РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 2 април 2008 година
относно държавна помощ C 38/07 (ex NN 45/07), предоставена от Франция в полза на Arbel Fauvet Rail SA
(нотифицирано под номер C(2008) 1089)
(само текстът на френски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2008/716/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 88, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
след като прикани заинтересованите страни да представят коментарите си съгласно гореспоменатите разпоредби (1),
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
Чрез жалба Комисията бе информирана за определени мерки на подкрепа, осъществени от Франция в полза на дружеството Arbel Fauvet Rail (AFR). Със съобщения от 28 януари 2006 г., 25 октомври 2006 г., 30 януари 2007 г. и 6 юни 2007 г. Франция представи допълнителна информация.
(2)
С писмо от 12 септември 2007 г. Комисията информира Франция за решението си да започне официалната процедура по разследване, предвидена в член 88, параграф 2 от Договора, във връзка с тази помощ.
(3)
Със съобщения от 12 октомври 2007 г. и от 18 и 19 декември 2007 г. Франция представи коментари.
(4)
Решението на Комисията да започне официалната процедура по разследване бе публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (2). Комисията прикани заинтересованите страни да представят коментарите си относно въпросната помощ.
(5)
Комисията не получи коментари от заинтересованите страни.
2. ОПИСАНИЕ НА ПОМОЩТА
2.1. Получател
(6)
AFR е фирма за строителство на железопътно оборудване, специализирана в производството на товарни вагони и контейнери цистерни. Дружеството е един от най-важните производители на подвижен железопътен състав на европейския пазар. Седалището му е в Douai (Nord) и понастоящем за него работят около 265 души.
(7)
През 2005 г. AFR е притежавано 100 % от дружеството Arbel SA (3). По това време AFR има 330 служители.
(8)
В продължение на няколко години AFR работи на загуба. Икономическите затруднения на дружеството се задълбочават след 2001 г. Тази тенденция се засилва между 2002 и 2005 г. Таблицата по-долу показва някои ключови показатели за ефективността на AFR през периода преди отпускането на помощта:
(в евро)
Към 31.12.2004 г.
Към 31.12.2003 г.
Към 31.12.2002 г.
Към 31.12.2001 г.
Оборот
22 700 000
42 700 000
42 000 000
70 000 000
Нетен резултат
-11 589 620
-14 270 634
-2 083 746
-10 500 000
Собствен капитал
-21 090 000
-23 000 000
-8 700 000
-6 600 000
2.2. Мерки за подкрепа
(9)
На 4 юли 2005 г. регион Nord-Pas-de-Calais и общините от агломерацията на Douai (Communauté d’agglomération du Douaisis) отпускат на AFR съвместен подлежащ на възстановяване кредит от общо 2 млн. евро, по 1 млн. евро от всеки.
(10)
Съгласно предоставената от френските органи информация условията на кредита са били следните:
-
Подлежащият на възстановяване кредит от региона е отпуснат при годишна лихва от 4,08 % (лихвен процент, еквивалентен на референтната ставка на Общността, приложима в момента на отпускането), при условие че бъде завършен планът за финансиране, разработван от AFR. Предвидено е кредитът да бъде възстановен чрез вноски веднъж на шест месеца за период от три години, считано от 1 януари 2006 г. Според предоставената на Комисията информация този кредит все още не е напълно възстановен.
-
Кредитът от Communauté d’agglomération du Douaisis е отпуснат при годишна лихва от 4,08 % (лихвен процент, еквивалентен на референтната ставка на Общността, приложима в момента на отпускането), при условие че бъде преведен подлежащият на възстановяване при същите условия кредит от региона и при условие че бъде приведено доказателство за окончателно сливане между AFR и Lormafer - друго дружество, контролирано от Arbel SA. Предвидено е този кредит също да бъде възстановен чрез вноски веднъж на шест месеца за период от три години, считано от 1 януари 2006 г.
3. ПРИЧИНИ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ОФИЦИАЛНАТА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ
(11)
В решението си за откриване на процедурата Комисията изрази становището си, че подлежащите на възстановяване кредити представляват държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора. В тази връзка Комисията отбеляза, че мерките предоставят предимство на AFR с това, че предприятието не е могло да си осигури средства при такива благоприятни условия на финансовите пазари, като се има предвид финансовото му положение.
(12)
Комисията също така изрази мнение, че AFR е било предприятие в затруднение по смисъла на Насоките на Общността за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение (наричани по-нататък „насоките“) (4) и следователно съвместимостта на държавната помощ, която е получило предприятието, трябва да се разгледа в контекста на насоките. Комисията изрази съмнение относно съвместимостта на помощта с общия пазар в контекста на насоките.
4. КОМЕНТАРИ НА ФРАНЦИЯ
(13)
Френските органи заявиха, че въпреки трудния период, през който е преминало AFR по времето, когато са отпуснати и впоследствие преведени подлежащите на възстановяване кредити (т.е. през юли и втората половина на 2005 г.), дружеството все пак е запазило доверието на своите клиенти и банкери.
(14)
В подкрепа на своите твърдения френските органи приведоха следните елементи, определени като „знаци за доверие“ в AFR от страна на клиенти и банки:
-
банка […] (5) е увеличила овърдрафта по текущата сметка на AFR с 2 млн. евро (гарантирани от […])
-
AFR е получило 7 млн. евро частично авансово плащане от своите клиенти (гарантирано от […]) (5), към което през януари 2006 г. е трябвало да бъдат добавени 4 млн. евро ново авансово плащане;
-
в същото време предприятието се е ползвало с гаранции по взимания на доставчиците в размер на 4 млн. евро, осигурени от […] (5).
(15)
Френските органи подкрепиха коментарите си с документи, които показват следното:
-
лихвеният процент на овърдрафта е бил 4,4199 % към 1 юли 2005 г.;
-
текущата стойност на различните гаранции (доставчици, банкови гаранции за изпълнение на договор, финансови гаранции), предоставени от […] (5) в полза на AFR, са били 29 млн. евро към 6 май 2005 година.
5. ОЦЕНКА НА ПОМОЩТА В КОНТЕКСТА НА ЧЛЕН 87 ОТ ДОГОВОРА
5.1. Наличие на държавна помощ
5.1.1. Държавни ресурси
(16)
Член 87, параграф 1 от Договора гласи, че освен когато е предвидено друго в същия договор, всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с общия пазар.
(17)
По отношение на подлежащите на възстановяване кредити Комисията отбелязва следното:
(18)
Член 87 от Договора не се прилага само за помощта, отпусната от националните правителства на държавите-членки, но и за помощта от местните и регионалните органи, като например регион Nord-Pas-de-Calais или общините от Communauté d’agglomération du Douaisis. Средствата на тези органи представляват държавни средства, а решенията им да отпуснат въпросните кредити на AFR се приписват на държавата.
5.1.2. Помощ, поставяща в по-благоприятно положение определени предприятия
(19)
Кредитите са отпуснати в период, когато AFR се намира в деликатно финансово положение. В решението за откриване на процедурата Комисията прецени, че като се вземе предвид икономическото състояние на AFR, описано в съображение 8, то е предприятие в затруднение по смисъла на насоките към момента на отпускане на помощта. Комисията също отбеляза, че кредитите са отпуснати без никакво обезпечение за тяхното изплащане, докато за приложените лихвени проценти се предполага, че съответстват на ставките, приложими за заеми „обезпечени с обикновени ценни книжа“ (6). Ето защо Комисията е на мнение, че с оглед на финансовото му положение предприятието не е могло по никакъв начин да получи средства при такива благоприятни условия на кредитните пазари. Ето защо въпросните кредити представляват преимущество за AFR.
(20)
В тази връзка следва да се отбележи, че френските органи заявиха въз основа на примерите, приведени в съображение 14, че AFR все още се е ползвало с доверието на своите банкери и клиенти към момента на отпускане на помощта. Това, което Комисията тълкува въз основа на тези коментари е, че Франция оспорва твърдението, че AFR не е било в състояние да получи средства при подобни условия на кредитния пазар (което е равнозначно на оспорване на това, че подлежащите на възстановяване кредити са донесли преимущество за AFR) и a fortiori, че AFR е било предприятие в затруднение по смисъла на насоките към момента на отпускане на подлежащите на възстановяване кредити.
(21)
Въпреки това коментарите на Франция не биха променили анализа, направен в решението за откриване на процедурата, поради следните причини.
(22)
Примерите за заеми, посочени от френските органи (като разрешението за овърдрафт по текущата сметка и частичните авансови плащания от клиентите) не са сравними с въпросните подлежащи на възстановяване кредити. Овърдрафтът по текуща сметка е заем с много кратък срок за разлика от подлежащите на възстановяване кредити, които имат продължителност три години. Тези различни видове заеми следователно не подлежат на един и същ анализ на риска от страна на кредиторите и фактът, че даден длъжник може да получи краткосрочен заем, не е достатъчен, за да се прецени дали може да получи по-дългосрочен заем, чието изплащане зависи от способността на длъжника да оцелява.
(23)
Що се отнася до частичните авансови плащания от клиентите, Комисията посочва, че те са били гарантирани от […] (5) - независима институция, което означава, че клиентите и доставчиците не са поемали никакви рискове, свързани с финансовото състояние на AFR, и следователно не са имали причина да подлагат изплащането на тези плащания на анализ относно финансовата стабилност на дружеството, подобен на анализа, който би бил направен от кредитор, обмислящ дали да предостави заем без обезпечение.
(24)
В заключение, коментарите на Франция не водят до извода, че AFR би било в състояние да получи средства при сходни условия на кредитния пазар.
5.1.3. Предприятие в затруднение
(25)
Що се отнася до определянето на AFR като предприятие в затруднено положение по смисъла на насоките, Комисията констатира следното.
(26)
Точка 10, буква а) от насоките гласи, че едно дружество е в затруднение, когато първоначално регистрираният му капитал е намалял с повече от половината и повече от една четвърт от този капитал е бил загубен през предходните 12 месеца. Тази разпоредба отразява допускането, че дружество, което претърпява огромна загуба на регистриран капитал, няма да успее да се възстанови от загубите, които ще доведат до почти сигурната му икономическа смърт в краткосрочен до средносрочен план. Комисията смята, че е логично това допускане да се приложи a fortiori и за дружество, което е изгубило целия си регистриран капитал и има отрицателен собствен капитал.
(27)
Както е видно от финансовите данни в съображение 8 (които не са оспорени от Франция в хода на официалната процедура по разследване), AFR е имало отрицателен собствен капитал от 2001 г. и по времето, когато е отпусната помощта, не е било в състояние да спре тази тенденция и да възвърне положителния собствен капитал. В светлината на тези обстоятелства Комисията смята, че AFR е предприятие в затруднение по смисъла на точка 10 от насоките по времето, когато е отпусната помощта.
(28)
Като допълнителен мотив Комисията отбелязва, че по времето, когато е отпусната помощта, AFR отговаря и на определението за предприятие в затруднение, посочено в точка 11 от насоките, съгласно която дори и да липсва което и да било от обстоятелствата, предвидени в точка 10, едно предприятие може да бъде считано за намиращо се в затруднение, особено когато са налице обичайните признаци за предприятие в затруднение, като например нарастващи загуби и намаляващ оборот. Въпреки това точка 11 предвижда, че дадено предприятие в затруднение може да бъде избрано за обект на помощ само когато очевидно не може да се възстанови със свои собствени ресурси или със средства, получени от собствениците/акционерите или от пазарни източници. Така тази разпоредба напомня, че статутът на предприятието в затруднение трябва да се определи с оглед на всички съответстващи индикатори, но като се придаде особено значение на способността на дружеството да се възстанови без намесата на държавата.
(29)
В тази връзка Комисията посочва, че както е видно от таблицата в съображение 8, от 2001 г. оборотът на AFR системно намалява, а загубите продължават. Това са обичайните признаци за предприятие в затруднение по смисъла на точка 11 от насоките. В решението си за откриване на официалната процедура по разследване Комисията посочи тези признаци в подкрепа на предварителното си заключение, че AFR е предприятие в затруднение. Освен това отрицателната тенденция, свързана с финансовото положение на AFR, се вижда от факта, че след януари 2004 г. предприятието не е в състояние да плаща в срок 4,3 млн. евро за данъци и социално осигуряване и следователно трябва да подава молба за мораториум до компетентните органи и да иска споразумение за изчистване на дълга.
(30)
Единствените факти, посочени от Франция, които биха могли да бъдат разглеждани като признаци за противното, са заемите, дадени на AFR (овърдрафтът по текущата сметка и частичните авансови плащания), както и фактът, че дружеството AFR е имало определени гаранции от […] (5). Комисията смята, че тези признаци следва да бъдат взети предвид в изискваната съгласно точка 11 от насоките оценка на способността на предприятието да се възстанови със средствата, които получава от източници на финансовия пазар. В тази връзка Комисията констатира следното:
-
фактът, че AFR е имало отрицателен собствен капитал, означава, че дружеството не е било в състояние да преодолее затрудненията си със собствени средства;
-
френските органи посочиха, че акционерът на AFR - Arbel SA, въпреки подкрепата, която оказва на AFR, не е в състояние самостоятелно да осигури възстановяването на своя филиал;
-
на последно място, що се отнася до източниците на финансовите пазари, цитираните от Франция заеми и гаранции означават в най-добрия случай това, че AFR все още е било донякъде в състояние получава ограничени суми краткосрочен кредит. Но като се има предвид степента на затрудненията, в които се намира AFR, и особено нуждата на предприятието от собствен капитал, споменатите заеми не са достатъчни, за да се направи изводът, че AFR е можело да намери решение на затруднението си със средства от пазарни източници.
(31)
Следователно може да се заключи, че по времето, когато е отпусната помощта, AFR изпитва сериозни финансови затруднения, които застрашават оцеляването му в краткосрочен или средносрочен план и че предприятието не е в състояние да намери решение за тези затруднения без помощ от страна на публичните органи.
(32)
С оглед на гореизложените коментари и особено на финансовите резултати в съображение 8 Комисията смята, че AFR е предприятие в затруднение по смисъла на точка 10 от насоките, а също и по смисъла на точка 11 от насоките към момента на отпускане на подлежащите на възстановяване кредити. Имайки предвид затруднението, което изпитва AFR, Комисията е на мнение, че предприятието не би било в състояние да получи средства при такива благоприятни условия на кредитния пазар. Въпросните кредити следователно са дали преимущество на AFR, като са му осигурили финансиране при по-благоприятни условия, отколкото то би могло да намери на кредитния пазар.
5.1.4. Въздействие върху търговията и конкуренцията
(33)
Подлежащите на възстановяване кредити дават преимущество на AFR в сравнение с други предприятия в подобна ситуация поради това, че само AFR има достъп до тях.
(34)
Секторът на строителството на подвижен железопътен състав се характеризира с присъствието на няколко европейски оператора и с търговия вътре в Общността. Следователно има вероятност предоставеното на AFR преимущество да наруши конкуренцията и търговията между държавите-членки.
5.1.5. Заключение
(35)
С оглед на гореспоменатите коментари Комисията е на мнение, че подлежащите на възстановяване кредити, предоставени на AFR, представляват държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора.
5.2. Размер на помощта
(36)
Когато на предприятия в затруднение се отпуска помощ под формата на заеми, елементът на помощта се състои от разликата между реално приложения лихвен процент и лихвения процент, при който дружеството-получател би могло да получи същия заем на свободния пазар (7).
(37)
В своето Известие относно метода за определяне на референтната ставка и размера на сконтовия процент (6) Комисията уточнява, че референтната ставка е базисна ставка и може да бъде повишавана, при положение че има значителен риск, като дава за пример рисковете, свързани с отпускане на заеми на предприятие в затруднение или липсата на нормално изискваните от банките обезпечения, и пояснява, че в тези случаи премията може да достигне до 400 базисни точки или повече.
(38)
Ето защо по делото Chemische Werke Piesteritz (7) Комисията реши, че заем за предприятие в затруднение оправдава премия от 400 базисни точки. Комисията потвърди това виждане и по делото Biria (8) и поясни, че рискът, изразяващ се в липсата на обезпечение, оправдава допълнителна премия от 400 базисни точки, т.е. общо увеличение от 800 базисни точки. Комисията смята, че обстоятелствата по настоящото дело са като цяло сходни с тези в горепосочените дела, особено по отношение на липсата на обезпечение и степента на изпитваните затруднения. Следователно рисковете, свързани с подлежащите на възстановяване кредити, отпуснати на AFR, могат да бъдат подложени на същата преценка.
(39)
Ето защо държавната помощ, изразяваща се в подлежащите на възстановяване кредити, се състои от разликата между реално дължимата лихва съгласно условията на кредитите и лихвата, която би била дължима, ако е била приложена референтната ставка, приложима към момента на отпускане на помощта, с увеличение от 800 базисни точки.
5.3. Съвместимост на помощта с общия пазар
(40)
Имайки предвид икономическото положение на AFR към момента на отпускане на помощта, както бе описано в съображение 8 (работа на загуба в продължение на няколко години, отрицателен собствен капитал, намаляващ оборот), Комисията е на мнение, че AFR е предприятие в затруднение по смисъла на насоките към момента на отпускане на подлежащите на възстановяване кредити. Поради изложените в съображения 22 и 23 причини коментарите на Франция не променят този анализ.
(41)
Вярно е, че през 2005 г. AFR е част от група, контролирана от холдинговото дружество Arbel SA. Освен железопътното подразделение (състоящо се от AFR и Lormafer), групата включва и строително подразделение, състоящо се от дружества, специализирани в производството на дограма. От информацията, предоставена от френските органи в кореспонденцията преди откриването на официалната процедура по разследване, става ясно, че затрудненията, които има AFR, са характерни за него в рамките на групата, тъй като дейността му няма връзка със строителното подразделение. В допълнение Комисията отбелязва, че на фона на посредствените резултати на AFR затрудненията му изглежда са били прекалено големи, за да бъдат преодолени от групата. Ето защо Комисията смята, че точка 13 от насоките не е пречка AFR да бъде считано за отговарящо на условията за получаване на помощ за оздравяване и преструктуриране, макар че принадлежи на група.
(42)
Следователно съвместимостта на помощта трябва да се оценява в контекста на насоките.
(43)
Комисията констатира, че предвидените в насоките условия за съвместимост на помощта за преструктуриране не са изпълнени. Ето защо Комисията отбелязва следното:
-
френските органи не са ѝ предоставили план за преструктуриране, който да съответства на точки 34-37 от насоките;
-
Комисията не е разполагала с информация за компенсаторни мерки, целящи да предотвратят всяко прекомерно нарушаване на конкуренцията, което помощта би могла да предизвика (точки 38-42 от насоките).
(44)
Наред с това помощта изглежда не отговаря на предвидените в насоките условия за съвместимост на помощите за оздравяване, като се има предвид, че подлежащите на възстановяване кредити са отпуснати за период, по-дълъг от шест месеца (вж. точка 25 от насоките).
(45)
Тези съображения са достатъчни, за да се стигне до заключението, че помощта е несъвместима с общия пазар.
6. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
Комисията констатира, че Франция е предоставила незаконно въпросната помощ в нарушение на член 88, параграф 3 от Договора. Тъй като помощта е несъвместима с общия пазар, Франция трябва да я преустанови и да възстанови от получателя вече изплатените му суми,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Държавната помощ, предоставена от Франция в полза на Arbel Fauvet Rail SA, е несъвместима с общия пазар.
Член 2
1. Франция взема всички необходими мерки за възстановяване от страна на получателя на помощта, посочена в член 1, която му е била неправомерно предоставена.
2. Възстановяването се извършва без забавяне и в съответствие с процедурите на националното законодателство, при условие че те позволяват незабавното и ефективно изпълнение на решението. Помощта, която следва да бъде възстановена, включва лихви от датата, на която е била предоставена на получателя, до датата на нейното действително възстановяване.
3. Лихвеният процент се изчислява с натрупване в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004.
4. Франция отменя всички останали плащания от помощта, посочена в член 1, считано от датата на нотифициране на настоящото решение.
Член 3
1. Франция гарантира, че настоящото решение ще бъде изпълнено в срок от четири месеца след датата на нотифицирането му.
2. В срок от два месеца след нотифицирането на настоящото решение Франция информира Комисията за мерките, които е предприела, за да се съобрази с него, и по-конкретно за следното:
а)
общия размер (главница и лихва по възстановяване), които следва да бъдат възстановени от получателя;
б)
подробно описание на вече взетите и на планираните мерки, имащи за цел спазването на настоящото решение;
в)
документи, показващи, че на получателя е било наредено да върне помощта.
3. Франция осведомява редовно Комисията за развитието на предприетите национални мерки за прилагане на настоящото решение до завършване на възстановяването на помощта, посочена в член 1. По искане на Комисията тя ѝ изпраща незабавно информация за вече взетите и за планираните мерки, целящи спазването на настоящото решение, както и подробна информация за сумите от помощта и лихвите, които вече са възстановени от получателя.
Член 4
Адресат на настоящото решение е Френската република.
Съставено в Брюксел на 2 април 2008 година.
KOMMISSIONENS BESLUT
av den 2 april 2008
om statligt stöd C 38/07 (ex NN 45/07) som Frankrike genomfört till förmån för Arbel Fauvet Rail SA
[delgivet med nr K(2008) 1089]
(Endast den franska texten är giltig)
(Text av betydelse för EES)
(2008/716/EG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 88.2 första stycket,
med beaktande av Avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a,
efter att i enlighet med nämnda artiklar ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig (1), och
av följande skäl:
1. FÖRFARANDE
(1)
Genom ett klagomål underrättades kommissionen om att Frankrike vidtagit vissa stödåtgärder till förmån för företaget Arbel Fauvet Rail (nedan kallat AFR). Genom skrivelser daterade den 28 januari 2006, 25 oktober 2006, 30 januari 2007 och 6 juni 2007 lämnade Frankrike kompletterande upplysningar.
(2)
Genom en skrivelse av den 12 september 2007 underrättade kommissionen Frankrike om sitt beslut att inleda det förfarande som anges i artikel 88.2 i EG-fördraget avseende detta stöd.
(3)
Frankrike översände synpunkter genom skrivelser den 12 oktober 2007 samt den 18 och 19 december 2007.
(4)
Kommissionens beslut att inleda det officiella granskningsförfarandet har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning (2). Kommissionen har uppmanat berörda parter att inkomma med synpunkter på stödet i fråga.
(5)
Kommissionen har inte mottagit några synpunkter på stödet.
2. BESKRIVNING AV STÖDET
2.1 Stödmottagaren
(6)
AFR är en tillverkare av järnvägsmateriel specialiserad på godsvagnar och tankcontainrar. Företaget är en av de största tillverkarna på den europeiska marknaden för rullande järnvägsmateriel. Det har sitt säte i Douai (i regionen Nord) och sysselsätter omkring 265 personer.
(7)
Under 2005 innehade Arbel SA samtliga aktieposter i AFR (3). AFR sysselsatte då omkring 330 personer.
(8)
AFR:s verksamhet har gått med förlust under flera år. Företagets ekonomiska problem förvärrades från och med 2001. Denna trend förstärktes mellan 2002 och 2005. Nedanstående tabell visar några nyckelindikatorer på AFR:s resultat under den period som föregick beviljandet av stödet:
(i EUR)
31.12.2004
31.12.2003
31.12.2002
31.12.2001
Omsättning
22 700 000
42 700 000
42 000 000
70 000 000
Nettoresultat
-11 589 620
-14 270 634
-2 083 746
-10 500 000
Eget kapital
-21 090 000
-23 000 000
-8 700 000
-6 600 000
2.2 Stödåtgärderna
(9)
Den 4 juli 2005 beviljade regionen Nord-Pas-de-Calais och Communauté d’agglomération du Douaisis (ett kommunalt samarbetsorgan för agglomerationen Douaisis) ett återbetalningspliktigt förskott på 1 miljon euro vardera till AFR, det vill säga totalt 2 miljoner euro.
(10)
Enligt de upplysningar som de franska myndigheterna har översänt beviljades förskottet på följande villkor:
-
Det återbetalningspliktiga förskottet från regionen Nord-Pas-de-Calais beviljades till en årlig räntesats av 4,08 % (motsvarande gemenskapens tillämpliga referensränta vid tidpunkten för beviljandet av stödet) och var förbundet med villkoret att AFR färdigställde den finansieringsplan som var under utarbetande. Förskottet skulle återbetalas varje halvår under tre år från och med den 1 januari 2006. Enligt de upplysningar som kommissionen förfogar över har detta förskott ännu inte återbetalats fullständigt.
-
Förskottet från Communauté d’agglomération du Douaisis beviljades till en årlig räntesats av 4,08 % (motsvarande gemenskapens tillämpliga referensränta vid tidpunkten för beviljandet av stödet) och var förbundet med villkoren att regionen beviljade det återbetalningspliktiga förskottet på samma villkor och att bevis på en oåterkallelig sammanslagning av AFR och Lormafer - ett annat företag kontrollerat av Arbel SA - uppvisades. Även detta förskott skulle återbetalas varje halvår under tre år från och med den 1 januari 2006.
3. SKÄL TILL ATT INLEDA DET FORMELLA GRANSKNINGSFÖRFARANDET
(11)
I sitt beslut att inleda förfarandet ansåg kommissionen att det återbetalningspliktiga förskottet utgjorde statligt stöd i den mening som avses i artikel 87.1 i fördraget. I detta avseende betonade kommissionen särskilt att åtgärderna innebar en fördel för AFR, eftersom företaget med beaktande av dess ekonomiska situation inte skulle ha kunnat anskaffa kapital på lika förmånliga villkor på finansmarknaden.
(12)
Kommissionen ansåg även att AFR befann sig i sådana svårigheter som avses i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter (nedan kallade riktlinjerna) (4) och att förenligheten hos det stöd som AFR hade erhållit därför borde bedömas utifrån riktlinjerna. Enligt kommissionen fanns det anledning att betvivla att stödet i fråga var förenligt med den gemensamma marknaden med hänsyn till riktlinjerna.
4. FRANKRIKES SYNPUNKTER
(13)
De franska myndigheterna gjorde gällande att AFR genomgick en svår fas under den tidsperiod som det återbetalningspliktiga förskottet beviljades och därefter utbetalades (dvs. juli-december 2005) men ändå hade bibehållet förtroende hos kunderna och bankerna.
(14)
Som stöd för sina påståenden åberopade de franska myndigheterna följande ”tecken på förtroende” från kunderna och bankerna:
-
Banken […] (5) beviljade en ökning av övertrasseringen av AFR:s löpande kredit med 2 miljoner euro (garanterat av […]);
-
AFR erhöll 7 miljoner euro i delbetalningar av sina kunder (garanterat av […]) (5), till vilka tillkommer 4 miljoner euro i nya delbetalningar i januari 2006.
-
AFR åtnjöt under samma tidsperiod ”leverantörs”-garantier till ett belopp av 4 miljoner euro hos […] (5).
(15)
De franska myndigheterna belade sina synpunkter med skriftliga dokument, av vilka i synnerhet följande framgår:
-
Övertrasseringsräntan var 4,4199 % den 1 juli 2005.
-
De olika utestående garantier (leverantörer, avtalsgarantier, finansiella garantier) som AFR beviljats av […] (5) uppgick till sammanlagt 29 miljoner euro den 6 maj 2005.
5. BEDÖMNING AV STÖDET MED AVSEENDE PÅ ARTIKEL 87 I FÖRDRAGET
5.1 Förekomst av statligt stöd
5.1.1 Statliga medel
(16)
Enligt artikel 87.1 i fördraget är stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den gemensamma marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna.
(17)
Beträffande det återbetalningspliktiga förskottet konstaterar kommissionen följande:
(18)
Artikel 87 i fördraget avser inte endast stöd som beviljas av medlemsstaternas nationella regeringar, utan även stöd från regionala och lokala myndigheter, såsom regionen Nord-Pas-de-Calais och Communauté d’agglomération du Douaisis. Dessa myndigheters medel utgör statliga medel, och deras beslut att bevilja AFR ifrågavarande förskott kan tillskrivas staten.
5.1.2 Stöd som gynnar vissa företag
(19)
Förskottet beviljades då AFR befann sig i en bekymmersam ekonomisk situation. I sitt beslut att inleda förfarandet ansåg kommissionen att AFR, med hänsyn till dess ekonomiska situation såsom framgår av punkt 8, befann sig i sådana svårigheter som avses i riktlinjerna vid tidpunkten för beviljandet av stödet. Kommissionen konstaterade också att förskottet hade beviljats utan någon säkerhet som garanterade dess återbetalning, trots att de räntesatser som tillämpades ansågs motsvara de räntesatser som tillämpas på lån som ”omfattas av sedvanlig säkerhet” (6). Följaktligen är det enligt kommissionen uteslutet att AFR, med beaktande av dess ekonomiska situation, skulle ha varit i stånd att erhålla medel på lika fördelaktiga villkor på kreditmarknaden. Därför innebär förskottet i fråga en fördel för AFR.
(20)
I detta avseende bör det påpekas att de franska myndigheterna angav, med stöd av de exempel som återges i punkt 14, att AFR alltjämt åtnjöt förtroende hos bankerna och kunderna vid tidpunkten för beviljandet av stödet. Kommissionen tolkar dessa synpunkter som att Frankrike bestrider att AFR var oförmöget att erhålla medel på likartade villkor på kreditmarknaden (och alltså bestrider att det återbetalningspliktiga förskottet innebar en fördel för AFR) och, i synnerhet, bestrider att AFR var ett företag i sådana svårigheter som avses i riktlinjerna vid tidpunkten för beviljandet av det återbetalningspliktiga förskottet.
(21)
Frankrikes synpunkter påverkar emellertid inte kommissionens bedömning i beslutet om att öppna förfarandet av följande skäl:
(22)
De exempel på krediter som förs fram av de franska myndigheterna (särskilt tillståndet om övertrassering av den löpande krediten samt delbetalningarna från kunderna) kan inte jämföras med det återbetalningspliktiga förskottet i fråga. En övertrassering av en löpande kredit är en mycket kortfristig kredit, till skillnad från det återbetalningspliktiga förskottet som löper på tre år. Kreditgivarna gör därför inte samma riskanalys beträffande dessa båda former av kredit, och det är inte möjligt att utifrån det faktum att en låntagare kan erhålla en kortfristig kredit bedöma dennas utsikter att erhålla ett mer långfristigt lån, vars återbetalning beror på låntagarens förmåga att hålla verksamheten vid liv.
(23)
Beträffande delbetalningarna från kunderna betonar kommissionen att de motgaranterades av […] (5), en oberoende institution, vilket innebär att kunderna och leverantörerna inte löpte någon risk kopplad till AFR:s ekonomiska situation och att de därmed inte hade något skäl att låta utbetalningen av delbetalningarna föregås av en analys av företagets soliditet på liknande sätt som en kreditgivare skulle ha gjort inför beviljande av ett lån utan säkerhet.
(24)
Sammanfattningsvis är det inte möjligt på grundval av Frankrikes synpunkter att dra slutsatsen att AFR skulle ha varit i stånd att anskaffa medel på likartade villkor på kreditmarknaden.
5.1.3 Företag i svårigheter
(25)
När det gäller att avgöra om AFR befann sig i sådana svårigheter som avses i riktlinjerna, konstaterar kommissionen följande:
(26)
Det framgår av punkt 10 a i riktlinjerna att ett företag befinner sig i svårigheter när över hälften av aktiekapitalet har förlorats och mer än en fjärdedel av detta kapital förlorats under de senaste tolv månaderna. Denna bestämmelse bygger på antagandet att ett företag som drabbas av massiva förluster av sitt aktiekapital inte kommer att kunna hejda förlusterna, vilka kommer att leda till att företaget med största sannolikhet försätts i konkurs på kort eller medellång sikt. Enligt kommissionen finns det logiskt sett desto större anledning att tillämpa detta antagande på ett företag som har förlorat hela sitt aktiekapital och uppvisar negativt eget kapital.
(27)
Såsom framgår av de finansiella uppgifterna i punkt 8 (och som inte har bestridits av Frankrike inom ramen för det formella undersökningsförfarandet), uppvisade AFR ett negativt eget kapital alltsedan 2001 och hade inte vid tidpunkten för beviljandet av stödet varit i stånd att hejda denna trend och åter nå ett positivt eget kapital. Under dessa omständigheter anser kommissionen att AFR var ett företag i sådana svårigheter som avses i punkt 10 i riktlinjerna vid tidpunkten för beviljandet av stödet.
(28)
I andra hand anser kommissionen att AFR, vid tidpunkten för beviljandet av stödet, även motsvarade definitionen av ett företag i svårigheter enligt punkt 11 i riktlinjerna, där det föreskrivs att även om inga av de omständigheter som anges i punkt 10 föreligger, kan ett företag fortfarande anses befinna sig i svårigheter, i synnerhet om de vanliga tecknen på att ett företag befinner sig i svårigheter föreligger, i synnerhet ökande förluster och sjunkande omsättning. I punkt 11 föreskrivs det emellertid att företaget inte är stödberättigat förrän det har visat sig att det inte är i stånd att genomföra en sanering med egna medel eller med medel från ägare/aktieägare eller marknaden. Det framhålls alltså i denna bestämmelse att alla relevanta tecken bör beaktas vid avgörandet huruvida ett företag befinner sig i svårigheter, men att särskild vikt bör fästas vid företagets förmåga att genomföra en sanering utan ingripanden från de offentliga myndigheterna.
(29)
I detta avseende konstaterar kommissionen (vilket framgår av tabellen under punkt 8) att AFR sedan 2001 har haft en kontinuerligt minskande omsättning och ihållande förluster. Det rör sig här om typiska tecken på ett företag i sådana svårigheter som avses i punkt 11 i riktlinjerna. Kommissionen hade redan i sitt beslut att inleda förfarandet understrukit dessa tecken som stöd för sitt preliminära konstaterande att AFR befann sig i svårigheter. Den negativa trenden i AFR:s ekonomiska situation framgår dessutom av det faktum att företaget i januari 2004 inte förmådde betala socialavgifter och skatteskulder, som uppgick till 4,3 miljoner euro, och följaktligen var tvunget att vända sig till de behöriga myndigheterna med ansökan om betalningsanstånd och upprättande av en skuldsaneringsplan.
(30)
De enda faktorer som förts fram av Frankrike som skulle kunna utgöra tecken på det motsatta förhållandet är de krediter som AFR beviljats (övertrassering av löpande kredit och delbetalningar) och det faktum att AFR erhållit vissa garantier av […] (5). Kommissionen anser att dessa tecken bör beaktas i samband med bedömningen (som är obligatorisk enligt punkt 11 i riktlinjerna) av företagets förmåga att genomföra en sanering med medel som det skulle kunna förfoga över på finansmarknaden. Rörande detta konstaterar kommissionen följande:
-
Det framgår av det faktum att AFR hade ett negativt eget kapital att företaget var oförmöget att klara sig ur sina svårigheter med hjälp av egna medel.
-
De franska myndigheterna har angett att AFR:s aktieinnehavare, Arbel SA, var oförmöget att själv svara för saneringen av sitt dotterbolag, trots det stödkapital som det tillfört detta.
-
Beträffande de finansiella medlen från marknaden, slutligen, kan det konstateras att de krediter och garantier som åberopas av Frankrike på sin höjd visar att AFR bibehöll en viss förmåga att få krediter för begränsade belopp och på kort frist. Med beaktande av omfattningen av AFR:s svårigheter, och i synnerhet dess behov av eget kapital, kan det på grundval av de krediter som Frankrike åberopat emellertid inte konstateras att AFR skulle ha kunnat åtgärda sina svårigheter genom en finansiering med medel från marknaden.
(31)
Det finns därför anledning att konstatera att AFR, vid tidpunkten för beviljandet av stödet, befann sig i allvarliga ekonomiska svårigheter som hotade att driva företaget i konkurs på kort eller medellång sikt och som det inte var i stånd att hejda utan ingripanden från de offentliga myndigheterna.
(32)
Kommissionen anser följaktligen, mot bakgrund av ovanstående överväganden och i synnerhet mot bakgrund av de ekonomiska resultat som anges under punkt 8, att AFR var ett företag i sådana svårigheter som avses i punkt 10 i riktlinjerna, och i andra hand under punkt 11, vid tidpunkten för beviljandet av det återbetalningspliktiga stödet. Med hänsyn till de svårigheter som AFR befann sig i, anser kommissionen att företaget inte skulle ha varit i stånd att anskaffa medel på lika fördelaktiga villkor på kreditmarknaden. Förskottet i fråga innebar följaktligen en fördel för AFR därigenom att villkoren för finansieringen var fördelaktigare än de villkor som hade erbjudits på kreditmarknaden.
5.1.4 Effekter på handeln och konkurrensen
(33)
Det återbetalningspliktiga stödet gynnar AFR framför andra företag som befinner sig i en jämförbar situation, eftersom det endast erbjuds till AFR.
(34)
Sektorn för tillverkning av rullande järnvägsmateriel kännetecknas av ett flertal europeiska aktörer och av handel inom gemenskapen. Det är därför sannolikt att den fördel som AFR åtnjöt skapade en snedvridning av konkurrensen och handeln mellan medlemsstaterna.
5.1.5 Slutsatser
(35)
Mot bakgrund av ovanstående anser kommissionen att det återbetalningspliktiga stöd som AFR beviljats utgör ett statligt stöd i den mening som avses i artikel 87.1 i fördraget.
5.2 Stödbelopp
(36)
När det gäller stöd som beviljas i form av krediter till företag i svårigheter, utgörs stödinslaget av differensen mellan den ränta som faktiskt tillämpas och den ränta till vilken det stödmottagande företaget skulle kunna ha erhållit samma kredit på den privata marknaden (7).
(37)
I sitt meddelande om metoden för fastställande av referens- och diskonteringsränta (6) preciserade kommissionen att referensräntan är en miniminivå som kan ökas i situationer som medför särskilda risker, och nämnde som exempel på sådana risker företag i svårigheter eller avsaknad av sådana säkerheter som normalt begärs av bankerna, och preciserade att premien i sådana fall kan nå 400 baspunkter eller till och med högre.
(38)
I ärendet Chemische Werke Piesteritz (7) ansåg kommissionen följaktligen att ett lån till ett företag i svårigheter motiverade en räntepremie på 400 baspunkter. Kommissionen bekräftade denna bedömning i ärendet Biria (8), där man preciserade att den risk som avsaknaden av säkerheter innebar motiverade en kompletterande premie på 400 baspunkter, det vill säga totalt en ökning med 800 baspunkter. Kommissionen anser att omständigheterna kring det föreliggande ärendet i stort sett är desamma som i de ovan nämnda ärendena, särskilt vad beträffar frånvaron av säkerheter och svårigheternas omfattning. Följaktligen kan samma bedömning göras beträffande riskerna kopplade till det återbetalningspliktiga förskott som beviljades AFR.
(39)
Det statliga stöd som det återbetalningspliktiga förskottet utgör består alltså av differensen mellan, å ena sidan, den ränta som faktiskt betalades för det återbetalningspliktiga förskottet och, å andra sidan, den ränta som skulle ha betalats enligt gällande referensränta vid tidpunkten för beviljandet av stödet, ökad med 800 baspunkter.
5.3 Stödets förenlighet med den gemensamma marknaden
(40)
Med hänsyn till AFR:s ekonomiska situation vid tidpunkten för beviljandet av stödet, så som den beskrivs under punkt 8 (verksamhetsförlust under flera år, negativt eget kapital, sjunkande omsättning) anser kommissionen att AFR var ett företag i sådana svårigheter som avses i riktlinjerna vid tidpunkten för beviljandet av det återbetalningspliktiga förskottet. Av de skäl som angivits i punkterna 22 och 23 förändrar Frankrikes synpunkter inte denna bedömning.
(41)
Det stämmer att AFR under 2005 ingick i en koncern som kontrollerades av holdingbolaget Arbel SA. Vid sidan av järnvägsverksamheten (bestående av AFR och Lormafer) omfattade koncernen en ”byggnads”-verksamhet bestående av företag specialiserade på konstruktion av fönster till byggnadsindustrin. Det framgår dock av de upplysningar som tillhandahållits av de franska myndigheterna i den korrespondens som utväxlades före inledandet av det formella undersökningsförfarandet att det endast var AFR som befann sig i svårigheter i koncernen, eftersom AFR:s verksamhet inte hade någon koppling till ”byggnads”-verksamheten. Dessutom konstaterar kommissionen att AFR:s svårigheter tycks ha varit alltför omfattande för att lösas inom koncernen, med tanke på koncernens medelmåttiga resultat. Kommissionen anser därför att AFR, utan hinder av punkt 13 i riktlinjerna, kan anses vara berättigat till undsättnings- eller omstruktureringsstöd, trots att företaget tillhör en koncern.
(42)
Bedömningen av huruvida stödet är förenligt med den gemensamma marknaden bör därför göras utifrån riktlinjerna.
(43)
Kommissionen konstaterar att riktlinjernas villkor för att omstruktureringsstödet ska vara förenligt med den gemensamma marknaden inte är uppfyllda. Följaktligen konstaterar kommissionen följande:
-
De franska myndigheterna har inte lämnat in någon omstruktureringsplan som överensstämmer med de krav som ställs i punkterna 34-37 i riktlinjerna.
-
Kommissionen har inte underrättats om några kompensationsåtgärder för att förhindra den otillbörliga snedvridning av konkurrensen som stödet skulle förorsaka (punkterna 38-42 i riktlinjerna).
(44)
Stödet tycks inte heller uppfylla riktlinjernas villkor för att undsättningsstödet ska vara förenligt med den gemensamma marknaden, eftersom det återbetalningspliktiga förskottet har beviljats för en period av sex månader (se punkt 25 i riktlinjerna).
(45)
Dessa överväganden utgör en tillräcklig grund för att konstatera att stödet inte är förenligt med den gemensamma marknaden.
6. SLUTSATSER
Kommissionen konstaterar att Frankrike har genomfört det aktuella stödet i strid med artikel 88.3 i fördraget. Eftersom stödet är oförenligt med den gemensamma marknaden, bör Frankrike avsluta det och återkräva de belopp som redan har utbetalats till stödmottagaren.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Det statliga stöd som Frankrike har genomfört till förmån för Arbel Fauvet Rail SA är oförenligt med den gemensamma marknaden.
Artikel 2
1. Frankrike ska vidta nödvändiga åtgärder för att från stödmottagaren återkräva det stöd som avses i artikel 1 och som olagligen redan ställts till dennas förfogande.
2. Återkravet ska ske utan dröjsmål och i enlighet med förfarandena i nationell lagstiftning, förutsatt att dessa förfaranden gör det möjligt att omedelbart och effektivt verkställa detta beslut. Det återbetalningspliktiga stödet inbegriper ränta från den dag då stödet kom mottagaren till godo fram till den dag då det återbetalas.
3. Räntan ska beräknas som sammansatt ränta enligt kapitel V i Kommissionens förordning (EG) nr 794/2004 (9).
4. Frankrike ska upphöra med alla utbetalningar av utestående stöd av det slag som avses i artikel 1, med verkan från den dag då detta beslut offentliggörs.
Artikel 3
1. Frankrike ska säkerställa att detta beslut genomförs inom fyra månader efter den dag då det har delgivits.
2. Frankrike ska inom två månader från delgivningen av detta beslut underrätta kommissionen om vilka åtgärder som landet har vidtagit för att följa beslutet, och i synnerhet lämna upplysningar om följande:
a)
Det totala belopp (kapital och räntor) som ska återkrävas från stödmottagaren.
b)
En detaljerad beskrivning av de åtgärder som redan har vidtagits eller som planeras för att rätta sig efter detta beslut.
c)
Dokument som visar att stödmottagaren har anmodats att betala tillbaka stödet.
3. Frankrike ska regelbundet informera kommissionen om utvecklingen vad gäller de nationella åtgärder som vidtagits för att genomföra detta beslut till dess att återkravet av det stöd som avses i artikel 1 har slutförts. Frankrike ska på kommissionens begäran omgående lämna alla uppgifter om de åtgärder som redan har vidtagits eller som planeras för att rätta sig efter detta beslut samt detaljerade uppgifter om de stödbelopp och det räntebelopp som redan har återkrävts från stödmottagaren.
Artikel 4
Detta beslut riktar sig till Republiken Frankrike.
Utfärdat i Bryssel den 2 april 2008.