tillgång till kolreserver och, i förekommande fall, för nedläggning.
(20) För att beakta den tidsfrist som fastställts i direktiv 2001/80/EG(7) för stora förbränningsanläggningar bör medlemsstaterna ha möjlighet att meddela kommissionen vilka produktionsenheter som ingår i nedläggningsplanerna eller planerna för tillgång till kolreserver senast i juni 2004.
(21) I den mån det är förenligt med dessa regler får medlemsstaterna också bevilja stöd till kolindustrin för forskning och utveckling samt stöd för miljöskydd och utbildning. Sådant stöd skall beviljas i enlighet med de villkor och kriterier som kommissionen har fastställt för dessa typer av stöd.
(22) Genomförandet av bestämmelserna i denna förordning efter det att EKSG-fördraget och beslut nr 3632/93/EKSG har löpt ut kan leda till problem för företagen i samband med att två stödordningar tillämpas under samma kalenderår. Det är därför lämpligt att föreskriva en övergångsperiod fram till den 31 december 2002.
(23) I de föreslagna reglerna för statligt stöd beaktas de kraftigt varierande faktorer som kännetecknar den nuvarande kolsektorn samt gemenskapens energimarknad i dess helhet. Under förordningens löptid är det därför nödvändigt att i en rapport se över dessa faktorer, som i olika grad och ibland oväntat kan komma att ändras, och då särskilt det gemenskapsproducerade kolets faktiska bidrag till unionens energitrygghet mot bakgrund av en hållbar utveckling. På grundval av denna rapport kommer kommissionen, med beaktande av de olika kategorier av fossila bränslen som finns tillgängliga på gemenskapens territorium, att utarbeta förslag till rådet med hänsyn till reglernas utveckling på lång sikt, särskilt de sociala och regionala aspekterna på omstruktureringen av kolindustrin.
(24) Denna förordning bör träda i kraft snarast möjligt efter det att EKSG-fördraget har upphört att gälla och bör tillämpas retroaktivt så att dess bestämmelser får full avsedd verkan.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL 1
ALLMÄNNA BESTÄMMELSER OCH DEFINITIONER
Artikel 1
Syfte
I denna förordning anges regler för beviljande av statligt stöd i syfte att bidra till omstruktureringen av kolindustrin. I dessa regler beaktas
- de sociala och regionala aspekterna på omstruktureringen av sektorn,
- behovet av att som försiktighetsåtgärd bibehålla en produktion av en minimikvantitet inhemskt kol för att garantera tillgång till reserver.
Artikel 2
Definitioner
I denna förordning används följande beteckningar med de betydelser som här anges:
a) kol: högvärdigt, medelvärdigt och lågvärdigt kol av klass A och B enligt den klassificering som Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa upprättat i det internationella systemet för kodifiering av kol(8).
b) plan för tillgång till kolreserver: en plan som har fastställts av en medlemsstat, och som avser den produktion av en minimikvantitet inhemskt kol som behövs för att garantera tillgång till kolreserver.
c) nedläggningsplan: en plan som har fastställts av en medlemsstat och som anger de åtgärder som bör leda till definitiv nedläggning av enheter för kolproduktion.
d) kostnader för inledande investering: fasta kapitalkostnader i direkt samband med infrastrukturarbete eller utrustning som behövs för att kolreserver skall kunna utvinnas ur befintliga gruvor.
e) produktionskostnader: kostnader som är förknippade med den löpande produktionen och som beräknas enligt artikel 9.3. De omfattar kostnaderna för utvinning och förädling av kol, inklusive rening och sortering, samt för transport till leveransplatsen.
f) förluster i den löpande produktionen: den positiva skillnaden mellan kolproduktionskostnaden och det försäljningspris som bygger på frivilliga överenskommelser mellan avtalsparterna mot bakgrund av de villkor som gäller på världsmarknaden.
Artikel 3
Stöd
1. Stöd till kolindustrin kan endast betraktas som förenligt med en väl fungerande gemensam marknad om det uppfyller kraven i kapitel 2, utan att det påverkar tillämpningen av ordningarna för statligt stöd till forskning och teknisk utveckling, miljö och utbildning.
2. Stödet får bara täcka de kostnader som är förknippade med kol avsett för elproduktion, för kombinerad värme- och elproduktion, för produktion av koks samt för masugnar inom stålindustrin då det används inom gemenskapen.
KAPITEL 2
STÖDTYPER
Artikel 4
Stöd till driftsinskränkning
Stöd till ett företag specifikt för att täcka förluster i den löpande produktionen i produktionsenheter kan anses som förenligt med den gemensamma marknaden endast om följande villkor respekteras:
a) Verksamheten i dessa produktionsenheter ingår i en nedläggningsplan som skall vara genomförd senast den 31 december 2007.
b) Det anmälda stödet per ton kolekvivalent får inte överstiga skillnaden mellan de uppskattade produktionskostnaderna och de intäkter som kan förväntas under ett kolproduktionsår. Det stöd som faktiskt betalas ut skall varje år justeras på grundval av de verkliga kostnaderna och intäkterna senast före utgången av det kolproduktionsår som följer på det år för vilket stödet beviljades.
c) Stödbeloppet per ton kolekvivalent får inte leda till att leveranspriserna för kol från gemenskapen hamnar under priserna på kol av motsvarande kvalitet från tredje land.
d) Stödet får inte leda till några snedvridningar av konkurrensen mellan köpare eller mellan användare av kol i gemenskapen.
e) Stödet får inte leda till några snedvridningar av konkurrensen på elmarknaden, på marknaderna för produktion av kraftvärme och koks eller på stålmarknaden.
Artikel 5
Stöd till tillgång till kolreserver
1. Medlemsstaterna får enligt punkterna 2 och 3 bevilja ett företag stöd som är avsett specifikt som stöd till produktionsenheter eller en grupp produktionsenheter, endast om stödet bidrar till att bibehålla tillgången till kolreserver. En produktionsenhet får ta emot stöd endast inom en av de kategorier som tas upp i punkt 2 eller 3. Ingen kumulation av stöd enligt punkterna 2 och 3 skall vara möjlig.
Stöd till inledande investering
2. Sådant stöd som är avsett att täcka kostnader för inledande investering kan förklaras förenligt med den gemensamma marknaden endast om det uppfyller villkoren enligt artikel 4 c, 4 d och 4 e samt villkoren nedan:
a) Stödet är reserverat för befintliga produktionsenheter som inte har fått något stöd enligt artikel 3 i beslut nr 3632/93/EKSG eller som har fått stöd som tillåtits av kommissionen enligt nämnda artikel 3 på grund av att de kunde påvisa att de hade förmåga att uppnå en situation där de kunde konkurrera med priserna på kol av motsvarande kvalitet från tredje land.
b) Produktionsenheterna upprättar en driftsplan och en finansieringsplan som visar att det stöd som beviljas till investeringsprojektet kommer att trygga produktionsenheternas ekonomiska livskraft.
c) Det anmälda och faktiskt utbetalade stödet får inte överstiga 30 % av de totala kostnaderna för det relevanta investeringsprojekt som kommer att göra det möjligt för en produktionsenhet att bli konkurrenskraftig i förhållande till priserna för kol av motsvarande kvalitet från tredje land.
Stöd som beviljats i enlighet med denna punkt, vare sig det utbetalats vid ett enda tillfälle eller spritt över flera år, får inte utbetalas efter den 31 december 2010.
Stöd till den löpande produktionen
3. Sådant stöd som är avsett att täcka förluster i den löpande produktionen kan förklaras förenligt med den gemensamma marknaden endast om de villkor som fastställs i artikel 4 b-e och följande villkor respekteras:
a) Driften av de berörda produktionsenheterna eller gruppen produktionsenheter inom samma företag ingår i en plan för tillgång till kolreserver.
b) Stödet beviljas de produktionsenheter som, särskilt med tanke på produktionskostnadernas storlek och utveckling och inom gränsen för den kvantitet inhemskt kol som skall produceras i enlighet med den plan som avses i punkt a, har de gynnsammaste ekonomiska utsikterna.
Artikel 6
Gradvis minskning av stödet
1. Totalbeloppet för det stöd till kolindustrin som beviljats enligt artikel 4 och artikel 5.3 skall fortlöpande minska så att resultatet blir en betydande minskning. Inget stöd till driftsinskränkning får beviljas enligt artikel 4 efter den 31 december 2007.
2. Totalbeloppet för det stöd till kolindustrin som beviljats enligt artiklarna 4 och 5 får inte för något år efter 2003 överstiga det stödbelopp som kommissionen tillåtit för år 2001 enligt artiklarna 3 och 4 i beslut nr 3632/93/EKSG.
Artikel 7
Stöd för att täcka extraordinära kostnader
1. Statligt stöd till företag som bedriver eller har bedrivit en verksamhet som är förknippad med kolproduktion för att kunna täcka sådana kostnader som uppstår eller har uppstått genom rationalisering eller omstrukturering av kolindustrin och som inte avser den löpande produktionen ("ärvda åtaganden"), kan anses förenligt med den gemensamma marknaden om stödbeloppet inte överstiger dessa kostnader. Detta stöd kan täcka följande kostnader:
a) Kostnader som åsamkas endast de företag som genomför eller har genomfört omstruktureringar, bl.a. kostnader i samband med miljörehabilitering av gamla gruvanläggningar.
b) Kostnader som åsamkas flera företag.
2. De kostnadsslag som uppkommer genom rationalisering och omstrukturering av kolindustrin definieras i bilagan.
Artikel 8
Gemensamma bestämmelser
1. Det stödbelopp som beviljas genom någon av bestämmelserna i denna förordning skall beräknas med beaktande av allt slags stöd som beviljas i samma syfte med andra nationella medel.
2. Allt stöd som ett företag får skall bokföras i resultaträkningen som en särskild intäkt i förhållande till omsättningen. Då ett företag som får stöd enligt denna förordning inte bara bedriver verksamhet som rör kolproduktion utan även en annan ekonomisk verksamhet, skall de medel som beviljas redovisas separat så att de finansiella flöden som grundar sig på denna förordning klart framgår. De skall förvaltas på ett sådant sätt att ingen möjlighet ges till överföring till den andra verksamheten.
KAPITEL 3
FÖRFARANDEN FÖR ANMÄLAN, GRANSKNING OCH GODKÄNNANDE
Artikel 9
Anmälan
1. Utöver bestämmelserna i artikel 88 i fördraget och i rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget(9) skall det stöd som avses i denna förordning omfattas av de särskilda regler som anges i punkterna 2-12.
2. De medlemsstater som beviljar stöd till kolindustrin skall förse kommissionen med all information som med tanke på situationen på energiområdet behövs för att motivera den uppskattade produktionskapacitet som ingår i planen för tillgång till kolreserver, den minimiproduktion som krävs för att trygga denna tillgång och, i fråga om de stödkategorier som föreskrivs i denna förordning, lämpliga typer av stöd med hänsyn till de särskilda förutsättningar som gäller för kolindustrin i varje medlemsstat.
3. Produktionskostnaderna skall beräknas enligt det system som innebär att kolföretag eller sammanslutningar av sådana varje kvartal lämnar deklarationer till kommissionen. Kolföretagen skall i sin beräkning av produktionskostnaderna ta med normala avskrivningar och ränta på lånat kapital. Stödberättigande räntekostnader för lånat kapital skall baseras på och begränsas till marknadsbaserade räntesatser och begränsas till sådana operationer (processer) som förtecknats i artikel 2 e.
4. De medlemsstater som planerar att bevilja stöd till driftsinskränkning enligt artikel 4 skall på förhand senast den 31 oktober 2002 delge kommissionen en nedläggningsplan för de berörda produktionsenheterna. Planen skall minst innehålla följande uppgifter:
a) Identifiering av produktionsenheterna.
b) De faktiska eller uppskattade produktionskostnaderna för varje produktionsenhet per kolproduktionsår. Dessa kostnader skall beräknas i enlighet med punkt 3.
c) Den uppskattade kolproduktionen per kolproduktionsår för de produktionsenheter som ingår i nedläggningsplanen.
d) Uppskattat belopp för stöd till driftsinskränkning per kolproduktionsår.
5. De medlemsstater som avser att bevilja sådant stöd som avses i artikel 5.2 skall senast den 31 december 2002 delge kommissionen en preliminär plan för tillgång till kolreserver. Planen skall åtminstone innehålla de objektiva urvalskriterier, till exempel ekonomisk livskraft, som produktionsenheterna skall uppfylla för att erhålla stöd till investeringsprojekt.
6. De medlemsstater som avser att bevilja sådant stöd som avses i artikel 5.3 skall senast den 31 oktober 2002 delge kommissionen en plan för tillgång till kolreserver. Planen skall minst innehålla följande uppgifter:
a) Objektiva urvalskriterier som produktionsenheterna skall uppfylla för att kunna omfattas av planen.
b) Identifiering av de produktionsenheter eller den grupp produktionsenheter inom samma kolföretag som uppfyller ovan nämnda urvalskriterier.
c) De faktiska eller uppskattade produktionskostnaderna för varje produktionsenhet per kolproduktionsår. Dessa kostnader skall beräknas i enlighet med punkt 3.
d) En verksamhetsplan och en finansiell plan som upprättats för varje produktionsenhet eller grupp produktionsenheter inom samma företag och avspeglar medlemsstaternas budgetprinciper.
e) Den uppskattade kolproduktionen per kolproduktionsår vid de produktionsenheter eller den grupp produktionsenheter inom samma företag som ingår i planen för tillgång till kolreserver.
f) Det uppskattade beloppet för stöd till tillgång till kolreserver per kolproduktionsår.
g) Andelen inhemskt kol respektive förnybara energikällor med avseende på mängden av de inhemska primära energikällor som bidrar till energitrygghetsmålet inom ramen för en hållbar utveckling och deras förväntade utveckling.
7. Inom ramen för den anmälan av planer som avses i punkterna 4, 5 och 6 skall medlemsstaterna anmäla alla uppgifter om minskning av utsläppen av växthusgaser till kommissionen. De skall särskilt anmäla utsläppsminskningar till följd av ansträngningar som genomförts inom ramen för användningen av ren teknik för förbränning av kol.
8. Medlemsstaterna får av vederbörligt motiverade skäl senast i juni 2004 meddela kommissionen vilka produktionsenheter som ingår i de planer som avses i punkterna 4 och 6.
9. Medlemsstaterna skall till kommissionen anmäla alla ändringar i den plan som ursprungligen har förelagts kommissionen enligt punkterna 4, 5, 6, 7 och 8.
10. Medlemsstaterna skall anmäla alla ekonomiska åtgärder som de planerar att vidta till förmån för kolindustrin under ett kolproduktionsår och precisera åtgärdernas art genom att hänvisa till de stödformer som anges i artiklarna 4, 5 och 7. De skall lämna kommissionen alla uppgifter om beräkningen av de uppskattade produktionskostnaderna och ange kopplingen till de planer som anmälts till kommissionen enligt punkterna 4, 5, 6, 7 och 8.
11. Medlemsstaterna skall anmäla beloppet och alla uppgifter som rör beräkningen av det stöd som faktiskt betalas ut under ett kolproduktionsår senast sex månader efter slutet av detta produktionsår. Före slutet av följande kolproduktionsår skall de också redovisa eventuella justeringar som görs i förhållande till de belopp som ursprungligen betalats ut.
12. Medlemsstaterna skall i samband med att de anmäler det stöd som avses i artiklarna 4, 5 och 7 och vid avstämningen av det stöd som faktiskt betalats ut lämna alla upplysningar som krävs för att bekräfta att de villkor och kriterier som anges i dessa bestämmelser är uppfyllda.
Artikel 10
Granskning och godkännande
1. Kommissionen skall granska den plan eller de planer som anmälts enligt artikel 9. Kommissionen skall fatta ett beslut om dessa planers överensstämmelse med de villkor och kriterier som anges i artiklarna 4, 5, 6, 7 och 8 samt om deras överensstämmelse med målen för denna förordning, enligt de förfaranderegler som anges i förordning (EG) nr 659/1999.
2. Kommissionen skall granska de åtgärder som anmälts enligt artikel 9.10 mot bakgrund av de planer som lagts fram enligt artikel 9.4, 9.5, 9.6, 9.7 och 9.8. Den skall fatta ett beslut enligt föreskrifterna i förordning (EG) nr 659/1999.
KAPITEL 4
ÖVERGÅNGS- OCH SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 11
Kommissionens rapporter
1. Senast den 31 december 2006 skall kommissionen rapportera till Europaparlamentet, rådet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén, och i rapporten särskilt ta upp de erfarenheter som gjorts och de problem som stötts på i tillämpningen av förordningen efter dess ikraftträdande. Mot bakgrund av de åtgärder som genomförts av medlemsstaterna skall den bedöma resultaten av omstruktureringen av kolindustrin och effekterna på den inre marknaden.
2. Kommissionen skall lägga fram en sammanställning över de olika inhemska primära energikällornas respektive andel i varje medlemsstat, inbegripet de olika typer av fossila bränslen som finns tillgängliga. Den skall med hänsyn till hur de förnybara energikällorna utvecklas bedöma det inhemska kolets faktiska bidrag till den långsiktiga energitryggheten i Europeiska unionen inom ramen för en strategi för en hållbar utveckling och lägga fram sin bedömning av hur mycket kol som krävs för detta.
Artikel 12
Tillämpningsföreskrifter
Kommissionen skall vidta alla åtgärder som krävs för tillämpningen av denna förordning. Den skall fastställa en gemensam ram för lämnandet av de upplysningar som den behöver för att bedöma huruvida de villkor och kriterier som skall uppfyllas för beviljande av stöd har iakttagits.
Artikel 13
Översyn
1. På grundval av den rapport som utarbetats enligt artikel 11 skall kommissionen vid behov lämna rådet förslag till ändring av denna förordning när det gäller dess tillämpning för stöd som omfattar tiden från och med den 1 januari 2008. I förslagen skall bland annat, med beaktande av principen om en minskning av stödet, fastställas principer som kan ligga till grund för hur medlemsstaternas planer skall genomföras från och med den 1 januari 2008.
2. De principer som avses i punkt 1 skall fastställas med hänsyn till målen i artikel 1, särskilt med beaktande av de sociala och regionala konsekvenserna av de åtgärder som skall vidtas och situationen på energiområdet.
Artikel 14
Ikraftträdande
1. Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.
Den skall tillämpas från och med den 24 juli 2002.
2. Stöd som täcker kostnader för år 2002 får dock, på grundval av en motiverad begäran från en medlemsstat, även fortsättningsvis omfattas av de regler och principer som anges i beslut nr 3632/93/EKSG, med undantag för bestämmelser om tidsfrister och förfaranden.
3. Denna förordning skall tillämpas till och med den 31 december 2010.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 23 juli 2002.