19960723
Директива 96/49/ЕО на Съвета
от 23 юли 1996 година
относно сближаване на законодателствата на държавите-членки по отношение на железопътния превоз на опасни товари
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 75 от него,
като взе предвид предложението на Комисията [1],
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [2],
в съответствие с процедурата, определена в член 189в от Договора [3],
(1) като има предвид, че през последните години железопътният превоз на опасни товари значително нараства, като по този начин се увеличава рискът от възникване на произшествия; като има предвид, че следва да се приемат мерки, които да гарантират, че този вид транспорт се осъществява по възможно най-безопасен и сигурен начин;
(2) като има предвид, че всички държави-членки са договарящи се страни по Конвенцията за международни железопътни превози (COTIF), която в своето допълнение Б определя единни правила относно договорите за международен превоз на товари по релси (CIM), приложение I, от която установява Правилника за международен железопътен транспорт на опасни товари (RID); като има предвид, че географският обхват на въпросната конвенция се простира отвъд границите на Общността;
(3) като има предвид, че въпросната конвенция не включва в обхвата си националния железопътен превоз на опасни товари; като има предвид, че поради това е важно да се осигури единно прилагане на хармонизирани правила за безопасност в рамките на Общността; като има предвид, че най-подходящият начин за постигане на тези цели е да се приведат в съответствие законите, свързани с RID, които се прилагат в държавите-членки;
(4) като има предвид, че спазването на принципа на субсидиарност е необходимо законодателствата да бъдат сближени по начин, осигуряващ висока степен на безопасност при вътрешните и международни превози, да гарантира отстраняването на нарушенията на конкуренцията, като улесни свободното движение на товари и услуги в Общността и да осигури съгласуваност с останалите разпоредби на правото на Общността;
(5) като има предвид, че разпоредбите на настоящата директива не нарушават поетото от Общността и нейните държави-членки задължение за стремеж към бъдещо уеднаквяване на системите за класификация на опасни вещества, съгласно целите, установени с програма 21, глава 19 на Конференцията на UNCED, проведена през месец юни 1992 г. в Рио де Жанейро;
(6) като има предвид, че все още не съществува специална законодателна уредба на Общността относно условията на безопасност, при които следва да бъдат превозвани биологични агенти и генетично изменени микроорганизми, регламентирани в Директиви 90/219/ЕИО [4], 90/220/ЕИО [5] и 90/676/ ЕИО [6];
(7) като има предвид, че разпоредбите на настоящата директива не засягат прилагането на други разпоредби на правото на Общността относно безопасността на работниците и опазване на околната среда;
(8) като има предвид, че държавите-членки трябва да имат право да прилагат специфични разпоредби относно движението при превози на тяхна територия на опасни товари по железопътната мрежа;
(9) като има предвид, че държавите-членки следва да запазят правото си временно да прилагат правила съобразно препоръките на Организацията на обединените нации относно разнообразния превоз на опасни товари, тъй като RID все още не е съгласувана с тези правила, като с това се цели да бъде улеснен смесеният превоз на опасни товари;
(10) като има предвид, че всяка държава-членка следва да запази правото си да регулира или забранява по причини, различни от тези, касаещи безопасността, национален железопътен превоз на определени опасни товари;
(11) като има предвид, че следва да се отчете необходимостта от по-строги мерки за безопасност на тунела под Ламанша, поради неговите специфични характеристики, и по-специално трасето и дължината му; като има предвид, че следва да се приемат и разпоредби, позволяващи на държавите-членки да въведат същите мерки, когато възникне необходимостта от тях; като има предвид, че следва да се прилагат по-строги стандарти за определени държави-членки, прилагани за материали, предназначени за превоз поради променливите температури на тяхна територия;
(12) като има предвид, че поради обема на изискваните инвестиции в този сектор, следва да се определи един преходен период, през който държавите-членки да запазят временно действието на определени конкретни национални разпоредби, свързани с изисквания за строителство или за използване на цистерни, контейнери, опаковане или код за действия при спешност;
(13) като има предвид, че не следва да се създават пречки пред въвеждане на новости в технологиите и производствата; като има предвид, че за тази цел следва да се приемат временни изключения;
(14) като има предвид, че разпоредбите на RID позволяват сключване на споразумения за дерогация от самите тях; като има предвид, че значителен брой двустранни споразумения, сключени между държавите-членки, създават спънки пред свободното предлагане на услуги, свързани с превози на опасни товари; като има предвид, че включването на необходимите разпоредби в приложението към настоящата директива следва да отмени необходимостта от подобни дерогации; като има предвид, че следва да се разпореди за преходен период, през който държавите-членки да имат право да прилагат съществуващите между тях споразумения;
(15) като има предвид, че железопътният превоз на опасни товари до или от трета държава е разрешен, когато се извършва съобразно изискванията на RID; като има предвид, че, независимо от това, при извършване на транспортни операции от и до републики на бившия Съветски съюз, които не са договарящи се страни по COTIF, държавите-членки имат право да приемат считани от тях за подходящи мерки конкретно за тези операции; като има предвид, че те гарантират равнище на безопасност, равностойно на предвиденото в RID;
(16) като има предвид, че следва да се предвидят разпоредби, позволяващи бързото привеждане в съответствие на настоящата директива с техническия прогрес, и по-специално приемането на нови разпоредби съобразно реда, определен в рамките на RID; като има предвид, че за тази цел следва да се създаде комитет и да се приеме процедура за тясно сътрудничество между държавите-членки и Комисията в рамките на този комитет,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
ГЛАВА I
Обхват
Член 1
1. Настоящата директива се прилага към железопътния превоз на опасни товари в държавите-членки или между тях. Държавите-членки имат право да изключат от обхвата на настоящата директива превозите на опасни товари, извършвани чрез транспортно оборудване, което е собственост на или попада под отговорността на въоръжените сили.
2. Настоящата директива не засяга правата на всяка една държава-членка, с оглед правото на Общността, да определя конкретни изисквания за безопасността при извършване на национален или международен железопътен превоз на опасни товари, когато приложението ѝ не обхваща конкретните области, и inter alia, по-специално относно:
- разписанието на влаковите композиции,
- надзора на товарни вагони във влаковите композиции в националното разписание на движението им,
- правилниците за действие при спомагателни операции по превозите, като надзор и застопоряване,
- обучението на служителите и управление на информацията, отнасяща се до превозваните опасни товари,
- специалните правилници за превоза на опасни товари в пътнически влакове.
Член 2
По смисъла на настоящата директива:
- "RID" означава разпоредбите, отнасящи се до международния железопътен превоз на опасни товари, упоменати в приложение I на допълнение Б към Конвенцията за международни железопътни превози (COTIF), включително всичките изменения,
- "CIM" означава единни правила за договаряне на международен железопътен превоз на опасни товари, включен като допълнение Б към Конвенцията за международни железопътни превози (COTIF), включително всичките изменения,
- "опасни товари" означава вещества и предмети, чиито железопътен превоз е забранен или разрешен само по реда на условията, посочени в приложението на настоящата директива,
- "превоз" означава всяка операция по железопътен транспорт на опасни товари, извършвана изцяло или частично на територията на държава-членка, включително дейностите по товарене, разтоварване и прехвърляне на или от друг вид превозно средство, както и налаганите от обстоятелствата спирания по време на превоза, обхванати от приложението на настоящата директива, без да се нарушават определените по реда на действащите законодателства на държавите-членки норми относно отговорността при провеждане на такива операции; тук не се включват превозите, извършвани изцяло на територията на определено предприятие.
Член 3
1. Без да се засягат разпоредбите на член 6, опасни товари, чийто превоз е забранен по смисъла на приложението, не могат да се превозват по железопътната мрежа.
2. Освен ако в настоящата директива не е предвидено друго и без да се нарушават правилата за достъп на железопътните компании до пазара или общоприетите правила, прилагани при превоза на товари по железопътната мрежа, железопътният превоз на опасни товари се разрешава, когато са спазени определените съгласно приложението разпоредби.
ГЛАВА II
Дерогации, ограничения и освобождавания
Член 4
Всяка държава-членка има право, за целите на националните ѝ железопътни превози в рамките своята територия, да запази правното действие в националното си законодателство на нормите, които са в съответствие с препоръките на ООН за превози на опасни товари, до времето, когато приложението на настоящата директива се преработи така, че да отразява въпросните препоръки. В тези случаи въпросните държави-членки известяват Комисията за това.
Член 5
1. Без да се засягат разпоредбите на общностното право, всяка държава-членка разполага с право да регламентира или забранява превоза на определени опасни товари на територията ѝ, главно по причини, различни от безопасността по време на самите превозни операции и свързани по-специално с националната сигурност или опазване на околната среда.
2. а) при извършване на превози през тунела под Ламанша, Франция и Обединеното кралство имат право да налагат по-строги разпоредби от предвидените в приложението. Комисията се известява за тези мерки и тя, от своя страна, ги прави достояние на останалите държави-членки;
б) когато която и да е държава-членка счете, че при превози през тунели на нейна територия, подобни на тунела под Ламанша, следва да прилагат по-строги разпоредби, тя известява Комисията за това. От своя страна, Комисията, действайки съобразно процедурата по реда на член 9, се произнася дали въпросният тунел има сходни характеристики. Приетите разпоредби от държавата-членка се известяват на Комисията, която от своя страна ги съобщава на останалите държави-членки;
в) държава-членка, на чиято територия средната дневна температура е често под - 20 °C, има право да наложи по-строги мерки относно температурните изисквания за материали, предназначени за национален железопътен превоз, когато последните са опасни товари, и докато съответните препратки за температури за определени климатични зони не са включени в приложението.
3. Ако при настъпване на произшествие или на инцидент държава-членка прецени, че прилаганите мерки за безопасност са се оказали недостатъчни, за да ограничат опасностите, присъщи на превозните дейности, и когато се приеме, че съществува спешна нужда от предприемане на мерки, въпросната държава-членка известява Комисията на етап планиране на мерките, които възнамерява да приеме. Действайки съобразно процедурата по реда на член 9, Комисията се произнася с решение по въпроса дали да разреши прилагането на предложените мерки, както и да определи продължителността им.
4. Държавите-членки могат да запазят правното действие на всички национални разпоредби, прилагани към 31 декември 1996 г. относно превоза и опаковането на вещества, съдържащи диоксини или пестициди.
Член 6
1. Всяка държава-членка има право да разрешава железопътен превоз на територията ѝ на опасни товари, които са класифицирани, пакетирани и етикетирани съобразно международните изисквания за въздушен или морски транспорт, когато превозната операция включва и пътуване по море или въздух.
Когато национален или международен превоз включва морски транспорт, всяка държава-членка има право да прилага допълнителни разпоредби към включените в приложението така, че да отчете международните норми за морския транспорт, включително и тези, управляващи превозите по фериботни линии.
2. Разпоредбите на настоящото приложение, отнасящи се до формата на транспортната документация и използването на езици при обозначенията, или в задължителните документи, не се прилагат, когато транспортните операции се извършват само на територията на една единствена държава-членка. Държавата-членка има право да разреши използването на документация и езици, различни от посочените в приложението, когато превозните операции се извършват само и единствено на нейна територия.
3. В рамките на своята територия, всяка държава-членка има право да разреши използването на железопътни вагони, конструирани преди 1 януари 1997 г. и които не са съобразени с изискванията на настоящата директива, но са конструирани съобразно действащото към 31 декември 1996 г. национално законодателство в тази област при условие, че въпросните вагони се поддържат в рамките на изискванията за безопасност.
4. Всяка държава-членка има право да запази действащото си национално законодателство към 31 декември 1996 г. относно конструкцията, употребата и условията за превози в нови цистерни и нови контейнери, определени в клас 2 на приложението, когато не съвпадат с изискванията в него, докато в приложението се включат препратки за стандартите при конструиране и използване на цистерни и контейнери, които са с правно обвързваща сила, както и настоящите разпоредби, но в срок, не по-късен от 31 декември 1998 г. Контейнери и цистерни, конструирани преди 1 януари 1999 г. и поддържани в рамките на изискванията за безопасност, могат да продължат да се използват при първоначалните им условия.
5. Всяка държава-членка има право да запази действащите си национални разпоредби относно температурите за превоз на нейна територия на втечнени газове или смеси от втечнени газове, когато се отличават от разпоредбите в приложението, до включване на съответните разпоредби за температурите по определени климатични области в европейските стандарти и съответно включване в приложението.
6. Всяка държава-членка има право да разреши, при превози на нейна територия, използването на опаковки, произведени, но без удостоверение по реда на RID, преди 1 януари 1997 г. при условие, че въпросните опаковки имат нанесена датата си на производство и са преминали определените по реда на националните разпоредби тестове към 31 декември 1996 г. и при условие, че са поддържани в съответните граници за безопасност (включително при тестване и проверки, когато това се налага), по реда на следната схема: метални контейнери за насипни товари и метални бидони с обем на вместимост над 50 литра могат да се използват до 15 години след датата на производството им; други метални и пластмасови опаковки могат да се използват до пет години след датата им на производство, но не по-късно от 31 декември 1998 г.
7. Държава-членка има право да разреши превоза на определени опасни товари на своята територия, които са пакетирани преди 1 януари 1997 г., но до 31 декември 1998 г., при условие, че въпросните товари са класифицирани, опаковани и подпечатани съобразно действащото към 1 януари 1997 г. национално законодателство в тази област.
8. Всяка държава-членка има право да запази разпоредби в правната си система, които действат към 31 декември 1996 г. и които са свързани с мястото и видимостта на кода за действия при спешност, вместо идентификационния номер по степен на опасност, определен в настоящото приложение, за работата на националните железопътни превози на нейна територия.
9. Всяка държава-членка има право, след провеждане на консултации с Комисията, да запази правното действие на разпоредби, които са по-малко строги от посочените в приложението и се отнасят до вътрешен железопътен превоз на малки количества опасни товари, с изключение на товари със средна или висока степен на радиоактивност.
10. Всяка държава-членка има право да разреши извършването на ad hoc специфични транспортни операции на територията си за опасни товари, или такива транспортни операции, които са забранени в приложението, или транспортни операции, провеждани при условия, различни от посочените в приложението.
11. Като отчита действащото законодателство на Общността, настоящата директива не ограничава правото на всяка държава-членка, след провеждане на консултации с Комисията, да разреши редовни транспортни операции за опасни товари по определени маршрути на територията ѝ, когато последните са част от определен промишлен процес, които са или забранени по реда на приложението, или се изпълняват при условия, различни от определените в него, когато въпросните операции имат локален характер и се намират под строг контрол по ясно определени условия.
12. При условие, че не се ограничава безопасността, компетентните органи на всяка държава-членка имат право да отпускат временни дерогации по приложението с цел извършване на нейна територия на опити, необходими, преди да се стигне до изменения на приложението, за да се адаптира към технологичното и промишлено развитие. Комисията се известява за тези мерки, а от своя страна тя известява останалите държави-членки.
Договорени между компетентните органи на държавите-членки временни дерогации приемат формата на многостранни споразумения и се предлагат на компетентните органи на всички държави-членки от компетентния орган, който поема инициативата за подобна мярка. Комисията се известява за това.
Посочените в алинеи първа и втора дерогации се прилагат без дискриминация на основание националност или място на установяване на изпращача, превозващия или получателя на опасните товари; те могат да продължават максимум пет години и не могат да бъдат подновявани след изтичане на този срок.
13. Най-късно до 31 декември 1998 г. всяка държава-членка има право да прилага действащи споразумения с останалите държави-членки без дискриминация на основание националност или място на установяване на изпращача, превозващия или получателя на опасните товари. Всяка бъдеща дерогация спазва разпоредбите на параграф 12.
14. В съответствие с действащото законодателство на Общността, настоящата директива не ограничава правото на всяка държава-членка, след провеждане на консултации с Комисията, да разреши превоза на опасни товари при условия, които са по-малко строги от посочените в приложението на настоящата директива, когато това са местни превози на кратки разстояния в рамките на пристанища, летища или промишлени площадки.
Член 7
1. По силата на действащото национално законодателство и това на Общността по въпросите на достъпа до пазара, превозът на опасни товари по железопътната мрежа между територията на Общността и трети държави се разрешава, когато се извършва в съответствие с изискванията на RID.
2. Настоящата директива не променя правата на държавите-членки, след консултации с Комисията, да приемат съответните нормативни актове за територията си относно железопътни превози на опасни товари, когато последните идват от или отиват към тези от бившите републики на Съветския съюз, които не са договарящи се страни по COTIF. Приетите нормативни актове се прилагат единствено за железопътни превози на опасни товари (в опаковано, в насипно състояние или в цистерни) чрез железопътни вагони, разрешени в държава, която не е договаряща се страна по COTIF. Посредством съответните мерки и поети задължения, въпросните държави-членки гарантират поддържането на безопасността на равнище, равностойно на предвиденото в RID. За определени държави-членки разпоредбите на настоящия параграф се отнасят единствено за вагони цистерни.
ГЛАВА III
Заключителни разпоредби
Член 8
Необходимите изменения по адаптиране на настоящата директива към научно-техническия прогрес в рамките на обхвата ѝ, по-специално при отчитане измененията на RID, се приемат съобразно процедурата по реда на член 9.
Член 9
1. В работата си по настоящата директива, Комисията се подпомага от Комитет по транспорта на опасни товари, създаден по реда на член 9 от Директива 94/55/ЕО [7], наричан по-долу "Комитетът", съставен от представители на държавите-членки и председателстван от представител на Комисията.
2. Представителят на Комисията предлага на Комитета проектомерки за обсъждане и приемане. Комитетът се произнася по проектомерките в рамките на срок, определен от председателя му, според спешността на обсъжданите въпроси. Мнението се приема с мнозинство по реда на член 148, параграф 2 от Договора, когато става въпрос за решения, които Съветът взема по предложение от страна на Комисията. Гласовете на представителите на държавите-членки в Комитета се броят по начина, определен в същия член. Председателят не гласува.
3. а) Комисията приема предвидените мерки, когато последните са съобразно решението на Комитета;
б) когато предвидените мерки не са съобразни с мнението на Комитета или когато Комитетът не се произнесе, Комисията представя незабавно на Съвета проекторешение за мерките, които се налагат за приемане. Съветът се произнася с квалифицирано мнозинство.
Когато Съветът не предприеме никакви действия в срок от три месеца след представяне на проекторешенията на Съвета, Комисията приема предложените от нея мерки.
Член 10
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 1 януари 1997 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на разпоредбите от националното си законодателство в областта, уредена от настоящата директива.
Член 11
Настоящата директива влиза в сила в деня, следващ този на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
Член 12
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 23 юли 1996 година.
RÅDETS DIREKTIV 96/49/EG av den 23 juli 1996 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om transport av farligt gods på järnväg
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 75 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag (1),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),
i enlighet med det i artikel 189c i fördraget angivna förfarandet (3), och
med beaktande av följande:
1. Omfattningen av transporter av farligt gods på järnväg har under senare år ökat kraftigt och därmed har olycksrisken ökat. Åtgärder bör följaktligen vidtas för att denna typ av transporter skall kunna utföras under sådana betingelser som ger största möjliga säkerhet.
2. Alla medlemsstater är fördragsslutande parter i Fördraget om internationell järnvägstrafik (COTIF), som i sitt bihang B fastställer enhetliga regler för avtalet om internationell järnvägsbefordran av gods (CIM), vars bilaga I utgör reglementet om internationell järnvägsbefordran av farligt gods (RID). Fördragets geografiska tillämpningsområde sträcker sig utanför gemenskapen.
3. Det fördraget omfattar inte nationell transport av farligt gods på järnväg. Följaktligen är det viktigt att säkerställa en enhetlig tillämpning av harmoniserade säkerhetsbestämmelser i hela gemenskapen. Det lämpligaste sättet att nå detta mål är att anpassa medlemsstaternas lagstiftningar till RID.
4. Med iakttagande av subsidiaritetsprincipen bör denna tillnärmning av lagstiftningarna ske för att kunna säkerställa en hög säkerhetsnivå hos nationella och internationella transporter, för att garantera att snedvridna konkurrensförhållanden undanröjs och för att underlätta den fria rörligheten för varor och tjänster i hela gemenskapen, samt för att säkerställa enhetlighet med annan gemenskapslagstiftning.
5. Bestämmelserna i detta direktiv påverkar inte gemenskapen och dess medlemsstaters åtagande att i framtiden i englighet med de mål som anges i kapitel 19 i Agenda 21 från UNCED-konferensen i Rio de Janeiro i juni 1992 harmonisera systemen för klassificering av farliga ämnen.
6. Det finns ännu inte någon särskild gemenskapslagstiftning som reglerar de säkerhetsmässiga förhållandena för transport av biologiska agens och genetiskt modifierade mikroorganismer, som omfattas av rådets direktiv 90/219/EEG (4), 90/220/EEG (5) och 90/679/EEG (6).
7. Bestämmelserna i detta direktiv är tillämpliga utan att de påverkar tillämpningen av andra gemenskapsbestämmelser om arbetstagarnas säkerhet och miljöskydd.
8. Medlemsstaterna måste på sina territorier kunna tillämpa särskilda regler för rörligheten avseende transport av farligt gods på järnväg.
9. Medlemsstaterna bör vad gäller nationella transporter av farligt gods på järnväg behålla rätten att provisoriskt tillämpa regler som överensstämmer med Förenta nationernas multimodala rekommendationer för transport av farligt gods i den utsträckning som RID ännu inte har harmoniserats med dessa regler, vilka bör underlätta intermodal transport av farligt gods.
10. Varje medlemsstat bör, enbart av andra skäl än säkerhetsmässiga, behålla rätten att reglera och förbjuda nationell transport av visst farligt gods på järnväg.
11. Hänsyn bör tas till de strängare säkerhetsåtgärder som tillämpas i tunneln under Engelska kanalen på grund av dennas särskilda egenskaper, framför allt dess sträckning och längd, och medlemsstaterna bör ges möjlighet att införa samma slags åtgärder när liknande situationer uppstår. Vissa medlemsstater bör kunna tillämpa strängare regler för gods som skall transporteras på grund av temperaturen i godsets omgivning.
12. För att kunna beakta vikten av nödvändiga investeringar på detta område bör en övergångsperiod fastställas, så att medlemsstaterna tillfälligt kan upprätthålla vissa särskilda nationella bestämmelser om konstruktions- eller användningskrav för tankar, behållare, förpackningar, eller nödåtgärdskod.
13. Utnyttjandet av den nya tekniska och industriella utvecklingen får inte hämmas och bestämmelser om tillfälliga undantag bör därför införas.
14. RID-bestämmelserna tillåter bestämmelser om avvikelser härifrån och det stora antalet avtal som har ingåtts bilateralt mellan medlemsstaterna hindrar det fria tillhandahållandet av tjänster för transport av farligt gods. Införandet av de nödvändiga bestämmelserna i bilagan till detta direktiv bör göra det möjligt att undvika sådana avvikelser. Det är viktigt att medlemsstaterna under en övergångsperiod kan fortsätta att tillämpa befintliga avtal mellan sig.
15. Järnvägstransporter av farligt gods till eller från tredje land är tillåtna i den mån som de utförs i enlighet med RID-bestämmelserna. Vad gäller transporter från eller till republikerna i det forna Sovjetunionen, som inte är fördragsslutande parter i COTIF, bör medlemsstaterna emellertid införa lämpliga bestämmelser om dessa transporter för att säkerställa att säkerhetsnivån motsvarar den som fastlagts i RID.
16. Detta direktiv bör snabbt kunna anpassas till den tekniska utvecklingen, särskilt genom antagande av de nya bestämmelser om vilka beslut fattas inom ramen för RID. En kommitté bör därför upprättas och ett förfarande införas som innebär ett nära samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen inom denna kommitté.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I Tillämpningsområde
Artikel 1
1. Detta direktiv skall tillämpas på transport av farligt gods med järnväg inom eller mellan medlemsstaterna. Medlemsstaterna får dock från tillämpningsområdet undanta transport av farligt gods som genomförs med hjälp av transportmedel som tillhör de väpnade styrkorna eller för vilka dessa är ansvariga.
2. Bestämmelserna i detta direktiv skall inte påverka medlemsstaternas rätt att, med iakttagande av gemenskapsrätten, ställa särskilda säkerhetskrav för nationell eller internationell transport av farligt gods på järnväg, i den mån bilagan till det här direktivet inte täcker detta område, särskilt såvitt avser
- tågtrafik,
- utanordning av godsvagnar i tåg i nationell trafik,
- driftsbestämmelser i samband med transportrelaterade operationer som till exempel rangering och parkering,
- personalutbildning och administration av information beträffande farligt gods som transporteras,
- särskilda regler för transport av farligt gods med passagerartåg.
Artikel 2
I detta direktiv avses med
- RID: reglementet om internationell järnvägsbefordran av farligt gods, som finns i bilaga I till bihang B till Fördraget om internationell järnvägstrafik (COTIF), inklusive ändringar,
- CIM: de enhetliga rättsreglerna för avtal om internationell järnvägsbefordran av gods, som finns i bihang B till Fördraget om internationell järnvägstrafik (COTIF), med ändringar,
- farligt gods: de ämnen och föremål som inte får transporteras på järnväg eller som endast får transporteras på särskilda villkor i enlighet med bilagan till detta direktiv,
- transport: sådan järnvägstransport av farligt gods som helt eller delvis utförs inom en medlemsstats territorium, inbegripet såväl lastning och lossning av gods som omlastning till eller från ett annat transportslag samt stopp, som är nödvändiga på grund av betingelserna för transporten, och som omfattas av bilagan till detta direktiv, utan att det påverkar medlemsstaternas bestämmelser om ansvar som är en följd av sådana operationer. Transporter som endast sker inom ett företags område skall inte omfattas av denna definition.
Artikel 3
1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 6, får farligt gods som är förbjudet att transportera enligt bestämmelserna i bilagan inte transporteras på järnväg.
2. Om inte annat föreskrivs i detta direktiv, och utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna om järnvägsföretagens tillträde till marknaden eller bestämmelser som på ett allmänt sätt är tillämpliga på transport av gods på järnväg, är transport på järnväg av annat farligt gods tillåtet, om den är förenlig med bestämmelserna i bilagan.
KAPITEL II Avvikelser, begränsningar och undantag
Artikel 4
I fråga om nationella transporter på järnväg, kan en medlemsstat upprätthålla de bestämmelser i sin nationella lagstiftning om transport av farligt gods på järnväg som är förenliga med Förenta nationernas rekommendationer om transport av farligt gods, tills bilagan till detta direktiv har revideras så att den överensstämmer med dessa rekommendationer. I detta fall skall den berörda medlemsstaten underrätta kommissionen om detta.
Artikel 5
1. Utan att det påverkar tillämpningen av andra gemenskapsbestämmelser, skall medlemsstaterna endast av andra skäl än transportsäkerhetsmässiga, som har samband med den nationella säkerheten eller skyddet av miljön, behålla rätten att reglera eller förbjuda transport av visst farligt gods inom sitt territorium.
2. a) Beträffande transport genom tunneln under Engelska kanalen kan Frankrike och Förenade kungariket införa strängare bestämmelser än de som anges i bilagan. Kommissionen skall få meddelande om dessa bestämmelser och meddela de övriga medlemsstaterna om detta.
b) Om en medlemsstat bedömer att dessa strängare bestämmelser bör tillämpas på transport inom dess territorium genom tunnlar med liknande egenskaper som de som avses i punkt 1, skall den underrätta kommissionen om detta. Denna skall i enlighet med förfarandet i artikel 9 besluta om den ifrågavarande tunneln har liknande egenskaper. De bestämmelser som en medlemsstat antar skall meddelas kommissionen, som skall underrätta de övriga medlemsstaterna om detta.
c) De medlemsstater vilkas omgivningstemperatur regelbundet är lägre än -20° C får, tills bestämmelser om lämpliga referenstemperaturer för vissa bestämda klimatzoner införs i bilagan, införa strängare bestämmelser med avseende på ett materials möjlighet att fungera vid vissa temperaturer för användning vid nationell transport av farligt gods.
3. Om en medlemsstat till följd av en olyckshändelse eller en incident finner att säkerhetsbestämmelserna kan förbättras så att de risker som är förbundna med transporten minskas och att åtgärder måste vidtas omedelbart, skall den på planeringsstadiet underrätta kommissionen om de åtgärder den avser att vidta. Kommissionen skall i enlighet med förfarandet i artikel 9 besluta huruvida ett genomförande av dessa åtgärder kan tillåtas och bestämma hur länge de skall tillämpas.
4. Medlemsstaterna kan upprätthålla de nationella bestämmelser som den 31 december 1996 gäller för transport och förpackning av ämnen som innehåller dioxiner eller furaner.
Artikel 6
1. I de fall där transporten innefattar ett sjö- eller luftavsnitt får medlemsstaterna tillåta järnvägstransport på sina territorier av farligt gods som är klassificerat, förpackat och märkt i överensstämmelse med internationella krav för sjö- eller lufttransport.
Om det ingår ett sjöavsnitt i en nationell eller internationell transport, får medlemsstaterna för att ta hänsyn till internationella regler om sjötransport, däribland internationella regler om färjetransport, tillämpa bestämmelser som kompletterar bestämmelserna i bilagan.
2. Bestämmelserna i bilagan om användning av transportdokument och om vilka språk som skall användas vid märkningen eller i transportdokumenten skall inte gälla för transport som är begränsad till en enda medlemsstats territorium. Medlemsstaterna får tillåta att andra dokument och språk än de som anges i bilagan används för transporter som är begränsade till deras eget territorium.
3. En medlemsstat får på sitt territorium tillåta användning av järnvägsvagnar som är tillverkade före den 1 januari 1997 och som inte är i enlighet med detta direktiv men vilkas konstruktion följer de bestämmelser i den nationella lagstiftningen som är i kraft den 31 december 1996, under förutsättning att dessa vagnar uppfyller säkerhetskraven.
4. En medlemsstat får upprätthålla de nationella bestämmelser om tillverkning, användning och transportvillkor för nya tankar och nya behållare som motsvarar klass 2 i bilagan, som är i kraft den 31 december 1996 och som avviker från bestämmelserna i bilagan tills hänvisningar till normer för konstruktion och användning av sådana tankar och behållare införs i bilagan med samma bindande verkan som de bestämmelser den innehåller, dock längst till och med den 31 december 1998. Behållare och tankar som tillverkats före den 1 januari 1999 och som uppfyller säkerhetskraven, får även i fortsättningen användas på de ursprungliga villkoren.
5. En medlemsstat får upprätthålla andra nationella bestämmelser än de som finns i bilagan i fråga om referenstemperaturen vid transport inom sitt territorium av flytande gaser eller av blandningar av flytande gaser, tills bestämmelser om lämpliga referenstemperatur för bestämda klimatzoner har införlivats med europeiska standarder och hänvisning till dessa standarder har gjorts i bilagan.
6. Varje medlemsstat får vid transport inom sitt territorium tillåta användning av förpackningar som är tillverkade före den 1 januari 1997 men som inte är godkända i överensstämmelse med RID, förutsatt att förpackningen är märkt med tillverkningsdagen, kan klara de relevanta provningarna i enlighet med kraven i de nationella bestämmelser som gäller den 31 december 1996, och uppfyller säkerhetskraven (vilket i förekommande fall innebär provningar och kontroller), enligt följande ordning: stora metallbehållare för bulkvaror samt metallfat med en kapacitet på mer än 50 liter får användas under en tidsperiod på högst 15 år från och med tillverkningsdagen. Andra metallförpackningar och alla plastförpackningar får användas under en tidsperiod på högst fem år från och med tillverkningsdagen, dock inte efter den 31 december 1998.
7. En medlemsstat får till och med den 31 december 1998 tillåta transport på sitt territorium av visst farligt gods som förpackats före den 1 januari 1997, förutsatt att godset är klassificerat, förpackat och märkt i enlighet med kraven i de nationella bestämmelser som gällde före den 1 januari 1997.
8. Varje medlemsstat får för nationella transporter på järnväg inom sitt territorium upprätthålla de bestämmelser i sin lagstiftning som gäller den 31 december 1996 för märkning med en nödåtgärdskod i ställe för det faronummer som anges i bilagan.
9. Varje medlemsstat får efter samråd med kommissionen upprätthålla mindre stränga bestämmelser än de i bilagan för transport på järnväg på sitt territorium av små mängder av visst farligt gods, med undantag för ämnen som har en hög eller mellanhög grad av radioaktivitet.
10. En medlemsstat får på sitt territorium tillåta enstaka transporter av farligt gods eller transporter som är förbjudna enligt bestämmelserna i bilagan eller som utförs på andra villkor än de som anges i bilagan.
11. Med iakttagande av gemenskapslagstiftningen påverkar detta direktiv inte medlemsstaternas rätt att, efter samråd med kommissionen och på vederbörligen angivna sträckor inom sina territorier tillåta regelbundna transporter av farligt gods, som utgör en del av en angiven industriell process som antingen kan vara förbjuden enligt bestämmelserna i bilagan eller utföras på andra villkor än de som anges i bilagan, när dessa operationer är av lokal karaktär och är underkastade sträng kontroll på klart angivna villkor.
12. Medlemsstaterna får medge tillfälliga undantag från bilagan för att på sina territorier utföra de provningar som är nödvändiga för ändringar av dessa bestämmelser för att anpassa dem till den tekniska och industriella utvecklingen, förutsatt att säkerheten inte åsidosätts. Kommissionen skall underrättas om detta och skall i sin tur underrätta de andra medlemsstaterna.
Tillfälliga undantag som medlemsstaternas behöriga myndigheter kommer överens om på grundval av bilagan, skall ges formen av ett multilateralt avtal som den myndighet som tar initiativ till avtalet föreslår samtliga medlemsstaters behöriga myndigheter att ingå. Kommissionen skall underrättas om detta.
De undantag som avses i första och andra styckena skall medges utan diskriminering på grund av avsändarens, operatörens eller mottagarens nationalitet eller etableringsort. De skall gälla under en tid av högst fem år och kan inte förlängas.
13. En medlemsstat får längst till och med den 31 december 1998 tillämpa avtal som har ingåtts med andra medlemsstater utan diskriminering på grund av avsändarens, operatörens eller mottagarens nationalitet eller etableringsort. Alla framtida undantag skall vara i överensstämmelse med punkt 12.
14. Med iakttagande av gemenskapslagstiftningen skall detta direktiv inte påverka medlemsstaternas rätt att efter samråd med kommissionen tillåta transporter av farligt gods under mindre stränga villkor än de som anges i bilagan när det gäller lokala transporter på korta sträckor och som är begränsade till hamnområden, flygplatser eller industriområden.
Artikel 7
1. Med förbehåll för nationella bestämmelser eller gemenskapsbestämmelser om tillträde till marknaden, kan järnvägstransport av farligt gods mellan gemenskapens territorium och tredje länders territorium tillåtas i den utsträckning som transporten sker i enlighet med RID bestämmelserna.
2. Det här direktivet påverkar inte medlemsstaternas rätt att på sina territorier och efter underrättelse till kommissionen införa bestämmelser om transport på järnväg av farligt gods, som sker från eller till republiker i det forna Sovjetunionen som inte är fördragsslutande parter till COTIF. Dessa bestämmelser gäller bara transport på järnväg av farligt gods (som kolli, bulklast eller i tankar) med järnvägsvagner som godkänts av en stat som inte är fördragsslutande part i COTIF. Genom lämpliga åtgärder och förpliktelser skall de berörda medlemsstaterna säkerställa att säkerhetsnivån motsvarar den som föreskrivs i RID-bestämmelserna. För vissa medlemsstater gäller bestämmelserna i detta stycke endast cisternvagnar.
KAPITEL III Slutbestämmelser
Artikel 8
De ändringar som är nödvändiga för att anpassa bilagan till den vetenskapliga och tekniska utvecklingen på de områden som omfattas av detta direktiv och som syftar till att anpassa dem till de nya RID-bestämmelserna skall antas enligt det förfarande som anges i artikel 9.
Artikel 9
1. Kommissionen skall biträdas av kommittén för transport av farligt gods, som inrättas genom artikel 9 i direktiv 94/55/EG (7), nedan kallad kommittén, som består av företrädare för medlemsstaterna och har en företrädare för kommissionen som ordförande.
2. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Yttrandet skall avges med den majoritet som enligt artikel 148.2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommissionen. Vid röstning i kommittén skall de röster som avges av medlemsstaterna vägas enligt samma artikel. Ordföranden får inte rösta.
3. a) Kommissionen skall anta de föreslagna åtgärderna när dessa är förenliga med kommitténs yttrande.
b) Om de föreslagna åtgärderna inte är förenliga med kommitténs yttrande eller om inget yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet vilka åtgärder som skall vidtas. Rådet skall fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet.
Om rådet inte har fattat något beslut inom tre månader från det att förslaget mottagits, skall kommissionen själv besluta att de föreslagna åtgärderna skall vidtas.
Artikel 10
1. Medlemsstaterna skall före den 1 januari 1997 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta.
När en medlemsstat antar dessa bestämmelser, skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.
2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
Artikel 11
Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.
Artikel 12
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdat i Bryssel den 23 juli 1996.