32006R1638
L 310/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1638/2006 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 24 октомври 2006 година
за определяне на общи разпоредби относно установяване на Европейски инструмент за съседство и партньорство
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално членове 179 и 181а от него,
като взеха предвид предложението на Комисията,
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (1),
като имат предвид, че:
(1)
Предлага се нова рамка за планиране и предоставяне на помощ, за да се направи външната помощ на Общността по-ефективна. Настоящият регламент съставлява един от общите инструменти, които осигуряват пряка подкрепа за външните политики на Европейския съюз.
(2)
Европейският съвет от Копенхаген на 12 и 13 декември 2002 г. потвърди, че разширяването на Европейския съюз представлява важна възможност за развиване на отношенията със съседните страни на базата на общи политически и икономически ценности, и че Европейският съюз остава твърдо решен да избягва нови разделителни линии в Европа и да насърчава стабилността и просперитета в рамките на и извън новите граници на Европейския съюз.
(3)
Европейският съвет от Брюксел на 17 и 18 юни 2004 г. отново потвърди значението, което придава на засилване на сътрудничеството с тези съседи, на базата на партньорство и съсобственост и като се уповава на общите ценности на демокрация и зачитане на правата на човека.
(4)
Привилегированото отношение между Европейския съюз и неговите съседи следва да се уповава на ангажираността с общите ценности, включително демокрация, върховенството на закона, добро управление и зачитане на правата на човека, и към принципите на пазарна икономика, отворена, базирана на правила и справедлива търговия, устойчиво развитие и намаление на бедността.
(5)
Важно е помощта на Общността съгласно настоящия регламент да бъде предоставена съгласно международните споразумения и международните конвенции, по които Общността, държавите-членки и страните партньори са страни и бъде предоставена, като се вземат предвид общите принципи на международното право, приети общо от страните.
(6)
В Източна Европа и в Южен Кавказ, споразуменията за партньорство и сътрудничество осигуряват основата за договорни отношения. В Средиземноморието, евро-средиземноморското партньорство (Процесът от Барселона) осигурява регионална рамка за сътрудническо, която се допълва от мрежа от споразумения за асоцииране.
(7)
Съгласно Европейската политика за съседство, Европейският съюз и страните партньори определиха заедно съвкупност от приоритети, които да се включат в серия от съвместно съгласувани планове за действие, които обхващат редица ключови области за специфично действие, включително политически диалог и реформа, търговска и икономическа реформа, справедливо социално и икономическо развитие, правосъдие и вътрешни работи, енергия, транспорт, информационно общество, околна среда, научни изследвания и иновации, развитие на гражданското общество и контакти между хората. Напредъкът в посока на тези приоритети ще допринесе за реализиране на пълния потенциал на споразуменията за партньорство и сътрудничество и на споразуменията за асоцииране.
(8)
За да се подкрепят ангажираността на страните партньори с общи ценности и принципи, и техните усилия в изпълнението на плановете за действие, Общността следва да е в състояние да осигури помощ на тези страни и да подкрепи различните форми на сътрудничество между тях и между тях и държавите-членки, с цел да се развие зона на обща стабилност, сигурност и просперитет, включваща значителна степен на икономическа интеграция и политическо сътрудничество.
(9)
Насърчаването на политически, икономически и социални реформи в цялата съседна зона е важна цел на помощта на Общността. В Средиземноморието тази цел ще продължи да се преследва в рамките на Средиземноморската насока на стратегическо партньорство със Средиземноморието и Близкия изток. Съответните елементи на стратегията на Европейския съюз за Африка ще бъдат взети под внимание в отношенията със средиземноморските съседи от Северна Африка.
(10)
Важно е подкрепата, която ще се предостави на съседните развиващи се страни в рамките, установени с Европейската политика за съседство да бъде свързана с целите и принципите на Политиката за развитие на Европейската общност, както са очертани в съвместното становище, озаглавено „Европейски консенсус за развитие“ (2), прието на 20 декември 2005 г. от Съвета и от представителите на правителствата на държавите-членки, които се срещнаха в рамките на Съвета, на Европейския парламент и на Комисията.
(11)
Европейският съюз и Русия решиха да развият специфичното си стратегическо партньорство посредством създаване на четири общи пространства и помощта на Общността ще се използва за подкрепа на развитието на това партньорство и насърчаване на трансграничното сътрудничество на границата между Русия и нейните съседи от Европейския съюз.
(12)
Северното измерение предоставя рамка за сътрудничество между Европейския съюз, Русия, Норвегия и Исландия и е важно помощта на Общността да се използва също за подкрепа на дейностите, които допринасят за изпълнението на тази рамка. Новите цели на тази политика ще бъдат определени в политическа декларация и в рамков документ, които ще се подготвят на базата на насоките, одобрени на срещата на министрите от Северното измерение на 21 ноември 2005 г.
(13)
За средиземноморските партньори, помощта и сътрудничеството следва да се осъществят в рамките на евро-средиземноморското партньорство, установено с Декларацията от Барселона на 28 ноември 1995 г. и потвърдено на евро-средиземноморската среща на върха по повод десетата годишнина на 28 ноември 2005 г., и следва да се вземат предвид сключеното споразумение в тази връзка относно установяването до 2010 г. на зона за свободна търговия със стоки и началото на процес на асиметрична либерализация.
(14)
Важно е да се насърчава сътрудничество както на външната граница на Европейския съюз, така и между страните партньори, особено между тези, които са географски близки помежду си.
(15)
За да се избегне създаването на нови разделителни линии, особено важно е да се отстранят препятствията за ефективно трансгранично сътрудничество по външните граници на Европейския съюз. Трансграничното сътрудничество следва да допринесе за интегрирано и устойчиво регионално развитие между съседни гранични региони и хармонична териториална интеграция в цялата Общност и със съседни страни. Тази цел може да бъде най-добре постигната, като се съчетаят целите на външната политика с екологично устойчива икономическа и социална свързаност.
(16)
За да се помогне на съседните страни партньори да достигнат целите си, и да се насърчи сътрудничеството между тях и държавите-членки, желателно е да се установи единен, ръководен от политиката инструмент, който ще замести редица съществуващи инструменти, като осигурява съгласуваност и опростява програмирането и управлението на помощта.
(17)
Този инструмент следва да подкрепи също трансграничното сътрудничество между страните партньори и държавите-членки, като води до значително увеличение на ефективността, действащо посредством единен механизъм за управление и с единна съвкупност от процедури. Следва да се основава на опита, придобит от изпълнението на програмите за съседство в периода 2004-2006 г. и да работи на базата на принципи като многогодишно програмиране, партньорство и съфинансиране.
(18)
Важно е граничните региони, които принадлежат на страни от Европейското икономическо пространство (ЕИП) и които понастоящем участват в трансгранично сътрудничество, включващо държави-членки и страни партньори, да могат да продължат да го правят на базата на собствени ресурси.
(19)
Настоящият регламент установява за периода 2007-2013 г. финансов пакет, който представлява основната референтна сума за бюджетния орган съгласно точка 37 от Междуинституционалното споразумение между Европейския парламент, Съвета и Комисията за бюджетна дисциплина и добро финансово управление (3).
(20)
Мерките, необходими за прилагането на настоящия регламент, следва да бъдат приети в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г., относно установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (4).
(21)
Използването на процедурата за управление следва да е приложимо, когато се определят правилата за изпълнение, които ще уреждат изпълнението на трансграничното сътрудничество и когато се приемат стратегическите документи, програмите за действие и специалните мерки, които не са предвидени в стратегическите документи, чиято стойност надвишава прага от 10 000 000 EUR.
(22)
Тъй като целите на настоящия регламент, а именно да насърчава повишеното сътрудничество и прогресивното икономическо интегриране между Европейския съюз и съседните страни, не могат да бъдат постигнати в значителна степен от държавите-членки и може, поради мащаба на действието, да се постигнат по-добре на общностно ниво, Общността може да приеме мерки, в съответствие с принципа на субсидиарност, както е определен в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалност, както е определен в този член, настоящият регламент не излиза извън това, което е необходимо, за да постигне тези цели.
(23)
Настоящият регламент налага отмяната на Регламент (ЕИО) № 1762/92 на Съвета от 29 юни 1992 г. относно прилагането на Протоколите за финансово и техническо сътрудничество, сключени от Общността и средиземноморските страни, които не са членки (5), Регламент (ЕО) № 1734/94 на Съвета от 11 юли 1994 г. за финансово и техническо сътрудничество със Западния бряг и Ивицата Газа (6) и Регламент (ЕО) № 1488/96 на Съвета от 23 юли 1996 г. относно финансови и технически мерки (MEDA), които съпътстват реформата на икономическите и социалните структури в рамките на евро-средиземноморското партньорство (7). Също така, настоящият регламент ще замести Регламент (ЕО, Евратом) № 99/2000 на Съвета от 29 декември 1999 г. относно разпоредби за предоставяне на помощ на държавите-партньори от Източна Европа и Централна Азия (8), който изтича на 31 декември 2006 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ЦЕЛИ И ПРИНЦИПИ
Член 1
Предмет и обхват
1. Настоящият регламент установява Инструмент за съседство и партньорство, който да осигури общностна помощ за развитието на зона на просперитет и добросъседство, която включва Европейския съюз и страните и териториите, изброени в приложението (наричани по-долу „страни партньори“).
2. Помощта на Общността се използва в полза на страни партньори. Помощта на Общността може да се използва за обща полза на държавите-членки и страните партньори и техните региони за целите на насърчаване на трансгранично и трансрегионално сътрудничество, както е определено в член 6.
3. Европейският съюз се основава на ценностите свобода, демокрация, зачитане на правата на човека и основните свободи и върховенството на закона, и се стреми да насърчава ангажираност с тези ценности в страните партньори посредством диалог и сътрудничество.
Член 2
Обхват на помощта на Общността
1. Помощта на Общността насърчава засилено сътрудничество и прогресивно икономическо интегриране между Европейския съюз и страните партньори, и по-специално прилагането на споразуменията за партньорство и сътрудничество, споразуменията за асоцииране или други съществуващи или бъдещи споразумения. Освен това поощрява усилията на страните партньори, насочени към насърчаване на добро управление и справедливо социално и икономическо развитие.
2. Помощта на Общността се използва за подкрепа на мерки в рамките на следните области на сътрудничество:
а)
насърчаване на политически диалог и реформа;
б)
насърчаване на законово и нормативно сближаване към по-високи стандарти във всички съответни области, и по-специално за поощряване на прогресивното участие на страни партньори на вътрешния пазар и засилване на търговия;
в)
засилване на националните институции и власти, отговорни за изготвянето и ефективното прилагане на политики в области, обхванати от споразумения за асоцииране, споразумения за партньорство и сътрудничество и други многостранни споразумения, по които Общността и/или нейни държави-членки и страни партньори са страни, целта на които е постигане на целите, както са определени в настоящия член;
г)
насърчаване върховенството на закона и доброто управление, включително засилване на ефективността на публичната администрация и безпристрастността и ефективността на съдебната власт, и подкрепа на борбата срещу корупцията и измамите;
д)
насърчаване на устойчиво развитие във всички аспекти;
е)
продължаване на усилия за регионално и местно развитие, както в селските, така и в градските райони, така че да се намалят непропорционалността и да се подобри капацитета за регионално и местно развитие;
ж)
насърчаване на опазването на околната среда, опазване на природата и устойчивото управление на природните ресурси, включително на прясна вода и морски ресурси;
з)
подкрепа на политики, насочени към намаляване на бедността, с което да се помогне за постигате на целите на хилядолетието за развитие на ООН;
и)
подкрепа на политики за насърчаване на социално развитие, социална интеграция, равенството на половете, недискриминация, заетост и социална защита, включително защита на мигриращи работници, социалния диалог, и зачитане на профсъюзните права и основните трудови норми, включително за детски труд;
й)
подкрепа на политиките за насърчаване на здравето, образованието и обучението, включително не само мерки за борба с важни инфекциозни болести, и неинфекциозни болести и смущения, но така също и достъп до услуги и образование за добро здраве, включително репродуктивно здраве и здраве на кърмачетата за момичета и жени;
к)
насърчаване и защита на правата на човека и основните свободи, включително правата на жените и правата на децата;
л)
подкрепа на демократизацията, inter alia, като се засилва ролята на организациите на гражданското общество и се насърчава медийния плурализъм, както и чрез наблюдение и помощ на изборите;
м)
поощряване на развитието на гражданското общество и на неправителствените организации;
н)
насърчаване на развитието на пазарната икономика, включително мерки в подкрепа на частния сектор и развитието на малките и средни предприятия, за да се насърчават инвестиции и да се поощри световната търговия;
о)
насърчаване на сътрудничеството в секторите енергия, телекомуникация и транспорт, включително взаимни свързвания, мрежи и техните операции, като се засилва сигурността и безопасността на международния транспорт и енергийните операции и се насърчават източниците на възобновяема енергия, енергийната ефективност и чистия транспорт;
п)
предоставяне на подкрепа за действия, насочени към увеличаване безопасността на храните за граждани, и по-специално в санитарните и фитосанитарни области;
р)
осигуряване на ефикасно и сигурно управление на границите;
с)
подкрепа на реформата и засилване на капацитета в областта на правосъдието и вътрешните работи, включително по въпроси като убежище, миграция и повторно приемане, и борбата срещу и предотвратяване на трафика на хора, както и тероризма и организираната престъпност, включително нейното финансиране, прането на пари и данъчните измами;
т)
подкрепа на административното сътрудничество с цел подобряване на прозрачността и обмена на информация в областта на данъчното облагане, с цел борба с избягване на и отклонение от данъчно облагане;
у)
насърчаване на участието в научноизследователски и иновационни дейности на Общността;
ф)
насърчаване на сътрудничеството между държавите-членки и страните партньори във висшето образование и мобилността на преподаватели, изследователи и студенти;
х)
насърчаване на мултикултурния диалог, контактите между хората, включително връзките с общности на имигранти, които живеят в държавите-членки, сътрудничеството между гражданските общества, културните институции и обмена на млади хора;
ц)
подкрепа на сътрудничеството, насочено към опазване на историческото и културното наследство и насърчаване на неговия потенциал за развитие, включително посредством туризъм;
ч)
подкрепа на участието на страни партньори в програми и агенции на Общността;
ш)
подкрепа на трансграничното сътрудничество посредством съвместни местни инициативи за насърчаване на устойчивото икономическо, социално и екологично развитие в граничните региони и интегрирано териториално развитие през външните граници на Общността;
щ)
насърчаване на регионално и субрегионално сътрудничество и интегриране, включително, където е уместно, със страни, които не отговарят на условията за помощ от Общността съгласно настоящия регламент;
аа)
предоставяне на подкрепа в следкризисни ситуации, включително подкрепа за бежанци и разселени лица, и оказване на помощ за готовност при бедствия;
бб)
поощряване на комуникацията и насърчаване на обмена между партньорите относно мерките и дейностите, финансирани съгласно програмите;
вв)
разрешаване на общи тематични предизвикателства в области от взаимен интерес и подкрепа на всякакви други цели в съгласие с обхвата на настоящия регламент.
Член 3
Политическа рамка
1. Споразуменията за партньорство и сътрудничество, споразуменията за асоцииране и другите съществуващи или бъдещи споразумения, които установяват взаимоотношение със страни партньори и съответните комуникации на Комисията и заключения на Съвета, които определят насоки за политиката на Европейския съюз спрямо тези страни, осигуряват обща политическа рамка за програмиране на помощта на Общността съгласно настоящия регламент. Съвместно съгласуваните планове за действие или други еквивалентни документи представляват ключова опорна точка за определяне на приоритетите на помощта на Общността.
2. Когато не съществуват споразумения, както е упоменато в параграф 1, между Европейския съюз и страните партньори, помощта на Общността се предоставя, ако се докаже, че е от полза да се преследват политически цели на Общността, и се програмира на основата на тези цели.
Член 4
Взаимно допълване, партньорство и съфинансиране
1. Помощта на Общността съгласно настоящия регламент обикновено допълва или допринася за съответните национални, регионални или местни стратегии и мерки.
2. Помощта на Общността съгласно настоящия регламент се установява обикновено в партньорство между Комисията и бенефициерите. Когато е уместно, партньорството включва национални, регионални и местни органи, икономически и социални партньори, гражданско общество и други съответни власти.
3. Страните бенефициери включват, когато е уместно, съответните партньори на уместното териториално ниво, и по-специално на регионално и местно ниво, в подготовката, изпълнението и мониторинга на програми и проекти.
4. Помощта на Общността съгласно настоящия регламент обикновено се съфинансира от страните бенефициери посредством обществени средства, участие на бенефициерите или от други източници. Изискванията за съфинансиране могат да бъдат отменени в надлежно обосновани случаи и когато това е необходимо, за да се подкрепи развитието на гражданското общество и на недържавни субекти за мерки, целящи насърчаване на човешките права и основните свободи и подкрепящи демократизацията.
Член 5
Съгласуваност, съвместимост и координация
1. Програмите и проектите, финансирани съгласно настоящия регламент, са съвместими с политиките на Европейския съюз. Те са в съответствие със споразуменията, сключени от Общността и от нейните държави-членки със страните партньори и спазват ангажиментите съгласно многостранни споразумения и международни конвенции, по които са страни, включително ангажиментите относно правата на човека, демокрацията и доброто управление.
2. Комисията и държавите-членки гарантират съгласуваност между помощта на Общността, предоставена съгласно настоящия регламент и финансовата помощ, предоставена от Общността и държавите-членки посредством други вътрешни и външни финансови инструменти и от Европейската инвестиционна банка (ЕИБ).
3. Комисията и държавите-членки гарантират координация на съответните им програми за помощ с цел да се увеличи ефективността и ефикасността при предоставяне на помощ в съответствие с установените насоки за засилване на оперативната координация в областта на външната помощ и за хармонизация на политиките и процедурите. Координацията включва редовни консултации и чест обмен на съответна информация през различните фази на цикъла на помощта, и по-специално консултации на място, и съставлява ключова стъпка в процесите на програмиране на държавите-членки и Общността.
4. Комисията, във ваимодействие с държавите-членки, предприема необходимите стъпки, за да гарантира правилна координация и сътрудничество с многостранни и регионални организации и субекти като международни финансови институции, агенции на Организацията на обединените нации, фондове и програми и донори извън Европейския съюз.
ДЯЛ II
ПРОГРАМИРАНЕ И РАЗПРЕДЕЛЯНЕ НА СРЕДСТВА
Член 6
Видове програми
1. Помощта на Общността съгласно настоящия регламент се прилага посредством:
а)
документи на национални, многонационални и презгранични стратегии, и многогодишни индикативни програми, посочени в член 7, които обхващат:
i)
национални или многонационални програми, които се занимават с помощ за една страна партньор или са насочени към регионално и субрегионално сътрудничество между две или повече страни партньори, в които държавите-членки могат да участват;
ii)
програми за трансгранично сътрудничество, които се занимават със сътрудничество между една или няколко държави-членки и една или няколко страни партньори, което се осъществява в региони, съседни на тяхната обща част от външната граница на Общността;
б)
съвместни оперативни програми за трансгранично сътрудничество, посочени в член 9, годишни програми за действие, посочени в член 12 и специални мерки, посочени в член 13.
2. Многонационалните програми могат да включват мерки за трансрегионално сътрудничество. По смисъла на настоящия регламент, трансрегионалното сътрудничество означава сътрудничество между държавите-членки и страните партньори, което се отнася до общите предизвикателства, предназначено за обща полза, и се осъществява навсякъде в територията на държавите-членки и страните партньори.
Член 7
Програмиране и разпределяне на средства
1. За националните или многонационалните програми, стратегически документи се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 26, параграф 2. Стратегическите документи отразяват политическата рамка и плановете за действие, посочени в член 3 и са съвместими с принципите и условията, определени в членове 4 и 5. Стратегическите документи се установяват за период, съвместим с определените в политическата рамка приоритети и съдържат многогодишни индикативни програми, включително индикативни многогодишни финансови разпределения и приоритетни цели за всяка страна или регион, съвместими с изброените в член 2, параграф 2. Те се преразглеждат в средата на срока или при необходимост и могат да бъдат проверени в съответствие с процедурата, посочена в член 26, параграф 2.
2. При установяване на национални или многонационални програми, Комисията определя разпределенията за всяка програма, като използва прозрачни и обективни критерии и взема предвид специфичните характеристики и нужди на разглежданата страна или регион, нивото на амбиция на партньорството на Европейския съюз с дадена страна, напредъка по отношение на изпълнението на съгласуваните цели, включително относно управлението и реформата, и капацитета на управление и усвояване на помощта на Общността.
3. За целите единствено на трансгранично сътрудничество, за да се установи списъка на съвместните оперативни програми, посочени в член 9, параграф 1, индикативните многогодишни разпределения и териториалните единици, допустими да участват във всяка програма, се приемат един или, ако е необходимо, няколко стратегически документа в съответствие с процедурата, посочена в член 26, параграф 2. Тези стратегически документи се съставят, като се вземат предвид принципите и условията, определени в членове 4 и 5 и по принцип обхващат период от до седем години, считано от 1 януари 2007 г. до 31 декември 2013 г.
4. Комисията определя разпределението на средства за програмите за трансгранично сътрудничество, като взема предвид обективни критерии като населението на допустимите области и други фактори, които засягат интензивността на сътрудничеството, включително специфичните характеристики на граничните области и капацитета за управление и усвояване на помощта на Общността.
5. Европейският фонд за регионално развитие (ЕФРР) ще допринася за програмите за трансграничното сътрудничество, установени и прилагани съгласно разпоредбите на настоящия регламент. Размерът на участието от ЕФРР за границите със страни партньори е определен в съответните разпоредби на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета от 11 юли 2006 г., относно определяне на общи разпоредби за Европейския регионален фонд, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд (9).
6. В случай на кризи или заплахи за демокрацията, върховенството на закона, правата на човека и основните свободи, или на природни или предизвикани от човека бедствия, може да се използва спешна процедура за провеждане на ad hoc преразглеждане на стратегическите документи. Това преразглеждане гарантира съгласуваност между помощта на Общността, предоставена съгласно настоящия регламент и помощта, предоставена съгласно други финансови инструменти на Общността, включително Регламент (ЕО, Евратом) (10) на Европейския парламент и на… Съвета относно установяване на Инструмент за стабилност.
ДЯЛ III
ТРАНСГРАНИЧНО СЪТРУДНИЧЕСТВО
Член 8
Географска допустимост
1. Програмите за трансгранично сътрудничество, посочени в член 6, параграф 1, буква а), ii), могат да обхванат всички следни гранични региони:
а)
всички териториални единици, отговарящи на NUTS ниво 3 или еквивалентно, по дължината на сухоземните граници между държавите-членки и страните партньори;
б)
всички териториални единици, отговарящи на NUTS ниво 3 или еквивалентно, по дължината на морски пътища от значителна важност;
в)
всички крайбрежни териториални единици, отговарящи на NUTS ниво 2 или еквивалентно, които гледат към морски басейн, който е общ за държави-членки и страни партньори.
2. За да се гарантира продължение на съществуващо сътрудничество и в други обосновани случаи, на териториални единици, граничещи с тези, посочени в параграф 1, може да се позволи да участват в програми за трансгранично сътрудничество съгласно условията, определени в стратегическите документи, посочени в член 7, параграф 3.
3. Когато са установени програми съгласно параграф 1, буква б), Комисията може, в съгласие с партньорите, да предложи това участие в сътрудничество да бъде разширено за цялата териториална единица NUTS ниво 2, в която област е разположена териториална единица NUTS ниво 3.
4. Списъкът на морски пътища от значителна важност се определя от Комисията в стратегическите документи, посочени в член 7, параграф 3 на базата на разстояние и други съответни географски и икономически критерии.
Член 9
Програмиране
1. Трансгранично сътрудничество съгласно настоящия регламент се осъществява в рамките на многогодишни програми, които обхващат сътрудничество за граница или група граници и включват многогодишни мерки, които целят да отговорят на съвместима съвкупност от приоритети, и които могат да бъдат приложени с подкрепата на помощта на Общността (наричани по-долу „съвместни оперативни програми“). Съвместните оперативни програми са базирани на стратегическите документи, посочени в член 7, параграф 3.
2. Съвместни оперативни програми за сухоземни граници и морски пътища от значителна важност се установяват за всяка граница на уместното териториално ниво и включват допустими териториални единици, които принадлежат към една или няколко държави-членки и една или няколко страни партньори.
3. Съвместните оперативни програми за морски басейни са многостранни и включват допустими териториални единици, които гледат към общ морски басейн, принадлежащ на няколко страни участнички, включително най-малко една държава-членка и една страна партньор, като се вземат предвид институционалните системи и принципа на партньорство. Те могат да включват двустранни дейности, които подкрепят сътрудничеството между една държава-членка и една страна партньор. Тези програми са тясно координирани с програми за транснационално сътрудничество, които имат частично припокриващ се географски обхват и са установени в Европейския съюз съгласно Регламент (ЕО) № 1083/2006.
4. Съвместните оперативни програми се установяват от разглежданите държави-членки и страни партньори на уместно териториално ниво, в съответствие с институционалните системи и като се вземе предвид принципа на партньорство, посочен в член 4. Те обхващат обикновено период от седем години, считано от 1 януари 2007 г. до 31 декември 2013 г.
5. Страни, различни от страните участнички, които гледат към общ морски басейн, в който се установява обща оперативна програма, могат да бъдат асоциирани с тази съвместна оперативна програма и да се ползват от помощта на Общността съгласно условията, определени в правилата за изпълнение, посочени в член 11.
6. В срок от една година от одобрението на стратегическите документи, посочени в член 7, параграф 3, страните участнички представят съвместно на Комисията предложения за съвместни оперативни програми. Комисията приема всяка съвместна оперативна програма след оценка на нейната съвместимост с настоящия регламент и с правилата за изпълнение.
7. Съвместните оперативни програми могат да бъдат проверявани по инициатива на страните участнички, граничните региони, които участват или Комисията, така че да се вземат под внимание промените в приоритетите на сътрудничество, социално-икономическите развития, наблюдаваните резултати от прилагане на разглежданите мерки и от процеса на мониторинг и оценяване и необходимостта да се коригират сумите на наличната помощ и да се преразпределят ресурсите.
8. След приемането на съвместните оперативни програми, Комисията сключва финансово споразумение със страните партньори в съответствие със съответните разпоредби на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (11). Финансовото споразумение включва правните разпоредби, необходими за изпълнението на съвместната оперативна програма и следва освен това да бъде подписано от съвместния управителен орган, посочен в член 10.
9. Страните участнички, като вземат предвид принципа на партньорство, избират съвместно онези действия, които са съвместими с приоритетите и мерките на съвместната оперативна програма, която ще получи помощта на Общността.
10. При специфични и надлежно обосновани случаи, когато:
а)
съвместна оперативна програма не може да бъде установена поради проблеми, които възникват в отношенията между страните участнички или между Европейския съюз и страна партньор,
б)
най-късно до 30 юни 2010 г. страните участнички не са все още предали на Комисията съвместна оперативна програма,
в)
страната партньор не подпише финансовото споразумение до края на годината след приемането на програмата,
г)
съвместната оперативна програма не може да бъде приложена поради проблеми, които възникват в отношенията между страни участнички,
Комисията, след съгласуване с разглежданата/ите държава/и-членка/и, предприема необходимите стъпки, за да се позволи на разглежданата държава-членка да използва участието на ЕФРР за програмата съгласно Регламент (ЕО) № 1083/2006.
Член 10
Управление на програмите
1. Съвместните оперативни програми се прилагат по принцип посредством общо управление от съвместния управителен орган, разположен в държава-членка. Съвместният управителен орган може да бъде подпомаган от съвместен технически секретариат.
2. Страните участнички могат да предложат на Комисията съвместния управителен орган да бъде разположен в страна партньор, при условие че посочената власт е в състояние да прилага напълно критериите, определени в съответните разпоредби на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002.
3. По смисъла на настоящия регламент, „съвместен управителен орган“ означава всеки обществен или частен орган или власт, включително самата държава, на национално, регионално или местно ниво, посочени съвместно от държавата/държавите-членки или страната/страните партньори, обхванати от съвместна оперативна програма, които имат финансовия и административния капацитет да управляват помощта на Общността, и правен капацитет да сключат необходимите споразумения, по смисъла на настоящия регламент.
4. Съвместният управителен орган е отговорен за управлението и изпълнението на съвместната оперативна програма в съответствие с принципа на добро техническо и финансово управление, и за гарантиране на законността и редовността на нейните операции. За тази цел, той определя уместно управление, системи и стандарти за контрол и счетоводна отчетност.
5. Системата за управление и контрол на съвместната оперативна програма предвижда уместно разделяне на функциите на управление, сертифициране и одит, или посредством уместно разделяне на задълженията в рамките на управителния орган, или посредством посочване на отделни власти за сертифициране и одит.
6. За да могат съвместните оперативни програми да се приготвят адекватно за изпълнение, след приемането на съвместната оперативна програма и преди подписването на финансовото споразумение, Комисията може да позволи съвместния управителен орган да използва част от бюджета на програмата, за да започне дейности по финансовата програма, като оперативни разходи на управителния орган, техническа помощ и други подготвителни дейности. Подробните правила на тази подготвителна фаза се включват в правилата за изпълнение, посочени в член 11.
Член 11
Правила за изпълнение
1. Правила за изпълнение, които определят специфични разпоредби за прилагането на настоящия дял, се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 26, параграф 2.
2. Въпросите, обхванати от правилата за изпълнение, включват такива въпроси като ставката на съфинансиране, подготовката на съвместни оперативни програми, посочването и функциите на съвместните органи, ролята и функцията на комитети по мониторинг и подбор, и на съвместния секретариат, допустимост на разходите, подбор на съвместни проекти, подготвителната фаза, техническо и финансово управление на помощта на Общността, финансов контрол и одит, мониторинг и оценяване, видимост и информационни дейности за потенциални бенефициери.
ДЯЛ IV
ИЗПЪЛНЕНИЕ
Член 12
Приемане на програми за действие
1. Програмите за действие, съставени на базата на стратегическите документи, посочени в член 7, параграф 1, се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 26, параграф 2, обикновено ежегодно.
По изключение, ако например програма за действие все още не е приета, Комисията може на базата на стратегическите документи и многогодишни индикативни програми, посочени в член 7, да приеме мерки, които не са предвидени в програма за действие при същите правила и процедури, каквито се прилагат за програмите за действие.
2. Програмите за действие определят преследваните цели, областите на интервенция, очакваните резултати, процедурите на управление и общата сума на планираното финансиране. Те отчитат поуките от предишно прилагане на помощ на Общността. Съдържат описание на операциите, които ще се финансират, указание за сумите, разпределени за всяка операция и индикативен график на изпълнение. Включват определение на вида показатели за изпълнение, които трябва да бъдат наблюдавани при прилагане на мерките, финансирани съгласно програмите.
3. За трансграничното сътрудничество, Комисията приема съвместни програми в съответствие с процедурите, посочени в член 9.
4. Комисията представя програми за действие и съвместни програми за трансгранично сътрудничество на Европейския парламент и на държавите-членки за тяхна информация в срок от един месец след тяхното приемане.
Член 13
Приемане на специални мерки, които не са предвидени в стратегическите документи или многогодишните индикативни програми
1. В случай на непредвидени и надлежно обосновани нужди или обстоятелства, Комисията приема специални мерки, които не са предвидени в стратегическите документи или многогодишните индикативни програми (наричани по-долу „специални мерки“).
Специални мерки могат също да се използват за финансирането на дейности с цел облекчаване на прехода от спешна помощ към дейности на дългосрочно развитие, включително дейности, планирани да гарантират по-добрата подготовка на обществото да се справи с повтарящи се кризи.
2. Когато разходите за тези мерки надвишават 10 000 000 EUR, Комисията ги приема в съответствие с процедурата, посочена в член 26, параграф 2.
Процедурата, посочена в член 26, параграф 2 не е необходимо да се използва за изменения на специалните мерки, такива като технически корекции, продължаване на периода на изпълнение, преразпределяне на кредити в рамките на предвидения бюджет, или увеличаване на размера на бюджета с по-малко от 20 % от първоначалния бюджет, при условие че тези изменения не засягат първоначалните цели, определени в решението на Комисията
3. Специалните мерки определят преследваните цели, областите на дейност, очакваните резултати, използваните процедури на управление и общата сума на планираното финансиране. Те съдържат описание на операциите, които ще се финансират, указание за сумите, разпределени за всяка операция и индикативен график на изпълнение. Те включват определение на вида показатели за изпълнение, които трябва да бъдат наблюдавани при прилагане на специалните мерки.
4. Комисията изпраща специални мерки, стойността на които не надвишава 10 000 000 EUR на Европейския парламент и на държавите-членки за тяхна информация в срок от един месец след приемане на нейното решение.
Член 14
Допустимост
1. За финансиране съгласно настоящия регламент за целите на изпълнение на програмите за действие, съвместните програми за трансгранично сътрудничество и специалните мерки са допустими:
а)
страни и региони партньори и техните институции;
б)
децентрализирани власти в страните партньори като региони, департаменти, провинции и общини;
в)
съвместни власти, създадени от страни и региони партньори и от Общността;
г)
международни организации, включително регионални организации, органи на ООН, департаменти и мисии, международни финансови институции и банки за развитие, доколкото допринасят за целите на настоящия регламент;
д)
институции и власти на Общността, но само за целите на изпълнение на мерките за подкрепа от вида, посочен в член 16;
е)
агенции на Европейския съюз;
ж)
следните субекти и власти на държавите-членки, страни и региони партньори, и всяка друга трета страна, която спазва правилата за достъп до външната помощ на Общността, посочени в член 21, доколкото допринасят за целите на настоящия регламент;
i)
обществени или държавни власти, местни органи или администрации и техни консорциуми;
ii)
дружества, предприятия и други частни организации и стопански дейности;
iii)
финансови институции, които предоставят, насърчават и финансират частни инвестиции в страни и региони партньори;
iv)
недържавни субекти, както е определено в буква з);
v)
физически лица;
з)
следните недържавни субекти:
i)
неправителствени организации;
ii)
организации, представляващи национални и/или етнически малцинства;
iii)
местни граждански групи и търговски асоциации;
iv)
кооперации, профсъюзи, организации представляващи икономически и социални интереси;
v)
местни организации (включително мрежи), които участват в децентрализирано регионално сътрудничество и интеграция;
vi)
потребителски организации, женски и младежки организации, учителски организации, организации за културни и научни изследвания;
vii)
университети;
viii)
църкви и религиозни асоциации и общности;
ix)
медии;
x)
презгранични асоциации, неправителствени асоциации и независими фондации.
2. Когато е важно да се постигнат целите на настоящия регламент, помощ на Общността може да се предостави на власти или субекти, които не са изрично посочени в настоящия член.
Член 15
Видове мерки
1. Помощта на Общността се използва за финансиране на програми, проекти и всеки вид мерки, които допринасят за изпълнение на целите на настоящия регламент.
2. Помощта на Общността може да се използва също:
а)
за финансиране на техническа помощ и целеви административни мерки, включително такива мерки за сътрудничество, които ангажират експерти от държавния сектор, изпратени от държавите-членки и от техните регионални и местни органи, включени в програмата;
б)
за финансиране на инвестиции и на дейности, свързани с инвестиции;
в)
за участия в ЕИБ или в други финансови посредници, в съответствие с член 23, за финансиране на заеми, инвестиране на собствен капитал, гаранционни фондове или инвестиционни фондове;
г)
за програми за облекчаване на дълг в изключителни случаи, съгласно международно съгласувана програма за облекчаване на дълг;
д)
за секторна или обща бюджетна подкрепа, ако управлението на страната партньор на държавни разходи е достатъчно прозрачно, надеждно и ефективно, и където прилага правилно формулирани секторни или макроикономически политики, одобрени от неговите основни донори, включително, където е уместно, международните финансови институции;
е)
за субсидии за лихвените проценти, и по-специално за екологични заеми;
ж)
за застраховка срещу нетърговски рискове;
з)
за участие във фонд, установен от Общността, от нейните държави-членки, от международни и регионални организации, от други донори или от страни партньори;
и)
за участие в капитала на международни финансови институции или на регионалните банки за развитие;
й)
за финансиране на разходите, необходими за ефективното управление и наблюдение на проекти и програми от страните, които ползват от помощта на Общността;
к)
за финансиране на микропроекти;
л)
за мерки за безопасност на храните.
3. По принцип, помощта на Общността не се използва за финансиране на данъци, мита и други фискални налози.
Член 16
Мерки за подкрепа
1. Финансирането на Общността може също да обхваща разходи, свързани с подготовката, проследяването, мониторинга, дейности по одита и оценяването, които са пряко необходими за прилагането на настоящия регламент и за постигане на неговите цели, например изследвания, срещи, информация, повишаване на информираността, публикации и обучение, включително мерки за обучение и образование за партньори, които да им позволят да участват в различните етапи на програмата, разходите свързани с компютърните мрежи за обмена на информация, и всякакви други разходи за административна и техническа помощ, които Комисията може да направи за управлението на програмата. Обхваща също разходи на делегациите на Комисията за административна подкрепа, необходима за управление на дейности, финансирани съгласно настоящия регламент.
2. Тези мерки за подкрепа не са обхванати задължително от многогодишно програмиране и могат следователно да бъдат финансирани извън обхвата на стратегически документи и многогодишни индикативни програми. Обаче, могат да бъдат финансирани също съгласно многогодишни индикативни програми. Комисията приема мерки за подкрепа, които не са обхванати от многогодишни индикативни програми, в съответствие с член 13.
Член 17
Съфинансиране
1. Мерките, финансирани съгласно настоящия регламент, са допустими за съфинансиране от следното, inter alia:
а)
държави-членки, техните регионални и местни органи и техните обществени и държавни агенции;
б)
страни от ЕИП, Швейцария и други страни донори, и по-специално техните обществени и държавни агенции;
в)
международни организации, включително регионални организации, и по-специално международни и регионални финансови институции;
г)
дружества, предприятия, други частни организации и стопански дейности, и други недържавни субекти;
д)
страни и региони партньори, които получават средства.
2. По отношение на паралелно съфинансиране, проектът или програмата се разделя на няколко ясно идентифициращи се подпроекти, като всеки от тях се финансира от различните партньори, които осигуряват съфинансиране по такъв начин, че крайното използване на финансирането може винаги да се идентифицира. Що се отнася до съвместно съфинансиране, общите разходи на проекта или програмата се разделят между партньорите, които осигуряват съфинансиране и ресурсите се обединяват по такъв начин, че не е възможно да се идентифицира източника на средствата за дадена дейност, предприета като част от проекта или програмата.
3. Що се отнася до съвместно съфинансиране, Комисията може да получава и управлява средства от името на властите, посочени в параграф 1, букви а), б) и в) за целите на прилагане на съвместните мерки. Тези средства се третират като целеви приходи, в съответствие с член 18 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002.
Член 18
Процедури по управление
1. Комисията изпълнява операции съгласно настоящия регламент в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002.
2. Комисията може да възложи задачи на държавен орган, и по-специално задачи по изпълнение на бюджета, на властите посочени в член 54, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002, ако имат международно признато положение, спазват международно признати системи на управление и контрол и се контролират от държавен орган.
3. Комисията може да сключи рамкови споразумения със страни партньори, които осигуряват всички мерки, необходими за гарантиране на ефективното изпълнение на помощта на Общността и защитата на финансовите интереси на Общността.
4. По отношение на децентрализираното управление, Комисията може да реши да използва процедури на доставка или отпускане на безвъзмездни средства на страната или региона партньор, бенефициер, при условие че:
а)
процедурите на страната или региона партньор,бенефициер задоволяват принципите на прозрачност, пропорционалност, равно третиране и недискриминация и предотвратяват всеки конфликт на интереси;
б)
страната или региона партньор,бенефициер се задължава да проверява редовно дали операциите, финансирани от бюджета на Общността са правилно изпълнени, да предприема уместни мерки, за да предотвратява нередности и измами и, при необходимост, да заведе съдебен иск, за да възстанови незаконно платени средства.
Член 19
Бюджетни ангажименти
1. Бюджетните ангажименти се поемат на основата на решения, взети от Комисията в съответствие с член 9, параграф 6, член 12, параграф 1, член 13, параграф 1 и член 16, параграф 2.
2. Бюджетните ангажименти за мерки, които продължават в няколко финансови години, могат да бъдат разделени на годишни вноски, разхвърляни в продължение на няколко години.
3. Финансирането на Общността може да приеме една от следните правни форми, inter alia: споразумения за финансиране, договори за отпускане на безвъзмездни средства, договори за доставки, трудови договори.
Член 20
Защита на финансовите интереси на Общността
1. Всякакви споразумения в резултат на настоящия регламент съдържат разпоредби, които гарантират защитата на финансовите интереси на Общността, и по-специално по отношение на нередностите, измамите, корупцията и всякаква друга нелегална дейност, в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 г. относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности (12), Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета от 11 ноември 1996 г. относно контрола и проверките на място, извършвани от Комисията за защита на финансовите интереси на Европейските общности срещу измами и други нередности (13) и Регламент (ЕО) № 1073/1999 на Европейския парламент и на Съвета от 25 май 1999 г. относно разследванията, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (OLAF) (14).
2. Споразуменията оправомощават изрично Комисията и Сметната палата да извършват одити, включително одити по документи или одит на място на всеки изпълнител или подизпълнител, който е получил средства на Общността. Те също изрично упълномощават Комисията да извършва проверки и инспекции на място, както е предвидено в Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96.
3. Всички договори, произтичащи от изпълнението на помощта на Общността, гарантират правата на Комисията и на Сметната палата съгласно параграф 2 по време на и след изпълнението на договорите.
Член 21
Участие в тръжни процедури и договори
1. Участието във възлагане на обществени поръчки или отпускане на безвъзмездни средства, финансирани съгласно настоящия регламент, е отворено за всички физически лица, които са граждани на, и юридически лица, установени в държава-членка на Общността, страна, която е бенефициер по настоящия регламент, страна, която е бенефициер на инструмент за предприсъединителна помощ, определен с Регламент (ЕО) № 1085/2006 на Съвета от 17 юли 2006 г., за създаване на Инструмент за предприсъединителна помощ (15), или държава-членка на ЕИП.
2. Комисията може, в надлежно обосновани случаи, да разреши участието на физически лица, които са граждани на, и юридически лица, установени в, страна с традиционни икономически, търговски или географски връзки със съседните страни, и използването на доставки и материали с различен произход.
3. Участието във възлагането на обществени поръчки или отпускане на безвъзмездни средства, финансирани съгласно настоящия регламент, е отворено също за всички физически лица, които са граждани на, или юридически лица, установени във всяка страна, различна от тези посочени в параграф 1, всеки път когато има установен взаимен достъп до външната им помощ. Взаимен достъп се предоставя всеки път, когато страна предостави допустимост при равни условия на държавите-членки и на разглежданата страна получател.
Взаимен достъп до външната помощ на Общността се установява посредством специфично решение относно дадена страна или дадена регионална група от страни. Това решение се приема от Комисията в съответствие с процедурата, посочена в член 26, параграф 2 и е в сила за минимален период от една година.
Предоставянето на взаимен достъп до външната помощ на Общността се базира на сравнение между Общността и други донори и се разполага на секторно ниво или на ниво цялата страна, независимо дали става въпрос за донор или за страна получател. Решението за предоставяне на тази взаимност на страна донор се базира на прозрачност, последователност и пропорционалност на помощта, предоставена от този донор, включително нейния качествен и количествен характер. Страните бенефициери са консултирани в рамките на процеса, описан в настоящия параграф.
4. Участието във възлагане на обществени поръчки или отпускане на безвъзмездни средства, финансирани съгласно настоящия регламент, е отворено за международни организации.
5. Експертите, предложени в рамките на процедурите за възлагане на обществени поръчки, не е необходимо да съответстват на правилата за националност, определени по-горе.
6. Всички доставки и материали, закупени съгласно договори, финансирани в рамките на настоящия регламент, са с произход от Общността или страна, допустима съгласно настоящия член. Терминът „произход“ по смисъла на настоящия регламент се определя в съответното законодателство на Общността относно правила за произход за митнически цели.
7. Комисията може, в надлежно обосновани извънредни случаи, да разреши участието на физически лица, които са граждани на, и юридически лица, установени в, страни, различни от тези, посочени в параграфи 1, 2 и 3, или закупуването на доставки и материали с произход, различен от този, определен в параграф 6. Дерогации могат да бъдат оправдани на базата на неналичност на продукти и услуги на пазарите на разглежданите страни, при изключителна спешност, или ако правилата за допустимост рискуват да направят изключително трудно или невъзможно, реализирането на проект, програма или действие.
8. Когато финансиране на Общността обхваща операция, изпълнена от международна организация, участие в съответните договорни процедури е отворено за всички физически или юридически лица, които отговарят на условията по силата на параграфи 1, 2 и 3, както и за всички физически или юридически лица, които отговарят на изискванията съгласно правилата на тази организация, като се гарантира еднакво третиране за всички донори. Същите правила се прилагат по отношение на доставки, материали и експерти.
Когато финансиране на Общността обхваща операция, съфинансирана с държава-членка, с трета страна, която е предмет на взаимност, както е определено в параграф 3, или с регионална организация, участието в подходящите договорни процедури е отворено за всички физически или юридически лица, които отговарят на условията по силата на параграфи 1, 2 и 3, както и за всички физически или юридически лица, които отговарят на изискванията съгласно правилата на тази държава-членка, трета страна или регионална организация. Същите правила се прилагат по отношение на доставки, материали и експерти.
9. Когато помощта на Общността се управлява съгласно настоящия регламент от съвместен управителен орган, както е посочено в член 10, правилата за доставка са тези, определени в правилата за изпълнение, посочени в член 11.
10. Участниците в тръжни процедури, които са получили договори съгласно настоящия регламент, зачитат основни трудови стандарти, както е определено в съответните конвенции на Международната организация на труда.
11. Параграфи 1-10 не накърняват участието на категории допустими организации по характер или по местоположение, по отношение на целите на действието.
Член 22
Предварително финансиране
Лихвите, генерирани от плащания на предварително финансиране на бенефициери, се приспадат от крайното плащане.
Член 23
Средства, предоставени на ЕИБ или на други финансови посредници
1. Средствата, посочени в член 15, параграф 2, буква в) се управляват от финансови посредници, от ЕИБ или от всяка друга банка или организация, която е в състояние да ги управлява.
2. Комисията приема разпоредби за изпълнение на параграф 1, на база случай по случай, за да се обхване разпределението на риска, възнаграждението на посредника, отговорен за изпълнението, използването и възстановяването на печалби върху средствата, и приключване на операцията.
Член 24
Оценяване
1. Комисията оценява редовно резултатите на географските и презгранични политики и програми, и на секторни политики и ефективността на програмирането, за да установи дали целите са изпълнени, което да ѝ позволи да формулира препоръки с оглед подобряване на бъдещи операции.
2. Комисията изпраща, за обсъждане, отчети със съществени оценки на Комитета, посочен в член 26. Тези отчети и обсъждания са обратна връзка при концепцията на програмите и разпределението на ресурсите.
ДЯЛ V
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 25
Годишен отчет
Комисията проучва напредъка по изпълнение на мерките, взети съгласно настоящия регламент и представя на Европейския парламент и на Съвета годишен отчет за изпълнението на помощта на Общността. Този отчет се изпраща също на Европейския икономически и социален комитет и на Комитета на регионите. Съдържа информация за предишната година относно финансираните мерки, резултатите от дейностите по мониторинг и оценяване и изпълнението на бюджетните ангажименти и плащания, разбити по страни, региони и сектори на сътрудничество.
Член 26
Комитет
1. Комисията се подпомага от комитет.
2. При позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 4 и 7 от Решение 1999/468/ЕО.
Периодът, определен в член 4, параграф 3 от Решение 1999/468/ЕО, се определя на 30 дни.
3. Комитетът приема свой процедурен правилник.
4. Наблюдател от ЕИБ участва в заседанията на комитета по отношение на въпроси, засягащи ЕИБ.
5. За да улесни диалога с Европейския парламент, Комисията информира редовно Европейския парламент за заседанията на комитета и предоставя съответните документи, включително дневен ред, проект на мерки и кратки протоколи на срещите, в съответствие с член 7, параграф 3 от Решение 1999/468/ЕО.
Член 27
Участие на трета страна, неизброена в приложението
1. За да гарантира съгласуваността и ефективността на помощта на Общността, Комисията може да реши, при приемане на програми за действие от вида, посочен в член 12 или на специалните мерки, посочени в член 13, че страни, територии и региони, които са допустими за помощ съгласно други инструменти за външна помощ на Общността и Европейския фонд за развитие, са допустими за мерки съгласно настоящия регламент, ако изпълняваните проект или програма са от глобален, регионален или презграничен характер.
2. В стратегическите документи, посочени в член 7, може да се предвиди този метод на възможност за финансиране.
3. Разпоредбите на член 14 относно допустимост и разпоредбите на член 21 относно участие в процедури на доставка се приспособяват, за да се позволи на разглежданите страни, територии или региони да вземат участие.
4. По отношение на програми, финансирани съгласно разпоредбите на различни инструменти за външна помощ на Общността, участието в процедури на доставка може да е отворено за всички физически и юридически лица, допустими съгласно различни инструменти.
Член 28
Спиране на помощта на Общността
1. Без да се накърняват разпоредбите относно спиране на помощ в споразумения за партньорство и сътрудничество и в споразумения за асоцииране със страни и региони партньори, когато страна партньор не спазва принципите, посочени в член 1, Съветът, с квалифицирано мнозинство, по предложение на Комисията, може да предприеме уместни стъпки по отношение на всяка помощ на Общността, предоставена на страната партньор съгласно настоящия регламент.
2. В тези случаи помощта на Общността се използва преди всичко за подкрепа на недържавни субекти за мерки, целящи да насърчат правата на човека и основните свободи, и да подкрепят процеса на демократизация в страни партньори.
Член 29
Финансов пакет
1. Финансовият пакет за прилагане на настоящия регламент за периода 2007-2013 г. е 11 181 000 000 EUR, разбити, както следва:
а)
минимум 95 % от финансовия пакет се разпределят за националните и многонационалните програми, посочени в член 6, параграф 1, буква а), i);
б)
до 5 % от финансовия пакет се разпределят за програмите за трансгранично сътрудничество, посочени в член 6, параграф 1, буква а), ii).
2. Годишните кредити се разрешават от бюджетния орган в границите на финансовата рамка.
Член 30
Преразглеждане
Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета до 31 декември 2010 г. отчет с оценка на прилагането на настоящия регламент през първите три години със, при необходимост, законодателно предложение, което въвежда необходимите изменения в него, включително във финансовата разбивка, посочена в член 29, параграф 1.
Член 31
Отмяна
1. Считано от 1 януари 2007 г., Регламенти (ЕИО) № 1762/92, (ЕО) № 1734/94 и (ЕО) № 1488/96 се отменят.
2. Отменените регламенти продължават да се прилагат за правни актове и ангажименти от годините преди бюджетната 2007 година.
Член 32
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2007 г. до 31 декември 2013 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 24 октомври 2006 година.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1638/2006
av den 24 oktober 2006
om fastställande av allmänna bestämmelser för upprättandet av ett europeiskt grannskaps- och partnerskapsinstrument
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 179 och 181a,
med beaktande av kommissionens förslag,
i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (1), och
av följande skäl:
(1)
I syfte att effektivisera gemenskapens externa bistånd föreslås en ny ram för planering och tillhandahållande av stödinsatser. Denna förordning är ett av de generella instrument som direkt understöder Europeiska unionens yttre politik.
(2)
Europeiska rådet bekräftade vid sitt möte i Köpenhamn den 12-13 december 2002 att utvidgningen av Europeiska unionen innebär en viktig möjlighet att föra förbindelserna med grannländerna framåt på en grund av gemensamma politiska och ekonomiska värderingar och att Europeiska unionen förblir fast besluten att undvika nya skiljelinjer i Europa och att främja stabilitet och välstånd inom och bortom Europeiska unionens nya gränser.
(3)
Europeiska rådet upprepade vid sitt möte i Bryssel den 17-18 juni 2004 den vikt som det fäster vid förstärkt samarbete med dessa grannar, på grundval av partnerskap och gemensamt egenansvar samt gemensamma värderingar i fråga om demokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna.
(4)
De privilegierade förbindelserna mellan Europeiska unionen och dess grannar bör bygga på åtaganden när det gäller gemensamma värderingar, inbegripet demokratins principer, rättstatsprincipen, goda styrelseformer och respekt för de mänskliga rättigheterna samt uppslutning kring principerna om marknadsekonomi, öppen, regelbaserad och rättvis handel, hållbar utveckling och fattigdomsminskning.
(5)
Det är viktigt att stöd genom denna förordning tillhandahålls i överensstämmelse med de internationella avtal och internationella konventioner i vilka gemenskapen, medlemsstaterna och partnerländerna är parter, och att det stödet ges med hänsyn till de allmänna principer i internationell rätt som är allmänt accepterade av parterna.
(6)
I östra Europa och i södra Kaukasien utgör partnerskaps- och samarbetsavtalen grunden för de avtalsmässiga förbindelserna. I Medelhavsområdet utgör Europa-Medelhavspartnerskapet (Barcelonaprocessen) en regional ram för samarbete, som kompletteras av ett nät av associeringsavtal.
(7)
Inom den europeiska grannskapspolitiken fastställer Europeiska unionen och partnerländerna ett antal prioriteringar gemensamt, vilka sedan införlivas i en rad gemensamt överenskomna handlingsplaner som täcker en rad centrala områden för särskilda insatser, inbegripet politisk dialog och reform, handel och ekonomisk reform, rättvis social och ekonomisk utveckling, rättsliga och inrikes frågor, energi, transport, informationssamhället, miljö, forskning och innovation, utveckling av det civila samhället samt kontakter mellan människor. Framsteg när det gäller att genomföra dessa prioriteringar kommer att bidra till att förverkliga partnerskaps- och samarbetsavtalens och associeringsavtalens fulla potential.
(8)
För att kunna stödja partnerländernas uppslutning kring gemensamma värderingar och principer och deras ansträngningar att genomföra handlingsplanerna bör gemenskapen kunna ge dessa länder bistånd och stödja olika former av samarbete dem emellan och mellan dem och medlemsstaterna med målet att bygga upp ett område med gemensam stabilitet, säkerhet och välstånd genom en omfattande ekonomisk integration och ett omfattande politiskt samarbete.
(9)
Ett viktigt mål för gemenskapens stöd är att främja politiska, ekonomiska och sociala reformer i alla grannländer. I Medelhavsområdet kommer man att arbeta för att uppnå detta mål inom ramen för den del av det strategiska partnerskapet med Medelhavsområdet och Mellanöstern som avser Medelhavsområdet. De relevanta delarna av Europeiska unionens strategi för Afrika kommer att beaktas i förbindelserna med grannländerna i Nordafrika.
(10)
Det är viktigt att det stöd som kommer att tillhandahållas utvecklingsländerna bland grannländerna inom den ram som fastställs i Europeiska grannskapspolitiken bör överensstämma med målen och principerna för Europeiska gemenskapens utvecklingspolitik i enlighet med den gemensamma förklaringen ”Europeiskt samförstånd om utveckling” (2) som antogs den 20 december 2005 av rådet och företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet, Europaparlamentet och kommissionen.
(11)
Europeiska unionen och Ryssland har beslutat att utveckla sitt särskilda strategiska partnerskap genom att skapa fyra gemensamma områden, och gemenskapsstöd kommer att användas för att stödja utvecklingen av detta partnerskap och att främja gränsöverskridande samarbete vid gränsen mellan Ryssland och dess grannar i Europeiska unionen.
(12)
Den nordliga dimensionen utgör en ram för samarbetet mellan Europeiska unionen, Ryssland, Norge och Island, och det är viktigt att ekonomiskt bistånd från gemenskapen även används till att stödja verksamhet som bidrar till genomförandet av denna ram. De nya målen med denna politik kommer att fastställas i en politisk förklaring och ett politiskt ramdokument som kommer att utarbetas på grundval av de riktlinjer som godkändes av ministermötet om den nordliga dimensionen den 21 november 2005.
(13)
När det gäller partnerländerna i Medelhavsområdet bör stöd ges och samarbete äga rum inom ramen för det Europa-Medelhavspartnerskap som inrättades genom Barcelonaförklaringen av den 28 november 1995 och som bekräftades på tioårsdagen av Europa-Medelhavstoppmötet den 28 november 2005, varvid hänsyn bör tas till den överenskommelse som nåddes i det sammanhanget om att senast 2010 upprätta ett frihandelsområde för varor och inleda en asymmetrisk liberaliseringsprocess.
(14)
Det är viktigt att främja samarbete såväl vid Europeiska unionens yttre gräns som partnerländerna emellan, särskilt dem som ligger varandra nära geografiskt.
(15)
För att undvika att det uppstår nya skiljelinjer är det särskilt viktigt att undanröja hinder mot ett effektivt gränsöverskridande samarbete längs Europeiska unionens yttre gränser. Det gränsöverskridande samarbetet bör bidra till integrerad och hållbar regional utveckling i angränsande gränsregioner och en harmonisk regional integration i hela gemenskapen och med grannländerna. Detta mål kan bäst uppnås genom att man kombinerar mål för den yttre politiken med miljömässigt hållbar ekonomisk och social sammanhållning.
(16)
För att man skall kunna bistå partnerländerna i grannskapet att uppnå sina mål och för att främja samarbete mellan dem och medlemsstaterna är det önskvärt att upprätta ett enda politikstyrt instrument som ersätter en rad befintliga instrument. Därigenom säkerställs enhetlighet och programplanering och förvaltning av stödet förenklas.
(17)
Detta instrument bör även stödja gränsöverskridande samarbete mellan partnerländerna och medlemsstaterna och ge betydande effektivitetsvinster genom att verksamheten bedrivs via en enda förvaltningsmekanism och med en enda uppsättning förfaranden. Man bör utnyttja erfarenheter från genomförandet av grannskapsprogram under perioden 2004-2006 och verka enligt sådana principer som flerårig programplanering, partnerskap och samfinansiering.
(18)
Det är viktigt att de gränsregioner som tillhör länder i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) och som för närvarande deltar i ett gränsöverskridande samarbete mellan medlemsstater och partnerländer får fortsätta att göra detta på grundval av sina egna resurser.
(19)
I denna förordning fastställs för perioden 2007-2013 en finansieringsram som utgör den särskilda referensen för budgetmyndigheten enligt punkt 37 i det interinstitutionella avtalet mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen om budgetdisciplin och sund ekonomisk förvaltning (3).
(20)
De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning bör antas enligt rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (4).
(21)
Förvaltningsförfarandet bör användas när tillämpningsbestämmelser för det gränsöverskridande samarbetet fastställs och när det antas strategidokument, handlingsprogram och särskilda åtgärder som inte tas upp i strategidokument och vars värde överstiger tröskelnivån på 10 000 000 EUR.
(22)
Eftersom målen för denna förordning, nämligen att främja närmare samarbete och gradvis ekonomisk integration mellan Europeiska unionen och dess grannländer inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför, på grund av insatsens omfattning, bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.
(23)
Denna förordning gör det nödvändigt att upphäva rådets förordningar (EEG) nr 1762/92 av den 29 juni 1992 om genomförandet av protokollen om ekonomiskt och tekniskt samarbete som slutits av gemenskapen med icke-medlemsländer i Medelhavsområdet (5), (EG) nr 1734/94 av den 11 juli 1994 om ekonomiskt och tekniskt samarbete med Västbanken och Gaza (6) och (EG) nr 1488/96 av den 23 juli 1996 om finansiella och tekniska stödåtgärder (Meda) för reformering av ekonomiska och sociala strukturer inom ramen för partnerskapet mellan Europa och Medelhavsområdet (7). Denna förordning kommer likaså att ersätta rådets förordning (EG, Euratom) nr 99/2000 av den 29 december 1999 om bistånd till partnerstaterna i Östeuropa och Centralasien (8), vilken upphör att gälla den 31 december 2006.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
AVDELNING I
MÅL OCH PRINCIPER
Artikel 1
Syfte och tillämpningsområde
1. Genom denna förordning upprättas ett grannskaps- och partnerskapsinstrument genom vilket gemenskapsstöd skall ges till utvecklingen av ett område med välstånd och god grannsämja mellan Europeiska unionen och de länder och territorier som förtecknas i bilagan (nedan kallade ”partnerländerna”).
2. Gemenskapsstödet skall användas till gagn för partnerländerna. Gemenskapsstödet får användas till ömsesidig nytta för medlemsstaterna och partnerländerna och deras regioner i syfte att främja sådant gränsöverskridande samarbete och samarbete mellan olika regioner som avses i artikel 6.
3. Europeiska unionen bygger på de grundläggande värderingarna frihet, demokrati, respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna samt rättsstatsprincipen och strävar efter att genom dialog och samarbete främja partnerländernas uppslutning kring dessa värderingar.
Artikel 2
Gemenskapsstödets räckvidd
1. Gemenskapsstödet skall främja ökat samarbete och en gradvis ekonomisk integration mellan Europeiska unionen och partnerländerna och särskilt genomförandet av partnerskaps- och samarbetsavtal, associeringsavtal eller andra befintliga eller framtida avtal. Det skall även uppmuntra partnerländerna att göra insatser för att främja goda styrelseformer och en rättvis social och ekonomisk utveckling.
2. Gemenskapsstödet skall användas för att främja åtgärder inom följande samarbetsområden:
a)
Främjande av politisk dialog och reform.
b)
Främjande av tillnärmning av lagstiftning för att höja standarden inom alla relevanta områden, särskilt för att främja partnerländernas gradvisa deltagande på den inre marknaden samt ökad handel.
c)
Stärkande av nationella institutioner och organ med ansvar för utarbetandet och det faktiska genomförandet av politiken på de områden som omfattas av associeringsavtal, partnerskaps- och samarbetsavtal och andra multilaterala avtal i vilka gemenskapen och/eller dess medlemsstater och partnerländer är parter och vars syfte är att uppnå de mål som anges i denna artikel.
d)
Främjande av rättsstatsprincipen och goda styrelseformer, inbegripet insatser för att öka effektiviteten i den offentliga förvaltningen och opartiskheten och effektiviteten inom rättsväsendet samt stöd till insatser mot korruption och bedrägerier.
e)
Främjande av alla aspekter av hållbar utveckling.
f)
Genomförande av regionala och lokala utvecklingsåtgärder i både landsbygds- och stadsområden för att minska obalanser och förbättra den regionala och lokala utvecklingskapaciteten.
g)
Främjande av miljöskydd, naturvård och hållbar förvaltning av naturresurserna, inbegripet sötvatten och marina resurser.
h)
Stöd till strategier för att minska fattigdomen för att bidra till att uppnå FN:s millennieutvecklingsmål.
i)
Stöd till strategier för att främja social utveckling, social integration, jämställdhet, icke-diskriminering, sysselsättning och social trygghet, inbegripet skydd av migrerande arbetstagare, social dialog samt respekt för fackliga rättigheter och grundläggande arbetsnormer, inbegripet när det gäller barnarbete.
j)
Stöd till strategier för att främja hälsa, utbildning och yrkesutbildning, vilket inte enbart inbegriper åtgärder för att bekämpa de svåraste överförbara och icke-överförbara sjukdomarna och störningarna, utan också tillgången till tjänster och utbildning på hälsoområdet, inbegripet reproduktiv hälsa och spädbarnsvård för flickor och kvinnor.
k)
Främjande och skydd av de mänskliga rättigheterna och de grundläggande fri- och rättigheterna, inbegripet kvinnors och barns rättigheter.
l)
Stöd till demokratiseringsprocessen, bland annat genom att stärka den roll som det civila samhällets organisationer spelar och främja mediemångfald samt genom valövervakning och biträde i samband med val.
m)
Främjande av det civila samhällets utveckling och av icke-statliga organisationer.
n)
Främjande och utveckling av en marknadsekonomi, inbegripet åtgärder för att främja den privata sektorn och utvecklingen av små och medelstora företag, för att uppmuntra investeringar och främja världshandeln.
o)
Främjande av samarbetet inom energi-, telekommunikations- och transportsektorerna, inbegripet när det gäller sammankopplingar, nät och drift av dessa, och förbättring av säkerheten i samband med internationella transporter och energiåtgärder samt främjande av förnybara energikällor, effektivt energiutnyttjande och miljövänliga transporter.
p)
Stöd till åtgärder som syftar till att öka livsmedelssäkerheten för medborgarna, särskilt åtgärder på de sanitära och fytosanitära områdena.
q)
Åtgärder som säkerställer effektiv och säker gränsförvaltning.
r)
Stöd till reformer och förstärkning av kapaciteten på området för rättsliga och inrikes frågor, inbegripet i asyl-, migrations- och återtagandefrågor samt frågor som gäller bekämpning och förebyggande av människohandel, terrorism och organiserad brottslighet, inbegripet dess finansiering, penningtvätt och skattebedrägeri.
s)
Stöd till administrativt samarbete för att öka öppenheten och informationsutbytet på beskattningsområdet i avsikt att bekämpa skatteflykt och skatteundandragande.
t)
Främjande av deltagande i gemenskapens verksamhet inom forskning och innovation.
u)
Främjande av samarbete mellan medlemsstaterna och partnerländerna inom högre utbildning och när det gäller rörlighet bland lärare, forskare och studerande.
v)
Främjande av mångkulturell dialog, kontakter mellan människor, inbegripet förbindelser med invandrargrupper som bor i medlemsstaterna, samarbete mellan civilsamhällen och kulturinstitutioner samt ungdomsutbyten.
w)
Stöd till samarbete som syftar till att skydda det historiska arvet och kulturarvet samt främjan dess utvecklingsmöjligheter, inbegripet genom turism.
x)
Stöd till partnerländernas deltagande i gemenskapens program och organ.
y)
Stöd till gränsöverskridande samarbete genom gemensamma lokala initiativ för att främja hållbar ekonomisk, social och miljömässig utveckling i gränsregionerna och integrerad territoriell utveckling över gemenskapens yttre gränser.
z)
Främjande av regionalt och subregionalt samarbete och integration, inbegripet där så är lämpligt, med länder som inte är berättigade till gemenskapsstöd enligt denna förordning.
aa)
Stöd i efterkrissituationer, inbegripet stöd till flyktingar och fördrivna personer samt stöd till katastrofberedskap.
bb)
Incitament till kommunikation och främjande av utbyte bland partnerländerna när det gäller åtgärder och verksamhet som finansieras inom ramen för programmen.
cc)
Åtgärder för att ta itu med gemensamma tematiska utmaningar på områden av gemensamt intresse och alla andra eventuella mål som är förenliga med denna förordnings tillämpningsområde.
Artikel 3
Politisk ram
1. Partnerskaps- och samarbetsavtalen, associeringsavtalen och andra befintliga eller framtida avtal genom vilka förbindelser upprättas med partnerländer samt relevanta meddelanden från kommissionen och rådets slutsatser med riktlinjer för Europeiska unionens politik gentemot dessa länder, skall utgöra en övergripande politisk ram för programplaneringen av gemenskapsstöd enligt denna förordning. Gemensamt överenskomna handlingsplaner eller andra likvärdiga dokument skall utgöra den centrala referenspunkten för de prioriteringar som skall fastställas för gemenskapsstödet.
2. Om det inte finns några avtal i enlighet med punkt 1 mellan Europeiska unionen och partnerländerna, får gemenskapsstöd ges när det är lämpligt för att fullfölja Europeiska unionens politiska mål, och det skall då planeras utifrån dessa mål.
Artikel 4
Komplementaritet, partnerskap och samfinansiering
1. Gemenskapsstöd enligt denna förordning skall i regel utgöra ett komplement till eller bidra till motsvarande nationella, regionala eller lokala strategier och åtgärder.
2. Gemenskapsstöd enligt denna förordning skall i regel fastställas i partnerskap mellan kommissionen och stödmottagarna. Partnerskapet skall där så är lämpligt inbegripa nationella, regionala och lokala myndigheter, näringslivets och arbetsmarkandens organisationer, det civila samhället och andra relevanta organ.
3. Mottagarländerna skall där så är lämpligt involvera relevanta samarbetspartner på lämplig territoriell nivå, särskilt på regional och lokal nivå, i arbetet med att förbereda, genomföra och övervaka program och projekt.
4. Gemenskapsstöd enligt denna förordning skall i regel samfinansieras av mottagarländerna genom offentliga medel, bidrag från stödmottagarna eller andra källor. Kraven på samfinansiering får upphävas i vederbörligen motiverade fall och när detta är nödvändigt för att stödja utvecklingen av det civila samhället och av icke-statliga aktörer i samband med åtgärder som syftar till att främja de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna och att stödja demokratiseringen.
Artikel 5
Samstämmighet, kompatibilitet och samordning
1. De program och projekt som finansieras enligt denna förordning skall överensstämma med Europeiska unionens politik på andra områden. De skall vara förenliga med de avtal som ingåtts av gemenskapen och dess medlemsstater med partnerländerna och stå i överensstämmelse med åtaganden enligt multilaterala avtal och internationella konventioner i vilka de är parter, inbegripet åtaganden som gäller mänskliga rättigheter, demokrati och goda styrelseformer.
2. Kommissionen och medlemsstaterna skall se till att det råder samstämmighet mellan gemenskapsstöd enligt denna förordning och finansiellt stöd som ges av gemenskapen och medlemsstaterna via andra interna och externa finansiella instrument och av Europeiska investeringsbanken (EIB).
3. Kommissionen och medlemsstaterna skall se till att det råder samordning av sina respektive stödprogram i syfte att öka effektiviteten och verkningsgraden vid tillhandahållandet av stöd i enlighet med de riktlinjer som fastställts för att förstärka den operativa samordningen när det gäller externt bistånd och för harmonisering av strategier och förfaranden. Samordningen skall innefatta regelbundna samråd och ofta förekommande utbyten av relevant information under stödprocessens olika faser, särskilt på fältet, och skall utgöra ett centralt led i medlemsstaternas och gemenskapens programplaneringsprocesser.
4. Kommissionen skall tillsammans med medlemsstaterna vidta nödvändiga åtgärder för att se till att det sker en fullgod samordning och ett effektivt samarbete med multilaterala och regionala organisationer och enheter, exempelvis internationella finansinstitut, Förenta nationernas organ, fonder och program samt givare utanför Europeiska unionen.
AVDELNING II
PROGRAMPLANERING OCH MEDELSTILLDELNING
Artikel 6
Typ av program
1. Gemenskapsstöd enligt denna förordning skall genomföras inom ramen för följande:
a)
strategidokument som omfattar ett eller flera länder och som avser gränsöverskridande samarbete och fleråriga vägledande program enligt artikel 7, som inbegriper följande:
i)
Program som omfattar ett eller flera länder och avser stöd till ett partnerland eller regionalt eller subregionalt samarbete mellan två eller flera partnerländer, i vilket medlemsstaterna får delta.
ii)
Program för gränsöverskridande samarbete mellan en eller flera medlemsstater och ett eller flera partnerländer som äger rum i regioner i anslutning till deras gemensamma del av gemenskapens yttre gräns.
b)
Gemensamma operativa program för gränsöverskridande samarbete enligt artikel 9, årliga handlingsprogram enligt artikel 12 och särskilda åtgärder enligt artikel 13.
2. Program som omfattar flera länder kan omfatta åtgärder för regionöverskridande samarbete. I denna förordning skall med regionöverskridande samarbete avses ett samarbete mellan medlemsstater och partnerländer som skall vara inriktat på att möta gemensamma utmaningar, avsett att gagna alla parter och kunna genomföras var som helst på medlemsstaternas och partnerländernas territorium.
Artikel 7
Programplanering och medelstilldelning
1. För program som omfattar ett eller flera länder skall strategidokument antas i enlighet med förfarandet i artikel 26.2. Strategidokumenten skall avspegla den politiska ramen och de handlingsplaner som avses i artikel 3 och vara förenliga med de principer och villkor som fastställs i artiklarna 4 och 5. Strategidokument skall upprättas för en period som är förenlig med de prioriteringar som fastställs i den politiska ramen, och de skall innehålla fleråriga vägledande program med vägledande fleråriga finansiella anslag och prioriterade mål för varje land eller region i överensstämmelse med dem som anges i artikel 2.2. Strategidokumenten skall ses över efter halva tiden eller när det visar sig nödvändigt och får revideras i enlighet med förfarandet i artikel 26.2.
2. Vid fastställandet av program som omfattar ett eller flera länder skall kommissionen utifrån öppna och objektiva kriterier bestämma anslagen till vart och ett av programmen med beaktande av det berörda landets eller den berörda regionens särdrag och behov, ambitionsnivån för Europeiska unionens partnerskap med ett visst land, framstegen med att genomföra överenskomna mål, inbegripet när det gäller styrning och reformer, samt landets förmåga att förvalta och utnyttja gemenskapsstöd.
3. Enbart när det gäller gränsöverskridande samarbete och med sikte på att fastställa den förteckning över gemensamma operativa program som avses i artikel 9.1, de vägledande fleråriga anslagen och de territoriella enheter som är berättigade att delta i varje program, skall ett eller, vid behov, flera strategidokument antas i enlighet med förfarandet i artikel 26.2. Dessa strategidokument skall utarbetas med hänsyn till principerna och villkoren i artiklarna 4 och 5 och skall i princip omfatta en period på högst sju år från och med den 1 januari 2007 till och med den 31 december 2013.
4. Kommissionen skall bestämma vilka medel som skall anslås till de gränsöverskridande samarbetsprogrammen med hänsyn till objektiva kriterier såsom folkmängden i de stödberättigade områdena och andra faktorer som påverkar samarbetets intensitet, inbegripet gränsområdenas särdrag och förmåga att förvalta och tillgodogöra sig gemenskapsstöd.
5. Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf) skall bidra till de program för gränsöverskridande samarbete som upprättats och genomförts enligt bestämmelserna i denna förordning. Bidraget från Eruf till åtgärder vid gränsen till partnerländer fastställs i de relevanta bestämmelserna i rådets förordning (EG) nr 1083/2006 av den 11 juli 2006 om allmänna bestämmelser om Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden och Sammanhållningsfonden (9).
6. I händelse av kris eller hot mot demokratin, rättsstatsprincipen, de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna eller vid naturkatastrofer eller katastrofer orsakade av människan får ett brådskande förfarande tillgripas för att genomföra en särskild översyn av strategidokumenten. Översynen skall garantera samstämmighet mellan det gemenskapsstöd som ges enligt denna förordning och stöd som ges enligt andra finansiella instrument, inbegripet Europaparlamentets och rådets förordning EG, Euratom om införandet av ett stabilitetsinstrument (10).
AVDELNING III
GRÄNSÖVERSKRIDANDE SAMARBETE
Artikel 8
Geografiska kriterier för stödberättigande
1. De program för gränsöverskridande samarbete som avses i artikel 6.1 a ii får omfatta följande gränsregioner:
a)
Alla territoriella enheter som motsvarar Nuts 3-nivå eller likvärdig nivå utmed landgränserna mellan medlemsstater och partnerländer.
b)
Alla territoriella enheter som motsvarar Nuts 3-nivå eller likvärdig nivå utmed sjöförbindelser av större betydelse.
c)
Alla territoriella enheter i kustområden som motsvarar Nuts 2-nivå eller likvärdig nivå som gränsar till ett avrinningsområde som är gemensamt för medlemsstaterna och partnerländerna.
2. För att se till att det befintliga samarbetet fullföljs och i andra motiverade fall får territoriella enheter som gränsar till dem som avses i punkt 1 delta i gränsöverskridande samarbetsprogram på de villkor som fastställs i de strategidokument som avses i artikel 7.3.
3. När program fastställs i enlighet med punkt 1 b får kommissionen, i samförstånd med partnerna, föreslå att deltagandet i samarbetet utsträcks till att omfatta hela den territoriella enhet på Nuts 2-nivå på vars område den territoriella enheten på Nuts 3-nivå är belägen.
4. Förteckningen över sjöförbindelser av större betydelse skall fastställas av kommissionen i de strategidokument som avses i artikel 7.3 på grundval av avstånd och andra relevanta geografiska och ekonomiska kriterier.
Artikel 9
Programplanering
1. Gränsöverskridande samarbete enligt denna förordning skall genomföras inom ramen för fleråriga program som avser samarbete rörande en gräns eller en grupp av gränser och som omfattar fleråriga åtgärder som är inriktade på en sammanhängande uppsättning prioriteringar och som kan genomföras med gemenskapsstöd (nedan kallade ”gemensamma operativa program”). De gemensamma operativa programmen skall bygga på de strategidokument som avses i artikel 7.3.
2. De gemensamma operativa programmen för landgränser och sjöförbindelser av större betydelse skall upprättas för varje enskild gräns på lämplig territoriell nivå och inbegripa territoriella enheter som tillhör en eller flera medlemsstater och en eller flera partnerländer och som kan komma i fråga för stöd.
3. De gemensamma operativa programmen för avrinningsområden skall vara multilaterala och inbegripa territoriella enheter som gränsar till ett gemensamt avrinningsområde som tillhör flera deltagande länder, inbegripet minst en medlemsstat och ett partnerland, med beaktande av de institutionella systemen och partnerskapsprincipen. De kan inbegripa bilateral verksamhet till stöd för samarbete mellan en medlemsstat och ett partnerland. Dessa program skall vara nära samordnade med transnationella samarbetsprogram som har en delvis överlappande geografisk täckning och som inrättats i Europeiska unionen i enlighet med förordning (EG) nr 1083/2006.
4. Gemensamma operativa program skall upprättas av de berörda medlemsstaterna och partnerländerna på lämplig territoriell nivå i enlighet med deras institutionella system och med beaktande av den partnerskapsprincip som avses i artikel 4. De skall i regel omfatta en sjuårsperiod från och med den 1 januari 2007 till och med den 31 december 2013.
5. Andra länder än de deltagande länder som gränsar till ett gemensamt avrinningsområde där ett gemensamt operativt program håller på att upprättas får knytas till det gemensamma operativa programmet och erhålla gemenskapsstöd på villkoren i de tillämpningsbestämmelser som avses i artikel 11.
6. Inom ett år från den dag då de strategidokument som avses i artikel 7.3 har antagits skall de deltagande länderna för kommissionen gemensamt lägga fram förslag till gemensamma operativa program. Kommissionen skall anta varje gemensamt operativt program efter att ha bedömt om det är förenligt med denna förordning och med tillämpningsbestämmelserna.
7. De gemensamma operativa programmen får på initiativ av de deltagande länderna, de deltagande gränsregionerna eller kommissionen ses över med hänsyn till ändringar när det gäller prioriteringarna för samarbetet, socioekonomisk utveckling, resultaten av genomförandet av åtgärderna och slutsatserna från övervaknings- och utvärderingsprocessen och med hänsyn till behovet av att justera tillgängliga stödbelopp och omfördela resurserna.
8. Efter det att de gemensamma operativa programmen har antagits skall kommissionen ingå en finansieringsöverenskommelse med partnerländerna i enlighet med de relevanta bestämmelserna i rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget (11). Finansieringsöverenskommelsen skall inbegripa de rättsliga bestämmelser som krävs för att genomföra det gemensamma operativa programmet och bör även undertecknas av den gemensamma förvaltningsmyndighet som avses i artikel 10.
9. De deltagande länderna skall, med beaktande av partnerskapsprincipen, gemensamt välja ut de åtgärder som överensstämmer med prioriteringarna och åtgärderna i det gemensamma operativa program som skall få gemenskapsstöd.
10. I särskilda och vederbörligen motiverade fall, då
a)
ett gemensamt operativt program inte kan upprättas på grund av problem som uppstår i förbindelserna mellan de deltagande länderna eller mellan Europeiska unionen och ett partnerland,
b)
de deltagande länderna inte har förelagt kommissionen ett gemensamt operativt program senast den 30 juni 2010,
c)
partnerlandet inte undertecknar finansieringsöverenskommelsen senast i slutet av året efter programmets antagande,
d)
det gemensamma operativa programmet inte kan genomföras på grund av problem i förbindelserna mellan deltagande länder,
skall kommissionen, efter samråd med den eller de berörda medlemsstaterna, vidta de åtgärder som krävs för att göra det möjligt för den berörda medlemsstaten att använda bidraget från Eruf till programmet i enlighet med förordning (EG) nr 1083/2006.
Artikel 10
Förvaltning av programmen
1. De gemensamma operativa programmen skall i princip genomföras genom samfälld förvaltning av en gemensam förvaltningsmyndighet som skall vara placerad i en medlemsstat. Den gemensamma förvaltningsmyndigheten får biträdas av ett gemensamt tekniskt sekretariat.
2. De deltagande länderna får föreslå kommissionen att den gemensamma förvaltningsmyndigheten placeras i ett partnerland, förutsatt att det utsedda organet är i stånd att till fullo tillämpa de kriterier som anges i de relevanta bestämmelserna i förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002.
3. I denna förordning avses med gemensam förvaltningsmyndighet varje offentlig eller privat myndighet eller offentligt eller privat organ, inbegripet staten själv, på nationell, regional eller lokal nivå, som utsetts gemensamt av den medlemsstat eller de medlemsstater och det partnerland eller de partnerländer som omfattas av ett gemensamt operativt program och som har finansiell och administrativ förmåga att förvalta gemenskapsstöd och rättslig kapacitet att ingå de avtal som krävs för tillämpningen av denna förordning.
4. Den gemensamma förvaltningsmyndigheten skall ha ansvar för att det gemensamma operativa programmet förvaltas och genomförs i enlighet med principen om sund teknisk och ekonomisk förvaltning och för att säkerställa transaktionernas laglighet och korrekthet. I detta syfte skall den införa lämpliga system och standarder för förvaltning, kontroll och redovisning.
5. Förvaltnings- och kontrollsystemet för ett gemensamt operativt program skall medföra att förvaltnings-, certifierings- och revisionsfunktionerna uppdelas på lämpligt sätt, antingen genom en ändamålsenlig funktionsuppdelning inom förvaltningsmyndigheten eller genom att separata certifierings- och revisionsorgan utses.
6. För att det gemensamma operativa programmet skall vara förberett på lämpligt sätt för genomförandet får kommissionen, efter antagandet av det gemensamma operativa programmet och före undertecknandet av finansieringsöverenskommelsen, ge den gemensamma förvaltningsmyndigheten tillstånd att använda delar av programmets medel för att börja finansiera viss programverksamhet, exempelvis förvaltningsmyndighetens driftskostnader, tekniskt stöd och andra förberedande åtgärder. De närmare villkoren för denna förberedande fas skall omfattas av de tillämpningsbestämmelser som avses i artikel 11.
Artikel 11
Tillämpningsbestämmelser
1. Tillämpningsbestämmelser med särskilda bestämmelser för tillämpningen av denna avdelning skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 26.2.
2. Tillämpningsbestämmelserna skall inbegripa frågor som samfinansieringsgrad, utarbetande av gemensamma operativa program, utseende av de gemensamma myndigheterna och fastställande av deras funktioner, fastställande av övervaknings- och urvalskommittéernas och det gemensamma sekretariatets roller och funktioner, stödberättigande utgifter, gemensamt projekturval, den förberedande etappen, teknisk och finansiell förvaltning av gemenskapsstöd, finansiell kontroll och revision, övervakning och utvärdering, synlighet och informationsåtgärder för potentiella stödmottagare.
AVDELNING IV
GENOMFÖRANDE
Artikel 12
Antagande av handlingsprogram
1. Handlingsprogram som utarbetas på grundval av de strategidokument som avses i artikel 7.1 skall normalt antas varje år i enlighet med förfarandet i artikel 26.2.
Kommissionen får undantagsvis, exempelvis om något handlingsprogram ännu inte har antagits, anta åtgärder som inte ingår i handlingsprogrammen, på grundval av de strategidokument och fleråriga vägledande program som avses i artikel 7 och enligt samma regler och villkor som gäller för handlingsprogrammen.
2. I handlingsprogrammen skall närmare anges uppsatta mål, åtgärdsområden, förväntade resultat, förvaltningsmetoder samt beräknat totalt finansieringsbelopp. De skall beakta erfarenheter från tidigare genomföranden av gemenskapsstöd. De skall innehålla en beskrivning av de åtgärder som skall finansieras, uppgift om finansieringsbelopp för varje åtgärd och en vägledande tidsplan för deras genomförande. De skall innehålla en definition av vilka slags resultatindikatorer som skall kontrolleras vid genomförandet av de åtgärder som finansieras inom programmet.
3. När det gäller gränsöverskridande samarbete skall kommissionen anta gemensamma program i enlighet med förfarandena i artikel 9.
4. Kommissionen skall för kännedom lägga fram handlingsprogrammen och de gemensamma programmen för gränsöverskridande samarbete för Europaparlamentet och medlemsstaterna senast en månad efter antagandet.
Artikel 13
Antagande av särskilda åtgärder som inte ingår i strategidokumenten och de fleråriga vägledande programmen
1. Vid oförutsedda och vederbörligen motiverade behov eller omständigheter skall kommissionen anta särskilda åtgärder som inte ingår i strategidokumenten eller de fleråriga vägledande programmen (nedan kallade ”särskilda åtgärder”).
Särskilda åtgärder får också användas för att finansiera insatser som kan underlätta övergången från katastrofbistånd till insatser för långsiktig utveckling, inbegripet insatser som syftar till att förbättra allmänhetens beredskap inför återkommande kriser.
2. Om beloppet för de särskilda åtgärderna överstiger 10 000 000 EUR, skall de antas av kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 26.2.
Det förfarande som avses i artikel 26.2 behöver inte tillgripas för ändringar av de särskilda åtgärderna, exempelvis för tekniska anpassningar, förlängning av genomförandeperioden, omfördelning av anslag inom ramen för den preliminära budgeten eller för ökning av budgeten med mindre än 20 % av den ursprungliga budgeten, förutsatt att ändringarna inte påverkar de ursprungliga mål som anges i kommissionens beslut.
3. För de särskilda åtgärderna skall närmare anges uppsatta mål, åtgärdsområden, förväntade resultat, förvaltningsmetoder samt beräknat totalt finansieringsbelopp. De skall innehålla en beskrivning av de åtgärder som skall finansieras, uppgift om finansieringsbelopp för varje åtgärd och en vägledande tidsplan för dess genomförande. De skall innehålla en definition av vilka slags resultatindikatorer som måste kontrolleras vid genomförandet av de särskilda åtgärderna.
4. Kommissionen skall till Europaparlamentet och medlemsstaterna för kännedom översända beslut om särskilda åtgärder vars värde inte överstiger 10 000 000 EUR, inom en månad från den dag då beslutet antogs.
Artikel 14
Stödberättigande
1. I samband med genomförande av åtgärdsprogram, gemensamma program för gränsöverskridande samarbete och särskilda åtgärder skall följande aktörer kunna komma i fråga för finansiellt stöd inom ramen för denna förordning:
a)
Partnerländer och partnerregioner och deras institutioner.
b)
Decentraliserade enheter i partnerländerna, såsom regioner, departement, provinser och kommuner.
c)
Gemensamma organ som inrättats av partnerländerna, partnerregionerna och gemenskapen.
d)
Internationella organisationer, inbegripet regionala organisationer, samt FN-organ, FN-kontor och FN-uppdrag, internationella finansinstitut och utvecklingsbanker, i den mån de bidrar till att uppnå målen i denna förordning.
e)
Gemenskapsinstitutioner och gemenskapsorgan, men bara när det gäller genomförande av sådana understödjande åtgärder som avses i artikel 16.
f)
Europeiska unionens byråer.
g)
Följande enheter och organ i medlemsstaterna, partnerländerna och partnerregionerna eller varje annat tredjeland, i enlighet med reglerna om tillträde till gemenskapens externa bistånd enligt artikel 21, förutsatt att de bidrar till att uppnå målen i denna förordning.
i)
Offentliga eller halvstatliga organ, lokala myndigheter eller förvaltningar och grupper av dessa.
ii)
Bolag, företag och andra privata organisationer och företag.
iii)
Finansinstitut som beviljar, främjar och finansierar privata investeringar i partnerländerna och partnerregionerna.
iv)
Icke-statliga aktörer enligt uppräkningen i led h.
v)
Fysiska personer.
h)
Följande icke-statliga aktörer:
i)
Icke-statliga organisationer.
ii)
Organisationer som företräder nationella och/eller etniska minoriteter.
iii)
Lokala medborgargrupper och yrkessammanslutningar.
iv)
Kooperativ, fackföreningar, näringslivsorganisationer och sociala intresseorganisationer.
v)
Lokala organisationer (inbegripet nätverk) som deltar i decentraliserat regionalt samarbete och regional integration.
vi)
Konsumentorganisationer, kvinnoorganisationer och ungdomsorganisationer samt organisationer inom undervisning, kultur, forskning och vetenskap.
vii)
Universitet.
viii)
Kyrkor samt religiösa sammanslutningar och samfund.
ix)
Medier.
x)
Gränsöverskridande sammanslutningar, icke-statliga sammanslutningar och oberoende stiftelser.
2. Om det är nödvändigt för att uppnå målen i denna förordning, får gemenskapsstöd beviljas till organ eller aktörer som inte uttryckligen anges i denna artikel.
Artikel 15
Typer av åtgärder
1. Gemenskapsstödet skall användas för att finansiera program, projekt och alla typer av åtgärder som bidrar till att uppnå målen i denna förordning.
2. Gemenskapsstöd får även användas till
a)
att finansiera tekniskt stöd och målinriktade administrativa åtgärder, inbegripet samarbetsåtgärder med deltagande av experter från den offentliga sektorn i medlemsstaterna och de regionala och lokala myndigheter som är involverade i programmet,
b)
att finansiera investeringar och investeringsrelaterad verksamhet,
c)
bidrag till EIB eller andra finansförmedlare i enlighet med artikel 23 för lånefinansiering, kapitalinvesteringar, garantifonder eller investeringsfonder,
d)
skuldlättnadsprogram i undantagsfall och inom ramen för ett internationellt överenskommet program för skuldlättnader,
e)
sektorspecifikt eller generellt budgetstöd, om partnerlandets förvaltning av de offentliga utgifterna är tillräckligt öppen, tillförlitlig och effektiv och om partnerlandet har infört väl definierade sektorstrategier eller makroekonomiska strategier som godkänts av de största givarna, inbegripet i tillämpliga fall de internationella finansiella institutionerna,
f)
räntesubventioner, särskilt för miljölån,
g)
försäkring mot icke-kommersiella risker,
h)
bidrag till en fond som inrättats av gemenskapen, medlemsstaterna, internationella och regionala organisationer, andra givare eller partnerländer,
i)
bidrag till internationella finansinstituts eller regionala utvecklingsbankers kapital,
j)
finansiering av kostnader som krävs för en effektiv förvaltning och övervakning av projekt och program av de länder som får del av gemenskapsstöd,
k)
finansiering av mikroprojekt,
l)
åtgärder för livsmedelssäkerhet.
3. Gemenskapsstöd får i princip inte användas för att finansiera skatter, tullavgifter eller andra pålagor.
Artikel 16
Understödjande åtgärder
1. Finansieringen från gemenskapen får även täcka utgifter för förberedelse-, uppföljnings-, övervaknings-, revisions- och utvärderingsåtgärder som är direkt nödvändiga för att tillämpa denna förordning och förverkliga dess mål, exempelvis undersökningar, möten, informationsåtgärder, upplysningskampanjer, publicerings- och utbildningsåtgärder, inbegripet utbildningsåtgärder för partner så att de kan delta i programmens olika steg, utgifter med anknytning till datornät som används för informationsutbyte samt varje annan utgift för administrativt eller tekniskt stöd som kommissionen kan åsamkas för programmens förvaltning. Den skall också täcka utgifter vid kommissionens delegationer för administrativt stöd som krävs för att förvalta åtgärder som finansieras inom ramen för denna förordning.
2. Dessa understödjande åtgärder behöver inte nödvändigtvis omfattas av flerårig programplanering och får därför finansieras även om de inte omfattas av strategidokumenten och de fleråriga vägledande programmen. De får dock även finansieras inom ramen för de fleråriga vägledande programmen. Kommissionen skall anta understödjande åtgärder som inte omfattas av fleråriga vägledande program i enlighet med artikel 13.
Artikel 17
Samfinansiering
1. De åtgärder som finansieras enligt denna förordning får omfattas av samfinansiering, bland annat med följande parter:
a)
Medlemsstaterna, deras regionala och lokala myndigheter och deras offentliga och halvoffentliga organ.
b)
EES-länderna, Schweiz och andra givarländer, särskilt deras offentliga och halvoffentliga organ.
c)
Internationella organisationer, inbegripet regionala organisationer, och särskilt med internationella och regionala finansinstitut.
d)
Bolag, företag och andra privata organisationer och aktörer samt andra icke-statliga aktörer.
e)
Stödmottagande partnerländer och partnerregioner.
2. Vid parallell samfinansiering delas projektet eller programmet upp i flera tydligt identifierbara delprojekt som vart och ett skall finansieras av de olika partner som svarar för samfinansieringen, så att det alltid klart framgår för vilket slutligt ändamål medlen använts. Vid gemensam samfinansiering fördelas den totala kostnaden för projektet eller programmet mellan de partner som svarar för samfinansieringen och medlen läggs samman så att det inte går att identifiera finansieringskällan för en bestämd delverksamhet inom ramen för projektet eller programmet.
3. Vid gemensam samfinansiering får kommissionen ta emot och för de organs räkning som avses i punkt 1 a, b och c förvalta medel som är avsedda för genomförandet av gemensamma åtgärder. Sådana medel skall behandlas som inkomster som avsatts för särskilda ändamål, i enlighet med artikel 18 i förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002.
Artikel 18
Förvaltningsformer
1. Kommissionen skall genomföra insatser inom ramen för denna förordning i enlighet med förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002.
2. Kommissionen får besluta att överlåta uppgifter som avser myndighetsutövning, särskilt uppgifter som avser budgetgenomförande, till de organ som avses i artikel 54.2 c i förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 om de har erkänt internationellt anseende, uppfyller kraven i internationellt erkända förvaltnings- och kontrollsystem och övervakas av en offentlig myndighet.
3. Kommissionen får ingå ramavtal med partnerländerna, som skall vidta alla åtgärder som krävs för att se till att gemenskapsstödet genomförs på ett effektivt sätt och att gemenskapens ekonomiska intressen skyddas.
4. Vid decentraliserad förvaltning får kommissionen besluta att använda sig av det stödmottagande partnerlandets eller den stödmottagande partnerregionens förfaranden för upphandling eller förfaranden för beviljande av bidrag, förutsatt att
a)
det mottagande partnerlandets eller den mottagande partnerregionens förfaranden följer principerna om insyn och öppenhet, proportionalitet, likabehandling och icke-diskriminering samt utesluter varje intressekonflikt,
b)
det mottagande partnerlandet eller den mottagande partnerregionen förbinder sig att regelbundet kontrollera att de åtgärder som finansieras genom gemenskapsbudgeten har genomförts korrekt, vidta lämpliga åtgärder för att förhindra oegentligheter och bedrägeri och, om det är nödvändigt, vidta rättsliga åtgärder för att kräva tillbaka belopp som betalats ut på felaktiga grunder.
Artikel 19
Budgetmässiga åtaganden
1. Budgetmässiga åtaganden skall göras på grundval av beslut som kommissionen har fattat i enlighet med artiklarna 9.6, 12.1, 13.1 och 16.2.
2. Budgetmässiga åtaganden för åtgärder som sträcker sig över flera budgetår får delas upp i årliga delåtaganden, spridda över flera år.
3. Finansiering från gemenskapen får juridiskt sett ske inom ramen för bland annat finansieringsöverenskommelser, överenskommelser om bidrag, upphandlingskontrakt och anställningsavtal.
Artikel 20
Skydd av gemenskapens ekonomiska intressen
1. Varje överenskommelse som ingås med stöd av denna förordning skall innehålla bestämmelser om skydd av gemenskapens ekonomiska intressen, särskilt med avseende på oegentligheter, bedrägeri, korruption och annan olaglig verksamhet, i enlighet med rådets förordningar (EG, Euratom) nr 2988/95 av den 18 december 1995 om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen (12) och (Euratom, EG) nr 2185/96 av den 11 november 1996 om de kontroller och inspektioner på platsen som kommissionen utför för att skydda Europeiska gemenskapernas finansiella intressen mot bedrägerier och andra oegentligheter (13) och Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1073/1999 av den 25 maj 1999 om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) (14).
2. Det skall i en sådan överenskommelse uttryckligen anges att kommissionen och revisionsrätten skall ha rätt att utföra revisioner, inbegripet granskningar av handlingar eller på platsen hos varje kontraktspart eller underentreprenör som har mottagit gemenskapsmedel. Det skall också uttryckligen anges att kommissionen skall ha rätt att genomföra kontroller och inspektioner på platsen i enlighet med förordning (Euratom, EG) nr 2185/96.
3. I alla kontrakt som sluts i samband med genomförandet av gemenskapsstödet skall kommissionens och revisionsrättens möjligheter att utöva de rättigheter som nämns i punkt 2 säkerställas under och efter genomförandet av kontrakten.
Artikel 21
Deltagande i anbudsförfaranden och kontrakt
1. Deltagande i tilldelning av upphandlingskontrakt eller kontrakt om bidrag som finansieras genom denna förordning skall vara öppet för alla fysiska personer som är medborgare i och juridiska personer som är etablerade i någon av gemenskapens medlemsstater, i länder som är stödmottagare enligt denna förordning, i länder som är stödmottagare inom ramen för ett instrument för stöd inför anslutningen, upprättat genom rådets förordning (EG) nr 1085/2006 av den 17 juli 2006 om upprättande av ett instrument för stöd inför anslutningen (15) eller i någon EES-medlemsstat.
2. Kommissionen får i vederbörligen motiverade fall tillåta deltagande av fysiska personer som är medborgare i och juridiska personer som är etablerade i länder som av tradition har ekonomiska eller geografiska band till eller handelsförbindelser med grannländer, och även tillåta användning av varor och utrustning av annat ursprung.
3. Deltagande i tilldelning av upphandlingskontrakt eller kontrakt om bidrag som finansieras genom denna förordning skall även vara öppet för alla fysiska personer som är medborgare i och juridiska personer som är etablerade i något annat land än de länder som omfattas av punkt 1, i de fall då ömsesidigt tillträde till externt bistånd har fastställts. Ömsesidigt tillträde skall beviljas om ett land beviljar medlemsstaterna och det berörda mottagarlandet tillträde på lika villkor.
Ömsesidigt tillträde till gemenskapens externa bistånd skall fastställas genom ett särskilt beslut avseende ett visst land eller en viss regional grupp länder. Ett sådant beslut skall antas av kommissionen i enlighet med det förfarande som avses i artikel 26.2, och det skall gälla i minst ett år.
Ömsesidigt tillträde till gemenskapens externa bistånd skall beviljas på grundval av en jämförelse mellan gemenskapen och övriga givare och skall avse sektorn eller hela landet, oavsett om det är ett givarland eller ett mottagarland. Beslutet att bevilja ett givarland ömsesidighet skall ske på grundval av hur öppet och enhetligt givarstödet är och på dess proportionalitet, inbegripet dess kvalitativa och kvantitativa art. Samråd skall ske med mottagarländerna inom ramen för den process som beskrivs i denna punkt.
4. Deltagande i tilldelning av upphandlingskontrakt eller kontrakt om bidrag som finansieras genom denna förordning skall vara öppet för internationella organisationer.
5. Experter som föreslås i samband med förfaranden för tilldelning av kontrakt behöver inte uppfylla de nationalitetsvillkor som anges ovan.
6. Varor och utrustning som köps in med stöd av kontrakt som finansieras enligt denna förordning skall ha ursprung i gemenskapen eller ett land som har rätt att delta enligt denna artikel. Begreppet ”ursprung” enligt denna förordning definieras i den berörda gemenskapslagstiftningen om ursprungsregler för tulländamål.
7. Kommissionen får i vederbörligen motiverade fall tillåta deltagande av fysiska personer som är medborgare i och juridiska personer som är etablerade i andra länder än de som anges i punkterna 1, 2 och 3, eller förvärv av varor och utrustning av annat ursprung än det som anges i punkt 6. Undantag får medges om produkterna eller tjänsterna inte finns att tillgå på de berörda ländernas marknader, i synnerligen brådskande fall eller om reglerna för rätt till deltagande skulle göra det omöjligt eller särskilt svårt att genomföra ett projekt, ett program eller en åtgärd.
8. När gemenskapens finansiering avser en åtgärd som genomförs genom en internationell organisation, skall deltagandet i de tillämpliga kontraktsförfarandena vara öppet för alla fysiska eller juridiska personer som är berättigade att delta enligt punkterna 1, 2 och 3 samt för alla fysiska eller juridiska personer som är berättigade att delta enligt den organisationens regler, och det skall sörjas för att alla givare får en jämlik behandling. Samma regler skall gälla för utrustning, material och experter.
När gemenskapens finansiering avser en åtgärd som samfinansieras med en medlemsstat, med ett tredjeland för vilket ömsesidigheten i punkt 3 gäller, eller med en regional organisation, skall deltagandet i de tillämpliga kontraktsförfarandena vara öppet för alla fysiska eller juridiska personer som är stödberättigade enligt punkterna 1, 2 och 3 samt för alla fysiska eller juridiska personer som är stödberättigade enligt bestämmelserna i en sådan medlemsstat, ett sådant tredjeland eller en sådan regional organisation. Samma regler skall gälla för utrustning, material och experter.
9. Om det gemenskapsstöd som beviljas enligt denna förordning förvaltas av en sådan gemensam förvaltningsmyndighet som avses i artikel 10, skall reglerna för upphandling fastställas i de tillämpningsbestämmelser som avses i artikel 11.
10. Anbudsgivare som har tilldelats kontrakt enligt denna förordning skall iaktta de grundläggande arbetsnormer som fastställs i Internationella arbetsorganisationens (ILO) konventioner.
11. Punkterna 1-10 skall med avseende på målen med åtgärden inte påverka deltagandet av kategorier av organisationer som av naturliga skäl eller på grund av sin placering är berättigade att delta.
Artikel 22
Förhandsfinansiering
Ränta på belopp som ställs till en mottagares förfogande vid förhandsfinansiering skall räknas av från slutbetalningen.
Artikel 23
Medel som ställs till EIB:seller andra finansförmedlares förfogande
1. De medel som avses i artikel 15.2 c skall förvaltas av finansförmedlare, EIB eller varje annan bank eller organisation med förmåga att förvalta medlen.
2. Kommissionen skall från fall till fall anta genomförandebestämmelser för punkt 1 med avseende på riskdelning, ersättning till den för genomförandet ansvariga förmedlaren, medelsutnyttjande, uppbörd av avkastning på medlen samt villkor för verksamhetens avslutande.
Artikel 24
Utvärdering
1. För att kontrollera om målen har nåtts och för att kunna utarbeta rekommendationer om hur verksamheten kan förbättras i framtiden skall kommissionen regelbundet utvärdera resultaten av geografiska eller gränsöverskridande strategier och program, resultaten av sektorstrategier samt effektiviteten i programplaneringen.
2. Kommissionen skall överlämna utvärderingsrapporter av vikt till den kommitté som avses i artikel 26 för diskussion. Dessa rapporter och diskussioner skall beaktas vid framtida utformning av program och tilldelning av medel.
AVDELNING V
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 25
Årsrapport
Kommissionen skall granska framstegen i genomförandet av de åtgärder som vidtas med stöd av denna förordning och varje år för Europaparlamentet och rådet lägga fram en rapport om genomförandet av gemenskapsstöd. Rapporten skall också överlämnas till Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén. Den skall innehålla uppgifter för det föregående året om finansierade åtgärder och resultatet av övervaknings- och utvärderingsåtgärder samt uppgifter om budgetgenomförandet med avseende på åtaganden och betalningar fördelade på länder, regioner och samarbetsområden.
Artikel 26
Kommitté
1. Kommissionen skall biträdas av en kommitté.
2. När hänvisning sker till denna punkt skall artiklarna 4 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas.
Den tid som avses i artikel 4.3 i beslut 1999/468/EG skall vara 30 dagar.
3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.
4. En observatör från EIB skall delta i kommitténs förhandlingar i samband med frågor som rör EIB.
5. För att underlätta dialogen med Europaparlamentet skall kommissionen regelbundet informera Europaparlamentet om kommitténs överläggningar och tillhandahålla relevanta dokument, inbegripet dagordning, åtgärdsförslag och kortfattade protokoll från sammanträdena i enlighet med artikel 7.3 i beslut 1999/468/EG.
Artikel 27
Deltagande av ett tredjeland som inte är förtecknat i bilagan
1. När kommissionen antar de handlingsprogram som avses i artikel 12 eller de särskilda åtgärder som avses i artikel 13, får den för att säkra samstämmighet och effektivitet i gemenskapsstödet besluta att länder, territorier eller regioner som kan komma i fråga för stöd inom ramen för andra instrument för gemenskapens externa bistånd samt Europeiska utvecklingsfonden, får omfattas av åtgärder som vidtas med stöd av denna förordning, om det projekt eller program som genomförs är av global, regional eller gränsöverskridande natur.
2. Denna finansieringsmöjlighet får skrivas in i de strategidokument som avses i artikel 7.
3. Bestämmelserna i artikel 14 om vilka aktörer som kan komma i fråga för stöd och bestämmelserna i artikel 21 om deltagande i upphandlingsförfaranden skall anpassas så att det blir möjligt för de berörda länderna, territorierna och regionerna att delta.
4. När det gäller program som finansieras med hjälp av olika instrument för gemenskapens externa bistånd får deltagandet i upphandlingsförfaranden vara öppet för alla fysiska och juridiska personer i de länder som kommer i fråga för stöd enligt de olika instrumenten.
Artikel 28
Tillfälligt upphävande av gemenskapsstödet
1. Utan att det påverkar tillämpningen av de bestämmelser om tillfälligt upphävande av stödet som fastställs i avtal om partnerskap och samarbete eller associeringsavtal med partnerländerna eller partnerregionerna, får rådet, om ett partnerland inte följer de principer som anges i artikel 1, med kvalificerad majoritet på förslag av kommissionen vidta alla lämpliga åtgärder beträffande varje gemenskapsstöd som partnerlandet beviljats inom ramen för denna förordning.
2. I dessa fall skall gemenskapsstödet i första hand användas till att stödja icke-statliga aktörer när det gäller åtgärder som har som mål att främja de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna och att stödja demokratiseringsprocessen i partnerländerna.
Artikel 29
Finansieringsram
1. Finansieringsramen för tillämpningen av denna förordning skall vara 11 181 000 000 EUR för perioden 2007-2013, fördelade på följande sätt:
a)
Minst 95 procent av finansieringsramen skall tilldelas de program som omfattar ett eller flera länder och som avses i artikel 6.1 a i.
b)
Upp till 5 procent av finansieringsramen skall tilldelas de program för gränsöverskridande samarbete som avses i artikel 6.1 a ii.
2. De årliga bemyndigandena skall fastställas av budgetmyndigheten inom de gränser som anges i budgetramen.
Artikel 30
Översyn
Kommissionen skall senast den 31 december 2010 till Europaparlamentet och rådet överlämna en rapport med en utvärdering av tillämpningen av denna förordning under de tre första åren samt, om så behövs, ett lagstiftningsförslag om införande av nödvändiga ändringar i förordningen och i den finansiella fördelning som avses i artikel 29.1.
Artikel 31
Upphävande
1. Från och med den 1 januari 2007 skall förordningarna (EEG) nr 1762/92, (EG) nr 1734/94 och (EG) nr 1488/96 upphöra att gälla.
2. De upphävda förordningarna skall fortsätta att gälla för rättsakter och åtaganden som avser genomförande av budgetåren före 2007.
Artikel 32
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft tjugo dagar efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den skall tillämpas från och med den 1 januari 2007 till och med den 31 december 2013.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Strasbourg den 24 oktober 2006.