РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 10 юли 2007 година
в съответствие с член 122, параграф 2 от Договора, относно приемането на единната валута от Кипър на 1 януари 2008 г.
(2007/503/ЕО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 122, параграф 2 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид доклада на Комисията (1),
като взе предвид доклада на Европейската централна банка (2),
като взе предвид становището на Европейския парламент (3),
като взе предвид разискването на Съвета на заседанието му на ниво държавни и правителствени ръководители,
като има предвид, че:
(1)
Третият етап на Икономическия и паричен съюз (ИПС) започна на 1 януари 1999 г. На своята среща в Брюксел на 3 май 1998 г. Съветът в състав държавни и правителствени ръководители реши, че Белгия, Германия, Испания, Франция, Ирландия, Италия, Люксембург, Нидерландия, Австрия, Португалия и Финландия са изпълнили необходимите условия за приемане на единната валута на 1 януари 1999 г. (4).
(2)
На 19 юни 2000 г. Съветът реши, че Гърция е изпълнила необходимите условия за приемане на единната валута на 1 януари 2001 г. (5). На 11 юли 2006 г. Съветът реши, че Словения е изпълнила необходимите условия за приемане на единната валута на 1 януари 2007 г. (6).
(3)
В съответствие с параграф 1 от Протокола относно някои разпоредби, отнасящи се до Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия, приложен към Договора, Обединеното кралство уведоми Съвета, че не възнамерява да премине към третия етап на ИПС на 1 януари 1999 г. Тази нотификация остава без промяна. В съответствие с параграф 1 от Протокола относно някои разпоредби, отнасящи се до Дания, приложен към Договора, и решението, взето от държавните и правителствените ръководители в Единбург през декември 1992 г., Дания е уведомила Съвета, че няма да участва в третия етап на ИПС. Дания не е заявила желание да бъде започната процедурата по член 122, параграф 2 от Договора.
(4)
В съответствие с Решение 98/317/ЕО Швеция e предмет на дерогацията, определена в член 122 от Договора. В съответствие с член 4 от Акта за присъединяване от 2003 г. (7) Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша и Словакия са предмет на дерогацията, определена в член 122 от Договора. В съответствие с член 5 от Акта за присъединяване от 2005 г. (8) България и Румъния са предмет на дерогацията, определена в член 122 от Договора.
(5)
Европейската централна банка (ЕЦБ) беше основана на 1 юли 1998 г. Европейската парична система беше заменена с механизъм на обменните курсове, чието създаване е договорено с резолюция на Европейския съвет от 16 юни 1997 г. за установяване на механизъм на обменните курсове през третия етап на Икономическия и паричен съюз (9). Процедурите за механизма на обменните курсове на третия етап на Икономическия и паричен съюз (МОК II) бяха определени в Споразумението от 1 септември 1998 г. между ЕЦБ и националните централни банки на държавите-членки извън Еурозоната, което предвижда работните процедури за механизма на обменните курсове на третия етап на Икономическия и паричен съюз (10).
(6)
Член 122, параграф 2 от Договора предвижда процедурите за отмяна на дерогацията за съответните държави-членки. Съгласно посочения член най-малко веднъж на две години или по искане на държава-членка, предмет на дерогация, Комисията и ЕЦБ следва да докладват на Съвета в съответствие с процедурата, предвидена в член 121, параграф 1 от Договора. На 13 февруари 2007 г. Кипър представи официално искане за оценка на конвергенцията.
(7)
Националното законодателство на държавите-членки, включително уставите на националните централни банки, при необходимост се адаптират, с цел да се осигури съвместимост с членове 108 и 109 от Договора и с Устава на Европейската система на централните банки и Европейската централна банка (наричан по-долу „Устав на ЕСЦБ“). Докладите на Комисията и ЕЦБ дават подробна оценка на съвместимостта на законодателството на Кипър с членове 108 и 109 от Договора и с Устава на ЕСЦБ.
(8)
Съгласно член 1 от Протокола относно критериите за конвергенция в съответствие с член 121 от Договора, критерият за ценова стабилност по член 121, параграф 1, първо тире от Договора означава, че в съответната държава-членка е налице устойчивост на цените и средният размер на инфлацията за период от една година преди осъществяването на прегледа на резултатите не превишава с повече от 1,5 процентни пункта този, който съществува в трите държави-членки, имащи най-добри резултати в областта на ценовата стабилност. За целите на критерия за ценова стабилност инфлацията се измерва с помощта на хармонизираните индекси на потребителските цени (ХИПЦ), определени в Регламент (ЕО) № 2494/95 на Съвета (11). За да се оцени критерият за ценова стабилност, инфлацията в определена държава-членка се измерва чрез процентното изменение в средноаритметичната стойност на дванадесет месечни индекса спрямо средноаритметичната стойност на дванадесет месечни индекса от предходния период. През едногодишния период до март 2007 г., трите най-добре представили се държави-членки по отношение на ценовата стабилност бяха Финландия, Полша и Швеция при процент на инфлация съответно 1,3 %, 1,5 % и 1,6 %. В докладите на Комисията и ЕЦБ референтната стойност бе изчислена като просто средноаритметично от процента на инфлация на трите най-добре представили се държави-членки по отношение на ценовата стабилност плюс 1,5 процентни пункта. На тази основа референтната стойност през едногодишния период до март 2007 г. е била 3,0 %.
(9)
Съгласно член 2 от Протокола относно критериите за конвергенция критерият за държавната финансова позиция, посочен в член 121, параграф 1, второ тире от Договора, означава, че при проверката държавата-членка не е предмет на решение на Съвета в съответствие с член 104, параграф 6 от Договора относно наличие на прекомерен дефицит.
(10)
Съгласно член 3 от Протокола относно критериите за конвергенция критерият за участие в механизма на обменните курсове на Европейската парична система, посочен в член 121, параграф 1, трето тире от Договора, означава, че държавата-членка е спазвала нормалните граници на отклонение, предвидени от механизма на обменните курсове (МОК) на Европейската парична система, без големи сътресения най-малко през последните две години преди прегледа на резултатите. В частност, държавата-членка не трябва да е девалвирала по своя инициатива двустранния централен курс на своята валута към валутата на друга държава-членка за същия период. От 1 януари 1999 г. МОК II предвижда рамка за оценка на изпълнението на критерия за обменния курс. При оценката на изпълнението на този критерий в своите доклади Комисията и ЕЦБ са проучили двегодишния период до 26 април 2007 г.
(11)
Съгласно член 4 от Протокола относно критериите за конвергенция критерият за конвергенция на лихвените проценти, посочен в член 121, параграф 1, четвърто тире от Договора, означава, че за период от една година преди оценката на резултатите, дадена държава-членка е имала среден номинален лихвен процент по дългосрочните кредити, който не превишава с повече от два процентни пункта този на трите държави-членки, имащи най-добри резултати в областта на ценовата стабилност. По смисъла на критерия за конвергенция на лихвените проценти са използвани сравними лихвени проценти за 10-годишни държавни облигации, служещи за референция. За да се оцени изпълнението на критерия за лихвените проценти, в докладите на Комисията и ЕЦБ е използвана референтна стойност, изчислена като просто средноаритметично от номиналните дългосрочни лихвени проценти на трите най-добре представили се държави-членки по отношение на ценовата стабилност, плюс два процентни пункта. На тази база референтната стойност в едногодишния период до март 2007 г. е била 6,4 %.
(12)
В съответствие с член 5 от Протокола относно критериите за конвергенция данните, използвани при настоящия преглед на резултатите за изпълнението на критериите за конвергенция, се осигуряват от Комисията. Комисията предостави данните, необходими за изготвянето на настоящото решение. Те бяха предоставени от Комисията въз основа на докладите на държавите-членки, предоставени до 1 април 2007 г. в съответствие с Регламент (ЕО) № 3605/93 на Съвета от 22 ноември 1993 година за прилагане на Протокола относно процедурата при прекомерен дефицит, приложен към Договора за създаване на Европейската общност (12).
(13)
На основата на докладите, представени от Комисията и ЕЦБ относно напредъка при изпълнението от страна на Кипър на неговите задължения по отношение на постигането на икономически и паричен съюз, Комисията направи следните заключения:
Законодателството на Кипър, включително Уставът на Националната централна банка, е съвместимо с членове 108 и 109 от Договора и с Устава на ЕСЦБ.
По отношение на изпълнението от страна на Кипър на критериите за конвергенция, посочени в четирите тирета на член 121, параграф 1 от Договора:
-
средният процент на инфлация в Кипър през годината до март 2007 г. е бил 2,0 %, което е под референтната стойност и е вероятно да остане под тази стойност през следващите месеци;
-
Кипър не е бил предмет на решение на Съвета относно наличието на прекомерен държавен дефицит;
-
Кипър е член на МОК II от 2 май 2005 г.; през двегодишния период до 26 април 2007 г. кипърската лира (CYP) не е била подлагана на големи сътресения и Кипър не е девалвирал по своя собствена инициатива двустранния централен обменен курс на CYP към еурото;
-
в годината до март 2007 г. дългосрочният лихвен процент в Кипър е бил средно 4,2 процента, което е под референтната стойност.
Кипър е постигнал висока степен на устойчиво сближаване по отношение на тези критерии.
Следователно Кипър изпълнява необходимите условия за въвеждане на единната валута.
(14)
В съответствие с член 122, параграф 2 от Договора Съветът, с квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията, следва да вземе решение кои държави-членки, предмет на дерогация, изпълняват необходимите условия за приемане на единната валута и да отмени дерогациите за съответните държави-членки,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Кипър изпълнява необходимите условия за приемане на единната валута. Дерогацията в полза на Кипър, предвидена в член 4 от Акта за присъединяване от 2003 г., се отменя, считано от 1 януари 2008 г.
Член 2
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Член 3
Настоящото решение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 10 юли 2007 година.
RÅDETS BESLUT
av den 10 juli 2007
i enlighet med artikel 122.2 i fördraget om Cyperns införande av den gemensamma valutan den 1 januari 2008
(2007/503/EG)
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 122.2,
med beaktande av kommissionens förslag,
med beaktande av kommissionens rapport (1),
med beaktande av Europeiska centralbankens rapport (2),
med beaktande av Europaparlamentets yttrande (3),
med beaktande av diskussionen i rådet i dess sammansättning på stats- och regeringschefsnivå, och
av följande skäl:
(1)
Den tredje etappen av den ekonomiska och monetära unionen (EMU) inleddes den 1 januari 1999. Rådet beslutade i dess sammansättning på stats- och regeringschefsnivå vid mötet den 3 maj 1998 att Belgien, Tyskland, Spanien, Frankrike, Irland, Italien, Luxemburg, Nederländerna, Österrike, Portugal och Finland uppfyllde de nödvändiga villkoren för att införa den gemensamma valutan den 1 januari 1999 (4).
(2)
Rådet beslutade den 19 juni 2000 att Grekland uppfyllde de nödvändiga villkoren för att införa den gemensamma valutan den 1 januari 2001 (5). Rådet beslutade den 11 juli 2006 att Slovenien uppfyllde de nödvändiga villkoren för att införa den gemensamma valutan den 1 januari 2007 (6).
(3)
I enlighet med punkt 1 i det till fördraget fogade protokollet om vissa bestämmelser angående Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland anmälde Förenade kungariket att det inte avsåg att gå över till den tredje etappen av EMU den 1 januari 1999. Denna anmälan har inte ändrats. I enlighet med punkt 1 i det till fördraget fogade protokollet om vissa bestämmelser angående Danmark och det beslut som fattades av stats- och regeringscheferna i Edinburgh i december 1992 har Danmark anmält till rådet att det inte kommer att delta i den tredje etappen av EMU. Danmark har inte begärt att det förfarande som avses i artikel 122.2 i fördraget skall inledas.
(4)
Sverige har genom beslut 98/317/EG undantag enligt artikel 122 i fördraget. I enlighet med artikel 4 i 2003 års anslutningsakt (7) har Tjeckien, Estland, Cypern, Lettland, Litauen, Ungern, Malta, Polen, Slovenien och Slovakien undantag enligt artikel 122 i fördraget. Enligt artikel 5 i 2005 års anslutningsakt (8) är Bulgarien och Rumänien medlemsstater med undantag i enlighet med definitionen i artikel 122 i fördraget.
(5)
Europeiska centralbanken (ECB) inrättades den 1 juli 1998. Det europeiska monetära systemet ersattes med en växelkursmekanism som inrättades genom Europeiska rådets resolution av den 16 juni 1997 om införande av en växelkursmekanism i tredje etappen av den ekonomiska och monetära unionen (9). Förfaranden för en växelkursmekanism under etapp tre av den ekonomiska och monetära unionen (ERM II) fastställdes i ett avtal av den 1 september 1998 mellan ECB och de nationella centralbankerna i medlemsstaterna utanför euroområdet avseende operativa förfaranden för en växelkursmekanism under etapp tre av den ekonomiska och monetära unionen (10).
(6)
I artikel 122.2 i fördraget fastställs förfaranden för att upphäva de berörda medlemsstaternas undantag. Enligt denna artikel skall kommissionen och ECB rapportera till rådet i enlighet med förfarandet i artikel 121.1 i fördraget åtminstone en gång vartannat år eller på begäran av en medlemsstat med undantag. Den 13 februari 2007 inkom Cypern med en formell begäran om konvergensbedömning.
(7)
Medlemsstaternas nationella lagstiftning, inklusive de nationella centralbankernas stadgar, skall vid behov anpassas för att säkerställa förenlighet med artiklarna 108 och 109 i fördraget och stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken (nedan kallad ”ECBS-stadgan”). Kommissionens och ECB:s rapporter tillhandahåller en detaljerad bedömning av huruvida lagstiftningen i Cypern är förenlig med artiklarna 108 och 109 i fördraget och ECBS-stadgan.
(8)
I enlighet med artikel 1 i protokollet om konvergenskriterier som avses i artikel 121 i fördraget innebär kriteriet om prisstabilitet som avses i artikel 121.1 första strecksatsen i fördraget att en medlemsstat under en tid av ett år före granskningen skall uppvisa en hållbar prisutveckling och en genomsnittlig inflationstakt som inte med mer än 1,5 procentenheter överstiger inflationstakten i de högst tre medlemsstater som har uppnått de bästa resultaten i fråga om prisstabilitet. För kriteriet om prisstabilitet skall inflationen mätas med hjälp av det harmoniserade indexet för konsumentpriser (HIKP) som definieras i rådets förordning (EG) nr 2494/95 (11). För att bedöma kriteriet om prisstabilitet skall en medlemsstats inflation mätas som den procentuella förändringen av det aritmetiska medelvärdet av tolvmånaders index i förhållande till det aritmetiska medelvärdet av tolvmånaders index för föregående period. Under den ettårsperiod som löpte ut i mars 2007 var de tre medlemsstaterna med bäst resultat i fråga om prisstabilitet Finland, Polen och Sverige, med en inflationstakt på respektive 1,3 %, 1,5 % och 1,5 %. I kommissionens och ECB:s rapporter beräknades referensvärdet som det enkla aritmetiska medelvärdet av inflationstakten i de tre medlemsstater med bäst resultat i fråga om prisstabilitet plus 1,5 procentenheter. På grundval av detta uppgick referensvärdet under den ettårsperiod som löpte ut i mars 2007 till 3,0 %.
(9)
I enlighet med artikel 2 i protokollet om konvergenskriterier innebär kriteriet om den offentliga sektorns finanser som avses i artikel 121.1 andra strecksatsen i fördraget att medlemsstaten vid tidpunkten för granskningen inte får vara föremål för något beslut av rådet enligt artikel 104.6 i fördraget om att ett alltför stort underskott föreligger.
(10)
I enlighet med artikel 3 i protokollet om konvergenskriterier innebär kriteriet om deltagande i Europeiska monetära systemets växelkursmekanism som avses i artikel 121.1 tredje strecksatsen i fördraget att kursrörelserna för en medlemsstats valuta skall ha legat inom det normala fluktuationsutrymmet enligt Europeiska monetära systemets växelkursmekanism, utan att allvarliga spänningar har uppstått, under minst de senaste två åren före granskningen. Särskilt skall medlemsstaten inte på eget initiativ ha devalverat sin valutas bilaterala centralkurs i förhållande till någon annan medlemsstats valuta under denna period. Sedan den 1 januari 1999 har bedömningen av hur väl växelkurskriteriet uppfylls skett inom ramen för ERM II. Kommissionen och ECB har i sina bedömningar av hur väl växelkurskriteriet är uppfyllt granskat den tvåårsperiod som löpte ut den 26 april 2007.
(11)
I enlighet med artikel 4 i protokollet om konvergenskriterier innebär kriteriet om konvergens i räntesatserna som avses i artikel 121.1 fjärde strecksatsen i fördraget att en medlemsstat under en tid av ett år före granskningen skall ha haft en genomsnittlig långfristig nominell räntesats som inte med mer än två procentenheter överstiger motsvarande räntesats i de, högst tre medlemsstater som har uppnått de bästa resultaten i fråga om prisstabilitet. För kriteriet om konvergens i räntesatserna användes räntan på jämförbara tioåriga referensobligationer. För att bedöma i vilken utsträckning kriteriet om räntesatser uppfylls beräknades ett referensvärde i kommissionens och ECB:s rapporter i form av det enkla aritmetiska medelvärdet av den nominella långfristiga räntesatsen i tre av de medlemsstater som hade uppnått de bästa resultaten i fråga om prisstabilitet plus två procentenheter. På grundval av detta uppgick referensvärdet under den ettårsperiod som löpte ut i mars 2007 till 6,4 procent.
(12)
I enlighet med artikel 5 i protokollet om konvergenskriterier skall kommissionen tillhandahålla det statistiska underlag som används i den aktuella bedömningen av hur väl konvergenskriterierna uppfylls. Kommissionen har tillhandahållit de uppgifter som är nödvändiga för utarbetandet av detta beslut. Kommissionen har tillhandahållit dessa på grundval av de rapporter som medlemsstaterna lagt fram före den 1 april 2007 i enlighet med rådets förordning (EG) nr 3605/93 av den 22 november 1993 om tillämpningen av det till fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen fogade protokollet om förfarandet vid alltför stora underskott (12).
(13)
På grundval av rapporter från kommissionen och ECB om hur väl Cypern fullföljer sina förpliktelser avseende den ekonomiska och monetära unionen drar kommissionen följande slutsatser:
Cyperns nationella lagstiftning, inklusive den nationella centralbankens stadgar, är förenlig med artiklarna 108 och 109 i fördraget och ECBS-stadgan.
När det gäller huruvida Cypern uppfyller de konvergenskriterier som avses i de fyra strecksatserna i artikel 121.1 i fördraget är följande att notera:
-
Den genomsnittliga inflationstakten i Cypern under ettårsperioden fram till och med mars 2007 låg på 2,0 %, vilket är lägre än referensvärdet, och den kommer troligen att förbli lägre än referensvärdet under de kommande månaderna.
-
Cypern är inte föremål för något rådsbeslut om att det föreligger ett alltför stort offentligt underskott.
-
Cypern har varit medlem i ERM II sedan den 2 maj 2005. Under tvåårsperioden fram till och med den 26 april 2007 har det cypriotiska pundet (CYP) inte drabbats av några allvarliga spänningar och Cypern har inte på eget initiativ devalverat det cypriotiska pundets bilaterala centralkurs i förhållande till euron.
-
Under ettårsperioden fram till och med mars 2007 uppgick den långfristiga räntesatsen i Cypern i genomsnitt till 4,2 %, vilket är lägre än referensvärdet.
Cypern har uppnått hög grad av varaktig konvergens med hänsyn till dessa kriterier.
Cypern uppfyller därför de nödvändiga villkoren för införande av den gemensamma valutan.
(14)
I enlighet med artikel 122.2 i fördraget skall rådet med kvalificerad majoritet på förslag av kommissionen besluta om vilka medlemsstater med undantag som uppfyller de nödvändiga villkoren för att införa den gemensamma valutan och upphäva undantagen för de berörda medlemsstaterna.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Cypern uppfyller de nödvändiga villkoren för att införa den gemensamma valutan. Cyperns undantag enligt artikel 4 i 2003 års anslutningsakt skall upphävas med verkan från och med den 1 januari 2008.
Artikel 2
Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.
Artikel 3
Detta beslut skall offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.
Utfärdat i Bryssel den 10 juli 2007.