32001D0923
L 339/50
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 17 декември 2001 година
за създаване на програма за обмен, помощ и обучение за защита на еурото срещу фалшифициране (програма „Перикъл“)
(2001/923/ЕО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 123, параграф 4, трето изречение от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Европейската централна банка (3),
като има предвид, че:
(1)
По силата на Договора Общността отговаря за вземане на необходимите мерки за бързото въвеждане на еурото като единна валута.
(2)
В Препоръката си от 7 юли 1998 г. за приемане на някои мерки, отнасящи се до засилване на правната защита на банкнотите и монетите в еуро (4), Европейската централна банка (ЕЦБ) прикани Комисията да сътрудничи в областта на борбата срещу фалшифицирането на монети и банкноти в еуро и предложи Съветът, Комисията и държавите-членки да разгледат възможността за вземане на всякакви възможни мерки в областта на подобряването на борбата срещу фалшифицирането.
(3)
В Съобщението си от 22 юли 1998 г. до Съвета, до Европейския парламент и до Европейската централна банка относно защитата на еурото Комисията посочи, че тя ще разгледа възможността за започване на действия с всички действащи лица от системата за предотвратяване, разкриване и наказване на фалшифицирането, действия, които би трябвало да позволят определянето на насоките за една бъдеща програма.
(4)
На 28 юни 2001 г. Съветът прие Регламент (ЕО) № 1338/2001 за определяне на необходимите мерки за защита на еурото срещу фалшифициране (5), който се отнася до обмена на информация, до сътрудничеството и до взаимната помощ, включително и до външните аспекти на защитата на еурото, както и до задълженията за изваждане от обращение от страна на финансовите учреждения, и който цели създаването на обща рамка за сътрудничество, приложима преди въвеждането на банкнотите и монетите в еуро през 2002 г. На същата дата Съветът прие и Регламент (ЕО) № 1339/2001 за разширяване на действието на Регламент (ЕО) № 1338/2001 за определяне на необходимите мерки за защита на еурото срещу фалшифициране в държавите-членки, които не са приели еурото като единна валута (6).
(5)
Проведените консултации и придобитият опит показват, че една допълнителна специфична мултидисциплинарна програма на общностно равнище, която да бъде дългосрочна, изглежда би била по-ефективна от предприетите действия на национално равнище. Следователно е целесъобразно да се допълнят двата гореспоменати регламента с приемането на програма за действие, която да повиши вниманието на всички заинтересовани лица относно защитата на еурото срещу фалшифициране чрез прилагане на мерки, включващи по-специално обмен на информации и на персонал, както и мерки за техническа и научна помощ и обучение. Тази програма подкрепя и допълва действията на държавите-членки при зачитане на принципа на субсидиарност, предвиден в член 5 от Договора.
(6)
Уместно е настоящата програма за действие на Общността за защита на еурото срещу фалшифициране да съответства и да допълва другите съществуващи или предстоящи програми и действия.
(7)
За прилагането на настоящата програма Комисията провежда, без това да засяга ролята, която ЕЦБ играе в областта на защитата на еурото срещу фалшифициране, консултации от всякакъв род, отнасящи се до преценката на нуждите от защита на еурото, с основните заинтересовани страни (в частност с компетентните национални власти, определени от държавите-членки, с ЕЦБ и с Европол), в рамките на консултативния комитет, предвиден в Регламент (ЕО) № 1338/2001, по-конкретно по обмена, помощта и обучението.
(8)
Важно е Общността да насърчава сътрудничеството с трети страни в областта на защитата на еурото от фалшифициране.
(9)
В настоящото решение е включена примерна сума по смисъла на точка 34 от Междуинституционалното споразумение от 6 май 1999 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина и подобряването на бюджетната процедура (7) за цялата продължителност на програмата, без това да засяга правомощията на бюджетния орган, определен в Договора.
(10)
Настоящото решение не засяга инициативите, които биха могли да бъдат предприемани на основата на Договора за Европейския съюз за изработване на програми относно аспекти на наказателното право,
РЕШИ:
Член 1
Създаване на програма
1. С настоящото решение се създава програма за действие на Общността, която подпомага и допълва предприетите от държавите-членки действия и съществуващите или бъдещите програми за защита на еурото от фалшифициране.
2. Настоящата програма за действие е наречена програма „Перикъл“. Тя се осъществява за периода от 1 януари 2002 г. до 31 декември 2005 г.
3. Осъществяването и оценката на програмата се извършват съгласно разпоредбите на членове от 5 до 13.
Член 2
Цели на програмата
1. Програмата за действие на Общността цели с различните мерки, предвидени в член 3, да защитава еурото от фалшифициране. Тя взема под внимание транснационалните и мултидисциплинарните аспекти. Тя цели приоритетно да осигури съгласуване по съдържанието на действията, за да гарантира, на основата на най-добрите практики, еднаква степен на защита, като изхожда от особеностите на традициите на всяка държава-членка.
2. Тя е призвана да обедини по-специално следните цели:
а)
да засили вниманието на заинтересования персонал с измерението на новата валута на Общността (и като резервна валута, и като валута за международни сделки);
б)
да служи като катализатор, за да насърчава чрез различни подходящи действия, като стажове, специализирани уъркшопове или участие на лектори в националното обучение на кадри и в обмена на персонал, сближаването на съответните структури и на персонала, създаването на атмосфера на взаимно доверие и на достатъчно взаимно запознаване, по-конкретно с методите на действие и с трудностите;
в)
да съгласува действията по обучението на обучаващи на високо равнище при зачитане на националните оперативни стратегии;
г)
да разшири общите познания и по-специално по съответното общностно и международно законодателство и механизми.
Член 3
Съдържание на мерките
1. Съдържанието на обучението и на оперативната помощ, изработени на основата на мултидисциплинарен и транснационален подход, взема под внимание освен аспектите на сигурност и въпросите на обмена на информация, по-специално техническа и стратегическа, както и техническата и научна помощ.
2. Осъществяването на обмена на информация на общностно равнище обхваща по-специално методологията на контрол и анализ, за да се оценят:
а)
икономическите и финансовите последици от фалшифицирането;
б)
функционирането на базите данни;
в)
използването на уреди за разкриване с помощта по-специално на приложението на информатиката;
г)
методите за проверка и издирване;
д)
научната помощ (в частност, научни бази данни и следене на технологичните новости);
е)
функционирането на системите за ранно реагиране;
ж)
свързаните с това въпроси, като задължението за уведомление;
з)
защитата на личните данни;
и)
различните аспекти на сътрудничеството;
й)
защитата на еурото извън Съюза;
к)
проучвателните дейности;
л)
предоставянето на специализирани оперативни компетенции.
Този обмен на информация може да обхваща различни мерки, като организиране на уъркшопове, срещи и семинари, и политика, ориентирана към стажове и размяна на персонал.
3. Техническата, научната и оперативната помощ обхваща в частност:
а)
всякакви мерки, водещи до съставяне, на общностно равнище, на педагогически помагала (сборник със законодателството на Европейския съюз, информационни бюлетини, практически ръководства, речници, бази данни, по-специално в областта на научната помощ или на технологичните новости) или приложения за компютърна поддръжка (като софтуер);
б)
осъществяването на проучвания с мултидисциплинарна и трансгранична насоченост;
в)
разработването на технически механизми и на методи за улесняване на разкриването на общностно равнище.
Член 4
Целеви групи за действия и съдействие
1. Настоящите мерки са насочени към следните целеви групи:
а)
служители на агенции, занимаващи се с разкриване и с борба срещу фалшифицирането (в частност, полицията и финансовите администрации в зависимост от различните им функции в национален план);
б)
персонала на разузнавателните служби;
в)
представители на националните централни банки, на паричните институции и на другите финансови посредници (в частност, по отношение на задълженията на финансовите структури);
г)
представители на търговските банки (по-специално по отношение на задълженията на финансовите институции);
д)
магистратите и специализираните в тази област юристи;
е)
всяка друга заинтересована професионална група (като търговските и промишлените камари или всяка структура, свързана с малките и средните предприятия, търговците и превозвачите).
2. В допълнение към приноса на Комисията, следните групи се приканват да съдействат за осъществяване на целите на програмата за действие на Общността чрез експертните им познания в съответните области:
а)
националните централни банки и Европейската централна банка, inter alia, що се отнася до Системата за надзор на фалшифицирането на пари;
б)
Националните центрове за анализ и Националните центрове за анализ на монети (CNAP);
в)
Европейският технически и научен център и националните монетни дворове;
г)
Европол и Интерпол;
д)
националните централни служби за борба с фалшифицирането, предвидени в член 12 от Международната конвенция за премахване и преследване на фабрикуването на фалшиви парични знаци, подписана в Женева на 20 април 1929 г. (8), както и другите специализирани служби за предотвратяване, разкриване и преследване на фалшифицирането;
е)
специализираните органи, например в областта на техниката по възпроизвеждане и по удостоверяване, печатарите и гравьорите;
ж)
всеки друг орган, предлагащ специфична експертиза, включително при нужда, от трети страни и по-специално от страните кандидатки за присъединяване.
Член 5
Съгласуваност и допълняемост
1. Прилагането и координирането на програмата се осъществява в тясно сътрудничество между Комисията и държавите-членки.
При координирането се държи сметка и за други предприети действия, по- конкретно от ЕЦБ и от Европол.
2. Комисията следи, с оглед доброто финансово управление, да бъдат осигурени съгласуване и допълняемост между настоящата програма за действие на Общността, която е специфична за защитата на еурото срещу фалшифициране, и други съществуващи или бъдещи програми и действия.
Член 6
Примерна сума
Примерната финансова сума за изпълнение на програмата за действие на Общността за периода, посочен в член 1, параграф 2, е 4 милиона EUR.
Годишните суми се разрешават от бюджетния орган в рамките на финансовата перспектива.
Член 7
Международно сътрудничество
В зависимост от уговорените дейности по разпространение на банкноти и монети в еуро, от оперативните изисквания, от оценката на опасността и от анализа на рисковете, програмата е открита за участие за асоциираните страни кандидатки за присъединяване съгласно условията, определени в споразуменията за асоцииране и приложените към тях, сключени или предстоящи протоколи, отнасящи се до участието в програмите на Общността.
Освен това програмата е открита, при необходимост, и за трети страни, ако бюджетът на Общността разполага със суми, съгласно подлежащи на договаряне с тези страни условия и начини.
Член 8
Финансови разпоредби за уъркшопове, срещи и семинари
1. По отношение на уъркшоповете, срещите и семинарите, предвидени в член 3, параграф 2, организирани от Комисията:
а)
Общността поема:
i)
разходите за пътуване и престой в друга държава-членка на участниците, както и общите разходи по организацията на тези прояви;
ii)
разходите за публикуването и за превода на учебните материали, свързани с тези прояви;
б)
държавите-членки поемат:
i)
разходите за първоначалното и за непрекъснатото обучение на техния персонал, по-специално по отношение на техническото обучение;
ii)
някои разходи по логистиката, свързани с уъркшоповете, със срещите и със семинарите, организирани с финансиране на Общността, на тяхна територия (като вътрешен превоз, предоставяне на зала и/или на улеснения за кабинен превод).
2. Когато уъркшоповете, срещите и семинарите, предвидени в член 3, параграф 2, втора алинея, се организират съвместно с други партньори, като ЕЦБ, Европол или Интерпол, разходите по организацията им се поделят между партньорите. Участието на тези партньори може да се изразява в натура, при положение че е съществено. При всички случаи всеки партньор поема разходите за пътуване и за престой на своите участници.
Член 9
Финансови разпоредби за обмен на персонал
1. Общността поема разходите, свързани с участието на персонал на дадена държава-членка в стажовете или в обмена, предвидени в член 3, параграф 2, втора алинея, когато те се вписват в осъществяването на целите, посочени в член 2.
2. Държавите-членки поемат обаче разходите за участие на своя персонал в стажовете или в обмена, когато те са организирани извън програмата.
Член 10
Финансови разпоредби за помощта
1. Общността поема при съвместно финансиране до 70 % от оперативната подкрепа, посочена в член 3, параграф 2, и по специално:
а)
разходите по концепцията и по съставянето на педагогическите пособия и на информационните програми или на техническите пособия, които представляват интерес на европейско равнище;
б)
разходите за проучване, например за сравнително право на тема защита на еурото от фалшифициране.
В случай че инициативата е на Комисията, финансирането на подобни мерки за оперативна помощ може, по изключение, да бъде от порядъка на 100 %.
2. Държавите-членки поемат обаче всички разходи, свързани с елементи извън Общността от педагогическите пособия и от системите за комуникация и обмен на информация, като например национални бази данни, които са част от тези системи, свързване на мрежата между елементите на Общността и тези извън нея, както и софтуерни програми и материали, каквито всяка държава-членка счита за полезни за цялостната експлоатация на тези системи в своята администрация.
Член 11
Финансови разпоредби за външни действия
В съответствие с условията, предвидени в член 7, освен да поеме участието на персонала на трета страна в уъркшоповете, срещите и семинарите, предвидени в член 8, Общността може съвместно да финансира до 70 % от дейностите по обучението на територията на трети страни, както и от мерките по оперативна подкрепа в тези страни.
Член 12
Представяне и подбор на проектите
1. Проектите по програмата могат да изхождат от компетентните власти на държавите-членки или от Комисията.
Държавите-членки представят най-много един проект за година (уъркшопове, срещи и семинари, посочени в член 3, параграф 2, втора алинея), без това да засяга представянето на допълнителни проекти в рамките на стажовете, обмена или помощта.
2. Комисията подбира представените от държавите-членки проекти, както и свои проекти, на базата на следните критерии:
а)
съответствие с целите на програмата, определени в член 2;
б)
европейско измерение, включително аспектите на сътрудничество с ЕЦБ и Европол;
в)
допълване с други предишни проекти, в процес на осъществяване или предстоящи;
г)
капацитет на организатора да осъществи проекта;
д)
качество на проекта и съотношение стойност-ефикасност;
е)
искания размер на субсидията и съответствието с очакваните резултати;
ж)
въздействие на очакваните резултати за осъществяването на целите на програмата.
Избират се проектите, които отговарят най-добре на гореспоменатите критерии.
3. Комисията отговаря за управлението и осъществяването на програмата в сътрудничество с държавите-членки.
Член 13
Последствия и оценка
1. Бенефициерите на избраните проекти представят годишен доклад пред Комисията.
2. В края на осъществяването на проектите Комисията оценява начина, по който те са били реализирани и въздействието от осъществяването им, за да се прецени дали са били постигнати поставените първоначално цели.
3. Комисията представя пред Европейския парламент и пред Съвета:
а)
най-късно до 30 юни 2005 г. доклад, независим по отношение на мениджъра на програмата, за оценка на относимостта, ефективността и ефикасността на програмата, както и съобщение за целесъобразността от продължаване и приспособяване на настоящата програма, придружено от съответното предложение;
б)
в края на изпълнението на програмата и най-късно до 30 юни 2006 г. подробен доклад за осъществяването и за резултатите от програмата, който по-специално взема под внимание добавената стойност на финансовото съдействие на Общността.
Член 14
Приложимост
Настоящото решение се прилага в държавите-членки, които са приели еурото като единна валута.
Член 15
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
То се прилага от 1 януари 2002 г.
Съставено в Брюксел на 17 декември 2001 година.
Rådets beslut
av den 17 december 2001
om inrättande av ett handlingsprogram för utbyte, stöd och utbildning med avseende på skydd av euron mot förfalskning (Perikles-programmet)
(2001/923/EG)
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 123.4 tredje meningen i detta,
med beaktande av kommissionens förslag,(1)
med beaktande av Europaparlamentets yttrande,(2)
med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande,(3) och
av följande skäl:
(1) Enligt fördraget skall gemenskapen vidta nödvändiga åtgärder för att snabbt införa euron som gemensam valuta.
(2) I sin rekommendation av den 7 juli 1998 avseende vissa åtgärder för att stärka det rättsliga skyddet för eurosedlar och euromynt(4) uppmanade Europeiska centralbanken (ECB) kommissionen att inrätta ett samarbete när det gäller att bekämpa förfalskning av eurosedlar och euromynt och föreslog att rådet, kommissionen och medlemsstaterna skall överväga möjligheten att vidta alla eventuella möjliga åtgärder när det gäller att förbättra bekämpningen av penningförfalskning.
(3) I sitt meddelande av den 22 juli 1998 till rådet, Europaparlamentet och Europeiska centralbanken om skydd av euron mot förfalskning uppgav kommissionen att den skulle undersöka om det är möjligt att vidta en åtgärd riktad till samtliga aktörer inom systemet för att förebygga, upptäcka och bekämpa penningförfalskning, vilken kan göra det möjligt att fastställa riktlinjerna för en kommande programplanering.
(4) Rådet antog den 28 juni 2001 förordning (EG) nr 1338/2001 om fastställande av nödvändiga åtgärder för skydd av euron mot förfalskning(5) som behandlar informationsutbyte, samarbete och ömsesidigt bistånd, bland annat när det gäller de yttre aspekterna på skyddet av euron, samt de finansiella institutens skyldighet att ta falska euro ur omlopp. Den skall utgöra en övergripande ram för samarbete innan eurosedlar och euromynt sätts i omlopp 2002. Dessutom antog rådet förordning (EG) nr 1339/2001 om att låta verkningarna av förordning (EG) nr 1338/2001 om fastställande av nödvändiga åtgärder för skydd av euron mot förfalskning även omfatta de medlemsstater som inte har antagit euron som gemensam valuta.(6)
(5) Rådfrågningar och erfarenheter visar hur viktigt det är att på gemenskapsnivå genomföra ett långsiktigt specifikt och tvärvetenskapligt program som ett komplement till de nationella åtgärderna. De båda ovannämnda förordningarna bör därför kompletteras genom antagande av ett handlingsprogram i syfte att medvetande göra alla personer som är inblandade i skyddet av euron mot förfalskning genom att genomföra åtgärder som bland annat omfattar utbyte av information och personal, tekniskt och vetenskapligt stöd samt utbildning. Programmet stöder och kompletterar medlemsstaternas åtgärder med iakttagande av subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget.
(6) Det bör säkerställas att detta gemensamma handlingsprogram för skydd av euron mot förfalskning överensstämmer med och kompletterar andra befintliga eller kommande program och åtgärder.
(7) Utan att påverka den roll som ECB tilldelats i fråga om skyddet av euron mot förfalskning kommer kommissionen att på varje sätt samråda med de berörda huvudaktörerna (framför allt de behöriga nationella myndigheter som medlemsstaterna utsett, ECB och Europol) i den lämpliga rådgivande kommitté som föreskrivs enligt förordning (EG) nr 1338/2001, bland annat i fråga om utbyte, samordning, bistånd och utbildning, när det gäller detta programs tillämpning.
(8) Det är viktigt att gemenskapen främjar samarbetet med tredje land för att skydda euron mot förfalskning.
(9) Ett finansiellt referensbelopp enligt punkt 34 i det interinstitutionella avtalet av den 6 maj 1999 mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen om budgetdisciplin och förbättring av budgetförfarandet(7) har införts i detta beslut för hela den tid programmet pågår utan att detta påverkar budgetmyndighetens befogenheter enligt fördraget.
(10) Detta beslut föregriper inte initiativ som kan tas på grundval av Fördraget om Europeiska unionen i syfte att inrätta program när det gäller de straffrättsliga aspekterna.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Inrättande av programmet
1. I detta beslut fastställs ett gemensamt handlingsprogram som stöder och kompletterar medlemsstaternas åtgärder och program som redan finns eller skall inrättas till skydd av euron mot förfalskning.
2. Detta handlingsprogram skall kallas Perikles-programmet. Det skall genomföras den 1 januari 2002-31 december 2005.
3. Programmet skall genomföras och utvärderas i enlighet med bestämmelserna i artiklarna 5-13.
Artikel 2
Programmets mål
1. Genom de olika åtgärder som föreskrivs i artikel 3 syftar gemenskapens handlingsprogram till att skydda euron mot förfalskning. Gränsöverskridande och tvärvetenskapliga aspekter skall beaktas. Programmet skall i första hand säkerställa att åtgärderna överensstämmer med varandra så att ett enhetligt skydd garanteras på grundval av överväganden om bästa praxis och med utgångspunkt i de särskilda traditionerna i varje medlemsstat.
2. Det skall omfatta bland annat
a) ett mål om medvetandegörande av den berörda personalen om den nya valutans gemenskapsdimension (såväl i egenskap av reservvaluta som internationellt betalningsmedel),
b) ett mål om att verka katalyserande för att genom olika lämpliga åtgärder, till exempel särskilda praktikplatser, workshopar och gästföreläsningar vid nationella utbildningar samt personalutbyte, uppmuntra till närmare samarbete mellan berörd personal, uppbyggnad av ömsesidigt förtroende och ömsesidigt tillfredsställande kunskaper om till exempel metoder och problem,
c) ett mål om att en hög nivå skall eftersträvas i utbildningen av fortbildarna där hänsyn skall tas till de nationella strategierna,
d) ett mål om upplysning till allmänheten, särskilt när det gäller lagstiftning och relevanta instrument på gemenskapsnivå och internationell nivå.
Artikel 3
Åtgärdernas innehåll
1. Utbildningens och det operationella stödets innehåll, som baseras på ett tvärvetenskapligt och gränsöverskridande synsätt, skall utöver säkerhetsaspekter och frågor som rör utbyte av information omfatta särskilt teknisk och strategisk information samt tekniskt och vetenskapligt stöd.
2. Genomförandet av informationsutbyte på gemenskapsnivå skall grundas på bland annat metoder för kontroll och analys för bedömning av
a) penningförfalskningens ekonomiska och finansiella konsekvenser,
b) databasers funktion,
c) användning av undersökningsverktyg, bland annat datatillämpningar,
d) utrednings- och undersökningsmetoder,
e) vetenskapligt stöd (särskilt genom vetenskapliga databaser och teknisk övervakning samt uppföljning av nya rön),
f) system för tidig varning och deras funktion,
g) andra närbesläktade frågor som meddelandeskyldighetens räckvidd,
h) skydd av personuppgifter,
i) olika aspekter på samarbete,
j) skydd av euron utanför unionen,
k) forskning,
l) tillhandahållande av särskild sakkunskap.
Detta informationsutbyte kan avspegla sig i olika åtgärder, såsom anordnande av workshopar, möten och seminarier samt riktad politik för praktikplatser och utbyte av personal.
3. Det tekniska, vetenskapliga och operativa stödet avser särskilt
a) alla åtgärder som gör det möjligt att på gemenskapsnivå utforma pedagogiska verktyg (lagsamlingar på EU-nivå, informationsbulletiner, praktiska handledningar, ordböcker och lexikon samt databaser, i synnerhet när det gäller vetenskapligt stöd och teknisk övervakning) eller stöd för datatillämpningar (t.ex. programvara),
b) tvärvetenskapliga och gränsöverskridande studier,
c) utveckling av tekniska instrument och metoder till stöd för undersökande verksamhet på gemenskapsnivå.
Artikel 4
Målgrupper och bidrag
1. Åtgärderna avser följande grupper:
a) Personal vid behöriga enheter som berörs vid undersökning och bekämpning av penningförfalskning (särskilt polisen och skattemyndigheterna på grundval av sina respektive uppdrag på nationell nivå).
b) Personal vid underrättelsetjänsten.
c) Företrädare för nationella centralbanker, myntverk och övriga finansiella mellanhänder (särskilt när det gäller de finansiella institutens skyldigheter).
d) Företrädare för affärsbankerna (särskilt när det gäller de finansiella institutens skyldigheter).
e) Domare och jurister som är specialiserade på området.
f) Alla andra instanser eller berörda yrkesgrupper (t.ex. handelskamrar och branschförbund eller liknande sammanslutningar som kan nå ut till små och medelstora företag, handlare och transportörer).
2. Utöver kommissionen uppmanas följande parter att genom sin sakkunskap inom respektive områden bidra till att uppnå handlingsprogrammets mål:
a) De nationella centralbankerna och ECB, bland annat när det gäller systemet för övervakning av penningförfalskning (CMS).
b) Nationella analyscentrum och nationella centrum för myntanalys.
c) Europeiska tekniska och vetenskapliga centrumet och nationella myntverk.
d) Europol och Interpol.
e) De nationella centralbyråer för bekämpning av penningförfalskning som föreskrivs i artikel 12 i den internationella konvention för bekämpande av penningförfalskning som undertecknades i Genève den 20 april 1929(8) samt andra organ som är specialiserade på att förebygga, upptäcka och bekämpa förfalskning.
f) Specialiserade enheter, där man till exempel arbetar med reprografisk teknik och äkthetskontroll, tryckare och gravörer.
g) Alla andra organ där det finns särskild sakkunskap, även i förekommande fall tredje land, särskilt kandidatländerna.
Artikel 5
Överensstämmelse och komplementaritet
1. Programmet skall genomföras och samordnas genom ett nära partnerskap mellan kommissionen och medlemsstaterna.
Vid samordningen skall man även beakta övriga åtgärder som vidtagits av framförallt ECB och Europol.
2. Kommissionen skall, framför allt för att främja en sund ekonomisk förvaltning, se till att gemenskapens handlingsprogram för skydd av euron mot förfalskning överensstämmer med och kompletterar andra befintliga eller kommande program eller åtgärder.
Artikel 6
Referensbelopp
Det finansiella referensbeloppet för genomförandet av gemenskapens handlingsprogram under den period som avses i artikel 1.2 är 4 miljoner euro.
De årliga anslagen skall godkännas av budgetmyndigheten inom ramen för budgetplanen.
Artikel 7
Internationellt samarbete
När det gäller spridningen av eurosedlar och euromynt, operativa behov, utvärdering av hot och riskanalys är programmet öppet för de associerade kandidatländerna i enlighet med de villkor för deltagande i gemenskapsprogram som fastställs i de associeringsavtal som har ingåtts eller kommer att ingås med dessa länder, eller i tilläggsprotokollen till dessa avtal.
Programmet är dessutom öppet för tredje land om det är nödvändigt och om anslag finns tillgängliga i gemenskapens budget enligt villkor och bestämmelser som skall överenskommas med dessa länder.
Artikel 8
Ekonomiska bestämmelser avseende workshopar, möten och seminarier
1. När det gäller de workshopar, möten och seminarier som kommissionen arrangerar enligt vad som anges i artikel 3.2 andra stycket
a) skall gemenskapen svara för följande:
i) Resekostnader och traktamenten i en annan medlemsstat för deltagande personal samt allmänna kostnader som rör genomförandet av dessa arrangemang.
ii) Kostnader för offentliggörande och översättning av pedagogiskt material i samband med dessa arrangemang.
b) skall medlemsstaterna svara för följande:
i) Kostnader som rör introduktionsutbildning och fortbildning av deras personal, särskilt när det gäller teknisk utbildning.
ii) Vissa logistikkostnader i samband med workshopar, möten och seminarier som anordnas med gemenskapsfinansiering på medlemsstaternas territorium (till exempel interna transporter, tillhandahållande av möteslokaler och/eller tolkningstjänster).
2. När workshopar, möten och seminarier enligt artikel 3.2 andra stycket anordnas i samarbete med andra partner, till exempel ECB, Europol eller Interpol skall utgifterna för anordnandet delas mellan dessa. Dessa partners bidrag kan utgöras av naturabidrag för såvitt det rör sig om ett avsevärt bidrag. Varje partner skall i vilket fall som helst svara för sina egna deltagares resekostnader och traktamenten.
Artikel 9
Ekonomiska bestämmelser avseende utbyte av personal
1. Gemenskapen skall svara för kostnader när medlemsstaternas personal deltar i praktik eller utbyte enligt vad som avses i artikel 3.2 andra stycket när dessa genomförs inom ramen för uppnåendet av de mål som anges i artikel 2.
2. Kostnader för medlemsstaternas personal för deltagande i praktikverksamhet eller utbyte som anordnas utanför programmet skall dock medlemsstaterna själva svara för.
Artikel 10
Ekonomiska bestämmelser avseende stöd
1. Genom samfinansiering skall gemenskapen svara för upp till 70 % av det operativa stöd som avses i artikel 3.2, särskilt följande:
a) Kostnader för utformning och produktion av pedagogiska verktyg och datatillämpningar eller tekniska instrument som är av europeiskt intresse.
b) Kostnader för studier, exempelvis i jämförande rätt, om skydd av euron mot förfalskning.
Om kommissionen är initiativtagare till dessa operativa stödåtgärder kan stödet dock undantagsvis uppgå till 100 %.
2. Medlemsstaterna skall dock svara för samtliga kostnader för de delar av pedagogiska verktyg, kommunikationssystem och system för informationsutbyte som inte rör gemenskapen, nämligen de nationella databaser som ingår i dessa system, nätförbindelserna mellan de delar som rör gemenskapen och de delar som inte rör gemenskapen samt den programvara och det material som varje medlemsstat anser vara till nytta för att dessa system skall kunna utnyttjas i hela dess förvaltning.
Artikel 11
Ekonomiska bestämmelser avseende externa åtgärder
Förutom att stå för kostnaderna för personal från tredje land som deltar i workshopar, möten och seminarier som avses i artikel 8.1 kan gemenskapen enligt de villkor som anges i artikel 7 samfinansiera upp till 70 % av utbildningsåtgärderna på ett tredje lands territorium och av de operativa stödåtgärderna i dessa länder.
Artikel 12
Framläggande och val av projekt
1. Medlemsstaternas behöriga myndigheter eller kommissionen kan föreslå projekt inom ramen för programmet.
Medlemsstaterna kan lägga fram högst ett projekt per år (workshopar, möten och seminarier som avses i artikel 3.2 andra stycket. Kompletterande projekt i form av praktik och utbyte eller stöd kan också läggas fram.
2. Kommissionen väljer de projekt som lagts fram av medlemsstaterna och de projekt som kommissionen lagt fram på eget initiativ enligt följande kriterier:
a) Överensstämmelse med programmets mål i enlighet med artikel 2.
b) Den europeiska dimensionen, även möjligheterna till samarbete med ECB och Europol.
c) Hur projektet kompletterar andra, tidigare genomförda, pågående eller kommande samarbetsprojekt.
d) Arrangörens förmåga att genomföra projektet.
e) Projektets kvalitet och dess kostnadseffektivitet.
f) Det begärda stödbeloppet och om det står i proportion till de förväntade resultaten.
g) De förväntade resultatens effekter på uppnåendet av programmets mål.
De projekt som bäst uppfyller ovannämnda kriterier antas.
3. Kommissionen är ansvarig för förvaltningen och genomförandet av programmet i samarbete med medlemsstaterna.
Artikel 13
Uppföljning och utvärdering
1. Stödmottagarna för de utvalda projekten skall lägga fram en årlig rapport för kommissionen.
2. När projekten har fullföljts skall kommissionen utvärdera genomförandet och effekterna av dem för att avgöra om de ursprungliga målen har uppnåtts.
3. Kommissionen skall för Europaparlamentet och rådet lägga fram
a) en utvärderingsrapport om programmets tillämplighet som är oberoende av programmets frågeformulär, genomslagskraft och effektivitet samt ett meddelande om huruvida det är lämpligt att fortsätta eller anpassa programmet åtföljt av ett lämpligt förslag, senast den 30 juni 2005,
b) en detaljerad rapport om programmets genomförande och resultat där man särskilt skall beakta det mervärde som tillförts genom gemenskapens ekonomiska bidrag, när programmet har fullföljts och senast den 30 juni 2006.
Artikel 14
Tillämpbarhet
Detta direktiv skall ha verkan i de medlemsstater som har antagit euron som gemensam valuta.
Artikel 15
Verkan
Detta beslut får verkan samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.
Det skall tillämpas från och med den 1 januari 2002.
Utfärdat i Bryssel den 17 december 2001.