РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1244/2009 НА СЪВЕТА
от 30 ноември 2009 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 539/2001 за определяне на третите страни, чиито граждани трябва да притежават виза, когато преминават външните граници на държавите-членки, както и тези, чиито граждани сa освободени от това изискване
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 62, параграф 2, буква б), подточка i) от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като има предвид, че:
(1)
Съставът на списъците с трети държави в приложения I и II към Регламент (ЕО) № 539/2001 (2) следва да е и следва да остане в съответствие с критериите, посочени в съображение 5 от регламента. Някои трети държави, чието положение по отношение на тези критерии се е променило, следва да бъдат прехвърлени от едното приложение в другото.
(2)
На 1 януари 2008 г. влязоха в сила споразумения за визови облекчения с пет държави от Западните Балкани - Албания, Босна и Херцеговина, бившата югославска република Македония, Черна гора и Сърбия - като първа конкретна стъпка по очертания в Солунската програма път към безвизов режим на пътуване за гражданите на държавите от Западните Балкани. С всяка от тези държави през 2008 г. започна диалог за либерализиране на визовия режим и бяха изготвени пътни карти за либерализиране на визовия режим. В оценката си на прилагането на пътните карти от май 2009 г. Комисията прецени, че бившата югославска република Македония е изпълнила всички критерии, определени в нейната пътна карта, и в оценката си от ноември 2009 г., че Черна гора и Сърбия също изпълняват всички критерии в своите пътни карти.
(3)
Ето защо бившата югославска република Македония, Черна гора и Сърбия следва да бъдат прехвърлени в приложение II към Регламент (ЕО) № 539/2001. Освобождаването от изискването за виза следва да се прилага само за притежателите на биометрични паспорти, издадени от всяка от тези три държави.
(4)
По отношение на лицата, пребиваващи в Косово, както е определено с Резолюция 1244 на Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации от 10 юни 1999 г. (наричана „Косово (Резолюция 1244 на ССООН)“), и лицата, чиито удостоверения за гражданство са били издадени за територията на Косово (Резолюция 1244 на ССООН), специален координационен отдел в Белград ще отговаря за приемане на заявленията им за паспорти и за самото издаване на паспортите. Поради съображения за сигурност обаче, и по-специално във връзка с възможностите за незаконна миграция, притежателите на сръбски паспорти, издадени от специалния координационен отдел, следва да бъдат изключени от безвизовия режим със Сърбия.
(5)
За правна яснота и сигурност, в съответствие с член 1, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 539/2001, Косово (Резолюция 1244 на ССООН) следва да бъде включено в приложение I към регламента. Това не засяга статута на Косово (Резолюция 1244 на ССООН).
(6)
По отношение на Исландия и Норвегия настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението между Съвета на Европейския съюз и Република Исландия и Кралство Норвегия за асоцииране на последните в процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген (3), които попадат в рамките на областта, посочена в член 1, буква Б от Решение 1999/437/ЕО на Съвета от 17 май 1999 г. относно определени условия по прилагането на това споразумение (4).
(7)
По отношение на Швейцария настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (5), които попадат в рамките на областта, посочена в член 1, буква Б от Решение 1999/437/ЕО, четен във връзка с член 4, параграф 1 от Решение 2008/146/ЕО (6).
(8)
По отношение на Лихтенщайн настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Протокола между Европейския съюз, Европейската общност, Конфедерация Швейцария и Княжество Лихтенщайн относно присъединяването на Княжество Лихтенщайн към Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген, които попадат в рамките на областта, посочена в член 1, буква Б от Решение 1999/437/ЕО, четен във връзка с член 3 от Решение 2008/261/ЕО (7).
(9)
Настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Обединеното кралство не участва в съответствие с Решение 2000/365/ЕО на Съвета от 29 май 2000 г. относно искането на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (8). Следователно Обединеното кралство не участва в неговото приемане, не е обвързано от него, нито от неговото прилагане.
(10)
Настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Ирландия не участва в съответствие с Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (9). Следователно Ирландия не участва в неговото приемане, не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.
(11)
Настоящият регламент представлява акт, който се основава на достиженията на правото от Шенген или по друг начин е свързан с тях по смисъла на член 3, параграф 1 от Акта за присъединяване от 2003 г.
(12)
Настоящият регламент представлява акт, който се основава на достиженията на правото от Шенген или по друг начин е свързан с тях по смисъла на член 4, параграф 1 от Акта за присъединяване от 2005 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 539/2001 се изменя, както следва:
1.
Приложение I се изменя, както следва:
а)
в част 1 се заличава позоваването на бившата югославска република Македония, Черна гора и Сърбия;
б)
в част 2 се вмъква следното:
„Косово, както е определено с Резолюция 1244 на Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации от 10 юни 1999 г.“.
2.
В приложение II, част 1 се вмъква следното:
„бившата югославска република Македония (10)
Черна гора (10)
Сърбия (с изключение на притежателите на сръбски паспорти, издадени от сръбския координационен отдел (на сръбски: Koordinaciona uprava) (10)
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 19 декември 2009 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите-членки в съответствие с Договора за създаване на Европейската общност.
Съставено в Брюксел на 30 ноември 2009 година.
RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1244/2009
av den 30 november 2009
om ändring av förordning (EG) nr 539/2001 om fastställande av förteckningen över tredjeländer vars medborgare är skyldiga att inneha visering när de passerar de yttre gränserna och av förteckningen över de tredjeländer vars medborgare är undantagna från detta krav
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 62.2 b i,
med beaktande av kommissionens förslag,
med beaktande av Europaparlamentets yttrande (1), och
av följande skäl:
(1)
Förteckningarna över tredjeländer i bilagorna I och II till förordning (EG) nr 539/2001 (2) bör vara, och fortsätta att vara, förenliga med de kriterier som anges i skäl 5 i den förordningen. Vissa tredjeländer, vilkas situation har förändrats vad gäller dessa kriterier, bör överföras från en bilaga till den andra.
(2)
Med fem länder på västra Balkan - Albanien, Bosnien och Hercegovina, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, Montenegro samt Serbien - trädde avtal om förenklat utfärdande av viseringar i kraft den 1 januari 2008, vilket utgjorde ett första konkret steg på den väg som fastställdes i Thessaloniki-agendan mot ett viseringsfritt system för medborgarna i länderna på västra Balkan. En dialog om viseringsliberalisering inleddes med vart och ett av dessa länder under 2008 och färdplaner för viseringsliberaliseringen har fastställts. Vid sin utvärdering av färdplanerna i maj 2009 bedömde kommissionen att f.d. jugoslaviska republiken Makedonien hade uppfyllt alla kriterier som anges i dess färdplan och i sin utvärdering i november 2009 att Montenegro och Serbien också hade uppfyllt kriterier i sina respektive färdplaner.
(3)
Därför bör f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, Montenegro och Serbien överföras till bilaga II i förordning (EG) nr 539/2001. Undantaget från viseringskravet bör bara tillämpas på innehavare av biometriska pass som utfärdats av vart och ett av de tre berörda länderna.
(4)
Ett särskilt samordningsdirektorat i Belgrad kommer att ansvara för mottagandet av passansökningar och utfärdandet av pass från personer bosatta i Kosovo enligt definitionen i FN:s säkerhetsråds resolution 1244 av den 10 juni 1999 (nedan kallad Kosovo (UNSCR 1244)) och personer vars intyg om medborgarskap har utfärdats för Kosovo (UNSCR 1244). Mot bakgrund av säkerhetsfrågor särskilt om en möjlig olaglig invandring, bör innehavarna av serbiska pass utfärdade av det särskilda samordningsdirektoratet undantas från det viseringsfria systemet för Serbien.
(5)
För att säkerställa rättslig klarhet och rättslig säkerhet, och i enlighet med artikel 1.3 i förordning (EG) nr 539/2001, bör Kosovo (UNSCR 1244) läggas till i bilaga I till den förordningen. Detta påverkar inte Kosovos ställning (UNSCR 1244).
(6)
När det gäller Island och Norge utgör denna förordning, i enlighet med avtalet mellan Europeiska unionens råd och Republiken Island och Konungariket Norge om den sistnämndas associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket (3), en utveckling av bestämmelserna i Schengenregelverket vilka omfattas av det område som avses i artikel 1.B i rådets beslut 1999/437/EG av den 17 maj 1999 om vissa tillämpningsföreskrifter för det avtalet (4).
(7)
När det gäller Schweiz utgör denna förordning, i enlighet med avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket (5) en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket som omfattas av det område som avses i artikel 1 B i beslut 1999/437/EG jämförd med artikel 4.1 i beslut 2008/146/EG (6).
(8)
När det gäller Liechtenstein utgör denna förordning, i enlighet med protokollet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen, Schweiziska edsförbundet och Furstendömet Liechtenstein om Furstendömet Liechtensteins anslutning till avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket, en utveckling av bestämmelserna i Schengenregelverket vilka omfattas av det område som avses i artikel 1.B i beslut 1999/437/EG, jämförd med artikel 3 i beslut 2008/261/EG (7).
(9)
Denna förordning utgör en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket i vilka Förenade kungariket inte deltar i enlighet med rådets beslut 2000/365/EG av den 29 maj 2000 om en begäran från Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket (8). Förenade kungariket deltar därför inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig på Förenade kungariket.
(10)
Denna förordning utgör en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket i vilka Irland inte deltar i enlighet med rådets beslut 2002/192/EG av den 28 februari 2002 om Irlands begäran om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket (9). Irland deltar därför inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig på Irland.
(11)
Denna förordning utgör en rättsakt som grundas på Schengenregelverket eller på annat sätt har samband med detta i enlighet med artikel 3.1 i 2003 års anslutningsakt.
(12)
Denna förordning utgör en rättsakt som grundas på Schengenregelverket eller på annat sätt har samband med detta i enlighet med artikel 4.1 i 2005 års anslutningsakt.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Förordning (EG) nr 539/2001 ska ändras på följande sätt:
1.
Bilaga I ska ändras på följande sätt:
a)
I del 1 ska hänvisningen till f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, Montenegro och Serbien utgå.
b)
I del 2 ska följande hänvisning införas:
”Kosovo enligt definitionen i FN:s säkerhetsråds resolution 1244 av den 10 juni 1999.”
2.
I bilaga II, del 1 ska följande hänvisningar införas:
”F.d. jugoslaviska republiken Makedonien (10)
Montenegro (10)
Serbien (med undantag för innehavare av serbiska pass som har utfärdats av det serbiska samordningsdirektoratet [på serbiska: Koordinaciona uprava]) (10)
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas från och med den 19 december 2009.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i medlemsstaterna i enlighet med fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen.
Utfärdad i Bryssel den 30 november 2009.