31998R2135
L 274/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 2135/98 НА СЪВЕТА
от 24 септември 1998 година
за изменение на Регламент (ЕИО) № 3821/85 относно контролните уреди за регистриране на данните за движението на автомобилите и на Директива 88/599/ЕИО относно прилагането на Регламенти (ЕИО) № 3820/85 и (ЕИО) № 3821/85
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 75, параграф 1, букви в) и г) от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 189в от Договора (3),
(1)
като има предвид, че Регламент (ЕИО) № 3821/85 на Съвета от 20 декември 1985 г. за контролните уреди за регистриране на данните за движението на автомобилите (4) урежда разпоредбите относно конструкцията, монтажа, използването и проверката на контролните уреди за регистриране на данните за движението на автомобилите;
(2)
като има предвид, че опитът показва, че икономическият натиск и конкуренцията в автомобилния транспорт са накарали някои водачи, наети на работа от търговските дружества за автомобилен превоз на стоки, да не се съобразяват с някои правила, и по-специално с правилата относно времето за управление на превозното средство и периода за почивка на водачите, установени в Регламент (ЕИО) № 3820/85 на Съвета от 20 декември 1985 г. за хармонизацията на социалното законодателство, свързано с автомобилния превоз (5);
(3)
като има предвид, че явните нарушения и измами представляват заплаха за пътната безопасност и са нежелателни с оглед на защитата на конкуренцията за отделния водач, който действително спазва правилата;
(4)
като има предвид, че пътната безопасност би се подобрила чрез автоматичното записване и редовното наблюдение както от страна на предприятието, така и на компетентните органи, на пълните данни за работата и поведението на водача и за движението на превозното средство, като например скорост и пропътувано разстояние;
(5)
като има предвид, че социалната регламентация на Общността съдържа конкретни изисквания относно ограниченията върху дневното време за управление на превозното средство и дневните периоди на почивка, както и върху общата продължителност на времето за управление на превозното средство и периода за почивка за срок до две седмици; като има предвид затрудненията при наблюдението и контрола върху спазването на тези изисквания, при положение че данните се записват в неколкодневни тахографски листове, от които тези за текущата седмица и последния ден от предходната седмица следва да се съхраняват в кабината на превозното средство;
(6)
като има предвид, че за да бъдат спрени най-често срещаните нарушения на съществуващата система, следователно е необходимо да се въведе ново високотехнологично оборудване, например контролни уреди за регистриране на данните за движението на автомобилите, съоръжени с електронно устройство за съхраняване на съответната информация, и персонална карта на водача, с което да се гарантира, че записаните данни са възстановими, разбираеми при разпечатване и надеждни, и че представляват неоспорим запис както на извършената от водача работа през последните няколко дни, така и от превозното средство за период от няколко месеца;
(7)
като има предвид, че пълната защита на системата и нейните съставни елементи е от първостепенно значение за ефективното функциониране на контролните уреди за регистриране на данните за движението на автомобилите;
(8)
като има предвид необходимостта от създаване на разпоредби, уреждащи условията за издаване и използване на запаметяващите карти, предвидени в приложение IБ;
(9)
като има предвид, че данните за дейностите, извършвани от водачите, трябва да могат да се проверяват от самите водачи, от търговските дружества, които са ги наели на работа, и от компетентните органи на държавите-членки; като има предвид обаче, че водачът и търговското дружество следва да имат достъп само до данните, свързани с дейностите, които всеки от тях съответно извършва;
(10)
като има предвид, че контролните уреди за регистриране на данните за движението на автомобилите, предвидени в настоящия регламент, трябва да бъдат монтирани в превозни средства, пуснати в експлоатация за пръв път след публикуването в Официален вестник на Европейските общности на техническите характеристики, някои от които се определят от Комисията в съответствие с процедури на комитета, посочен в член 18 от Регламент (ЕИО) № 3821/85; като има предвид, че е необходим преходен период, позволяващ новите контролни уреди за регистриране на данните за движението на автомобилите да бъдат произведени в съответствие с тези технически характеристики и да получат типово одобрение на ЕО за компонент;
(11)
като има предвид, че е желателно контролните уреди за регистриране на данните за движението на автомобилите, отговарящи на изискванията по приложение IБ, да предлагат и възможност с малки разходи да се разширят функциите им, за да може да се използват и за управление на автомобилния парк;
(12)
като има предвид, че съгласно принципа на субсидиарността трябва да се предприеме действие на Общността за изменение на Регламент (ЕИО) № 3821/85, за да се гарантира, че контролните уреди за регистриране на данните за движението на автомобилите, отговарящи на изискванията по приложение IБ, са съвместими с картата на водача и че данните, произведени от контролните уреди, отговарящи на изискванията по приложения I и IБ, са съвместими;
(13)
като има предвид, че техническият прогрес налага незабавно да се приемат техническите изисквания, посочени в приложенията към настоящия регламент; като има предвид, че за да се улесни въвеждането на мерките, необходими за тази цел, следва да се вземат мерки привеждането в съответствие с техническия прогрес на тези приложения да се одобрява от Комисията съгласно процедурите на комитета по смисъла на Решение 87/373/ЕИО на Съвета от 13 юли 1987 г. относно процедурите за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (6);
(14)
като има предвид, че въвеждането на нови контролни уреди за регистриране на данните за движението на автомобилите означава, че е необходимо да се изменят някои разпоредби на Директива 88/599/ЕИО (7) относно прилагането на Регламенти (ЕИО) № 3820/85 и (ЕИО) № 3821/85,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕИО) № 3821/85 се изменя, както следва:
1.
В член 1 думите „и на приложения I и II към него“ се заменят с думите „и на приложения I или IБ и II към него“;
2.
Членове 4, 5, 6, 7, 8 и 11 се изменят, като се добавят думите „или запаметяваща карта“, когато е направено позоваване на „тахографски лист“ или „тахографски листове“;
3.
В член 4 преди първата алинея се добавя следната алинея:
„По смисъла на настоящата глава „контролни уреди за регистриране на данните за движението на автомобилите“ означава „контролни уреди за регистриране на данните за движението на автомобилите или съставните им елементи“.“;
4.
В член 5 първата алинея се заменя със следния текст:
„Държавата-членка издава типово одобрение на ЕО за компонент на всеки тип контролен уред за регистриране на данните за движението на автомобилите, на всеки модел тахографски лист или запаметяваща карта, които отговарят на изискванията, посочени в приложение I или IБ към настоящия регламент, при условие че държавата-членка е в състояние да проверява съответствието на произведените модели с одобрения тип.
Безопасността на системата трябва да съответства на техническите изисквания, посочени в приложение IБ. Комисията, в съответствие с процедурата по член 18, осигурява в споменатото приложение да се предвиди, че контролният уред за регистриране на данните за движението на автомобилите не може да получи типово одобрение на ЕО за компонент, преди да е доказана способността на цялата система (самия контролен уред за регистриране на данните за движението на автомобилите, картата на водача и електрическите съединения на предавателната кутия) да противодейства на опитите за фалшифициране или промяна на данните относно времето за управление на превозното средство. Изпитванията, необходими, за да се установи това, се провеждат от специалисти, запознати със съвременните техники на фалшифициране.“;
5.
В член 12:
а)
към параграф 1 се добавя следният текст:
„Срокът на административната валидност на картите на одобрен сервиз или автомонтьор не надвишава една година.
Когато карта, издадена на одобрен сервиз или автомонтьор, която следва да бъде удължена, е повредена, неизправна, изгубена или открадната, органът подменя картата в срок от пет работни дни от датата на подаване на подробно заявление за тази цел.
Когато се издава нова карта, за да се подмени стара карта, на новата карта се отбелязва същият „сервизен“ информационен номер, но индексът се увеличава с единица. Органът, издаващ картата, води регистър на изгубените, откраднатите и дефектните карти.
Държавите-членки вземат всички необходими мерки, за да предотвратят подправянето на картите, раздадени на одобрените автомонтьори и сервизи.“;
б)
параграф 2 се заменя със следния текст:
„2. Одобреният автомонтьор или сервиз поставя специален знак върху печатите, които поставя, и в допълнение вкарва в контролния уред за регистриране на данните за движението на автомобилите, отговарящ на изискванията по приложение IБ, данните за електронна защита, предназначени специално за извършване на проверките за удостоверяване на валидност. Компетентните органи във всяка държава-членка водят регистър на използваните знаци и данни за електронна защита и на картите, издадени на одобрените сервизи и автомонтьори.“;
в)
параграф 3 се заменя със следния текст:
„3. Компетентните органи в държавите-членки изпращат на Комисията списъците на одобрените автомонтьори и сервизи и картите, които са им издадени, както и копия на знаците и на необходимата информация, свързана с данните, използвани за електронна защита.“;
г)
в параграф 4 позоваването на „приложение I“ се заменя с позоваване на „приложения I и IБ“;
д)
в параграф 5 след думите „параграф 4“ се добавят думите „или в приложение IБ, раздел VI, буква в)“;
6.
Член 13 се заменя със следния текст:
„Член 13
Работодателят и водачите на превозни средства осигуряват правилното функциониране и надлежното използване, от една страна, на контролните уреди за регистриране на данните за движението на автомобилите, и от друга страна, на картата на водача, когато водачът трябва да управлява превозно средство, на което е монтиран контролен уред в съответствие с изискванията по приложение IБ.“;
7.
В член 14:
а)
параграф 1 се заменя със следния текст:
„1. Работодателят издава достатъчно на брой тахографски листове на водачите на превозните средства, на които е монтиран контролен уред за регистриране на данните за движението на автомобилите в съответствие с изискванията по приложение I, вземайки под внимание както факта, че тахографските листове са лични, така и продължителността на срока на експлоатация на уредите и евентуалното задължение да подменя листовете, които са повредени или са били иззети от длъжностно лице с контролни функции. Работодателят издава на водачите само тахографски листове от одобрен тип, подходящи за използване в уредите, монтирани на превозното средство.
Когато на превозното средство е монтиран контролен уред за регистриране на данните за движението на автомобилите в съответствие с изискванията по приложение IБ, работодателят и водачът осигуряват, като вземат предвид продължителността на срока на експлоатация на уредите, отпечатването при предявяване, посочено в приложение IБ, да бъде правилно извършено в случай на контрол.“;
б)
добавят се следните параграфи:
„3. Карта на водача, както е описана в приложение IБ, се издава по молба на водача от компетентния орган в държавата-членка, в която е обичайното пребиваване на водача.
Държавата-членка може да изиска от всеки водач, който подлежи на разпоредбите на Регламент (ЕИО) № 3820/85 и обичайно пребивава на нейна територия, да притежава карта на водач.
а)
По смисъла на настоящия регламент „обичайно пребиваване“ означава мястото, където лицето обикновено живее в продължение на най-малко 185 дни през всяка календарна година поради лични и професионални връзки или в случай на лице без професионални връзки, поради лични връзки, които показват тясна връзка между лицето и мястото, където то живее;
За обичайно пребиваване на лице, чиито професионални връзки са на място, различно от мястото на личните му връзки, и което в резултат на това живее поред на различни места, намиращи се в две или повече държави-членки, се счита мястото на личните му връзки, при условие че лицето се връща редовно на това място. Последното условие не е задължително, когато лицето живее в държава-членка с цел изпълнението на задача с определена продължителност.
б)
Водачите предоставят доказателство за мястото на тяхното обичайно пребиваване по подходящ начин, като например карта за самоличност или друг валиден документ.
в)
Когато компетентните органи на държавата-членка, издаваща карта на водача, имат съмнения относно валидността на декларацията за обичайно пребиваване, направена в съответствие с буква б), или за целите на някои форми на специфичен контрол, те могат да изискат допълнителна информация или доказателства.
г)
Компетентните органи на държавата-членка, издаваща картата, гарантират, доколкото е възможно, че до този момент кандидатът не е притежавал валидна карта на водача.
4.
a)
Компетентните органи на държавата-членка персонализират картата на водача в съответствие с разпоредбите на приложение IБ.
За административни цели картата на водача не може да бъде валидна за повече от пет години.
Водачът може да има само една валидна карта на водача. На водача е разрешено да използва само собствената си персонализирана карта. Той не може да използва карта, която е дефектна или е с изтекъл срок.
Когато се издава нова карта на водача, която подменя старата, на новата карта се поставя същият номер на издаване на картата, но индексът се увеличава с единица. Органът, издаващ картите, води регистър на издадените, откраднатите, изгубените и дефектните карти за срок, не по-малък от срока на административната им валидност.
Когато картата на водача е увредена, неизправна, изгубена или открадната, органът подменя картата не по-късно от пет работни дни след датата на подаване на подробно заявление за тази цел.
В случай че е подадено заявление за подновяване на карта, чийто срок на валидност предстои да изтече, органът издава нова карта преди датата на изтичане на срока на валидност, при условие че заявлението е изпратено в срока, посочен в член 15, параграф 1, втора алинея.
б)
Карти на водач се издават само на кандидатите, които подлежат на действието на разпоредбите на Регламент (ЕИО) № 3820/85.
в)
Картата на водач е персонална. Тя не може, за срока на официалната ѝ валидност, да бъде анулирана или временно отнета поради каквато и да е причина, освен ако компетентният орган на държавата-членка не реши, че картата е подправена, че водачът използва карта, на която не е титуляр, или че притежава карта, получена въз основа на неверни декларации и/или подправени документи. Ако са предприети мерки за анулиране или временно отнемане от страна на държава-членка, различна от държавата-членка, издала картата, първата държава-членка връща картата на органите в държавата-членка, издала картата, и посочва основанията за връщането на картата.
г)
Държавите-членки взаимно признават издадените от тях карти на водача.
Когато титулярът на валидна карта на водача, издадена от държава-членка, е установил своето място на обичайно пребиваване в друга държава-членка, той може да поиска картата му да бъде сменена с еквивалентна карта на водача; задължение на държавата-членка, която извършва смяната, е да провери, при необходимост, дали представената карта е действително валидна.
Когато извършват смяна на карта, държавите-членки връщат старата карта на органите в държавата-членка, издала картата, и посочват основанията за това свое действие.
д)
Когато държава-членка подменя или сменя карта на водача, подмяната или смяната и всяка последваща подмяна или подновяване се регистрират в тази държава-членка.
е)
Държавите-членки вземат всички необходими мерки за предотвратяване на възможността за подправяне на картите на водача.
5. Държавите-членки осигуряват данните, необходими за наблюдаването на спазването на Регламент (ЕИО) № 3820/85 и Директива 92/6/ЕИО на Съвета от 10 февруари 1992 г. относно монтирането и използването на средства за ограничаване на скоростта за някои категории моторни превозни средства в Общността (8), които се записват и съхраняват с помощта на контролните уреди за регистриране на данните за движението на автомобилите в съответствие с изискванията на приложение IБ към настоящия регламент, да бъдат на разположение най-малко в продължение на 365 дни след датата, на която е направен записът, и да бъдат на разположение при условия, които гарантират защитата и достоверността им.
Държавите-членки вземат всички необходими мерки, за да гарантират, че повторната продажба или декомплектоването на контролните уреди за регистриране на данните за движението на автомобилите няма да накърни в частност задоволителното прилагане на настоящия параграф.
8.
В член 15:
а)
параграф 1 и параграф 2, първа алинея се изменят, като се добавят думите „или карта на водача“, когато е направено позоваване на „тахографски лист“ или „тахографски листове“;
б)
в параграф 1:
-
след първата алинея се добавя следната алинея:
„Когато водачът желае да поднови своята карта на водача, той подава заявление до компетентните органи на държавата-членка, в която е обичайното му пребиваване, не по-късно от 15 работни дни преди изтичането на срока на валидност на картата.“;
-
добавя се следната четвърта алинея:
„Ако картата на водача е повредена, неизправна, изгубена или открадната, водачът подава в срок от седем календарни дни заявление за подмяна на картата до компетентните органи на държавата-членка, в която е обичайното му пребиваване.“;
в)
след член 5 се добавя следният параграф:
„5а. Водачът въвежда в контролните уреди за регистриране на данните за движението на автомобилите в съответствие с изискванията по приложение IБ знаците на страните, в които започва и приключва дневния си период на работа. Държава-членка може, обаче, да изиска от водачите на превозни средства, осъществяващи превози на нейна територия, да включат допълнително по-подробни географски характеристики към знака на страната, при условие че държавата-членка е уведомила Комисията за тях не по-късно от 1 април 1998 г. и техният брой не е повече от 20.
Въвеждането на горепосочените данни се извършва от водача и може да бъде изцяло ръчно или автоматично, ако контролният уред за регистриране на данните за движението на автомобилите е свързан със сателитна система за проследяване на данните.“;
г)
в началото на първата алинея от параграф 6 думата „оборудване“ се заменя с „контролни уреди за регистриране на данните за движението на автомобилите, описани в приложение I“;
д)
параграф 7 се заменя със следния текст:
„7. Когато водачът управлява превозно средство, на което е монтиран контролен уред за регистриране на данните за движението на автомобилите в съответствие с изискванията по приложение I, той трябва да е в състояние да представи при поискване от страна на длъжностно лице с контролни функции:
-
тахографските листове за текущата седмица и във всеки случай тахографския лист за последния ден, през който е управлявал превозното средство през предходната седмица,
-
карта на водача, ако има такава, и
-
разпечатки от контролните уреди за регистриране на данните за движението на автомобилите по смисъла на приложение IБ, свързани с периодите, посочени в параграф 3, второ тире, букви a), б), в) и г), ако е управлявал превозно средство, на което са монтирани такива контролни уреди за регистриране на данните за движението на автомобилите през периода, посочен в първото тире от настоящия параграф.
Когато водачът управлява превозно средство, на което е монтиран контролен уред за регистриране на данните за движението на автомобилите в съответствие с изискванията по приложение IБ, той трябва да е в състояние да представи при предявяване от страна на инспектор:
-
карта на водача, на която той е титуляр,
-
тахографските листове за същия период, който е посочен в първото тире на предходната алинея, през който той е управлявал превозно средство, на което е монтиран контролен уред за регистриране на данните за движението на автомобилите в съответствие с изискванията по приложение I.
Длъжностно лице с контролни функции може да провери спазването на Регламент (ЕИО) № 3820/85 чрез анализ на тахографските листове, на показаните или отпечатаните данни, които са записани от контролния уред за регистриране на данните за движението на автомобилите или от картата на водача, а когато няма такива, чрез анализ на друг допълнителен документ, който може да потвърди неспазването на някоя разпоредба от тези, определени в член 16, параграфи 2 и 3.“;
е)
добавя се следният параграф:
„8. Забранява се подправянето, укриването или унищожаването на данни, записани в тахографския лист, съхранени в контролния уред за регистриране на данните за движението на автомобилите или върху картата на водач, или на разпечатки от контролния уред за регистриране на данните за движението на автомобилите по смисъла на приложение IБ. Забраната се отнася и за всяко манипулиране на контролния уред за регистриране на данните за движението на автомобилите, тахографския лист или картата на водача, което може да доведе до подправяне, укриване или унищожаване на данни и/или печатна информация. Не се разрешава в превозното средство да се намира каквото и да е устройство, което може да се използва за тази цел.“;
9.
В член 16:
a)
параграф 2 се заменя със следния текст:
„2. Когато контролният уред за регистриране на данните за движението на автомобилите не е годен за експлоатация или е неизправен, цялата информация за периодите от време, през които не са извършвани записи или не са правени разпечатки по правилен начин от контролния уред за регистриране на данните за движението на автомобилите, се отбелязва от водача върху тахографския лист/тахографските листове или върху временен тахографски лист, който се прилага към тахографския лист или към картата на водача и в който той нанася данни, позволяващи да бъде идентифициран (номера на картата на водача и/или името и/или номера на свидетелството за управление на МПС), и поставя подписа си.
Ако картата на водач е повредена или е неизправна, изгубена или открадната, водачът в края на пътуването разпечатва информацията, свързана с периодите от време, записани от контролния уред за регистриране на данните за движението на автомобилите, и отбелязва върху този документ подробни данни, позволяващи да бъде идентифициран (номера на картата на водача и/или името и/или номера на свидетелството за управление на МПС), и поставя подписа си.“;
б)
добавя се следният параграф:
„3. Ако картата на водача е повредена или неизправна, водачът я връща на компетентния орган в държавата-членка, в която е обичайното му пребиваване. В случай на кражба на картата на водача, той следва да подаде официална декларация до компетентните органи в държавата, в която е станала кражбата.
Изгубването на карта на водача трябва да се докладва чрез подаване на официална декларация до компетентните органи в държавата-членка, която е издала картата, и до компетентните органи в държавата-членка, в която е обичайното пребиваване на водача, когато двете държави са различни.
Водачът може да продължи да управлява превозното средство без карта на водача не повече от 15 календарни дни или за по-дълъг период, ако превозното средство трябва да се върне в гаража на фирмата-собственик, при условие че той може да докаже, че е невъзможно да показва или използва картата през този период.
Когато компетентните органи в държавата-членка, в която е обичайното пребиваване на водача, са различни от органите, издали картата, и когато са получили заявление за подновяване, подмяна или смяна на картата на водача, те информират органите, които са издали старата карта, относно конкретните основания за подновяване, подмяна или смяна на картата.“;
10.
Член 17 се заменя със следното:
„Член 17
1. Поправките, необходими за привеждане на приложенията в съответствие с техническия прогрес, се приемат в съответствие с процедурата, предвидена в член 18.
2. Техническите характеристики, свързани с дадените по-долу раздели на приложение IБ, се приемат във възможно най-кратък срок и при възможност не по-късно от 1 юли 1998 г. със същата процедура.
a)
глава II
-
буква г), 17:
-
показване и отпечатване на неизправности в контролния уред за регистриране на данните за движението на автомобилите,
-
буква г), 18:
-
показване и отпечатване на неизправности в картата на водача,
-
буква г), 21:
-
показване и отпечатване на резюмета на доклади,
б)
глава III
-
буква a), 6.3:
-
стандарти за предпазване на електронните устройства в превозните средства от смущения и магнитни полета,
-
буква a), 6.5:
-
защита (безопасност) на цялата система
-
буква в), 1:
-
предупредителни сигнали при вътрешна неизправност на контролния уред за регистриране на данните за движението на автомобилите,
-
буква в), 5:
-
вид на предупредителните сигнали,
-
буква е):
-
максимални допустими отклонения;
в)
глава IV, A:
-
точка 4:
-
стандарти,
-
точка 5:
-
безопасност, включваща и защита на данните,
-
точка 6:
-
температурна амплитуда,
-
точка 8:
-
електротехнически характеристики,
-
точка 9:
-
логическа структура на картата на водача,
-
точка 10:
-
функции и команди,
-
точка 11:
-
основни файлове;
и глава IV, Б;
г)
глава V:
принтер и стандартни разпечатки.“;
11.
Член 18 се заменя със следния текст:
„Член 18
1. Когато се прави позоваване на процедурата, определена от настоящия член, Комисията се подпомага от комитет, съставен от представителите на държавите-членки и председателстван от представителя на Комисията.
2. Представителят на Комисията внася в комитета проектопредложение за мерките, които следва да бъдат взети. Комитетът изразява становището си по проектопредложението в рамките на срок, който се определя от председателя в зависимост от спешността на въпроса. Становището се изготвя от мнозинството, предвидено в член 148, параграф 2 от Договора, когато касае решения, за които се изисква предложение на Комисията, за да бъдат приети от Съвета. Тежестта на гласовете на представителите на държавите-членки в рамките на комитета се определя по начина, определен от споменатия член. Председателят не гласува.
3.
a)
Комисията приема предвидените мерки, ако те са в съответствие със становището на комитета.
б)
Когато предвидените мерки не са в съответствие със становището на комитета, или не е изготвено становище, Комисията незабавно внася в Съвета предложение относно мерките, които следва да се вземат. Съветът заседава при наличие на квалифицирано мнозинство.
Ако след изтичането на три месеца от датата на отнасяне към Съвета той не е заседавал, предложените мерки се приемат от Комисията.“;
12.
Добавя се приложение IБ, което е част от приложението към настоящия регламент:
Член 2
1.
а)
В срок от 24 месеца от датата на публикуване в Официален вестник на Европейските общности на акта, който следва да се приеме съгласно член 17, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 3821/85, както е изменен с настоящия регламент, превозните средства, въведени в експлоатация за пръв път, трябва да бъдат оборудвани с контролни уреди за регистриране на данните за движението на автомобилите в съответствие с изискванията на приложение IБ към Регламент (ЕИО) № 3821/85.
б)
От датата на влизане в сила на разпоредбите по буква а), превозните средства, използвани за превозване на хора, с повече от осем места за сядане, освен мястото на водача, и с максимално тегло над 10 тона, както и превозните средства, използвани за превозване на стоки, с максимално тегло над 12 тона, регистрирани за пръв път след 1 януари 1996 г., при които предаването на сигнали към контролните уреди за регистриране на данните за движението на автомобилите става изключително по електрически път, следва да отговарят на изискванията по приложение IБ към Регламент (ЕИО) № 3821/85, когато е подменено въпросното оборудване.
2. Държавите-членки вземат необходимите мерки, за да гарантират, че са в състояние да издават карти на водача не по-късно от 21 месеца след датата на публикуване на акта, посочен в параграф 1, буква а).
3. В случай че 12 месеца след датата на публикуване на акта, посочен в параграф 1, не е издадено типово одобрение на ЕО на нито една част от записващото оборудване, което отговаря на изискванията на приложение IБ към Регламент (ЕИО) № 3821/85, Комисията прави предложение пред Съвета за удължаване на крайния срок, предвиден в параграфи 1 и 2.
4. Водачите, които преди датата, определена в параграф 2, управляват превозни средства, на които е монтиран контролен уред за регистриране на данните за движението на автомобилите, отговарящ на изискванията на приложение IБ към Регламент (ЕИО) № 3821/85, и на които компетентните органи все още не са в състояние да издадат карта на водача, в края на работния ден разпечатват данните за различните периоди от време, записани от контролния уред за регистриране на данните за движението на автомобилите, отбелязват идентификационните си данни върху разпечатката (име и номер на свидетелството за управление на МПС) и я подписват.
Член 3
Директива 88/599/ЕИО се изменя, както следва:
1.
Член 3, параграф 2 се заменя със следния текст:
„2. Обект на пътните проверки са:
-
дневните времена на управление на превозното средство, прекъсванията и дневните периоди на почивка; в случай на несъмнени отклонения от нормите, също и тахографските листове за предходния ден, които трябва да се съхраняват в превозното средство в съответствие с изискванията на член 15, параграф 7 от Регламент (ЕИО) № 3821/85, както е изменен с Регламент (EО) № 2135/98 (9), и/или данните, съхранени за същия период върху картата на водача и/или в паметта на контролните уреди за регистриране на данните за движението на автомобилите в съответствие с изискванията на приложение IБ,
-
за периода, посочен в член 15, параграф 7 от Регламент (ЕИО) № 3821/85, всички случаи на превишаване на разрешената за превозното средство скорост, за каквито следва да се определят периодите, надвишаващи една минута, през които скоростта на превозното средство е по-висока от 90 km/h за превозните средства от категория N3 или 105 km/h за превозните средства от категория M3 (категориите N3 и M3 са определени в приложение I към Директива 70/156/ЕИО) (10),
-
при необходимост, моментните скорости, постигнати от превозното средство, които са записани от контролните уреди за регистриране на данните за движението на автомобилите за срок, не по-дълъг от предходните 24 часа, през които е използвано превозното средство,
-
периодът на почивка през последната седмица, при необходимост,
-
правилното функциониране на контролните уреди за регистриране на данните за движението на автомобилите (определяне на евентуално неправилно използване на уредите и/или картата на водача и/или тахографските листове) или при необходимост, наличието на документите, посочени в член 14, параграф 5 от Регламент (ЕИО) № 3820/85.
2.
Член 4, параграф 3 се заменя със следния текст:
„3. По смисъла на настоящия член проверките, извършвани в помещенията на компетентните органи, на основата на релевантни документи и/или данни, предоставени от предприятията по молба на споменатите власти, имат същия статут като проверките, извършвани в помещенията на предприятията.“.
Член 4
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 24 септември 1998 година.
RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 2135/98 av den 24 september 1998 om ändring av förordning (EEG) nr 3821/85 om färdskrivare vid vägtransporter och direktiv 88/599/EEG om enhetligt förfarande vid kontroll av förordningarna (EEG) nr 3820/85 och (EEG) nr 3821/85
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 75.1 c och 75.1 d i detta,
med beaktande av kommissionens förslag (1),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),
i enlighet med förfarandet i artikel 189c i fördraget (3), och
av följande skäl:
(1) I rådets förordning (EEG) nr 3821/85 av den 20 december 1985 om färdskrivare vid vägtransporter (4) fastställs ett antal bestämmelser om konstruktion, installation, användning och provning av färdskrivare vid vägtransporter.
(2) Erfarenheten har visat att det ekonomiska och konkurrensmässiga trycket på vägtransportsektorn har gjort att vissa förare anställda av transportföretag inte iakttar vissa regler, särskilt i fråga om kör- och vilotider, fastställda genom förordning (EEG) nr 3820/85 av den 20 december 1985 om harmonisering av viss social lagstiftning om vägtransporter (5).
(3) Överträdelser och bedrägerier av detta slag är ett hot mot trafiksäkerheten och är av konkurrensskäl oacceptabla för de förare som respekterar reglerna.
(4) Automatisk registrering och regelbunden kontroll, som utförs både av företaget och av de behöriga myndigheterna, som rör uppgifter om förarens prestationer och uppförande men också om fordonets rörelse, såsom hastighet och tillryggalagd körsträcka, är sådant som kan förbättra trafiksäkerheten.
(5) Gemenskapens sociala bestämmelser innehåller vissa krav i fråga om kör- och vilotid per dag och per tvåveckorsperiod; det är svårt att kontrollera efterlevnaden av dessa bestämmelser eftersom uppgifterna för närvarande registreras på flera diagramblad, vilka i sig utgör den enda dokumentationen, och dessa omfattar innevarande vecka och sista dagen i föregående vecka och skall förvaras i förarhytten.
(6) För att således stävja de vanligaste missbruk som det nuvarande systemet ger utrymme för är det nödvändigt att införa ny modern utrustning, som färdskrivare med en enhet för elektronisk lagring av relevant information samt ett personligt förarkort, avsedd att säkerställa tillgänglighet, klarhet, läsbarhet, utskrift och pålitlighet hos de registrerade uppgifterna samt åstadkomma en obestridlig kartläggning av dels förarens verksamhet under de senaste dagarna, dels fordonets verksamhet under flera månader.
(7) En total säkerhet hos systemet och dess delar är nödvändig för att färdskrivaren skall vara effektiv.
(8) Föreskrifter bör fastställas för hur de förarkort som avses i bilaga 1 B skall utfärdas och användas.
(9) Uppgifterna om förarnas verksamhet bör kontrolleras av förarna själva, av de företag där de är anställda samt av medlemsstaternas behöriga myndigheter; dock skal föraren och företaget endast ha tillgång till de uppgifter som behövs för att de skall kunna sköta sina respektive uppgifter.
(10) Sådana färdskrivare som avses i denna förordning bör installeras i fordon som tas i bruk för första gången efter det att de tekniska specifikationerna, av vilkas en del har definierats av kommissionen, enligt det kommittéförfarande som anges i artikel 18 i förordning (EEG) nr 3821/85, har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning; en övergångsperiod är nödvändig för att säkerställa att de nya färdskrivarna tillverkas i enlighet med de tekniska specifikationerna och att de får EG-typgodkännande.
(11) Det är önskvärt att de färdskrivare som anges i bilaga 1 B även till en rimlig kostnad kan utvidga ledningsfunktionerna för fordonsparken.
(12) I enlighet med subsidiaritetsprincipen krävs det en gemenskapsåtgärd för att ändra förordning (EEG) nr 3821/85 i syfte att garantera dels att färdskrivarna enligt bilaga 1 B är förenliga med minneskorten, dels att de uppgifter som fås från sådana färdskrivare som uppfyller kraven i bilagorna 1 och 1 B är enhetligt utformade.
(13) Den tekniska utvecklingen gör det nödvändigt att snabbt anpassa specifikationerna i bilagorna till denna förordning; man skall, för att underlätta genomförandet av de nödvändiga åtgärderna, föreskriva att den tekniska anpassningen av dessa bilagor godkänns av kommissionen i enlighet med det kommittéförfarande som anges i rådets beslut 87/373/EEG av den 13 juli 1987 om närmare villkor för utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (6).
(14) Införande av en ny färdskrivare medför ändring av vissa bestämmelser i direktiv 88/599/EEG (7) om tillämpning av förordningarna (EEG) nr 3820/85 och (EEG) nr 3821/85.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Förordning (EEG) nr 3821/85 ändras på följande sätt:
1) I artikel 1 ersätts orden "och dess bilagor 1 och 2" med "och dess bilagor 1 eller 1 B och 2".
2) I artiklarna 4, 5, 6, 7, 8 och 11 skall hänvisningen till diagrambladen varje gång följas av orden "eller datakort".
3) Följande nya stycke skall föras in före första stycket i artikel 4:
"I detta kapitel skall med begreppet färdskrivare avses färdskrivare eller däri ingående delar.".
4) I artikel 5 ersätts första stycket med styckena i följande text:
"En medlemsstat skall bevilja EG-typgodkännande för varje typ av färdskrivare eller diagramblad eller datakort som uppfyller de i bilaga 1 eller 1 B fastställda kraven, förutsatt att medlemsstaten kan kontrollera att de tillverkade enheterna överensstämmer med den godkända prototypen.
Systemets säkerhet skall överensstämma med de tekniska föreskrifterna i bilaga 1 B. Kommissionen skall i enlighet med det förfarande som anges i artikel 18 övervaka att det i denna bilaga föreskrivs att EG-typgodkännande endast kan ges för färdskrivare om hela systemet (själva färdeskrivaren, datakortet och den elektriska anslutningen till växellådan) har visat sig kunna stå emot försök till manipulering eller ändring av uppgifterna om körtider. De provningar som fordras för detta ändamål skall utföras av experter som är insatta i den nyaste tekniken för sådan manipulering.".
5) I artikel 12:
a) Följande stycken skall läggas till i punkt 1:
"Den administrativa giltighetstiden för kort för godkända verkstäder och montörer får inte överstiga ett år.
Om ett kort för godkänd verkstad eller godkänd montör förnyas, skadas, inte fungerar på fullgott sätt, förkommer eller stjäls skall myndigheten tillhandahålla ett ersättningskort inom en tid av fem arbetsdagar efter det att den har erhållit en fullständig ansökan därom.
När ett nytt kort utfärdas som ersättning för ett gammalt skall det nya kortet vara försett med samma verkstadsinformationsnummer, men indexnumret skall ökas med en enhet. Den myndighet som utfärdar kortet skall föra ett register över förkomna, stulna eller felaktiga kort.
Medlemsstaterna skall vidta alla de åtgärder som är nödvändiga för att undvika varje risk för förfalskning av de kort som utfärdas till godkända verkstäder och montörer.".
b) Punkt 2 skall ersättas med följande:
"2. En godkänd montör eller verkstad skall förse sina plomberingar med ett särskilt märke och dessutom föra in de elektroniska säkerhetsuppgifter som gör det möjligt att bland annat genomföra äkthetskontroller av de färdskrivare som överensstämmer med bilaga 1 B. Varje medlemsstats behöriga myndigheter skall föra ett register över de märken och elektroniska säkerhetsuppgifter som används samt över de kort som utfärdas till godkända verkstäder och montörer.".
c) Punkt 3 skall ersättas med följande:
"3. Medlemsstaternas behöriga myndigheter skall till kommissionen översända en förteckning över godkända montörer och verkstäder och de kort som utfärdas till dessa, samt även översända kopior av märkena och nödvändiga upplysningar rörande de elektroniska säkerhetsuppgifter som används.".
d) I punkt 4 skall orden "i bilaga 1" ersättas med orden "i bilagorna 1 och 1 B".
e) I punkt 5 skall efter orden "punkt 4" införas orden "eller bilaga 1 B, kapitel VI, punkt c.".
6) Artikel 13 ersätts med följande text:
"Artikel 13
Arbetsgivaren och förarna skall övervaka att färdskrivaren och, om föraren ombeds att köra ett fordon som är utrustat med en färdskrivare i överensstämmelse med bilaga 1 B, förarkortet fungerar på rätt sätt och används rätt.".
7) I artikel 14:
a) Punkt 1 ersätts med följande text:
"1. Arbetsgivaren skall lämna ut ett tillräckligt antal diagramblad till förarna av fordon som är utrustade med en färdskrivare i överensstämmelse med bilaga 1 och därvid beakta dessa blads personliga karaktär, transportuppdragets varaktighet samt eventuellt behov av att ersätta blad som är skadade eller som har tagits ut av den behörige kontrolltjänstemannen. Arbetsgivaren skall endast tillhandahålla typgodkända blad, lämpliga för användning i den i fordonet installerade utrustningen.
Om fordonet är utrustat med en färdskrivare i överensstämmelse med bilaga 1 B skall arbetsgivaren och föraren övervaka att, med beaktande av transportuppdragets varaktighet, utskrift på begäran i enlighet med bilaga 1 B kan utföras på rätt sätt vid kontroll.".
b) Följande punkter läggs till:
"3. Det förarkort som avses i bilaga 1 B skall på förarens begäran utfärdas av behörig myndighet i den medlemsstat där föraren har sitt normala hemvist.
En medlemsstat får kräva att varje förare som är underkastad bestämmelserna i förordning (EEG) nr 3820/85 och som har sitt normala hemvist på dess territorium skall inneha förarkort.
a) I denna förordning avses med »normalt hemvist« den plats där en person normalt vistas, dvs. under minst 185 dagar varje kalenderår till följd av personlig och yrkesmässig anknytning eller, om personen saknar yrkesmässig anknytning, till följd av personlig anknytning, som präglas av nära band mellan personen och platsen där han bor.
Normalt hemvist för en person vars yrkesanknytning finns på en annan plats än den där han har sin personliga anknytning, och som därför växelvis bor på olika platser i två eller flera medlemsstater, anses vara den plats där han har sin personliga anknytning, om han återvänder dit regelbundet. Detta senare villkor är inte nödvändigt om personen i fråga uppehåller sig i en medlemsstat för att utföra ett tidsbestämt uppdrag.
b) Förarna skall ha med sig någon handling som bevisar var de har sitt normala hemvist, t.ex. identitetskort eller annan giltig handling.
c) De myndigheter i medlemsstaten som är behöriga att utfärda förarkort får begära ytterligare upplysningar eller bevis om de tvivlar på giltigheten i de uppgifter om normalt hemvist som lämnas i enlighet med punkt b eller om det behövs i samband med vissa särskilda kontroller.
d) De behöriga myndigheterna i den utfärdande medlemsstaten skall söka säkerställa att den som ansöker om förarkort inte redan innehar ett giltigt sådant.
4. a) Den behöriga myndigheten i medlemsstaten skall utforma förarkortet i enlighet med bestämmelserna i bilaga 1 B.
Förarkortets giltighetstid får inte överstiga fem år.
Föraren får inneha endast ett giltigt kort. Han får endast använda sitt eget personliga kort. Han får inte använda kort som är skadat eller vars giltighet har gått ut.
När ett nytt kort utfärdas till föraren som ersättning för det gamla, skall det nya kortet vara försett med samma utfärdandenummer men indexnumret skall höjas med en enhet. Den myndighet som utfärdat kortet skall hålla ett register över kort som utfärdas, stjäls, försvinner eller skadas under en period som åtminstone motsvarar kortens giltighetstid.
Om förarkortet skadas, inte fungerar på fullgott sätt, förkommer eller stjäls, skall myndigheten tillhandahålla ett ersättningskort inom en frist om fem arbetsdagar efter det att den har erhållit en fullständig ansökan därom.
Vid ansökan om förnyelse av ett kort vars giltighetstid är på väg att gå ut skall myndigheten tillhandahålla ett nytt kort före giltighetstidens utgång om en sådan ansökan har inkommit till myndigheten inom den frist som föreskrivs i artikel 15.1 andra stycket.
b) Förarkort skall enbart utfärdas för förare som omfattas av bestämmelserna i förordning (EEG) nr 3820/85.
c) Förarkortet är personligt. Det kan under sin giltighetsperiod inte bli föremål för återkallelse eller indragning av någon anledning, såvida inte den behöriga myndigheten i en medlemsstat konstaterar att kortet har förfalskats, att föraren använder ett kort som han inte är innehavare av eller att det innehavda kortet erhållits på grund av oriktiga uppgifter och/eller falska handlingar. Om ovannämnda indragnings- eller återkallelseåtgärder vidtas av en annan medlemsstat än den som har utfärdat kortet, skall denna medlemsstat återsända kortet till myndigheterna i den medlemsstat som har utfärdat det och ange skälen för återlämnandet.
d) De förarkort som har utfärdats av medlemsstaterna skall erkännas ömsesidigt.
När innehavaren av ett giltigt förarkort utfärdat av en medlemsstat har etablerat sitt normala hemvist i en annan medlemsstat får han begära att hans kort skall bytas ut mot ett motsvarande förarkort; det åligger den medlemsstat som genomför utbytet att vid behov kontrollera att det uppvisade kortet verkligen fortfarande är giltigt.
De medlemsstater som genomför ett utbyte skall återsända det gamla kortet till myndigheterna i den medlemsstat som har utfärdat det och ange anledningarna till utbytet.
e) När en medlemsstat ersätter eller byter ut ett förarkort skall ersättningen eller utbytet, och varje ytterligare ersättning eller förnyelse, registreras i den medlemsstaten.
f) Medlemsstaterna skall vidta alla de åtgärder som är nödvändiga för att undvika varje risk för förfalskning av förarkorten.
5. Medlemsstaterna skall övervaka att de uppgifter som är nödvändiga för att kontrollera efterlevnaden av rådets förordning (EEG) nr 3820/85 och rådets direktiv 92/6/EEG av den 10 februari 1992 om montering och användning av hastighetsbegränsande anordningar i vissa kategorier av motorfordon inom gemenskapen, och som i enlighet med bilaga 1 B i denna förordning, registreras och lagras i minnet av färdskrivare, behålls i minnet under minst 365 dagar efter den dag då de registrerades och kan göras tillgängliga enligt villkor som garanterar dessa uppgifters säkerhet och exakthet. (*)
Medlemsstaterna skall vidta alla de åtgärder som är nödvändiga för att försäkra sig om att vidareförsäljning eller tagande ur bruk av färdskrivare inte kan vara till nackdel för en riktig tillämpning av den här punkten.
(*) EGT L 57, 2.3.1992, s. 27.".
8) I artikel 15:
a) I punkterna 1 och 2 första stycket skall hänvisningen till diagrambladen varje gång följas av orden "eller förarkort".
b) Punkt 1:
- Följande stycke införs efter första stycket:
"När föraren önskar förnya sitt förarkort, skall han ansöka om detta hos behöriga myndigheter i den medlemsstat där han har sitt normala hemvist senast femton arbetsdagar innan kortet upphör att gälla.".
- Följande stycke läggs till efter tredje stycket:
"Om förarkortet skadas, inte fungerar på fullgott sätt, förkommer eller stjäls skall föraren inom sju kalenderdagar ansöka om ett ersättningskort hos behöriga myndigheter i den medlemsstat där han har sitt normala hemvist.".
c) Följande punkt införs efter punkt 5:
"5a. Föraren skall på färdskrivaren föra in symbolen för det land där han börjar och det där han slutar sin dagliga arbetsperiod i överensstämmelse med bilaga 1 B. En medlemsstat kan emellertid ålägga förare av fordon som utför en transport inom dess territorium att lägga till mer detaljerade geografiska upplysningar till symbolen för landet, om denna medlemsstat har underrättat kommissionen om dessa före den 1 april 1998 och deras antal inte överstiger 20.
Inmatningen av ovannämnda uppgifter skall aktiveras av föraren och kan ske antingen helt manuellt eller automatiskt om färdskrivaren är kopplad till ett system för satellitbaserad positionsangivelse.".
d) Under punkt 6 första stycket ersätts ordet "Färdskrivaren" i början av meningen med "Färdskrivaren enligt bilaga 1".
e) Punkt 7 ersätts med följande:
"7. Föraren av ett fordon utrustat med färdskrivare i överensstämmelse med bilaga 1 skall alltid på kontrolltjänstemans begäran kunna visa upp följande:
- Diagramblad för innevarande vecka och under alla omständigheter bladet för den sista dag som föraren kört under föregående vecka.
- Förarkortet om föraren innehar ett sådant.
- Utskrifterna från den färdskrivare som anges i bilaga 1 B och som avser de olika tidsperioder som anges i punkt 3, andra strecksatsen, punkterna a, b, c och d, om föraren har kört ett fordon utrustat med en sådan färdskrivare under den period som anges i första strecksatsen i detta stycke.
Föraren av ett fordon utrustat med färdskrivare i överensstämmelse med bilaga 1 B skall alltid på kontrolltjänstemans begäran kunna visa upp följande:
- Sitt förarkort.
- Diagramblad för samma period som anges i första stycket första strecksatsen om han under denna period har kört ett fordon utrustat med färdskrivare i överensstämmelse med bilaga 1.
En behörig tjänsteman får kontrollera att förordning (EEG) nr 3820/85 efterlevs genom att analysera diagrambladen, visade eller utskrivna uppgifter som har registrerats av färdskrivaren eller förarkortet, och i brist på sådana, genom att analysera andra handlingar som kan styrka att bestämmelserna i artikel 16.2 och 16.3 inte efterlevs.".
f) Följande punkt läggs till:
"8. Det är förbjudet att förfalska, utplåna eller förstöra uppgifterna på diagrambladet, uppgifterna som lagras i färdskrivaren eller på förarkortet samt utskrifter från den färdskrivare som anges i bilaga 1 B. Det är också förbjudet att manipulera färdskrivaren, diagrambladet eller förarkortet så att registrerade uppgifter och/eller utskrifter förfalskas, görs oåtkomliga eller förstörs. Fordonet får inte ha någon utrustning som gör det möjligt att utföra ovannämnda manipulationer.".
9) I artikel 16:
a) Punkt 2 ersätts med följande:
"2. När en färdskrivare är ur funktion eller inte fungerar på fullgott sätt, skall föraren på diagrambladet eller diagrambladen eller på ett annat blad som antingen skall fästas vid diagrambladet eller bifogas förarkortet och på vilket han anger kännetecken med vilkas hjälp han kan identifieras (namn och nummer på körkortet samt namn och nummer på förarkortet), inbegripet sin namnteckning, föra in uppgifterna för de olika tidsperioder som inte registrerats eller skrivits ut på riktigt sätt av färdskrivaren.
Om kortet förkommer, stjäls, förstörs eller inte fungerar på fullgott sätt skall föraren vid slutet av resan skriva ut uppgifterna för de olika tidsperioder som har registrerats av färdskrivaren och i det utskrivna dokumentet föra in de uppgifter som gör det möjligt att identifiera honom (namn och nummer på körkortet samt namn och nummer på förarkortet) och underteckna det.".
b) Följande punkt läggs till:
"3. Om kortet förstörs eller inte fungerar på fullgott sätt, skall föraren återlämna det till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där han har sitt normala hemvist. Om förarkortet stjäls skall föraren anmäla stölden i vederbörlig ordning till de behöriga myndigheterna i den stat där stölden har skett.
Om förarkortet förkommer skall förlusten i vederbörlig ordning anmälas till både de behöriga myndigheterna i den stat som har utfärdat kortet och till myndigheterna i den medlemsstat där föraren har sitt normala hemvist, om det rör sig om olika myndigheter.
Föraren får fortsätta att köra sitt fordon utan eget förarkort under högst 15 kalenderdagar, eller under en längre period om detta är nödvändigt för att göra det möjligt att återföra fordonet till den plats där företaget är beläget, förutsatt att föraren kan styrka att det är omöjligt att visa eller använda kortet under denna period.
Om myndigheterna i den medlemsstat där föraren har sitt normala hemvist är andra än de som har utfärdat hans förarkort och dessa ombeds förnya, ersätta eller byta ut detta, skall de informera de myndigheter som har utfärdat det gamla kortet om skälen för att kortet förnyas, ersätts eller byts ut.".
10) Artikel 17 ersätts med följande text:
"Artikel 17
1. De ändringar som behövs för att anpassa bilagorna till den tekniska utvecklingen skall göras i enlighet med förfarandet i artikel 18.
2. De tekniska specifikationerna för följande punkter i bilaga 1 B skall antas snarast och om möjligt före den 1 juli 1998 enligt samma förfarande:
a) Kapitel II
- punkt d) 17:
visning och utskrift av färdskrivarens fel,
- punkt d) 18:
visning och utskrift av förarkortets fel,
- punkt d) 21:
visning och utskrift av sammanfattande rapporter.
b) Kapitel III
- punkt a) 6.3:
normer för skydd av elektronik i fordon mot elektrisk interferens och magnetfält,
- punkt a) 6.5:
skydd för (säkerhet för) hela systemet,
- punkt c) 1:
en varningssignal när färdskrivaren inte fungerar,
- punkt c) 5:
typ av varningssignaler,
- punkt f):
största tillåtna toleranser.
c) Kapitel IV, punkt A
- punkt 4:
standarder,
- punkt 5:
säkerhet, inbegripet skydd för uppgifter,
- punkt 6:
temperaturintervall,
- punkt 8:
gränsvärden för elektricitet,
- punkt 9:
förarkortets logiska struktur,
- punkt 10:
funktioner och kommandon,
- punkt 11:
datafiler,
och kapitel IV, punkt B.
d) Kapitel V:
skrivare och standardutskrifter.".
11) Artikel 18 ersätts med följande text:
"Artikel 18
1. När förfarandet i denna artikel skall tillämpas, skall kommissionen biträdas av en kommitté som skall bestå av företrädare för medlemsstaterna och ha en företrädare för kommissionen som ordförande.
2. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Den skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 148.2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommissionen. Medlemsstaternas röster skall vägas enligt bestämmelserna i samma artikel. Ordföranden får inte rösta.
3. a) Kommissionen skall själv anta förslaget om det är förenligt med kommitténs yttrande.
b) Om förslaget inte är förenligt med kommitténs yttrande eller om inget yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet vilka åtgärder som skall vidtas. Rådet skall fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet.
Om rådet inte har fattat något beslut inom tre månader från det att förslaget mottagits, skall kommissionen själv besluta att de föreslagna åtgärderna skall vidtas.".
12) Bilaga 1 B till bilagan till denna förordning läggs till.
Artikel 2
1. a) De fordon som för första gången tas i bruk mer än två år efter offentliggörandet i Europeiska gemenskapernas officiella tidning av den rättsakt som skall antas med stöd av artikel 17.2 i förordning (EEG) nr 3821/85, i dess lydelse enligt denna förordning, skall vara utrustade med en färdskrivare i överensstämmelse med föreskrifterna i bilaga 1 B i nämnda förordning.
b) Från och med den dag då bestämmelserna i punkt a) ovan träder i kraft skall för fordon som används för persontransporter och som utöver förarsätet har fler än åtta sittplatser och vilkas högsta vikt överstiger 10 ton, och för fordon som används för godstransporter vilkas högsta vikt överstiger 12 ton, och som är registrerade för första gången från och med den 1 januari 1996, i den mån som överföringen av signaler försiggår helt på elektrisk väg till den färdskrivare de är utrustade med, bestämmelserna i bilaga 1 B i nämnda förordning tillämpas när färdskrivaren i fråga skall ersättas.
2. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att kunna utfärda förarkort senast 21 månader efter det att den i punkt 1 a) nämnda rättsakten har offentliggjorts.
3. Om det tolv månader efter dagen för offentliggörandet av den i punkt 1 nämnda rättsakten inte har beviljats något EG-typgodkännande för en färdskrivare som överensstämmer med föreskrifterna i bilaga 1 B i nämnda förordning, skall kommissionen förelägga rådet ett förslag om att förlänga de i punkterna 1 och 2 föreskrivna fristerna.
4. De förare som före den dag som anges i punkt 2 framför ett fordon utrustat med en färdskrivare i överensstämmelse med föreskrifterna i bilaga 1 B i nämnda förordning och för vilka de behöriga myndigheterna ännu inte har kunnat utfärda förarkort skall, efter den dagliga arbetstidens slut, skriva ut uppgifter om de tidsperioder som registrerats av färdskrivaren och till utskriften föra över de uppgifter som gör det möjligt att identifiera dem (namn och/eller körkortsnummer) och underteckna den.
Artikel 3
Direktiv 88/599/EEG ändras på följande sätt:
1) Artikel 3.2 ersätts med följande text:
"2. Vägkontroller skall avse följande:
- Dagliga körperioder, raster och dygnsvila. Vid klara tecken på regelbrott skall kontrollerna också gälla de diagramblad för de föregående dagarna som skall finnas i fordonet i enlighet med artikel 15.7 i förordning (EEG) nr 3821/85, i dess lydelse enligt förordning (EG) nr 2135/98 (*), och/eller uppgifter för samma period lagrade på förarkortet och/eller i färdskrivarens dataminne enligt bilaga 1 B.
- I förekommande fall och under den period som avses i artikel 15.7 i förordning (EEG) nr 3821/85, fordonets eventuella överskridande av den tillåtna hastigheten, uttryckt som varje period längre än en minut under vilken fordonets hastighet överskrider 90 km/tim för fordon i kategori N3 eller 105 km/tim för fordon i kategori M3 varvid kategorierna N3 och M3 skall förstås så som de definieras i bilaga 1 till direktiv 70/156/EEG (**).
- I förekommande fall fordonets momentana hastigheter, registrerade av färdskrivaren under högst de senaste 24 timmarnas körning.
- I förekommande fall senaste veckovila.
- Färdskrivarens riktiga funktion (kontroll av eventuellt missbruk av skrivare och/eller förarkort och/eller diagramblad) eller, i förekommande fall, de handlingar som avses i artikel 14.5 i förordning (EEG) nr 3820/85.
(*) Rådets förordning (EG) nr 2135/98 av den 24 september 1998 om ändring av förordning (EEG) nr 3821/85 om färdskrivare vid vägtransporter och direktiv 88/599/EEG om föfarandet vid tillämpning av förordningarna (EEG) nr 3820/85 och (EEG) nr 3821/85 (EGT L 274, 9.10.1998, s. 1).
(**) Rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon (EGT L 42, 23.2.1970, s. 1). Direktivet senast ändrat genom direktiv 97/27/EG (EGT L 233, 25.8.1997, s. 1).".
2) Artikel 4.3 ersätts med följande text:
"3. Enligt denna artikel skall kontroller som genomförs hos de behöriga myndigheterna i deras egna lokaler på grundval av dokument och/eller uppgifter som överlämnats av företag på nämnda myndigheters begäran anses likvärdiga med sådana kontroller som utförs i företagens lokaler.".
Artikel 4
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 24 september 1998.