РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 15/2009 НА СЪВЕТА
от 8 януари 2009 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 367/2006 за налагане на окончателни изравнителни мита върху вноса на фолио от полиетилен терефталат (ПET) с произход от Индия и за изменение на Регламент (ЕО) № 1292/2007 за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на фолио от полиетилен терефталат (ПЕТ) с произход от Индия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 2026/97 на Съвета от 6 октомври 1997 г. относно защитата срещу субсидиран внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1) (наричан по-долу „основния регламент“), и по-специално членове 19 и 24 от него,
като взе предвид предложението, представено от Комисията след консултации с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
А. ПРОЦЕДУРА
I. Предишно разследване и действащи изравнителни мерки
(1)
През декември 1999 г. с Регламент (ЕО) № 2597/1999 (2) Съветът наложи окончателно изравнително мито върху вноса на фолио от полиетилен терефталат, попадащо под кодове по КН ex 3920 62 19 и ex 3920 62 90, с произход от Индия (наричано по-долу „разглеждания продукт“). Разследването, довело до приемането на посочения регламент, ще бъде наричано по-долу „първоначално разследване“. Мерките бяха под формата на адвалорни изравнителни мита със стойност между 3,8 % и 19,1 %, наложени върху вноса от поименно изброени износители, като върху вноса от всички други дружества беше наложенa остатъчна митническа ставка в размер на 19,1 %. Периодът на първоначалното разследване бе от 1 октомври 1997 г. до 30 септември 1998 г.
(2)
През март 2006 г., след провеждане на преразглеждане с оглед изтичането на срока на действие на съществуващите мерки съгласно член 18 от основния регламент, с Регламент (ЕО) № 367/2006 (3) Съветът запази окончателното изравнително мито върху вноса на фолио от ПЕТ с произход от Индия, наложено с Регламент (ЕО) № 2597/1999. Периодът на разследването за преразглеждане бе от 1 октомври 2003 г. до 30 септември 2004 г.
(3)
През август 2006 г., след междинно преразглеждане относно субсидирането по отношение на друг индийски производител на фолио от ПЕТ, Garware Polyester Limited (наричан по-долу „Garware“), Съветът измени с Регламент (ЕО) № 1288/2006 (4) окончателното изравнително мито, наложено на Garware с Регламент (ЕО) № 367/2006.
(4)
През септември 2007 г., след междинно преразглеждане относно субсидирането по отношение на друг индийски производител на фолио от ПЕТ, Jindal Poly Films, Limited, познат преди това като Jindal Polyester Ltd (наричан по-долу „Jindal“), Съветът измени с Регламент (ЕО) № 1124/2007 (5) окончателното изравнително мито, наложено на Jindal с Регламент (ЕО) № 367/2006.
II. Действащи антидъмпингови мерки
(5)
През август 2001 г. с Регламент (ЕО) № 1676/2001 (6) Съветът наложи окончателно антидъмпингово мито върху вноса на фолио от полиетилен терефталат (ПЕТ) с произход, inter alia, от Индия. Мерките се изразяваха в налагане на адвалорни антидъмпингови мита в размер между 0 и 62,6 % върху вноса от поименно изброени износители, като върху вноса от всички други дружества беше наложенa остатъчна митническа ставка в размер на 53,3 %.
(6)
През март 2006 г. с Регламент (ЕО) № 366/2006 (7) Съветът измени равнището на дъмпинговите маржове, изчислени съгласно Регламент (ЕО) № 1676/2001. Новите дъмпингови маржове са в размер от 3,2 до 29,3 %, а новото дъмпингово мито е в размер от 0 до 18 % предвид изравнителните мита, наложени в резултат от експортните субсидии върху същите продукти с произход от Индия и изменени съгласно Регламент (ЕО) № 367/2006, приет вследствие преразглеждането с оглед изтичане на срока на Регламент (ЕО) № 2579/1999, упоменат в съображение 1 по-горе. През август 2006 г., след междинно преразглеждане относно субсидирането по отношение на индийския производител на фолио от ПЕТ Garware Polyester Limited (наричан по-долу „Garware“), Съветът измени с Регламент (ЕО) № 1288/2006 окончателното антидъмпингово мито, наложено на Garware с Регламент (ЕО) № 1676/2001.
(7)
През септември 2006 г., вследствие на заявление от нов производител износител, с Регламент (ЕО) № 1424/2006 (8) Съветът измени Регламент (ЕО) № 1676/2001, що се отнася до SRF Limited. С този регламент за засегнатото дружество бяха определени дъмпингов марж в размер на 15,5 % и дъмпингово мито със ставка от 3,5 %, като беше взет предвид размерът на субсидията по отношение на износа на дружеството, установен при разследването за защита срещу субсидиран внос, довело до приемането на споменатия по-горе Регламент (ЕО) № 367/2006. Тъй като за дружеството не е определено индивидуално изравнително мито, беше приложена ставката, определена за всички останали дружества.
(8)
С Регламент (ЕО) № 1292/2007 (9) Съветът наложи окончателно антидъмпингово мито върху вноса на фолио от полиетилен терефталат с произход от Индия вследствие на преразглеждане с оглед изтичане на срока съгласно член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 г. за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (10) („основния антидъмпингов регламент“). Със същия регламент беше прекратено частичното междинно преразглеждане на вноса на такива продукти, ограничено до един износител от Индия, по силата на член 11, параграф 3 от основния антидъмпингов регламент.
III. Започване на частично междинно преразглеждане
(9)
Вследствие на удължаването на срока на валидност на окончателното изравнително мито през март 2006 г., правителството на Индия (ПИ) изрази становището, че обстоятелствата, свързани с две от схемите на субсидиране (схемата с натрупване на митнически кредити в „спестовна книжка“ и освобождаването от данък върху приходите на основание раздел 80 HHC от Закона за подоходното облагане), са се променили и че тези промени са с дълготраен характер. В резултат на това беше отбелязано, че равнището на субсидиране най-вероятно е намаляло и затова мерките, установени частично въз основа на посочените схеми, следва да бъдат преразгледани.
(10)
Комисията разгледа доказателствата, представени от ПИ, и прецени, че те представляват достатъчно основание за започването на преразглеждане в съответствие с разпоредбите на член 19 от основния регламент. След консултации с Консултативния комитет, с известие за започване на частично междинно преразглеждане, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз на 12 октомври 2007 г. (11), Комисията започна ex officio частично междинно преразглеждане, ограничено до равнището на субсидиране на действащото изравнително мито по отношение на вноса на фолио от полиетилен терефталат с произход от Индия.
(11)
Целта на разследването за частично междинно преразглеждане е да се направи оценка на необходимостта от запазване, премахване или изменение на съществуващите мерки по отношение на дружествата, които са се ползвали от едната или от двете схеми на субсидиране, за които се твърди, че са се променили, при наличие на достатъчни доказателства в съответствие със съответните разпоредби от известието за започване на частично междинно преразглеждане. При разследването за частично междинно преразглеждане, в зависимост от направените в рамките на преразглеждането заключения, се прави и оценка на необходимостта от преразглеждане на мерките, приложими за други дружества, които са сътрудничили по време на разследването, при което е определено равнището на съществуващите мерки и/или на остатъчните мерки, приложими по отношение на всички други дружества.
(12)
Преразглеждането беше ограничено до равнището на субсидиране на дружествата, изброени в приложението към известието за започване на частично междинно преразглеждане, както и до други износители, приканени да заявят своя интерес съгласно условията и срока, определени в известието.
IV. Период на разследване
(13)
Разследването по отношение на равнището на субсидиране обхвана периода от 1 октомври 2006 г. до 30 септември 2007 г. (наричан по-долу „период на разследване с оглед преразглеждане“, или „ПРП“).
V. Засегнати от разследването страни
(14)
Комисията официално уведоми за започването на разследване за частично междинно преразглеждане ПИ, а тези индийски производители износители, които сътрудничиха при предишното разследване и за които бе констатирано, че са се ползвали от която и да е от двете схеми за субсидиране, за които се твърди, че са се променили, бяха упоменати в Регламент (ЕО) № 367/2006 и бяха изброени в приложението към известието за започване на частично междинно преразглеждане, както и Du Pont Tejin Films, Люксембург, Mitsubishi Polyester Film, Германия, Toray Plastics Europe, Франция, и Nurell, Италия, представляващи мнозинството от производителите на фолио от ПЕТ в Общността (наричани по-долу „производство на Общността“). На заинтересованите страни беше предоставена възможност да представят писмено становищата си и да поискат да бъдат изслушани в срока, посочен в известието за започване на частично междинно преразглеждане.
(15)
Всички заинтересовани страни, които поискаха това и показаха, че съществуват конкретни причини да бъдат изслушани, получиха тази възможност.
(16)
Писмените и устните коментари, представени от страните, бяха разгледани и, където това беше уместно, бяха взети предвид.
(17)
Предвид очевидно големия брой страни, участващи в настоящото преразглеждане, при разследването на субсидирането беше предвидено използването на селективна проверка в съответствие с член 27 от основния регламент. За да може Комисията да вземе решение дали е необходимо използване на извадка и, ако е така, да подбере такава, производителите износители бяха приканени, в съответствие с член 27 от основния регламент, да заявят своя интерес в рамките на 15 дни от започването на частичното междинно преразглеждане и да предоставят на Комисията информацията, изисквана в известието за започване на частично междинно преразглеждане.
(18)
След проучване на предоставената информация и предвид малкия брой изразили желание да сътрудничат производители износители от Индия, беше решено, че в случая не е необходимо да се използва извадка.
(19)
Едно дружество, SRF Limited, което не е посочено в списъка от приложението към известието за започване на частично междинно преразглеждане, заяви своя интерес и предостави доказателства, че изпълнява критериите за включване в обхвата на разследването за частично междинно преразглеждане, определени в точка 4 от известието за започване на частично междинно преразглеждане. Поради това посоченото дружество беше включено в обхвата на настоящото разследване за преразглеждане.
(20)
Едно дружество, Flex Industries Limited, по отношение на което е наложено изравнително мито (с Регламент (ЕО) № 367/2006) и антидъмпингово мито (с Регламент (ЕО) № 1292/2007), е променило наименованието си и сега е познато като Uflex Limited. Тази промяна в наименованието няма отражение върху констатациите от предходните разследвания.
(21)
С цел да получи информацията, необходима за целите на разследването, Комисията изпрати въпросници до производителите износители, които отговарят на критериите, определени в известието за започване на частично междинно преразглеждане. Освен това беше изпратен въпросник и на ПИ.
(22)
Бяха получени отговори на въпросниците от петима производители износители от Индия, както и от ПИ.
(23)
Комисията изиска и провери цялата информация, счетена за необходима за определяне на субсидирането. Бяха проведени проверки на място в сградите на индийското правителство в Делхи, на правителството на Махаращра в Мумбай, на Резервната банка на Индия в Мумбай, както и на следните дружества:
-
Ester Industries Limited, New Delhi,
-
Garware Polyester Limited, Mumbai,
-
Polyplex Corporation Limited, Noida,
-
SRF Limited, Gurgaon,
-
Uflex Limited, Noida.
VI. Оповестяване и коментари по процедурата
(24)
ПИ и другите заинтересовани страни бяха уведомени за основните факти и съображения, на които се основаваше намерението да се предложи изменение на митническите ставки, приложими за засегнатите сътрудничещи индийски производители износители, и да се удължи срокът на прилагане на съществуващите мерки за всички останали дружества, които не оказаха сътрудничество при това частично междинно преразглеждане. Беше им предоставен и разумен срок за представяне на коментари. Всички становища и коментари бяха надлежно взети предвид, както е посочено по-долу.
Б. ЗАСЕГНАТ ПРОДУКТ
(25)
Продуктът, предмет на настоящото преразглеждане, е същият като разгледания в Регламент (ЕО) № 367/2006, а именно фолио от полиетилен терефталат (ПET), попадащо под кодове по КН ex 3920 62 19 и ex 3920 62 90, с произход от Индия.
В. СУБСИДИРАНЕ
1. Въведение
(26)
Въз основа на информацията, предоставена от ПИ и сътрудничещите производители износители от Индия, и отговорите на въпросника на Комисията са разследвани следните схеми, за които се предполага, че са свързани с предоставяне на субсидии:
а)
Схема на предварителните разрешения (известна преди като схема на предварителните лицензи (AAS);
б)
Схема с натрупване на митнически кредити в „спестовна книжка“;
в)
Схема за насърчаване на износа чрез внос на производствено оборудване;
г)
специални икономически зони/зони за експортна преработка/експортно ориентирани единици;
д)
Схема с освобождаване от данък върху приходите;
е)
Схема на експортно кредитиране (ECS).
ж)
Схема с пакет от насърчителни мерки (PSI).
(27)
Схемите, посочени в букви а)-г), се основават на Закона за (развитие и регулиране на) външната търговия от 1992 г. (№ 22 от 1992 г.), в сила от 7 август 1992 г. (наричан по-долу „Закон за външната търговия“). Със Закона за външната търговия ИП се упълномощава да издава уведомления относно политиката на износ и внос. Те са обобщени в документите за политиката на износ и внос, издавани на всеки пет години и редовно осъвременявани от Министерството на търговията. Един от документите за политиката на износ и внос е от значение за ПРП в настоящия случай - петгодишният план за периода от 1 септември 2004 г. до 31 март 2009 г. („Политика на ИВ 2004-2009 г.“). Освен това ПИ определя процедурите, свързани с Политиката на ИВ за периода 2004-2009 г. в „Наръчник на процедурите за периода 1 септември 2004 г. - 31 март 2009 г., том I“ (наричан по-долу „НОР I 2004-2009 г.“). Наръчникът на процедурите също се актуализира редовно.
(28)
Схемата с освобождаване от данък върху приходите, посочена в буква д) по-горе, се основава на Закона за подоходното облагане от 1961 г., изменян всяка година със Закона за финансите.
(29)
Схемата на експортно кредитиране, посочена в буква е) по-горе, се базира на раздели 21 и 35А от Закона за регулиране на банковото дело от 1949 г., който позволява на Резервната банка на Индия (РБИ) да дава нареждания на търговските банки в областта на експортното кредитиране.
(30)
Схемата, посочена в буква ж) по-горе, се управлява от държавните органи на Индия.
(31)
В съответствие с член 11, параграф 10 от основния регламент Комисията покани ПИ на допълнителни консултации относно променените и непроменените схеми, с цел изясняване на фактическата ситуация по отношение на разглежданите схеми и постигане на взаимноприемливо решение. Вследствие на посочените консултации и поради липсата на взаимноприемливо решение във връзка със схемите, Комисията включи всички схеми в разследването относно субсидирането.
(32)
След оповестяването ПИ и един от производителите износители заявиха, че не е било установено, че разследваните схеми са предоставили ползи на ползвателя. В отговор на това твърдение следва се отбележи, че за всяка една от разследваните схеми беше определено дали някоя от отстъпките представлява субсидия по смисъла на член 2, параграф 1, буква а) и параграф 2 от основния регламент, т.е. финансово участие на ПИ, чрез което се предоставят ползи на разглежданите производители износители. Освен това беше разяснено защо ползите по различните схеми се разглеждат като подлежащи на изравняване. В допълнение всички сътрудничили производители износители получиха подробен разчет, в който се обяснява по какъв начин са определени ползите по всяка от схемите. Следователно това твърдение следва да бъде отхвърлено.
2. Схема на предварителните разрешения (AAS)
а) Правно основание
(33)
Подробно описание на схемата се съдържа в параграфи 4.1.1-4.1.14 от Политиката на ИВ за 2004-2009 г. и глави 4.1-4.30 от HOP I 2004-2009 г. Тази схема бе наречена Схема на предварителните лицензии при разследването в контекста на предишното преразглеждане, довело до налагането с Регламент (ЕО) № 367/2006 на окончателно изравнително мито, което е в сила и понастоящем.
б) Условия за участие
(34)
Схемата на предварителните разрешения се състои от шест подсхеми, описани по-подробно в съображение 35. Тези подсхеми се различават, inter alia, по обхвата си по отношение на подлежащите на включване участници. Производителите износители и търговците износители, „свързани с“ допълнителни производители, имат право да участват в AAS за действителен износ и в AAS за годишни потребности. Производителите износители, извършващи доставки за крайния износител, имат право да участват в AAS за междинни доставки. Основните изпълнители, които извършват доставки в рамките на категориите, свързани с „недействителен износ“, както е посочено в параграф 8.2 от Политиката на ИВ за 2004-2009 г., както и доставчиците на експортно ориентирани единици (ЕОЕ), имат право да участват в AAS за недействителен износ. И накрая, междинните снабдители на производителите износители могат да претендират за свързаните с „недействителен износ“ ползи в рамките на подсхеми Предварително нареждане за освобождаване (ARO) и Насрещен вътрешен акредитив.
в) Практическо осъществяване
(35)
Предварителни разрешения могат да бъдат издавани за:
i)
Действителен износ: Това е основната подсхема. Тя позволява безмитен внос на изходни материали за производството на конкретен краен продукт, предназначен за износ. „Действителен“ в този контекст означава, че износният продукт трябва да напусне територията на Индия. Разрешението за внос и задължението за износ, включително типът на продукта, предназначен за износ, са посочени в лиценза.
ii)
Годишни потребности: Това разрешение не е свързано с конкретен износен продукт, а с по-широкообхватна продуктова група (напр. химически и сходни с тях продукти). До определен стойностен праг, обусловен от износа, осъществен през изминал период, титулярят на лиценза може да внася безмитно всякакви изходни материали, които да бъдат използвани за производството на който и да било от артикулите, попадащи в продуктовата група. Той може да изнася всякакви крайни продукти, включени в продуктовата група, за която се използва освободен от мито материал.
iii)
Междинни доставки: Тази подсхема обхваща случаите, при които двама производители възнамеряват да произвеждат един продукт, предназначен за износ, и участват заедно в производствения процес. Производителят износител, който произвежда междинен продукт, може да внесе безмитно изходните материали и за тази цел да получи разрешение за междинни доставки по AAS. Крайният износител завършва процеса на производство и е задължен да изнесе готовия продукт.
iv)
Недействителен износ: Тази подсхема позволява главният изпълнител да внася безмитно изходни материали, необходими за производството на стоки, които ще бъдат продавани като „недействителен износ“ на категориите клиенти, посочени в параграф 8.2, букви б)-е), ж), и) и й) от Политиката на ИВ 2004-2009 г. Според ПИ недействителният износ се отнася до сделките, при които доставяните стоки не напускат територията на държавата. Редица категории доставки са считани за недействителен износ, при условие че стоките са произведени в Индия, тоест представляват доставка на стоки на ЕОЕ или на дружество, разположено в специална икономическа зона (SEZ).
v)
Предварително нареждане за освобождаване (ARO): Титулярят на разрешително по AAS, който възнамерява да доставя изходни материали от местни източници вместо посредством пряк внос, има възможност да използва ARO. В такива случаи предварителните разрешения се потвърждават като ARO и се джиросват на местния доставчик при доставката на посочените в тях артикули. Чрез джиросването на ARO местният доставчик получава право на ползи от „недействителния износ“, както е посочено в параграф 8.3 от Политиката на ИВ за 2004-2009 г. (т.е. AAS за междинни доставки/недействителен износ, отстъпки при недействителен износ и възстановяване на крайни акцизи). Механизмът за ARO възстановява данъци и мита на снабдителя, вместо да ги възстановява на крайния износител под формата на отстъпки или възстановяване на мита. Възстановяването на данъци или мита е възможно както за местни изходни материали, така и за вносни.
vi)
Насрещен вътрешен акредитив: Тази подсхема също обхваща местните доставки на титуляр на разрешително по AAS. Титулярят на такова разрешително може да се обърне към банка за откриване на вътрешен акредитив в полза на местен доставчик. Банката ще обяви разрешението за невалидно по отношение на прекия внос, само що се отнася до стойността и обема на артикулите, които са осигурени чрез местни доставки вместо от внос. Местният доставчик има право на ползи от недействителния износ, както е посочено в параграф 8.3 от Политиката на ИВ за 2004-2009 г. (т.е. AAS за междинни доставки/недействителен износ, отстъпки при недействителен износ и възстановяване на крайни акцизи).
(36)
През ПРП трима от сътрудничилите производители износители получиха отстъпки по AAS във връзка с разглеждания продукт. Две от тези дружества използваха две от подсхемите, т.е. i) AAS за действителен износ и iii) AAS за междинни доставки. Третото дружество използва подсхема ii) AAS за годишни потребности. Следователно не е необходимо да се определят условията за изравняване на оставащите неизползвани подсхеми.
(37)
По-конкретно, за целите на извършването на проверки от страна на индийските органи титулярят на предварително разрешение е правно задължен да води „вярна и точна отчетност за потреблението и оползотворяването на безмитни вносни стоки/стоки от вътрешния пазар“ в определен формат (глави 4.26 и 4.30 и допълнение 23 към НОР I 2004-2009 г.), т.е. регистър на действителното потребление. Този регистър трябва да бъде заверен от външен експерт-счетоводител/счетоводител, експерт по управленско счетоводство, който издава сертификат, удостоверяващ, че препоръчителните регистри и съответните записи са били проверени и информацията, представена съгласно допълнение 23, е вярна и точна във всяко едно отношение. Въпреки това гореспоменатите разпоредби се прилагат само за предварителните разрешения, издадени от 13 май 2005 г. нататък. За всички предварителни разрешения или предварителни лицензи, издадени преди посочената дата, от техните титуляри се изисква да спазват приложимите преди това условия за проверка, т.е. да водят верен и точен отчет на потреблението и оползотворяването на вносни стоки, свързани с лиценза, в определения в допълнение 18 формат (глава 4.30 и допълнение 18 към НОР I 2002-2007 г.).
(38)
Що се отнася до подсхемите, използвани през ПРП от двамата сътрудничили производители износители, т.е. тази за действителен износ и тази за междинни доставки, допустимият внос и задълженията при износа са фиксирани по обем и стойност от ПИ и са отбелязани в разрешението. Освен това към момента на вноса и износа правителствените служители следва да документират в разрешението съответните сделки. Обемът на вноса, разрешен по AAS, се определя от ПИ въз основа на стандартни норми за съотношението между изходни материали и крайни продукти (наричани по-долу „СНСИМКП“). СНСИМКП съществуват за повечето продукти, включително за засегнатия продукт, и са публикувани в НОР II 2004-2009 г. Последните промени в СНСИМКП по отношение на фолио и гранули от ПЕТ, междинен продукт, бяха преразгледани през септември 2005 г.
(39)
По отношение на споменатата в подточка ii) по-горе подсхема (AAS за годишни потребности), използвана от другия износител, само лицензът за внос се документира по стойност в лиценза. Титулярят на лиценза е задължен да „поддържа връзката между вносните изходни материали и крайния продукт“ (параграф 4.24А, буква в) от HOP I 2004-2009 г.).
(40)
Внасяните изходни материали не могат да се прехвърлят и трябва да бъдат използвани за производството на крайния продукт за износ. Задължението за износ трябва да бъде изпълнено в рамките на препоръчания срок след издаването на лиценза (24 месеца с възможност за две удължавания от по шест месеца всяко).
(41)
Проверката показа, че нивото на действително потребление от страна на засегнатите дружества на основните изходни материали, необходими за производството на един килограм фолио от ПЕТ, е по-ниско от съответстващите СНСИМКП. То очевидно беше по-ниско и от предишните СНСИМКП за фолио и гранули от ПЕТ и, в по-малка степен, от преразгледаните СНСИМКП, в сила от септември 2005 г.
(42)
При проверката се установи също и че нито едно от засегнатите дружества не е поддържало изисквания по закон регистър на потреблението, упоменат в съображение 37 по-горе. Следователно единственото заключение, което може да се направи, е, че изискванията за проверка, установени от индийските органи, не са спазени.
г) Заключение
(43)
Освобождаването от вносни мита е субсидия по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), подточка ii) и параграф 2 от основния регламент, т.е. то представлява финансово участие на ПИ, предоставило ползи на разследваните износители.
(44)
Освен това ползването на AAS за действителен износ, AAS за междинни доставки и AAS за годишни потребности е обвързано по закон с осъществяването на износ и следователно тези подсхеми се считат за специфични и подлежащи на изравнителни мерки по смисъла на член 3, параграф 4, буква а) от основния регламент. Без задължение за износ никое дружество не може да извлича ползи от тези схеми.
(45)
Нито една от трите подсхеми, използвани в настоящия случай, не може да бъде разглеждана като система, позволяваща възстановяването на мита или възстановяването за заместители по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Те не се придържат към правилата, предвидени в приложение I, буква и), приложение II (определение и правила за възстановяване) и приложение III (определение и правила за възстановяването за заместители) от основния регламент. ПИ не е приложило ефективно нито старата, нито новата система или процедура за проверка, посредством която да се провери дали и в какви количества изходните материали са били употребени в производството на изнасяния продукт (приложение II, раздел II, точка 4 от основния регламент, а по отношение на системи за възстановяване за заместители - приложение III, раздел II, точка 2 от основния регламент). СНСИМКП за разглеждания продукт не са били достатъчно точни. СНСИМКП сами по себе си не могат да бъдат разглеждани като система за проверка на действителното потребление, защото нито едно от засегнатите дружества не е поддържало изисквания регистър на потреблението, за да позволи на ПИ да провери с достатъчна точност какво количество от вложените изходни материали действително е било използвано в производството за износ. Освен това ПИ не е провело допълнителна проверка въз основа на действително вложените изходни материали, макар и по принцип това да се изисква, когато отсъства прилагана ефективно система за проверка (приложение II, раздел II, точка 5 и приложение III, раздел II, точка 3 от основния регламент).
(46)
Следователно тези три подсхеми подлежат на изравнителни мерки.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(47)
Поради липсата на системи за допустимо възстановяване на мита или системи за възстановяване за заместители привилегията, спрямо която могат да бъдат наложени изравнителни мерки, е опрощаване на всички вносни мита, които по принцип са дължими при вноса на изходни материали за влагане в продукта. В това отношение следва да се отбележи, че основният регламент предвижда не само изравнителни мерки, които да компенсират „свръх“ освобождаване от мита. В съответствие с член 2, параграф 1, буква а), подточка ii) и приложение I, буква и) от основния регламент свръхосвобождаването от мита може да бъде обект на изравнителни мерки само при условие че са спазени условията на приложения II и III от основния регламент. В настоящия случай обаче тези условия не са изпълнени. Следователно, ако бъде установено, че не е проведен съответен мониторинг, горното изключение за схемите на възстановяване не е приложимо и се прилага обичайното правило за изравнителни мерки спрямо сумата на (очакваните приходи от) неплатените мита, а не спрямо предполагаемо свръхосвобождаване. Както е посочено в приложение II, раздел II и приложение III, раздел II от основния регламент, тежестта за изчисляването на такова свръхосвобождаване не пада върху разследващия орган. Напротив, според член 2, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент той трябва само да установи наличието на достатъчни доказателства, които да опровергаят целесъобразността на евентуално заявена система за проверка.
(48)
Размерът на субсидиите за тримата производители износители, които са използвали AAS, е изчислен въз основа на очакваните вносни мита (основните мита и специалните допълнителни мита) върху изходните материали, внесени през ПРП по трите подсхеми (числител). В съответствие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент таксите, задължително платени за получаването на субсидията, се изваждат от размера на субсидиите при направено мотивирано искане за това. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент този размер на субсидиите беше отнесен към експортния оборот през ПРП (подходящ знаменател), тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ и не е предоставена във връзка с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(49)
Тримата сътрудничили производители износители са извлекли ползи от въпросната схема през ПРП в размер от 0,5 до 2,1 %.
3. Схема с натрупване на митнически кредити в „спестовна книжка“ („DEPBS“)
а) Правно основание
(50)
Подробното описание на DEPBS се съдържа в параграф 4.3 от Политиката на ИВ за 2004-2009 г. и в глава 4 от HOP I 2004-2009 г.
б) Условия за участие
(51)
Всеки производител износител или търговец износител може да участва в тази схема.
в) Практическо осъществяване на DEPBS
(52)
Износител, който има право да участва в тази схема, може да подаде заявление за кредити по DEPBS, които се изчисляват като процент от стойността на продуктите, изнасяни по тази схема. Размерът на кредитите по DEPBS е установен от индийските органи за повечето продукти, включително и за засегнатия продукт. Те се определят въз основа на СНСИМКП, като се вземат предвид предполагаемо вносно съдържание на вложените в изнасяния продукт изходни материали и митото върху този предполагаем внос, независимо дали вносните мита са били платени в действителност.
(53)
За да може да се ползва от тази схема, едно дружество трябва да осъществява износ. Към момента на експортната сделка износителят трябва да подаде декларация до индийските органи, в която да посочи, че осъществява износ по DEPBS. За да бъдат изнесени стоките, по време на процедурата по изпращане индийските митнически органи издават товарителница за износ. Този документ удостоверява, inter alia, размера на кредита по DEPBS, който може да бъде предоставен за тази експортна сделка. Към този момент износителят знае какво точно ще получи. След издаването на експортната товарителница от митническите органи ПИ няма правомощия при отпускането на кредит по DEPBS. Съответният размер, използван за изчисляване на ползата по DEPBS, е същият като приложения по време на изготвянето на експортната декларация. Следователно няма възможност за изменения на размера на ползата със задна дата.
(54)
Кредитите по DEPBS са свободно прехвърляеми и са валидни в рамките на 12 месеца от датата на отпускане. Те могат да се използват за плащане на мита върху последващ внос на всякакви стоки, които се внасят без ограничения, с изключение на производствено оборудване. Стоките, внасяни срещу такива кредити, могат да бъдат продавани на вътрешния пазар (като се плаща данък върху продажбата) или да бъдат използвани по друг начин.
(55)
Заявления за кредити по DEPBS се попълват по електронен път и могат да обхващат неограничен брой експортни сделки. De facto няма строг краен срок за кандидатстване за кредити по DEPBS. Използваната за управление на DEPBS електронна система не изключва автоматично експортни сделки извън крайния срок за подаване на заявления, упоменат в глава 4.47 от HOP I 2004-2009 г. Освен това, както изрично е предвидено в глава 9.3 от HOP I 2004-2009 г., заявленията, получени след изтичането на крайния срок за подаване на заявления, винаги могат да бъдат разгледани, като им се наложи минимална наказателна такса (напр. 10 % от отпуснатия размер).
г) Заключения относно DEPBS
(56)
В рамките на DEPBS се предоставят субсидии по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), подточка ii) и параграф 2 от основния регламент. Кредитът по DEPBS представлява финансово участие на ПИ, тъй като може евентуално да бъде използван за компенсиране на вносни мита, като по този начин се намаляват приходите на ПИ от мита, които иначе биха били дължими. Освен това с кредитите по DEPBS се облагодетелства износителят, тъй като по този начин се подобрява неговата ликвидност.
(57)
Освен това ползването на DEPBS е обвързано по закон с осъществяването на износ и следователно схемата се счита за специфична и подлежаща на изравнителни мерки по смисъла на член 3, параграф 4, буква а) от основния регламент.
(58)
Тази схема не може да бъде считана за система, позволяваща възстановяване на мита или възстановяване за заместители по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Тя не съответства на стриктните правила, определени в приложение I, буква и), приложение II (определение и правила за възстановяване) и приложение III (определение и правила за възстановяване за заместители) към основния регламент. Износителят не е задължен действително да потребява стоките, внесени безмитно, в производствения процес и размерът на кредита не се изчислява във връзка с действително вложените изходни материали. Нещо повече, не съществува система или процедура, посредством която да се провери кои изходни материали са употребени в производствения процес на изнасяния продукт и дали не е извършено свръхплащане на вносни мита по смисъла на приложение I, буква и) и приложения II и III към основния регламент. На последно място, даден износител има право на ползи по DEPBS независимо от това дали изобщо внася изходни материали. За да извлече полза, износителят е достатъчно само да изнесе стоки, без да доказва внос на изходни материали. По този начин дори износители, които доставят изходните си материали изцяло от местния пазар и не внасят стоки, които могат да бъдат използвани като изходни материали, имат право да се възползват от DEPBS.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(59)
В съответствие с член 2, параграф 2 и член 5 от основния регламент и методологията на изчисление, използвана за посочената схема в Регламент (ЕО) № 367/2006, размерът на субсидиите, подлежащи на изравнителни мерки, е изчислен от гледна точка на ползата за получателя, установена за ПРП. В това отношение беше прието, че получателят реализира полза към момента, в който се осъществява експортната сделка по схемата. В този момент ПИ се отказва от събиране на мита, което представлява финансово участие по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. След като митническите органи издадат товарителница, в която, inter alia, е посочена сумата на кредита по DEPBS, която следва да се предостави за тази експортна сделка, ПИ няма право на преценка дали да предостави субсидията или не. Освен това сътрудничилите производители износители са завели кредитите по DEPBS с натрупване като приход при осъществяване на експортната сделка.
(60)
В случаите, в които бяха отправени мотивирани искания, таксите, плащани задължително за получаването на субсидията, бяха приспаднати от така установените кредити, така че да се получи размерът на субсидията като числител, в съответствие с член 7, параграф 1, буква a) от основния регламент. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент тази субсидия се отнася към размера на съответния експортен оборот за ПРП като подходящ знаменател, тъй като субсидиите са обвързани с осъществяването на износ, а не се отпускат в съответствие с изработените, произведени, изнесени или транспортирани количества.
(61)
Четирима от сътрудничилите производители износители са извлекли ползи по въпросната схема през ПРП в размер от 2,7 до 5,9 %.
4. Схема за насърчаване на износа чрез внос на производствено оборудване (EPCGS)
а) Правно основание
(62)
Подробното описание на EPCGS се съдържа в глава 5 от Политиката на ИВ 2004-2009 г. и глава 5 от HOP I 2004-2009 г.
б) Условия за участие
(63)
В тази схема могат да участват производители износители, търговци износители, „свързани с“ допълнителни производители и доставчици на услуги.
в) Практическо осъществяване
(64)
В условия на поето задължение за осъществяване на износ дадено дружество получава разрешение да внася производствено оборудване (ново, а от април 2003 г. - и втора употреба, до 10-годишно) при намалени митнически ставки. За целта ПИ издава лиценз по EPCGS при подаване на заявление и заплащане на такса. От април 2000 г. схемата предвижда намалена митническа ставка при внос в размер на 5 %, приложима за всякакво производствено оборудване, внесено по тази схема. До 31 март 2000 г. прилаганата действителна митническа ставка е 11 % (включително 10 % допълнителна такса), а за внос с голяма стойност - нулева. За да бъде изпълнено задължението за износ, внесеното производствено оборудване трябва да се използва за производство на определено количество стоки за износ в течение на известен период.
(65)
Титулярят на лиценз по EPCGS може също да се снабдява с производствено оборудване от местни източници. В този случай местният производител на производствено оборудване може да се възползва от възможността за безмитен внос на компоненти, необходими за производство на такова оборудване. Като алтернатива местният производител може да извлече полза от недействителен износ по отношение на доставката на производствено оборудване на титуляря на лиценз по EPCGS.
г) Коментари при оповестяването
(66)
След оповестяването един от производителите износители подчерта, че производственото оборудване, внесено по тази схема, е било използвано също и за производството на продукти, които не са обхванати от настоящото разследване, и че при определянето на маржа на субсидията установеният за ПРП размер на субсидията следва да бъде отнесен към износа не само на разглеждания продукт. Това твърдение беше счетено за основателно и при изчисляването на размера на ползите от схемата за това дружество бяха направени съответните корекции.
д) Заключение относно EPCG
(67)
В рамките на EPCGS се осигуряват субсидии по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), подточка ii) и параграф 2 от основния регламент. Намаляването на митата представлява финансово участие на ПИ, тъй като отстъпката намалява неговите приходи от мита, които иначе биха били дължими. Освен това с намаляването на митото се предоставят ползи на износителя, тъй като спестените при вноса мита подобряват неговата ликвидност.
(68)
Освен това ползването на EPCGS е обвързано по закон с осъществяването на износ, тъй като такива лицензи не могат да бъдат получени без поето задължение за износ. Следователно схемата се разглежда като специфична и подлежаща на изравнителни мерки съгласно член 3, параграф 4, буква а) от основния регламент.
(69)
В крайна сметка тази схема не може да бъде считана за система, позволяваща възстановяване на мита или възстановяване за заместители по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Производственото оборудване не попада в обхвата на подобни системи, както е посочено в приложение I, буква и) от основния регламент, защото то не се потребява при производството на изнасяните продукти.
е) Изчисляване на размера на субсидията
(70)
Размерът на субсидията беше изчислен в съответствие с член 7, параграф 3 от основния регламент въз основа на неплатените мита върху внесеното производствено оборудване, разпределени в рамките на период, който отразява обичайния срок на амортизация на такова оборудване в съответната промишленост. В съответствие с установената практика така изчисленият размер, отнасящ се до ПРП, беше коригиран с добавянето на лихва за този период, за да се отрази пълният размер на ползите за това време. За тази цел беше счетен за подходящ търговският лихвен процент, приложим в Индия през периода на разследването. В случаите, в които бяха отправени мотивирани искания, таксите, задължително платени за получаването на субсидията, бяха приспаднати в съответствие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент. В съответствие с член 7, параграфи 2 и 3 от основния регламент този размер на субсидията беше отнесен към експортния оборот през ПРП (подходящ знаменател), тъй като субсидията е обвързана с осъществяването на износ и не се предоставя в съответствие с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(71)
Четирима сътрудничили производители износители са извлекли ползи по въпросната схема през ПРП в размер от 1,0 до 1,9 %.
5. Схема на зоните за експортна преработка (ЕPZS)/Схема на специалните икономически зони (SEZS)/Схема на експортно ориентираните единици (EOUS)
(72)
Беше установено, че нито един от сътрудничилите производители износители не е бил със статут на експортно ориентирана единица и не е бил разположен в зона за експортна преработка. Същевременно един от сътрудничилите производители износители се е намирал в специална икономическа зона и през ПРП е получил субсидии, подлежащи на изравнителни мерки. Следователно описанието и оценката по-долу се отнасят само до схемата на специалните икономически зони.
а) Правно основание
(73)
SEZS се споменава в глава 7 от Политиката на ИВ за 2004-2009 г. и в глава 7 от HOP I 2004-2009 г. Подробните правила и разпоредби вече не се съдържат в Политиката на ИВ и в наръчника с процедури. Съответните разпоредби относно политиката и изпълнението ѝ се съдържат в Закона за специалните икономически зони от 2005 г. (№ 28 от 2005 г.) и в Правилника за специалните икономически зони от 2006 г. (уведомление от 10 февруари 2006 г.).
б) Условия за участие
(74)
Всички предприятия, които по принцип са поели задължение за износ на цялото си производство на стоки или услуги, могат да бъдат учредени по SEZS. Това се отнася и за чисто търговските дружества. За разлика от EOUS, при SEZS не съществуват минимални прагове за размера на инвестициите, които дружествата трябва да са вложили в дълготрайни материални активи, за да могат да участват в схемата.
в) Практическо осъществяване
(75)
SEZS е схемата правоприемник на бившата Схема на зоните за експортна преработка (EPZS). Специалните икономически зони са специално очертани безмитни анклави и за целите на търговските операции, митата и данъците се разглеждат като чужда територия. Единиците, учредени по SEZS, трябва да бъдат разположени в специални зони, създадени за тази цел. Вече са налице седемнадесет действащи специални икономически зони след получаване на одобрението на индийските органи за тяхното създаване.
(76)
Заявленията за предоставяне на статут на специална икономическа зона трябва да включват подробна информация за следващите пет години, inter alia, относно планираните производствени количества, прогнозираната стойност на износа, изискванията на вноса и местните изисквания. При одобрение от страна на органите на заявлението на дружеството то бива уведомявано за свързаните с това одобрение ред и условия. Споразумението за предоставяне на дружеството на статут по SEZS е валидно за срок от пет години. То може да бъде подновявано за допълнителни периоди.
(77)
Ключово задължение на единиците, учредени по SEZS, както е посочено в глава VI от Правилника за специалните икономически зони за 2006 г., е да бъдат постигнати нетни външнотърговски (НВТ) приходи, т.е. за даден референтен период от пет години от началото на производството за търговски цели общата стойност на износа да бъде по-висока от общата стойност на внесените стоки.
(78)
Единиците, учредени по SEZS, имат право на следните отстъпки:
i)
освобождаване от вносни мита върху всички видове необходими или свързани с изработката, производството и преработката стоки (включително производствено оборудване, изходни материали и консумативи);
ii)
освобождаване от акциз върху стоки, набавени от местни източници;
iii)
възстановяване на централния данък върху продажбите, платен за стоки, набавени от местни източници;
iv)
възможност за продажба на част от продукцията на вътрешния пазар, ако са налице положителни НВТ приходи след заплащане на приложимите мита, тъй като специалните икономически зони не се считат за част от данъчната/митническата територия на Индия;
v)
100 % освобождаване от данък върху приходите за „печалби от внос“ за единиците, учредени по SEZS, по силата на раздел 10АА от Закона за подоходното облагане, за първите 5 години, 50 % за следващите 5 години и с възможност за допълнителна полза през следващите 5 години; и
vi)
освобождаване от данък върху услугите за услуги, потребявани в рамките на специална икономическа зона.
(79)
Единиците, функциониращи в рамките на SEZS, са поставени под надзора на митнически служители съгласно съответните разпоредби на Закона за митниците.
(80)
Тези единици са задължени по закон да поддържат съответна отчетност, при която следва да се посочва стойността на стоките, внесени или набавени на вътрешна митническа територия, потреблението и ползването на стоките, производството на стоките и бракуването им посредством износ, продажбите на вътрешна митническа територия и т.н., в съответствие с правило 22, параграф 2 от Правилника за специалните икономически зони от 2006 г.
(81)
Същевременно от единиците, функциониращи в рамките на специална икономическа зона, не се изисква да свързват всяка пратка с вносни стоки със собствен износ, с прехвърляния към други единици или със собствени продажби във вътрешната митническа територия в съответствие с правило 35 от Правилника за специалните икономически зони от 2006 г.
(82)
Оценката на вноса и набавянето на изходни материали и производствено оборудване на вътрешна територия се основава на самоудостоверяване. Същото се прилага и за експортни продажби. По този начин не се извършват рутинни проверки от митническите органи на такива пратки на единици, функциониращи в SEZ.
(83)
В конкретния случай сътрудничилият производител износител е използвал схемата, за да внася безмитно изходни материали и производствено оборудване, за да си набавя стоки на вътрешния пазар, освободени от акциз, за да си набавя стоки на вътрешния пазар, без да заплаща централизиран данък върху продажбите и за да бъде освободен от данък върху услугите. Разследването показа, че разглежданият производител износител не е реализирал ползи от освобождаване от данък върху приходите по SEZS.
г) Коментари при оповестяването
(84)
След оповестяването производителят износител, намиращ се в специална икономическа зона, отправи редица коментари, като например заяви, че подсхемите, ползвани от дружеството, представляват допустими схеми за освобождаване от мита (възстановяване на мита) и че използваните подсхеми не представляват субсидия, тъй като не предоставят ползи. Отговорът на тези твърдения на производителя износител е изложен по-долу.
д) Заключение относно SEZS
(85)
В случая с освобождаването от акциз върху стоки, набавени на вътрешния пазар, беше установено, че митото, платено при покупки от единица, която не функционира в рамките на специална икономическа зона, може да бъде използвано като кредит за нейни бъдещи митнически задължения, например по отношение на плащането на акциз върху вътрешните продажби (т.нар. механизъм на централизиран ДДС - „CENVAT“). Следователно платеният върху покупките акциз не е окончателен. Посредством кредита по „CENVAT“ окончателно мито се налага единствено върху добавената стойност, но не и върху изходните материали. Така, чрез освобождаване от акциз върху покупки от единица по SEZS, правителството не се отказва от допълнителни приходи и следователно на специалните икономически зони не се предоставя допълнителна полза. При тези обстоятелства, тъй като специалните икономически зони не получават допълнителни ползи, не е необходимо тази подсхема да бъде допълнително анализирана в рамките на настоящото разследване.
(86)
Освобождаването на единица, учредена по SEZS, от два вида вносни мита (основното мито и специалното допълнително мито, обичайно дължимо върху вноса на изходни материали и производствено оборудване), освобождаването от плащане на данък върху продажбите за стоки, набавени на местна територия, и освобождаването от данък върху услугите представлява субсидия по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Правителството се отказва от приходи, които биха били дължими в отсъствието на тази схема, като по този начин предоставя на единиците по SEZS ползи по смисъла на член 2, параграф 2 от основния регламент, тъй като подобрява тяхната ликвидност. Тези субсидии са обвързани по закон с осъществения износ и следователно се разглеждат като специфични и подлежащи на изравнителни мерки съгласно член 3, параграф 4, буква а) от основния регламент. Целта на SEZS за осъществяване на износ, посочена в правило 2 от Правилника за специалните икономически зони от 2006 г., е conditio sine qua non за предоставянето на насърчителните мерки.
(87)
Производителят износител заяви, че подсхемите, ползвани от дружеството, представляват допустими схеми за освобождаване от мита (възстановяване на мита) по смисъла на член 2, параграф 1, буква a), подточка ii) и приложение I от основния регламент и следователно не подлежат на изравняване. Дружеството заяви, че в приложение I към основния регламент се предвижда, че само освобождаването, опрощаването или възстановяването на вносни мита, надплатени в излишък спрямо събраните върху внесените изходни материали, употребени при производството на изнасяния продукт, представляват експортна субсидия. С други думи, при положение че не е налице прекомерно опрощаване или освобождаване, освобождаването от вносни мита върху изходните материали, необходими за направата, производството или преработката на изнесения продукт, не може да бъде считано за подлежаща на изравняване субсидия.
(88)
В отговор на това твърдение следва на първо място да се отбележи, че ползите, които дадена единица по SEZS извлича, зависят по закон от осъществения износ. Освен това схемите не могат да бъдат считани за допустими системи за възстановяване на мита или възстановяване за заместители по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Те не отговарят на стриктните правила, определени в приложение I (букви з) и и), приложение II (определение и правила за възстановяване) и приложение III (определение и правила за възстановяване за заместители) от основния регламент. При положение че схемите за освобождаване от данък върху продажбите и от вносни мита се използват за закупуване на производствено оборудване, те вече не съответстват на правилата за позволени системи за възстановяване, тъй като производственото оборудване не се употребява в процеса на производство в съответствие с изискванията на приложение I, буква з) (възстановяване на данък върху продажбите) и приложение I, буква и) (опрощаване на вносни мита). Освен това беше потвърдено, че ПИ не разполага с ефикасна система или процедура, посредством която да се провери дали и в какви количества набавените изходни материали, освободени от мита и/или данъци, са употребени при производството на изнесения продукт (раздел II, точка 4 от приложение II към основния регламент и, за схемите за възстановяване на заместители, раздел II, точка 2 от приложение III към основния регламент). В действителност от единиците, учредени по SEZS, се изисква да са реализирали нетни приходи по чуждестранен обмен, но не съществува действаща система за проверка, която да цели мониторинг на потреблението на вноса, осъществен във връзка с производството на изнасяните стоки.
(89)
Като алтернативен аргумент производителят износител заяви, че подсхемите, ползвани от дружеството, не представляват субсидия, тъй като дружеството не е получило ползи. По отношение на продажбите на местния пазар производителите износители заявиха, че при положение че дадена единица, намираща се в специална икономическа зона, не се счита за принадлежаща към митническата/данъчната територия на Индия, при продажбата на завършените продукти на местния пазар следва да бъде заплатена пълната стойност на митническите ставки. Твърдението им беше, че не е извлечена полза, тъй като размерът на опростените мита върху изходните материали, използвани в производството на продадените на местния пазар стоки, е по-нисък от този на митата, заплатени от дружеството при продажбата на местния пазар.
(90)
В отговор на това твърдение следва да се отбележи, че въпреки че целта на учредяването на единица по SEZS е реализирането на нетни приходи от чуждестранен обмен, единицата по SEZS разполага с възможността да продава част от производството си на местни пазар. По SEZS стоките, освободени на митница от територията на специалната зона към местния пазар, се третират като вносни стоки. По този начин единицата по SEZS не е поставена в различна ситуация в сравнение с други дружества, действащи на местния пазар, т.е. следва да бъдат заплатени приложимите мита/данъци върху закупените стоки. В този контекст следва да се изясни, че решението от страна на правителството да облага с данъци стоките за потребление на местния пазар не означава, че освобождаването на единицата по SEZS от вносни мита и данък върху продажбите не представлява полза във връзка с експортните продажби на разглеждания продукт. Освен това продажбите на местния пазар нямат въздействие върху по-общата оценка на съответствието относно това дали съществува подходяща система за проверка.
(91)
Що се отнася до експортните продажби, производителят износител заяви, че освобождаването от мита и данъци върху вноса не представлява субсидия, подлежаща на изравняване, доколкото не е налице прекомерно опрощаване. Също така дружеството заяви, че единицата по SEZS е поставена под надзора на митническите служители и че е невъзможно тя да продава изходни материали на местния пазар или да ги влага в продукти, предназначени за продажба на местния пазар, без заплащане на приложимите мита. Поради това по мнение на производителя износител не е възможно предоставянето на прекомерно опрощаване.
(92)
В отговор на това следва да се припомни, че не съществува действаща система или процедура, посредством която да се провери кои изходни материали са употребени при производството на изнесения продукт и дали е налице прекомерно заплащане на вносни мита и данъци по смисъла на приложения I, II и III към основния регламент. Единицата по SEZS вече съществува като такава de jure и от нея в нито един момент не се изисква да обвързва всяка вносна пратка с местоназначението на съответния произлизащ от нея продукт. Само ако съществуваше такъв механизъм за контрол, индийските органи биха могли да получат достатъчно информация относно крайното местоназначение на изходните материали, така че да се позволи ефикасна проверка, която да потвърди, че размерът на опростените мита/данъци не превишава обема на вложените в производство за износ изходни материали. Вътрешните за дружеството системи сами по себе си не биха били достатъчни, тъй като системата за проверка на възстановяването на мита би следвало да бъде създадена и приложена от правителството. Следователно при разследването се установи, че от единицата, намираща се в специална икономическа зона, не се изисква изрично по силата на никакви правни норми и разпоредби относно SEZS да води отчетност за връзката между внесените материали и завършения продукт и ПИ не е създало ефикасен контролен механизъм за определяне на това кои изходни материали са били употребени при производството на стоките за износ и в какви количества.
(93)
Освен това ПИ не е провело и по-нататъшно разследване въз основа на действително вложените изходни материали, въпреки че това принципно би било необходимо при липсата на ефикасна система за проверка (раздел II, точка 5 от приложение II и раздел II, точка 3 от приложение III към основния регламент). Освен това ПИ не представи доказателства, че не е било предоставено прекомерно опрощаване.
е) Изчисляване на размера на субсидията
(94)
Съответно при отсъствието на позволена схема за възстановяване на мита или възстановяване за заместители ползата, подлежаща на изравняване, се равнява на опрощаването на митнически ставки (основно мито и специално допълнително мито), освобождаването от заплащане на данък върху продажбите за стоки, набавени на местния пазар, и освобождаването от данък върху услугите през ПР.
(95)
Що се отнася до освобождаването от плащане на основните мита, освобождаването от плащане на данък върху продажбите за стоки, набавени на местния пазар, и освобождаването от данък върху услугите, числителят (размер на субсидията) е изчислен въз основа на размера на данъците, от които е било освободено дружеството през ПРП. Таксите, чието плащане е било задължително за получаването на субсидията, са приспаднати от тази сума в съответствие с член 7, параграф 1, буква a) от основния регламент, за да се получи размерът на субсидията като числител.
(96)
За разлика от изходните материали, производственото оборудване не се влага физически в готовите стоки. Съответно, по отношение на освобождаването от плащане на данъци върху закупуването на производствено оборудване, размерът на субсидията е изчислен в съответствие с член 7, параграф 3 от основния регламент въз основа на неплатените мита върху внесено производствено оборудване, разпределени в рамките на период, който отразява обичайния срок на амортизация на такова оборудване в съответната промишленост. В съответствие с установената практика така изчисленият размер, отнасящ се до ПРП, е коригиран с добавянето на лихва за този период, за да се отрази пълният размер на ползите за това време. За тази цел беше счетен за подходящ търговският лихвен процент, приложим в Индия през ПРП. В случаите, в които бяха отправени обосновани искания, таксите, задължително платени за получаването на субсидията, бяха приспаднати в съответствие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент.
(97)
В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент така установеният съгласно съображения 95 и 96 по-горе размер на субсидията беше отнесен към съответния експортен оборот, натрупан през ПРП (подходящ знаменател), тъй като предоставянето на субсидията е обвързано с осъществяването на износ и не зависи от изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества. Така полученият марж на субсидията е в размер на 5,4 %.
6. Схема с освобождаване от данък върху приходите („ITES“)
(98)
По тази схема износителите могат да се ползват от частично освобождаване от данък върху приходите за печалбите, получени от продажби за износ. Правното основание за това освобождаване се съдържа в раздел 80 ННС от Закона за данъка върху приходите (ЗДП).
(99)
Тази разпоредба беше отменена от проведената през 2005/2006 г. оценка (т.е. за финансовата година от 1 април 2004 г. до 31 март 2005 г.) нататък и поради това раздел 80 ННС от ЗДП не предоставя никакви ползи след 31 март 2004 г. Сътрудничилите производители износители не са реализирали никакви ползи по тази схема през ПРП. Следователно, тъй като схемата е била отменена, тя не подлежи на изравнителни мерки в съответствие с член 15, параграф 1 от основния регламент.
7. Схема на експортните кредити (ECS)
а) Правно основание
(100)
Схемата е описана подробно в ръководен циркуляр DBOD № DIR.(Exp).BC 02/04.02.02/2007-08 (Експортен кредит в чужда валута) и в Ръководен циркуляр DBOD № DIR.(Exp).BC 01/04.02.02/2007-08 (Експортен кредит в рупии) на Резервната банка на Индия (РБИ), адресирани до всички търговски банки в Индия.
б) Условия за участие
(101)
В тази схема могат да участват производители износители и търговци износители. Беше установено, че трима от сътрудничилите производители износители са реализирали ползи в рамките на ECS.
в) Практическо осъществяване
(102)
В рамките на тази схема РБИ задължително определя максимални прагове на лихвените проценти, приложими спрямо експортните кредити в индийски рупии и в чужда валута, които търговските банки могат да наложат на износителя. ECS се състои от две подсхеми: ECS преди експедиране („кредит за опаковане“), която обхваща кредитите, предоставени на даден износител за финансиране на набавянето, преработката, производството, опаковането и/или спедицията на стоки преди износ, и ECS след експедиране, която предвижда заеми за работен капитал с цел финансиране на експортните вземания. РБИ също така нарежда на банките да насочат известна част от нетния си банков кредит за експортно финансиране.
(103)
Въз основа на ръководните циркуляри на РБИ износителите могат да получават експортни кредити при преференциални лихвени проценти в сравнение с лихвените проценти, приложими за обикновени търговски кредити („кешови кредити“), които се определят изцяло при пазарни условия. Разликата в лихвените проценти може да бъде по-малка при дружества с добър кредитен рейтинг. Всъщност дружествата с висок рейтинг могат да бъдат в състояние да получат експортни кредити и кешови кредити при еднакви условия.
г) Заключение относно ECS
(104)
Преференциалните лихвени проценти за кредит по ECS, определени съгласно ръководните циркуляри на РБИ, упоменати в съображение 100, могат да намалят разходите за лихви на даден износител в сравнение с разходите, изцяло определени при пазарни условия, и в този случай на износителя се предоставят ползи по смисъла на член 2, параграф 2 от основния регламент. Експортното финансиране не е per se по-сигурно от вътрешното финансиране. Всъщност то обикновено се възприема като по-рисковано и степента на обезпечаване, която се изисква за определен кредит, независимо от предмета на финансиране, е обект на чисто търговско решение на дадена търговска банка. Разликите в лихвените проценти при различните банки са резултат от методологията на РБИ за определяне на максимални размери на лихвите по заемите за всяка търговска банка поотделно. Освен това търговските банки не са задължени да предоставят на кредитополучателите експортно финансиране при по-изгодни лихвени проценти за експортните кредити в чужда валута.
(105)
Въпреки че преференциалните кредити по ECS се отпускат от търговски банки, тази полза представлява финансово участие от страна на правителството по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент. В този контекст следва да се отбележи, че нито член 2, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент, нито Споразумението за субсидиите и изравнителните мерки (ССИМ) поставят изискване за налагане на задължение върху публичните сметки (т.е. възстановяване на средствата на търговските банки от страна на ПИ), за да бъде установена субсидия, а само нареждане от правителството за изпълняване на функциите, посочени в член 2, параграф 1, буква а), подточка i), ii) или iii) от основния регламент. РБИ е публичен орган и следователно отговаря на определението за „правителство“, както е посочено в член 1, параграф 3 от основния регламент. Тя е 100 % държавна собственост, обслужва целите на държавната политика, напр. парична политика, а ръководството ѝ се назначава от ПИ. РБИ дава нареждания на частните органи по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), подточка iv), второ тире от основния регламент, тъй като търговските банки са обвързани с условията, които тя налага inter alia по отношение на максималните стойности на лихвените проценти върху експортните кредити, определени в ръководните циркуляри на РБИ и в разпоредбите на РБИ, съгласно които търговските банки трябва да насочват определен дял от нетния си банков кредит за експортно финансиране. Това нареждане задължава търговските банки да изпълняват функциите, упоменати в член 2, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент, в конкретния случай - да предоставят заеми под формата на преференциално експортно финансиране. Такова пряко прехвърляне на средства под формата на заеми, отпускани при определени условия, обикновено е в правомощията на правителството и на практика реално не се различава от обичайната практика на правителствата по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент. Тази субсидия се счита за специфична и подлежаща на изравнителни мерки, тъй като преференциалните лихвени проценти са достъпни само във връзка с финансирането на експортните сделки и следователно прилагането им е обвързано с осъществяване на износ по силата на член 3, параграф 4, буква а) от основния регламент.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(106)
Размерът на субсидията е изчислен въз основа на разликата между платените лихви за използваните експортни кредити през ПРП и сумата, която би била платима за обикновени търговски кредити, използвани от сътрудничилите производители износители. Този размер на субсидията (числител) беше отнесен към общия експортен оборот през ПРП (подходящ знаменател) в съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент, тъй като предоставянето на субсидията е обвързано с осъществяването на износ и не зависи от изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(107)
Трима сътрудничили производители износители са реализирали печалби по въпросната схема през ПРП в стойности от 0,3 до 0,4 %.
8. Схема пакет от насърчителни мерки (PSI)
а) Правно основание
(108)
При предходните разследвания по отношение на фолио от ПЕТ, в това число и разследването, довело до налагането с Регламент (ЕО) № 367/2006 на окончателното изравнително мито, в сила и понастоящем, бяха разгледани няколко държавни схеми на Индия, включващи предоставяне на насърчителни мерки на местни дружества. Държавните схеми попадат в обхвата на „Схема с пакет от насърчителни мерки“ (PSI), тъй като могат да включват различни видове насърчителни мерки. При разследването се установи, че правото на дружеството да извлича ползи по схемата е определено в сертификата за право на допускане до участие. Разследването разкри, че през ПРП двама от сътрудничилите производители са се ползвали от освобождаване от търговски данък (данък върху продажбите) по PSI съгласно раздел 4А от Закона за търговския данък на щат Uttar Pradesh. С този закон продажбите, реализирани от дружество на вътрешния пазар, се освобождават от данък върху продажбите (както на местно, така и на централно равнище).
б) Условия за участие
(109)
За да могат да участват, по правило дружествата трябва да инвестират в по-слабо развити райони на даден щат, като създават нова промишленост или като правят широкомащабни капиталовложения в разгръщане или разнообразяване на съществуваща промишленост. Основните критерии за установяване на размера на насърчителните мерки са класификацията на района, в който предприятието е или ще бъде разположено, и размерът на инвестицията.
в) Практическо осъществяване
(110)
При схемата за освобождаване от данъци върху продажбите определени единици не са били задължени да събират данък върху продажбите върху реализираните от тях сделки за продажба. По подобен начин определени единици са били освободени от плащането на данък върху продажбите при набавянето на стоки от снабдители, които също отговарят на условията за участие в схемите. Ако освобождаването при сделките за продажба не се счита за облагодетелстващо определена единица продавач, то освобождаването при сделките за набавяне все пак води до извличане на ползи от определени единици купувачи.
г) Коментари при оповестяването
(111)
След оповестяването един производител износител отбеляза, че при количественото определяне на ползите, извлечени по тази схема, е било прието, че доставчиците на основна суровина, използвана в производството на разглеждания продукт, са били освободени от данък върху продажбите. Въпреки това фактурите за продажбите показаха, че въпросните доставчици в действителност са обложили с данък продажбите от разглежданото дружество. Следователно, тъй като данъкът върху продажбите е бил платен от дружеството, от тези покупки за производителя износител не са произтекли никакви ползи, подлежащи на изравняване, а размерът на субсидията е бил съответно преразгледан.
д) Заключение
(112)
В рамките на PSI се предоставят субсидии по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), подточка ii) и параграф 2 от основния регламент. Освобождаването от плащане на данък върху продажбите във връзка с покупки представлява финансово участие, тъй като тази отстъпка намалява размера на иначе дължими приходи за правителството. Освен това освобождаването осигурява ползи за дружествата, тъй като подобрява ликвидността им.
(113)
PSI е достъпна само за дружества, които са инвестирали в някои определени географски райони под юрисдикцията на щат в Индия. Тя не е достъпна за дружества извън тези райони. Размерът на ползите е различен в различните райони. Схемата е специфична съгласно член 3, параграф 2, буква а) и параграф 3 от основния регламент и следователно подлежи на изравнителни мерки.
е) Изчисляване на размера на субсидията
(114)
Що се отнася до освобождаването от данък върху продажбите, размерът на субсидията е изчислен въз основа на размера на данъка върху продажбите, който обикновено се дължи за ПРП, но е останал неплатен.
(115)
В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент размерът на субсидията (числител) е отнесен впоследствие към общия експортен оборот и вътрешните продажби на дружеството през ПРП като подходящ знаменател, тъй като субсидията не е обвързана с осъществяването на износ и не се предоставя в съответствие с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(116)
Двамата сътрудничили производители износители са извлекли ползи по въпросната схема през ПРП в размер съответно от 0,3 и 1,4 %.
9. Размер на субсидиите, подлежащи на изравнителни мерки
(117)
Припомня се, че в Регламент (ЕО) № 367/2006 и в последващите му изменения, упоменати в съображения 2, 3 и 4 по-горе, стойността на подлежащите на изравнителни мерки субсидии, изразена ad valorem, беше определена в размер между 12 и 19,1 % за засегнатите производители износители, сътрудничили при настоящото частично междинно преразглеждане.
(118)
При настоящото частично междинно преразглеждане стойността на подлежащите на изравнителни мерки субсидии, изразена ad valorem, беше определена в размер между 5,4 и 8,6 %, както е изложено по-долу:
Схема→
AAS (12)
DEPBS (12)
EPCGS (12)
SEZS (12)
ECS (12)
PSI
Общо
Дружество↓
%
%
%
%
%
%
%
Ester Industries Limited
5,8
1,0
0,4
7,2
Garware Polyester Limited
0,5
3,9
1,0
Незначителен
5,4
Polyplex Corporation Limited
1,7
3,2
1,9
0,4
1,4
8,6
SRF Limited
5,4
5,4
Uflex Limited
2,1
2,7
1,0
0,3
0,3
6,4
10. Изравнителни мерки
(119)
В съответствие с разпоредбите на член 19 от основния регламент и основанията за частичното междинно преразглеждане, посочени в точка 3 от известието за започване на частично междинно преразглеждане, беше установено, че равнището на субсидиране по отношение на сътрудничилите производители износители се е понижило и поради това ставките на изравнителните мита, наложени на тези производители износители с Регламент (ЕО) № 367/2006, следва да бъдат съответно изменени.
(120)
Изменените ставки на изравнителните мита следва да бъдат определени въз основа на новите равнища на субсидиране, установени при настоящото междинно преразглеждане, тъй като маржовете на вреда, изчислени при първоначалното разследване срещу субсидиран внос, са по-високи.
(121)
По отношение на всички останали дружества, които не са засегнати от настоящото частично междинно преразглеждане, се отбелязва, че реалните обстоятелства при разследваните схеми и тяхното изравняване не са се променили спрямо предишното разследване. Поради това няма причина да се преизчисляват равнищата на субсидиране и митническите ставки за тези дружества. Следователно ставките на митата, приложими за всички останали страни, с изключение на петимата сътрудничили при настоящото преразглеждане производители износители, остават непроменени.
(122)
Определените в настоящия регламент ставки на индивидуални изравнителни мита за отделните дружества отразяват положението, установено по време на частичното междинно преразглеждане. Ето защо те са приложими единствено по отношение на вноса на засегнатия продукт, произвеждан от тези дружества. Вносът на засегнатия продукт, произведен от дружество, което не е изрично упоменато в постановителната част на настоящия регламент, в това число субекти, свързани с изрично упоменатите, не могат да се възползват от тези ставки и са обект на митническа ставка, приложима за „всички други дружества“.
(123)
Всяко искане за прилагане на тези индивидуални ставки на изравнителните мита (напр. вследствие на промяна в наименованието на субекта или вследствие на създаване на нови производствени или пласментни субекти) следва да бъде отправено до Комисията (13) заедно с цялата съществена информация, по-специално всяка промяна в дейността на дружеството, свързана с производството, както и вътрешните и експортните продажби, свързани например с промяната в наименованието или с промяната в производствените или пласментните субекти. Когато е уместно и след консултации с Консултативния комитет, регламентът ще бъде съответно изменен, като се актуализира списъкът на дружествата, които се ползват с индивидуални митнически ставки.
11. Антидъмпингови мерки
(124)
Както е предвидено в точка 3, последния параграф от известието за започване на частично междинно преразглеждане, изменението на ставката на изравнителното мито ще има отражение върху окончателното антидъмпингово мито, наложено с Регламент (ЕО) № 1292/2007, коригирано при предходните антидъмпингови разследвания с цел избягване на двойно отчитане на въздействията от ползите, получени от експортно субсидиране (припомня се, че окончателното антидъмпингово мито беше изчислено въз основа на дъмпинговия марж, тъй като беше установено, че той е по-нисък от равнището на неутрализиране на вредата). В член 24, параграф 1 от основния регламент и в член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 384/96 се предвижда, че не се допуска едновременно налагане на антидъмпингово и изравнително мито при разглеждане на един и същ случай, възникнал поради дъмпинг или наличие на експортно субсидиране. При първоначалното разследване беше установено, че някои от разследваните схеми на субсидиране, подлежащи на изравнителни мерки, представляват експортни субсидии по смисъла на член 3, параграф 4, буква а) от основния регламент. Като такива тези субсидии са оказали въздействие върху експортните цени на индийските производители износители и следователно са довели до повишаване на дъмпинговия марж. Поради това, в съответствие с член 24, параграф 1 от основния регламент, ставките на окончателните антидъмпингови мита са коригирани, така че да отразяват действителния дъмпингов марж, оставащ след налагането на окончателното изравнително мито, предназначено да компенсира последиците от експортните субсидии (вж. съображение 59 от Регламент (ЕО) № 366/2006 и съображение 11 от Регламент (ЕО) № 1424/2006).
(125)
Следователно към настоящия момент ставките на окончателните антидъмпингови мита за разглежданите производители износители трябва да бъдат коригирани, за да се вземе предвид преразгледаният размер на ползите, получени от експортни субсидии през ПРП на настоящото разследване, и да бъде отразен действителният дъмпингов марж, оставащ след налагането на коригираното окончателно изравнително мито, компенсиращо последиците от експортните субсидии.
(126)
Дъмпинговите маржове, установени по-рано по отношение на Ester Industries Limited, Garware Polyester Limited, Polyplex Corporation Limited и Uflex Limited (познато по това време като Flex Industries Limited) (14), бяха определени в Регламент (ЕО) № 366/2006 (вж. съображение 50) и за четирите засегнати дружества възлизаха съответно на 29,3, 20,1, 3,7 и 3,2 %. Равнището на дъмпинговия марж за SRF Limited, определено в Регламент (ЕО) № 1424/2006, беше 15,5 %.
(127)
Предвид ползите от експортните субсидии през ПРП и установеното по-рано равнище на дъмпингов марж, приложимите по отношение на разглежданите дружества маржове и митнически ставки следва да бъдат изчислени, както е посочено в таблицата по-долу:
Дружество
Размер на експортните субсидии за износ
Общ размер на субсидиите
Дъмпингов марж, установен по-рано
Изравнително мито
Антидъмпингово мито
Обща митническа ставка
Ester Industries Limited
7,2 %
7,2 %
29,3 %
7,42 %
22,1 %
29,3 %
Garware Polyester Limited
5,4 %
5,4 %
20,1 %
5,4 %
14,7 %
20,1 %
Polyplex Corporation Limited
7,2 %
8,6 %
3,7 %
8,6 %
0,0 %
8,6 %
SRF Limited
5,4 %
5,4 %
15,5 %
5,4 %
10,1 %
15,5 %
Uflex Limited
6,1 %
6,4 %
3,2 %
6,4 %
0,0 %
6,4 %
(128)
С цел да бъдат взети предвид преразгледаните равнища на антидъмпинговото мито, приложимо по отношение на петимата разглеждани производители износители, Регламент (ЕО) № 1292/2007 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 367/2006 се заменя със следното:
„2. Ставките на окончателните изравнителни мита, приложими към нетната цена франко границата на Общността преди обмитяване на продуктите, произведени от изброените по-долу дружества, са, както следва:
Дружество
Окончателно мито (%)
Допълнителен код по ТАРИК
Ester Industries Limited, 75-76, Amrit Nagar, Behind South Extension Part-1, New Delhi 110 003, India
7,2
A026
Garware Polyester Limited, Garware House, 50-A, Swami Nityanand Marg, Vile Parle (East), Mumbai 400 057, India
5,4
A028
Jindal Poly Films Limited, 56 Hanuman Road, New Delhi 110 001, India
17,1
A030
MTZ Polyfilms Limited, New India Centre, 5th Floor, 17 Co-operage Road, Mumbai 400 039, India
8,7
A031
Polyplex Corporation Limited, B-37, Sector-1, Noida 201 301, Dist. Gautam Budh Nagar, Uttar Pradesh, India
8,6
A032
SRF Limited, Block C, Sector 45, Greenwood City, Gurgaon 122 003, Haryana, India
5,4
A753
Uflex Limited, A-1, Sector 60, Noida 201 301 (U.P.), India
6,4
A027
Всички останали дружества
19,1
A999“
Член 2
Член 2, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1292/2007 се заменя със следното:
„2. Ставките на окончателните антидъмпингови мита, приложими към нетната цена франко граница на Общността преди обмитяване на продуктите, произведени от изброените по-долу дружества, са, както следва:
Дружество
Окончателно мито (%)
Допълнителен код по ТАРИК
Ester Industries Limited, 75-76, Amrit Nagar, Behind South Extension Part-1, New Delhi 110 003, India
22,1
A026
Garware Polyester Limited, Garware House, 50-A, Swami Nityanand Marg, Vile Parle (East), Mumbai 400 057, India
14,7
A028
Jindal Poly Films Limited, 56 Hanuman Road, New Delhi 110 001, India
0,0
A030
MTZ Polyfilms Limited, New India Centre, 5th Floor, 17 Co-operage Road, Mumbai 400 039, India
18,0
A031
Polyplex Corporation Limited, B-37, Sector-1, Noida 201 301, Dist. Gautam Budh Nagar, Uttar Pradesh, India
0,0
A032
SRF Limited, Block C, Sector 45, Greenwood City, Gurgaon 122 003, Haryana, India
10,1
A753
Uflex Limited, A-1, Sector 60, Noida 201 301 (U.P.), India
0,0
A027
Всички останали дружества
17,3
A999“
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 8 януари 2009 година.
RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 15/2009
av den 8 januari 2009
om ändring av förordning (EG) nr 367/2006 om införande av en slutgiltig utjämningstull på import av polyetentereftalatfilm (PET-film) med ursprung i Republiken Indien och om ändring av förordning (EG) nr 1292/2007 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av polyetentereftalat (PET-film) med ursprung i Indien
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2026/97 av den 6 oktober 1997 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1) (nedan kallad grundförordningen), särskilt artiklarna 19 och 24,
med beaktande av det förslag som kommissionen lagt fram efter samråd med rådgivande kommittén, och
av följande skäl:
A. FÖRFARANDE
I. Tidigare undersökningar och gällande utjämningsåtgärder
(1)
I december 1999 införde rådet genom förordning (EG) nr 2597/1999 (2) en slutgiltig utjämningstull på import av polyetentereftalatfilm (PET-film) (nedan kallad den berörda produkten) enligt KN-nummer ex 3920 62 19 och ex 3920 62 90 med ursprung i Indien. Den undersökning som ledde fram till antagandet av förordningen kallas nedan den ursprungliga undersökningen. Utjämningstullen infördes i form av en värdetull på mellan 3,8 % och 19,1 % på import från individuellt namngivna exportörer och en övrig tull på 19,1 % på import från alla andra företag. Den ursprungliga undersökningen omfattade perioden 1 oktober 1997-30 september 1998.
(2)
I mars 2006 beslutade rådet genom förordning (EG) nr 367/2006 (3), som antogs efter en översyn vid giltighetstidens utgång enligt artikel 18 i grundförordningen, att behålla den slutgiltiga utjämningstull som infördes genom förordning (EG) nr 2597/1999 på import av PET-film med ursprung i Indien. Undersökningen omfattade perioden 1 oktober 2003-30 september 2004.
(3)
I augusti 2006 ändrade rådet genom förordning (EG) nr 1288/2006 (4), som antogs efter en interimsöversyn av subventioneringen av en indisk PET-filmtillverkare, Garware Polyester Limited (nedan kallad Garware), den slutgiltiga utjämningstull som infördes för Garware genom förordning (EG) nr 367/2006.
(4)
I september 2007 ändrade rådet genom förordning (EG) nr 1124/2007 (5), som antogs efter en partiell interimsöversyn av subventioneringen av en annan indisk PET-filmtillverkare, Jindal Poly Films, Limited, tidigare känd som Jindal Polyester Ltd (nedan kallad Jindal), den slutgiltiga utjämningstull som infördes för Jindal genom förordning (EG) nr 367/2006.
II. Gällande antidumpningsåtgärder
(5)
I augusti 2001 införde rådet genom förordning (EG) nr 1676/2001 (6) en slutgiltig antidumpningstull på import av polyetentereftalatfilm (PET-film) med ursprung i bland annat Indien. Antidumpningstullen infördes i form av en värdetull på mellan 0 % och 62,6 % på import från individuellt namngivna exportörer och en övrig tull på 53,3 % på import från alla andra företag.
(6)
I mars 2006 ändrade rådet genom förordning (EG) nr 366/2006 (7) nivån på de dumpningsmarginaler som hade beräknats genom förordning (EG) nr 1676/2001. De nya dumpningsmarginalerna ligger på mellan 3,2 % och 29,3 % och de nya antidumpningstullarna på mellan 0 % och 18 %, med beaktande av de utjämningstullar som till följd av exportsubventioner infördes för samma produkter med ursprung i Indien och som ändrades i enlighet med förordning (EG) nr 367/2006, som antogs efter en översyn vid giltighetstidens utgång av förordning (EG) nr 2579/1999, som anges i skäl 1. I augusti 2006 ändrade rådet genom förordning (EG) nr 1288/2006, som antogs efter en interimsöversyn av subventioneringen av en indisk PET-filmtillverkare, Garware Polyester Limited (nedan kallad Garware), den slutgiltiga antidumpningstull som infördes för Garware genom förordning (EG) nr 1676/2001.
(7)
I september 2006 ändrade rådet genom förordning (EG) nr 1424/2006 (8), som antogs efter en ansökan från en ny exporterande tillverkare, förordning (EG) nr 1676/2001 med avseende på SRF Limited. Genom den förordningen fastställdes en dumpningsmarginal på 15,5 % och en antidumpningstull på 3,5 % för det berörda företaget, med hänsyn till den exportsubventionsmarginal som fastställdes för detta företag i den antisubventionsundersökning som ledde till antagandet av ovannämnda förordning (EG) nr 367/2006. Eftersom företaget inte hade någon individuell utjämningstullsats gällde den tullsats som fastställts för alla andra företag.
(8)
Genom förordning (EG) nr 1292/2007 (9) införde rådet en slutgiltig antidumpningstull på import av polyetentereftalatfilm (PET-film) med ursprung i Indien, efter en översyn vid giltighetstidens utgång enligt artikel 11.2 i rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (10) (nedan kallad den grundläggande antidumpningsförordningen). Genom samma förordning avslutades en partiell interimsöversyn av sådan import, som endast omfattade en indisk exportör, enligt artikel 11.3 i den grundläggande antidumpningsförordningen.
III. Inledande av en partiell interimsöversyn
(9)
Efter det att giltighetstiden för den slutgiltiga utjämningstullen förlängts i mars 2006 meddelade de indiska myndigheterna att omständigheterna avseende två subventionssystem (tullkreditsystemet och systemet med befrielse från inkomstskatt enligt avsnitt 80 HHC i inkomstskattelagen) hade ändrats och att dessa förändringar var av bestående karaktär. Man hävdade därför att subventionsnivån sannolikt hade minskat och att de åtgärder som delvis införts till följd av dessa system borde ses över.
(10)
Kommissionen undersökte den bevisning som de indiska myndigheterna ingett och fann att den var tillräcklig för att motivera inledandet av en översyn enligt artikel 19 i grundförordningen. Efter samråd med rådgivande kommittén inledde kommissionen, genom ett tillkännagivande om inledande som offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning den 12 oktober 2007 (11), en partiell interimsöversyn på eget initiativ som begränsades till subventionsnivån på den gällande utjämningstullen på import av polyetentereftalatfilm (PET-film) med ursprung i Indien.
(11)
Syftet med den partiella interimsöversynen var att bedöma om det var lämpligt att fortsätta, upphäva eller ändra de åtgärder som för närvarande tillämpas beträffande de företag som omfattas av ett eller båda av de enligt uppgift ändrade subventionssystemen, förutsatt att tillräcklig bevisning för detta lades fram i enlighet med de relevanta bestämmelserna i tillkännagivandet om inledande. I översynen skulle man också, utifrån undersökningsresultaten, bedöma om det behövdes en ändring av de åtgärder som tillämpas på andra företag som samarbetade i den undersökning som låg till grund för nivån på de nuvarande åtgärderna och/eller den övriga åtgärd som gäller för alla andra företag.
(12)
Översynen begränsades till att gälla subventionsnivån för de företag som angavs i bilagan till tillkännagivandet om inledande och till andra exportörer, som uppmanades att ge sig till känna på de villkor och inom den tidsfrist som angavs i tillkännagivandet om inledande.
IV. Undersökningsperiod
(13)
Undersökningen av subventionsnivån omfattade perioden från och med den 1 oktober 2006 till och med den 30 september 2007 (nedan kallad undersökningsperioden).
V. Parter som berörs av undersökningen
(14)
Kommissionen underrättade officiellt de indiska myndigheterna och de indiska exporterande tillverkare som samarbetade i den tidigare undersökningen, nämndes i förordning (EG) nr 367/2006, angavs i bilagan till tillkännagivandet om inledande av den partiella interimsöversynen och konstaterades ha fått förmåner från något av de två enligt uppgift ändrade subventionssystemen samt Du Pont Tejin Films, Luxemburg, Mitsubishi Polyester Film, Tyskland, Toray Plastics Europe, Frankrike, och Nurell, Italien, vilka svarar för en överväldigande del av gemenskapens tillverkning av PET-film (nedan kallade gemenskapsindustrin), om att en partiell interimsöversyn hade inletts. Berörda parter gavs tillfälle att inom den tidsfrist som angavs i tillkännagivandet om inledande lämna skriftliga synpunkter och begära att bli hörda.
(15)
Alla berörda parter som begärde att bli hörda och som visade att det fanns särskilda skäl att höra dem gavs tillfälle till detta.
(16)
De muntliga och skriftliga synpunkter som lämnades av parterna togs under övervägande och beaktades där så ansågs lämpligt.
(17)
Eftersom ett stort antal parter föreföll vara berörda av översynen förutsågs möjligheten att tillämpa ett stickprovsförfarande för undersökningen av subventionering, i enlighet med artikel 27 i grundförordningen. För att kommissionen skulle kunna avgöra om ett stickprovsförfarande var nödvändigt och i så fall göra ett urval, ombads de exporterande tillverkarna att i enlighet med artikel 27 i grundförordningen ge sig till känna inom 15 dagar efter det att den partiella interimsöversynen hade inletts och till kommissionen lämna de uppgifter som begärdes i tillkännagivandet om inledande.
(18)
Efter att ha granskat de uppgifter som lämnats beslutade kommissionen att, till följd av de få exporterande tillverkare i Indien som förklarat sig villiga att samarbeta, en stickprovsundersökning inte var nödvändig i detta fall.
(19)
Ett företag, SRF Limited, som inte angavs i bilagan till tillkännagivandet om inledande, gav sig till känna och lade fram bevisning för att det uppfyllde villkoren för att omfattas av den partiella interimsöversynen enligt punkt 4 i tillkännagivandet om inledande. Detta företag inkluderades därför i interimsöversynen.
(20)
Ett företag, Flex Industries Limited, som omfattas av en utjämningstull (förordning (EG) nr 367/2006) och en antidumpningstull (förordning (EG) nr 1292/2007) har bytt namn och heter nu Uflex Limited. Detta namnbyte påverkar inte resultaten i tidigare undersökningar.
(21)
För att kommissionen skulle få de uppgifter som den ansåg nödvändiga för sin undersökning sände den frågeformulär till de exporterande tillverkare som uppfyllde de villkor som angavs i tillkännagivandet om inledande. Dessutom skickades ett frågeformulär till de indiska myndigheterna.
(22)
Svar på frågeformulären inkom från fem indiska exporterande tillverkare och från de indiska myndigheterna.
(23)
Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som ansågs nödvändiga för fastställandet av subventionering. Kontrollbesök på plats genomfördes hos de indiska myndigheterna i Delhi, myndigheterna i Maharashtra i Mumbai, Indiens centralbank i Mumbai och hos följande företag:
-
Ester Industries Limited, New Delhi
-
Garware Polyester Limited, Mumbai
-
Polyplex Corporation Limited, Noida
-
SRF Limited, Gurgaon
-
Uflex Limited, Noida
VI. Meddelande av uppgifter och synpunkter på förfarandet
(24)
De indiska myndigheterna och övriga berörda parter underrättades om de viktigaste omständigheter och överväganden på grundval av vilka kommissionen avsåg att föreslå att ändra de tullsatser som tillämpas på de berörda samarbetsvilliga indiska exporterande tillverkarna och att fortsätta de åtgärder som nu tillämpas på alla andra företag, som inte samarbetade i den partiella interimsöversynen. De gavs även möjlighet att lämna synpunkter inom en rimlig tidsfrist. Alla inlagor och synpunkter beaktades enligt vad som beskrivs nedan.
B. BERÖRD PRODUKT
(25)
Den produkt som omfattas av denna översyn är samma produkt som omfattades av förordning (EG) nr 367/2006, dvs. polyetentereftalatfilm (PET-film) enligt KN-nummer ex 3920 62 19 och ex 3920 62 90 med ursprung i Indien.
C. SUBVENTIONER
1. Inledning
(26)
På grundval av de uppgifter som lämnats av de indiska myndigheterna och de samarbetsvilliga indiska exporterande tillverkarna samt svaren på kommissionens frågeformulär undersöktes följande system som enligt uppgift innefattar subventioner:
a)
Systemet med förhandstillstånd (tidigare kallat systemet med förhandslicenser).
b)
Tullkreditsystemet.
c)
Systemet med förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av kapitalvaror.
d)
Systemen med särskilda ekonomiska zoner/industriella frizoner för bearbetning på export/exportorienterade företag.
e)
Systemet med befrielse från inkomstskatt.
f)
Exportkreditsystemet.
g)
Stimulanssystemet.
(27)
Systemen i leden a-d ovan grundar sig på utrikeshandelslagen från 1992 (Foreign Trade (Development and Regulation) Act, nr 22/1992), som trädde i kraft den 7 augusti 1992. Genom denna lag bemyndigas de indiska myndigheterna att utfärda tillkännagivanden om export- och importpolitiken. Dessa sammanfattas i dokument om export- och importpolitiken som handelsministeriet utfärdar vart femte år och som regelbundet uppdateras. Ett sådant dokument om export- och importpolitiken är relevant för undersökningsperioden i detta fall, nämligen femårsplanen för perioden 1 september 2004-31 mars 2009 (nedan kallat dokumentet om export- och importpolitiken 2004-2009). De indiska myndigheterna har dessutom fastställt de förfaranden som reglerar export- och importpolitiken 2004-2009 i en handbok för förfaranden för perioden 1 september 2004-31 mars 2009, volym I (nedan kallad förfarandehandboken 2004-2009 (volym I)). Även förfarandehandboken uppdateras regelbundet.
(28)
Det system med befrielse från inkomstskatt som anges i led e grundar sig på lagen om inkomstskatt (Income Tax Act) från 1961, som ändras varje år genom skattelagen (Finance Act).
(29)
Det exportkreditsystem som anges i led f grundar sig på avsnitten 21 och 35A i lagen om bankverksamhet (Banking Regulation Act) från 1949, enligt vilka Indiens centralbank får ge landets affärsbanker instruktioner i fråga om exportkrediter.
(30)
Det system som anges i led g förvaltas av delstatliga myndigheter i Indien.
(31)
I enlighet med artikel 11.10 i grundförordningen gav kommissionen de indiska myndigheterna möjlighet att fortsätta att samråda avseende både de ändrade och de oförändrade systemen, i syfte att klargöra den faktiska situationen beträffande de angivna subventionssystemen och nå en ömsesidigt tillfredsställande lösning. Efter dessa samråd och i frånvaro av en ömsesidigt tillfredsställande lösning beträffande dessa system beslutade kommissionen att ta med alla systemen i undersökningen av subventionering.
(32)
Efter meddelandet av uppgifter hävdade de indiska myndigheterna och en exporterande tillverkare att det inte hade fastställts att de undersökta systemen ger mottagaren någon förmån. Som svar på detta påstående bör det noteras att man för varje system som var föremål för undersökning fastställde om eventuella förmåner utgör en subvention i den mening som avses i artikel 2.1 a och 2.2 i grundförordningen, dvs. ett finansiellt bidrag från de indiska myndigheterna som innebär att de undersökta exporterande tillverkarna beviljas en förmån. Det har dessutom förklarats varför förmånerna enligt de olika systemen anses vara utjämningsbara. Vidare har alla samarbetsvilliga exporterande tillverkare fått ett detaljerat beräkningsblad där man förklarar hur förmånerna fastställdes för varje system. Detta påstående måste följaktligen avvisas.
2. Systemet med förhandstillstånd (AAS)
a) Rättslig grund
(33)
Detta system beskrivs närmare i punkterna 4.1.1-4.1.14 i dokumentet om export- och importpolitiken 2004-2009 och i kapitel 4.1-4.30 i förfarandehandboken 2004-2009 (volym I). Systemet kallades systemet med förhandslicenser i den tidigare översyn som ledde till att den slutgiltiga utjämningstull som nu är i kraft infördes genom förordning (EG) nr 367/2006.
b) Stödberättigade företag och verksamheter
(34)
Systemet med förhandstillstånd består av sex delsystem, som beskrivs närmare i skäl 35. Delsystemen skiljer sig åt bland annat när det gäller vilka företag och verksamheter som är stödberättigade. Exporterande tillverkare och exporterande handlare som ”har anknytning till” tillverkare har tillgång till förhandstillstånd för fysisk export och förhandstillstånd för årligt behov. Exporterande tillverkare som levererar till en slutgiltig exportör har tillgång till förhandstillstånd för mellanliggande leverans. Huvudleverantörer som levererar till företag som ingår i de kategorier av ”leverans likställd med export” som nämns i punkt 8.2 i dokumentet om export- och importpolitiken 2004-2009, t.ex. leverantörer till exportorienterade företag, har tillgång till förhandstillstånd för leverans likställd med export. Slutligen har mellanliggande leverantörer till exporterande tillverkare tillgång till förmåner från leveranser likställda med export inom ramen för delsystemen med dokument för förhandsbefrielse och ömsesidig inhemsk remburs.
c) Praktiskt genomförande
(35)
Förhandstillstånd kan utfärdas i fråga om följande:
i) Fysisk export: Detta är det viktigaste delsystemet. Det möjliggör tullfri import av insatsvaror för att tillverka en specifik resulterande exportprodukt. Med fysisk i detta avseende avses att exportprodukten måste lämna Indiens territorium. I licensen anges den tillåtna importmängden och exportskyldigheten, inbegripet typen av exportprodukt.
ii) Årligt behov: Denna typ av tillstånd är inte knuten till någon specifik exportprodukt utan till en bredare produktgrupp (t.ex. kemiska och närstående produkter). Licensinnehavaren kan - upp till ett visst tröskelvärde som bestäms av företagets tidigare exportresultat - tullfritt importera varje insatsvara som ska användas för att tillverka en produkt som ingår i en sådan produktgrupp. Företaget kan välja att exportera varje typ av resulterande produkt som ingår i produktgruppen och som tillverkats av sådant tullfritt material.
iii) Mellanliggande leverans: Detta delsystem omfattar fall där två tillverkare avser att tillverka en bestämd exportprodukt och delar upp tillverkningsprocessen mellan sig. Den exporterande tillverkare som tillverkar halvfabrikatet kan tullfritt importera insatsvaror och för detta syfte få ett förhandstillstånd för mellanliggande leverans. Den slutgiltiga exportören slutför tillverkningen och är skyldig att exportera den färdiga produkten.
iv) Leverans likställd med export: Genom detta delsystem kan en huvudleverantör tullfritt importera insatsvaror som behövs för att tillverka varor som ska säljas som leveranser likställda med export till de kundkategorier som nämns i punkt 8.2 b-f, g, i och j i dokumentet om export- och importpolitiken 2004-2009. Enligt de indiska myndigheterna avses med leverans likställd med export sådana transaktioner där de levererade varorna inte lämnar landet. Ett flertal kategorier av leveranser betraktas som leveranser likställda med export förutsatt att varorna har tillverkats i Indien, t.ex. leverans av varor till ett exportorienterat företag eller till ett företag som ligger i en särskild ekonomisk zon.
v) Dokument för förhandsbefrielse: En innehavare av ett förhandstillstånd som avser att anskaffa insatsvaror från inhemska källor i stället för att direktimportera dem, har möjlighet att göra detta med hjälp av dokument för förhandsbefrielse. I sådana fall godkänns förhandstillstånden som dokument för förhandsbefrielse och gottskrivs den inhemska leverantören vid leverans av de varor som anges i dessa. Gottskrivningen av dokument för förhandsbefrielse berättigar den inhemska leverantören till de förmåner enligt systemet med leveranser likställda med export som beskrivs i punkt 8.3 i dokumentet om export- och importpolitiken 2004-2009 (dvs. förhandstillstånd för mellanliggande leverans/leverans likställd med export, tullrestitution eller återbetalning av slutlig punktskatt vid leverans likställd med export). Genom systemet med dokument för förhandsbefrielse återbetalas skatter och tullar till leverantören i stället för till den slutgiltiga exportören i form av tullrestitution/återbetalning av tull. Skatter och tullar kan återbetalas för såväl inhemska insatsvaror som importerade insatsvaror.
vi) Ömsesidig inhemsk remburs: Även detta delsystem täcker inhemska leveranser till en innehavare av ett förhandstillstånd. Innehavaren av ett sådant tillstånd kan vända sig till en bank för att teckna en inhemsk remburs till förmån för en inhemsk leverantör. Banken ogiltigförklarar tillståndet för direktimport endast i fråga om värdet och volymen av de varor som anskaffas på den inhemska marknaden i stället för att importeras. Den inhemska leverantören får rätt till de förmåner enligt systemet med leveranser likställda med export som beskrivs i punkt 8.3 i dokumentet om export- och importpolitiken 2004-2009 (dvs. förhandstillstånd för mellanliggande leverans/leverans likställd med export, tullrestitution eller återbetalning av slutlig punktskatt vid leverans likställd med export).
(36)
Under undersökningsperioden erhöll tre av de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna förmåner knutna till den berörda produkten inom ramen för systemet med förhandstillstånd. Två av dessa företag utnyttjade två av delsystemen, nämligen i) förhandstillstånd för fysisk export och iii) förhandstillstånd för mellanliggande leverans. Det tredje företaget utnyttjade delsystemet ii) förhandstillstånd för årligt behov. Det är därför inte nödvändigt att fastställa huruvida de övriga, outnyttjade delsystemen är utjämningsbara.
(37)
För att det ska vara möjligt för de indiska myndigheterna att företa kontroller har innehavaren av ett förhandstillstånd rättslig skyldighet att i ett särskilt format korrekt redovisa förbrukningen och användningen av tullfritt importerade/inhemskt anskaffade varor (se kapitel 4.26 och 4.30 i samt tillägg 23 till förfarandehandboken 2004-2009 (volym I)), dvs. föra ett register över den faktiska förbrukningen. Detta register måste kontrolleras av en auktoriserad extern revisor/godkänd granskningsman (cost and works accountant), som utfärdar ett intyg över att det föreskrivna registret och de relevanta underlagen har undersökts och att de uppgifter som lämnas enligt tillägg 23 är korrekta i alla avseenden. Dessa bestämmelser är dock bara tillämpliga på förhandstillstånd som utfärdats från och med den 13 maj 2005. Innehavare av förhandstillstånd eller förhandslicenser som utfärdats före den dagen är skyldiga att följa de tidigare kontrollbestämmelserna, dvs. att i det format som anges i tillägg 18 korrekt redovisa förbrukningen och användningen av importerade varor per licens (se kapitel 4.30 i och tillägg 18 till förfarandehandboken 2002-2007 (volym I)).
(38)
När det gäller de delsystem som två av de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna utnyttjade under undersökningsperioden, dvs. de för fysisk export och mellanliggande leverans, fastställer de indiska myndigheterna volymen och värdet av vad som får importeras och vad som måste exporteras och anger detta i tillståndet. Dessutom ska myndigheternas tjänstemän vid import- och exporttillfällena registrera transaktionerna i tillståndet. Den importvolym som tillåts inom ramen för systemet med förhandstillstånd fastställs av de indiska myndigheterna på grundval av standardnormer för input/output. Standardnormer för input/output finns för flertalet produkter, även den berörda produkten, och offentliggörs i förfarandehandboken 2004-2009 (volym II). Standardnormerna för input/output när det gäller PET-film och PET-flingor (ett halvfabrikat) reviderades senast i september 2005.
(39)
När det gäller det delsystem som anges i led ii ovan (förhandstillstånd för årligt behov) och som utnyttjades av den tredje exportören, anges endast värdet av den tillåtna importen i licensen. Licensinnehavaren är skyldig att bibehålla sambandet mellan insatsvaror och den resulterande produkten (punkt 4.24A c i förfarandehandboken 2004-2009 (volym I)).
(40)
Importerade insatsvaror får inte överföras och måste användas för att tillverka den resulterande exportprodukten. Skyldigheten att exportera måste fullgöras inom en viss tidsfrist efter licensens utfärdande (24 månader med möjlighet till två förlängningar på 6 månader vardera).
(41)
Kontrollen visade att de berörda företagens faktiska förbrukning av de viktigaste råvarorna för att tillverka ett kilo PET-film var lägre än den motsvarande standardnormen för input/output. Detta var uppenbart fallet när det gäller den gamla standardnormen för input/output vid tillverkning av PET-film och i något mindre grad när det gäller den reviderade standardnorm för input/output som trädde i kraft i september 2005.
(42)
Kontrollen visade vidare att inget av de berörda företagen hade iakttagit den rättsliga skyldighet att föra ett register över förbrukningen som anges i skäl 37. Följaktligen går det endast att dra den slutsatsen att de kontrollkrav som ställts av de indiska myndigheterna inte uppfylldes.
d) Slutsats
(43)
Befrielsen från importtull utgör en subvention i enlighet med artikel 2.1 a ii och 2.2 i grundförordningen, dvs. ett finansiellt bidrag från de indiska myndigheterna som innebär att de undersökta exportörerna beviljas en förmån.
(44)
Systemen med förhandstillstånd för fysisk export, mellanliggande leverans och årligt behov är dessutom uppenbart rättsligt sett knutna till exportresultat och anses följaktligen vara selektiva och utjämningsbara enligt artikel 3.4 a i grundförordningen. Ett företag kan inte få förmåner inom ramen för dessa system om det inte åtar sig att exportera.
(45)
Inget av de tre delsystem som utnyttjats i detta fall kan betraktas som ett godkänt restitutionssystem eller godkänt restitutionssystem som tillåter substitution i den mening som avses i artikel 2.1 a ii i grundförordningen. Delsystemen uppfyller inte reglerna i punkt i i bilaga I, bilaga II (definition av och regler för restitutionssystem) och bilaga III (definition av och regler för restitutionssystem som tillåter substitution) till grundförordningen. De indiska myndigheterna tillämpade varken sitt nya eller sitt gamla kontrollsystem eller kontrollförfarande för att avgöra vilka insatsvaror och vilka mängder av dem som förbrukats vid tillverkningen av exportprodukten (se avsnitt II.4 i bilaga II till grundförordningen och, när det gäller restitutionssystem som tillåter substitution, avsnitt II.2 i bilaga III till grundförordningen). Standardnormerna för input/output för den berörda produkten var inte tillräckligt exakta. Standardnormerna kan inte i sig betraktas som ett system för att kontrollera den faktiska förbrukningen, eftersom inget av de berörda företagen förde det register över förbrukningen som krävs för att göra det möjligt för de indiska myndigheterna att med tillräcklig noggrannhet kontrollera vilka mängder insatsvaror som förbrukats i exporttillverkningen. De indiska myndigheterna har inte heller företagit några ytterligare granskningar avseende de insatsvaror som faktiskt förbrukats, vilket de normalt sett borde ha gjort när det saknas ett effektivt tillämpat kontrollsystem (se avsnitt II.5 i bilaga II och avsnitt II.3 i bilaga III till grundförordningen).
(46)
Dessa tre delsystem är därför utjämningsbara.
e) Beräkning av subventionens storlek
(47)
Eftersom det inte rör sig om ett godkänt restitutionssystem eller ett godkänt restitutionssystem som tillåter substitution motsvarar den utjämningsbara förmånen avskrivningen av de totala importtullar som normalt ska tas ut på importerade insatsvaror. I detta avseende ska det noteras att grundförordningen inte bara föreskriver att avskrivning av ett ”alltför stort” tullbelopp får utjämnas. Enligt artikel 2.1 a ii i och punkt i i bilaga I till grundförordningen får en alltför stor avskrivning av tullar endast utjämnas om villkoren i bilagorna II och III till grundförordningen är uppfyllda. Dessa villkor är emellertid inte uppfyllda i detta fall. Om det inte fastställs att det finns ett adekvat kontrollsystem är det ovannämnda undantaget för restitutionssystem således inte tillämpligt och de normala reglerna för utjämning av beloppet av obetalda tullar (uteblivna intäkter), snarare än en föregiven alltför stor avskrivning, är tillämpliga. I enlighet med avsnitt II i bilaga II och avsnitt II i bilaga III till grundförordningen är det inte den undersökande myndighetens skyldighet att beräkna omfattningen av en sådan alltför stor avskrivning. Tvärt om behöver den undersökande myndigheten enligt artikel 2.1 a ii i grundförordningen bara fastställa att det föreligger tillräcklig bevisning för att det angivna kontrollsystemet inte är lämpligt.
(48)
Subventionsbeloppen för de tre exportörer som utnyttjade systemet med förhandstillstånd beräknades på grundval av uteblivna importtullar (grundläggande tull och särskild tilläggstull) på det material som importerats inom ramen för de tre delsystemen under undersökningsperioden (täljare). I de fall en berättigad begäran lämnats in drogs sådana avgifter som var nödvändiga för att få subventioner av från subventionsbeloppet, i enlighet med artikel 7.1 a i grundförordningen. I enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen fördelades detta subventionsbelopp över exportomsättningen under undersökningsperioden (nämnare), eftersom subventionen är knuten till exportresultat och inte beviljades på grundval av framställda, producerade, exporterade eller transporterade kvantiteter.
(49)
Under undersökningsperioden erhöll tre samarbetsvilliga exporterande tillverkare förmåner på mellan 0,5 % och 2,1 % inom ramen för detta system.
3. Tullkreditsystemet (DEPBS)
a) Rättslig grund
(50)
Tullkreditsystemet beskrivs närmare i punkt 4.3 i dokumentet om export- och importpolitiken 2004-2009 och i kapitel 4 i förfarandehandboken 2004-2009 (volym I).
b) Stödberättigade företag och verksamheter
(51)
Alla exporterande tillverkare och exporterande handlare kan komma i fråga för detta system.
c) Praktiskt genomförande
(52)
En stödberättigad exportör kan ansöka om krediter inom ramen för tullkreditsystemet, vilka beräknas som en procentsats av värdet av de produkter som exporteras enligt detta system. De indiska myndigheterna har fastställt sådana procentsatser (nedan kallade tullkreditprocentsatser) för de flesta produkter, bl.a. den berörda produkten. De fastställs på grundval av standardnormerna för input/output, med beaktande av ett förmodat innehåll av importerade insatsvaror i exportprodukten och tullbeloppet för denna förmodade import, oavsett om importtullar faktiskt har betalats eller inte.
(53)
För att kunna beviljas förmåner inom ramen för detta system måste ett företag exportera. Vid exporttillfället måste exportören lämna en deklaration till de indiska myndigheterna med uppgift om att exporten sker inom ramen för tullkreditsystemet. För att varorna ska kunna exporteras utfärdar de indiska tullmyndigheterna en exporthandling i samband med avsändningsförfarandet. Denna handling innehåller uppgifter om bl.a. storleken på den kredit inom ramen för tullkreditsystemet som ska beviljas för den exporttransaktionen. Vid denna tidpunkt vet exportören hur stor förmån företaget kommer att få. Så snart tullmyndigheterna utfärdat en exporthandling kan de indiska myndigheterna inte längre påverka beviljandet av krediter inom ramen för tullkreditsystemet. Vid beräkningen av fördelen inom ramen för tullkreditsystemet ska den tullkreditprocentsats användas som var tillämplig vid den tidpunkt då exportdeklarationen lämnades. Det är därför inte möjligt att retroaktivt ändra förmånens storlek.
(54)
Krediter inom ramen för tullkreditsystemet får överföras fritt och gäller under en period på tolv månader från och med utfärdandedagen. De kan användas för att betala tull på senare import av alla slags varor som får importeras utan begränsningar, med undantag för kapitalvaror. Varor som importeras med användning av sådana krediter kan säljas på den inhemska marknaden (och påläggs då omsättningsskatt) eller användas på annat sätt.
(55)
En ansökan om krediter inom ramen för tullkreditsystemet lämnas på elektronisk väg och kan omfatta ett obegränsat antal exporttransaktioner. Det finns i praktiken inga fasta tidsfrister för att ansöka om krediter inom ramen för tullkreditsystemet. Det elektroniska system som används för förvaltningen av tullkreditsystemet utesluter inte automatiskt exporttransaktioner som äger rum efter utgången av de ansökningsperioder som anges i kapitel 4.47 i förfarandehandboken 2004-2009 (volym I). Vidare, vilket uttryckligen fastställs i kapitel 9.3 i förfarandehandboken 2004-2009 (volym I), kan ansökningar som kommer in efter det att tidsfristen för att lämna in ansökningar har löpt ut alltid beaktas mot tilllägg av en mindre förseningsavgift (på 10 % av krediten).
d) Slutsatser om tullkreditsystemet
(56)
Tullkreditsystemet innebär att subventioner beviljas i den mening som avses i artikel 2.1 a ii och 2.2 i grundförordningen. En kredit inom ramen för tullkreditsystemet utgör ett finansiellt bidrag från de indiska myndigheterna, av den anledningen att krediten slutligen kommer att användas för att avräkna importtullar, vilket minskar beloppet av de tullintäkter som de indiska myndigheterna normalt sett skulle ha tagit ut. Krediter inom ramen för tullkreditsystemet innebär dessutom att exportörerna beviljas en förmån eftersom deras likviditet förbättras.
(57)
Tullkreditsystemet är vidare rättsligt knutet till exportresultat och betraktas därför som selektivt och utjämningsbart enligt artikel 3.4 a i grundförordningen.
(58)
Detta system kan inte betraktas som ett godkänt restitutionssystem eller godkänt restitutionssystem som tillåter substitution i den mening som avses i artikel 2.1 a ii i grundförordningen. Det uppfyller inte de strikta regler som fastställs i punkt i i bilaga I, bilaga II (definition av och regler för restitutionssystem) och bilaga III (definition av och regler för restitutionssystem som tillåter substitution) till grundförordningen. En exportör har ingen skyldighet att faktiskt förbruka de tullfritt importerade varorna i tillverkningsprocessen, och krediten beräknas inte på grundval av faktiskt använda insatsvaror. Det finns inte heller något system eller förfarande för att kontrollera vilka insatsvaror som förbrukats vid tillverkningen av exportprodukten eller om ett alltför stort belopp av importtullar har utbetalats i den mening som avses i punkt i i bilaga I och bilagorna II och III till grundförordningen. Slutligen är exportörer berättigade till förmåner enligt tullkreditsystemet oavsett om de importerar några insatsvaror över huvud taget. En exportör erhåller förmånen genom att helt enkelt exportera varor, dvs. utan att behöva visa att insatsvaror importerats. Exportörer som köper alla sina insatsvaror på den inhemska marknaden och inte importerar några varor som kan användas som insatsvaror är således ändå berättigade till förmåner enligt systemet.
e) Beräkning av subventionens storlek
(59)
I enlighet med artiklarna 2.2 och 5 i grundförordningen och den beräkningsmetod som användes för detta system i förordning (EG) nr 367/2006, beräknades storleken på den utjämningsbara subventionen som den förmån som det konstaterades att mottagaren hade erhållit under undersökningsperioden. I detta avseende ansågs det att mottagaren erhåller förmånen vid den tidpunkt då en exporttransaktion sker enligt detta system. Vid denna tidpunkt blir de indiska myndigheterna förpliktade att avstå från att driva in tullen, vilket utgör ett finansiellt bidrag enligt artikel 2.1 a ii i grundförordningen. När tullmyndigheterna har utfärdat en exporthandling som innehåller uppgifter om bl.a. storleken på den kredit som enligt tullkreditsystemet ska beviljas för exporttransaktionen i fråga, kan de indiska myndigheterna inte längre påverka beviljandet av subventionen. Dessutom periodiserade de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna krediterna inom ramen för tullkreditsystemet och bokförde dem som inkomster vid tidpunkten för exporttransaktionen.
(60)
Vid beräkningen av subventionsbeloppet (täljare) drogs i de fall en berättigad begäran lämnats in sådana avgifter som var nödvändiga för att erhålla subventionen av från de krediter som fastställts, i enlighet med artikel 7.1 a i grundförordningen. I enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen fördelades detta subventionsbelopp över den berörda exportomsättningen under undersökningsperioden (nämnare), eftersom subventionen är knuten till exportresultat och inte beviljades på grundval av framställda, producerade, exporterade eller transporterade kvantiteter.
(61)
Under undersökningsperioden erhöll fyra samarbetsvilliga exporterande tillverkare förmåner på mellan 2,7 % och 5,9 % inom ramen för detta system.
4. Systemet med förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av kapitalvaror (EPCGS)
a) Rättslig grund
(62)
Systemet med förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av kapitalvaror beskrivs närmare i kapitel 5 i dokumentet om export- och importpolitiken 2004-2009 och i kapitel 5 i förfarandehandboken 2004-2009 (volym I).
b) Stödberättigade företag och verksamheter
(63)
Exporterande tillverkare, exporterande handlare som ”har anknytning till” tillverkare och tjänsteleverantörer kan komma i fråga för detta system.
c) Praktiskt genomförande
(64)
På villkor att ett företag gör ett exportåtagande får det importera kapitalvaror (nya och, sedan april 2003, begagnade kapitalvaror som är högst tio år gamla) med nedsatt tullsats. I detta syfte utfärdar de indiska myndigheterna på ansökan och mot betalning av en avgift en licens inom ramen för detta system. Sedan april 2000 innebär systemet att en nedsatt importtullsats på 5 % tas ut på samtliga kapitalvaror som importeras inom ramen för systemet. Fram till och med den 31 mars 2000 tillämpades en effektiv tullsats på 11 % (inklusive en tilläggsavgift på 10 %) eller, i fråga om import till ett högt värde, en nolltullsats. För att exportåtagandet ska anses vara fullgjort måste företaget använda de importerade kapitalvarorna för att tillverka en viss kvantitet exportvaror under en viss period.
(65)
Innehavaren av en licens enligt detta system kan också anskaffa kapitalvarorna på den inhemska marknaden. I detta fall kan den inhemska tillverkaren av kapitalvarorna utnyttja rätten till tullfri import av sådana delar som behövs för att tillverka kapitalvarorna. Alternativt kan den inhemska tillverkaren ta i anspråk förmånen av den leverans likställd med export som anses ha ägt rum till följd av leverans av kapitalvaror till en innehavare av en licens enligt detta system.
d) Synpunkter på meddelandet av uppgifter
(66)
Efter meddelandet av uppgifter framhöll en exporterande tillverkare att de kapitalvaror som importerats enligt detta system även användes vid tillverkning av produkter som inte berörs av denna undersökning, och att man vid fastställandet av subventionsmarginalen därför borde dividera det konstaterade subventionsbeloppet, som kan hänföras till undersökningsperioden, med exporten av fler produkter än den berörda produkten. Detta påstående befanns vara berättigat, och en lämplig justering gjordes vid beräkningen av storleken på detta företags förmån enligt detta system.
e) Slutsats om systemet med förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av kapitalvaror
(67)
Systemet med förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av kapitalvaror innebär att subventioner beviljas i den mening som avses i artikel 2.1 a ii och 2.2 i grundförordningen. Tullnedsättningen utgör ett finansiellt bidrag från de indiska myndigheterna, eftersom nedsättningen minskar de tullinkomster som myndigheterna normalt sett skulle ha tagit ut. Tullnedsättningen innebär dessutom att exportörerna beviljas en förmån eftersom de tullar som inte behöver betalas vid import förbättrar deras likviditet.
(68)
Systemet är vidare rättsligt knutet till exportresultat, eftersom licenserna i fråga inte kan erhållas utan ett exportåtagande. Det betraktas därför som selektivt och utjämningsbart enligt artikel 3.4 a i grundförordningen.
(69)
Slutligen kan detta system inte betraktas som ett godkänt restitutionssystem eller godkänt restitutionssystem som tillåter substitution i den mening som avses i artikel 2.1 a ii i grundförordningen. Kapitalvaror omfattas inte av räckvidden för godkända system enligt punkt i i bilaga I till grundförordningen, eftersom de inte förbrukas vid tillverkningen av exportvaran.
f) Beräkning av subventionens storlek
(70)
I enlighet med artikel 7.3 i grundförordningen beräknades subventionsbeloppet på grundval av beloppet av obetalda tullar på importerade kapitalvaror, fördelat över en period som motsvarade en normal avskrivningstid för sådana kapitalvaror i den ifrågavarande industrin. I enlighet med etablerad praxis har det på så sätt beräknade beloppet, som kan hänföras till undersökningsperioden, justerats genom att ränta har lagts till för denna period så att förmånens fulla värde över tiden skulle återspeglas. För detta ändamål ansågs marknadsräntan i Indien under översynsperioden vara lämplig. I de fall en berättigad begäran lämnats in gjordes avdrag för sådana avgifter som var nödvändiga för att få subventioner, i enlighet med artikel 7.1 a i grundförordningen. I enlighet med artikel 7.2 och 7.3 i grundförordningen fördelades detta subventionsbelopp över exportomsättningen under undersökningsperioden (nämnare), eftersom subventionen är knuten till exportresultat och inte beviljades på grundval av framställda, producerade, exporterade eller transporterade kvantiteter.
(71)
Under undersökningsperioden erhöll fyra samarbetsvilliga exporterande tillverkare förmåner på mellan 1,0 % och 1,9 % inom ramen för detta system.
5. Systemet med industriella frizoner för bearbetning på export (EPZS)/Systemet med särskilda ekonomiska zoner (SEZS)/Systemet med exportorienterade företag (EOUS)
(72)
Det konstaterades att ingen av de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna hade status som ett exportorienterat företag och att ingen av dem bedrev sin verksamhet i en industriell frizon för bearbetning på export. En av de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna var emellertid verksam i en särskild ekonomisk zon och fick utjämningsbara subventioner under undersökningsperioden. Beskrivningen och utvärderingen nedan rör därför endast systemet med särskilda ekonomiska zoner.
a) Rättslig grund
(73)
I kapitel 7 i dokumentet om export- och importpolitiken 2004-2009 och kapitel 7 i förfarandehandboken 2004-2009 (volym I) hänvisas till systemet med särskilda ekonomiska zoner. De närmare föreskrifterna och bestämmelserna finns inte längre i dokumentet om export- och importpolitiken eller i förfarandehandboken. De relevanta bestämmelserna avseende politiken och genomförandet av denna fastställs i lagen om särskilda ekonomiska zoner från 2005 (Special Economic Zones Act, nr 28/2005) och i föreskrifterna för särskilda ekonomiska zoner (Special Economic Zones Rules) från 2006 (tillkännagivande av den 10 februari 2006).
b) Stödberättigade företag och verksamheter
(74)
Alla företag som i princip åtar sig att exportera hela sin produktion av varor eller tjänster kan inrättas inom ramen för systemet med särskilda ekonomiska zoner. Detta gäller även rena handelsföretag. Till skillnad från systemet med exportorienterade företag, finns det inga lägsta tröskelvärden för investeringar i anläggningstillgångar som företag måste uppfylla för att omfattas av systemet med särskilda ekonomiska zoner.
c) Praktiskt genomförande
(75)
Systemet med särskilda ekonomiska zoner ersätter ett tidigare system, det med industriella frizoner för bearbetning på export. De särskilda ekonomiska zonerna utgörs av särskilt avgränsade tullfria områden och betraktas som utländskt territorium för handels-, tull- och skattesyften. Företag som omfattas av systemet med särskilda ekonomiska zoner måste ligga inom särskilda zoner som utvecklats för det syftet. Det finns redan sjutton särskilda ekonomiska zoner sedan de indiska myndigheterna godkänt deras inrättande.
(76)
En ansökan om status som ett företag i en särskild ekonomisk zon måste innehålla närmare uppgifter för de kommande fem åren om bland annat planerade produktionsvolymer, förväntat exportvärde, importbehov och inhemskt behov. Om myndigheterna godkänner företagets ansökan kommer det att underrättas om villkoren för godkännandet. Status som ett företag som omfattas av systemet med särskilda ekonomiska zoner gäller i fem år. Den kan därefter förlängas för ytterligare perioder.
(77)
En mycket viktig skyldighet för företag som omfattas av systemet med särskilda ekonomiska zoner, enligt vad som fastställs i kapitel VI i föreskrifterna för särskilda ekonomiska zoner från 2006, är att uppnå nettoinkomster av utländsk valuta, dvs. att företaget under en referensperiod (fem år från inledandet av kommersiell tillverkning) uppnår ett totalt exportvärde som är högre än det totala värdet av importerade varor.
(78)
Företag som omfattas av systemet med särskilda ekonomiska zoner är berättigade till följande förmåner:
i)
Befrielse från importtullar på alla slags varor (inbegripet kapitalvaror, råvaror och förbrukningsvaror) som behövs för tillverkning, framställning eller bearbetning eller i samband med någon av dessa processer.
ii)
Befrielse från punktskatt på varor som anskaffats på den inhemska marknaden.
iii)
Befrielse från statlig omsättningsskatt på varor som anskaffats lokalt.
iv)
Möjlighet att sälja en del av tillverkningen på den inhemska marknaden, förutsatt att nettoinkomsterna av utländsk valuta är positiva efter betalning av tillämpliga tullar, eftersom de särskilda ekonomiska zonerna inte betraktas som en del av det indiska skatte-/tullområdet.
v)
100 % befrielse från inkomstskatt på ”vinst av exportförsäljning” från företag i särskilda ekonomiska zoner enligt avsnitt 10AA i inkomstskattelagen under de första fem åren, 50 % under de fem år som följer på detta och med möjlighet till ytterligare förmåner under de fem år som följer på detta.
vi)
Befrielse från skatt på tjänster för tjänster som utnyttjas i en särskild ekonomisk zon.
(79)
Företag som omfattas av systemet med särskilda ekonomiska zoner bedriver verksamhet under övervakning av tulltjänstemän i enlighet med de relevanta bestämmelserna i tullagen (Customs Act).
(80)
De har en rättslig skyldighet att föra korrekta räkenskaper som i värdetermer visar de varor som importerats eller anskaffats på det s.k. inre tullområdet (domestic tariff area), förbrukning och användning av varor, tillverkning av varor och avyttring av varor genom exportförsäljning, försäljning inom det inre tullområdet etc. i enlighet med regel 22.2 i föreskrifterna för särskilda ekonomiska zoner från 2006.
(81)
Ett företag i en särskild ekonomisk zon har emellertid aldrig någon skyldighet att redogöra för det inbördes sambandet mellan varje enskild importsändning och företagets export, överföringar till andra enheter eller försäljning inom det inre tullområdet, i enlighet med regel 35 i föreskrifterna för särskilda ekonomiska zoner från 2006.
(82)
Värderingen av importen och anskaffningen på den inhemska marknaden av råvaror och kapitalvaror grundas på egenhändigt intygande. Samma sak gäller för exportförsäljningen. Tullmyndigheterna utför således inga rutinundersökningar av sådana sändningar från ett företag i en särskild ekonomisk zon.
(83)
I det aktuella fallet utnyttjade den samarbetsvilliga exporterande tillverkaren systemet för att importera råvaror och kapitalvaror utan betalning av importtullar, för att anskaffa varor på den inhemska marknaden utan betalning av punktskatt, för att köpa varor på den inhemska marknaden utan betalning av statlig omsättningsskatt och för att erhålla befrielse från skatt på tjänster. Undersökningen visade att den berörda exporterande tillverkaren inte erhöll några förmåner inom ramen för reglerna om befrielse från inkomstskatt enligt systemet med särskilda ekonomiska zoner.
d) Synpunkter på meddelandet av uppgifter
(84)
Efter meddelandet av uppgifter lade den exporterande tillverkare som var verksam i en särskild ekonomisk zon fram flera synpunkter där företaget bl.a. menade att de delsystem som det utnyttjat är godkända system för tullbefrielse (tullrestitution) och att de utnyttjade delsystemen inte utgör en subvention, eftersom de inte medför någon förmån. Den exporterande tillverkarens argument besvaras nedan.
e) Slutsatser om systemet med särskilda ekonomiska zoner
(85)
När det gäller befrielsen från punktskatt på varor som anskaffats från inhemska leverantörer konstaterades att den skatt som ett företag som inte ligger i en särskild ekonomisk zon betalar på inköp av varor kan användas som kredit för avräkning av framtida tullar, t.ex. för betalning av punktskatt på inhemsk försäljning (det s.k. CENVAT-systemet). Den punktskatt som betalats för varor är således inte slutgiltig. Med hjälp av en kredit enligt CENVAT-systemet behöver slutgiltig tull bara betalas på förädlingsvärdet, inte på insatsvarorna. Genom att inköp som görs av ett företag i en särskild ekonomisk zon undantas från punktskatt, går alltså inte några ytterligare statliga intäkter förlorade och följaktligen erhåller företaget inte någon ytterligare förmån inom ramen för systemet med särskilda ekonomiska zoner. Eftersom det företag som ligger i en särskild ekonomisk zon inte erhåller några ytterligare förmåner är det under dessa omständigheter inte nödvändigt att göra någon tilläggsanalys av detta delsystem i denna undersökning.
(86)
Den befrielse som ett företag i en särskild ekonomisk zon beviljas i fråga om två typer av importtullar (grundläggande tull och särskild tilläggstull som normalt tas ut vid import av råvaror och kapitalvaror), i fråga om betalning av omsättningsskatt för varor som anskaffas på den inhemska marknaden och i fråga om skatt på tjänster utgör subventioner enligt artikel 2.1 a ii i grundförordningen. Offentliga intäkter som skulle ha tagits ut i avsaknad av detta system drivs inte in, vilket innebär att det företag som omfattas av systemet med särskilda ekonomiska zoner beviljas en förmån i den mening som avses i artikel 2.2 i grundförordningen, eftersom det förbättrar dess likviditet. Subventionerna är rättsligt knutna till exportresultat och betraktas därför som selektiva och utjämningsbara enligt artikel 3.4 a i grundförordningen. För att erhålla dessa förmåner är det enligt regel 2 i föreskrifterna för särskilda ekonomiska zoner från 2006 ett oeftergivligt villkor att företag i särskilda ekonomiska zoner syftar till export.
(87)
Den exporterande tillverkaren menade att de delsystem som företaget utnyttjat utgör godkända system för tullbefrielse (tullrestitution) enligt artikel 2.1 a ii i och bilaga I till grundförordningen och att de därför inte är utjämningsbara. Företaget uppgav att det i punkt i i bilaga I till grundförordningen anges att endast befrielse, avskrivning eller restitution av importavgifter utöver dem som tas ut på importerade insatsvaror som förbrukas vid tillverkningen av exportprodukten utgör en exportsubvention. Så länge som det inte förekommit någon alltför stor avskrivning eller befrielse, kan med andra ord befrielsen från importtullar på insatsvaror som krävs för tillverkning, framställning eller bearbetning av exportprodukten inte anses vara en utjämningsbar subvention.
(88)
Som svar på detta argument bör det först och främst noteras att alla förmåner som ett företag i en särskild ekonomisk zon åtnjuter rättsligt sett är knutna till exportresultat. Systemen kan vidare inte betraktas som godkända restitutionssystem eller godkända restitutionssystem som tillåter substitution enligt artikel 2.1 a ii i grundförordningen. De uppfyller inte de strikta reglerna i bilaga I (punkterna h och i), bilaga II (definition av och regler för restitutionssystem) och bilaga III (definition av och regler för restitutionssystem som tillåter substitution) till grundförordningen. Om bestämmelserna om befrielse från omsättningsskatt och befrielse från importtull tillämpas vid inköp av kapitalvaror strider subventionerna redan mot reglerna för godkända restitutionssystem, eftersom kapitalvaror inte förbrukas i tillverkningsprocessen, vilket krävs enligt punkt h (återbetalning av omsättningsskatt) och punkt i (avskrivning av importtull) i bilaga I till grundförordningen. Vidare bekräftades det att de indiska myndigheterna inte tillämpade något effektivt kontrollsystem eller kontrollförfarande för att kunna avgöra om tull- och/eller skattebefriade insatsvaror förbrukades vid tillverkningen av exportprodukten och i så fall i vilka mängder (se avsnitt II.4 i bilaga II till grundförordningen och, när det gäller restitutionssystem som tillåter substitution, avsnitt II.2 i bilaga III till grundförordningen). Företag i en särskild ekonomisk zon är skyldiga att uppnå nettoinkomster av utländsk valuta, men inget kontrollsystem tillämpas för att övervaka förbrukningen av importerade varor i förhållande till tillverkningen av exporterade varor.
(89)
Som ett alternativt argument menade den exporterande tillverkaren att de delsystem som företaget utnyttjat inte utgör subventioner, eftersom företaget inte fått någon förmån. I fråga om försäljning på den inhemska marknaden hävdade de exporterande tillverkarna att eftersom ett företag i en särskild ekonomisk zon inte anses vara verksamt inom Indiens skatte- och tullområde, måste fulla tullar betalas på de färdiga produkterna när de säljs till den inhemska marknaden. Man påstod att inga förmåner hade erhållits, eftersom de tullar som inte behövt betalas på de insatsvaror som använts vid tillverkningen av varor som sålts på den inhemska marknaden var lägre än de tullar som företaget betalat vid försäljning på den inhemska marknaden.
(90)
Som svar på detta argument bör det noteras att även om syftet med att etablera sig som ett företag i en särskild ekonomisk zon är att uppnå nettoinkomster av utländsk valuta, har ett sådant företag möjlighet att sälja en del av sin tillverkning på den inhemska marknaden. Enligt systemet med särskilda ekonomiska zoner behandlas varor som klareras ut från zonen till den inhemska marknaden som importerade varor. Situationen för ett företag i en särskild ekonomisk zon skiljer sig i sig inte från den för andra företag som är verksamma på den inhemska marknaden, dvs. att tillämpliga tullar och skatter måste betalas för köpta varor. Här bör det klargöras att ett beslut från myndigheternas sida att beskatta varor avsedda för förbrukning på den inhemska marknaden inte innebär att befrielsen för ett företag i en särskild ekonomisk zon från importtullar och omsättningsskatt inte utgör en förmån när det gäller exportförsäljningen av den berörda produkten. Dessutom har försäljningen på den inhemska marknaden ingen inverkan på den mer allmänna bedömningen av om det finns ett lämpligt kontrollsystem.
(91)
När det gäller exportförsäljning menade den exporterande tillverkaren att befrielsen från importtullar och skatter inte utgör en utjämningsbar subvention så länge som det inte gjorts någon alltför stor avskrivning. Företaget menade vidare att företag i en särskild ekonomisk zon bedriver verksamhet under övervakning av tulltjänstemän, och att det inte är möjligt att sälja insatsvaror på den inhemska marknaden eller att låta dessa insatsvaror ingå i produkter som ska säljas på den inhemska marknaden utan att betala tillämpliga tullar. Enligt denna exporterande tillverkare kan det därför inte ha gjorts någon alltför stor avskrivning.
(92)
Som svar på detta argument bör det erinras om att det inte finns något system eller förfarande för att kontrollera vilka insatsvaror som förbrukas vid tillverkningen av den exporterade produkten eller om det skett en alltför stor betalning av importtullar och skatter i enlighet med bilagorna I, II och II till grundförordningen. Ett företag i en särskild ekonomisk zon har redan aldrig någon rättslig skyldighet att redogöra för det inbördes sambandet mellan varje enskild importsändning och bestämmelsen för den motsvarande resulterande produkten. Endast sådana kontroller skulle kunna ge de indiska myndigheterna tillräcklig information om den slutliga bestämmelsen för insatsvaror så att de på ett effektivt sätt kan kontrollera att befrielsen från tull eller omsättningsskatt inte omfattar mer än insatsvarorna för exporttillverkningen. Företagsinterna system är inte i sig tillräckliga, eftersom ett system för att kontrollera restitutionssystem måste utformas av statliga myndigheter som också kontrollerar efterlevnaden av systemet. Följaktligen fastställdes det i undersökningen att ett företag i en särskild ekonomisk zon enligt lagar och andra författningar för systemet med särskilda ekonomiska zoner uttryckligen inte behöver registrera sambandet mellan importerade insatsvaror och den färdiga produkten, och de indiska myndigheterna har inte inrättat något effektivt kontrollsystem för att avgöra vilka insatsvaror, och vilka mängder av dem, som förbrukas i exporttillverkningen.
(93)
De indiska myndigheterna företog inte heller några ytterligare granskningar som grundade sig på de insatsvaror som faktiskt förbrukats, vilket de normalt sett borde ha gjort när det saknas ett effektivt tillämpat kontrollsystem (se avsnitt II.5 i bilaga II och avsnitt II.3 i bilaga III till grundförordningen). Dessutom kunde de indiska myndigheterna inte heller bevisa att det inte gjordes en alltför stor avskrivning av tullar.
f) Beräkning av subventionens storlek
(94)
Eftersom det inte rör sig om ett godkänt restitutionssystem eller godkänt restitutionssystem som tillåter substitution motsvarar den utjämningsbara förmånen således avskrivningen av importtullar (grundläggande tull och särskild tilläggstull), befrielsen från omsättningsskatt på varor som anskaffats på den inhemska marknaden och befrielsen från skatt på tjänster under undersökningsperioden.
(95)
När det gäller befrielsen från betalning av grundläggande tull, befrielsen från betalning av omsättningsskatt för varor som anskaffas på den inhemska marknaden och befrielsen från skatt på tjänster, beräknades täljaren (subventionsbeloppet) på grundval av de belopp som inte behövde betalas under undersökningsperioden. Vid fastställandet av subventionsbeloppet (täljare) drogs sådana avgifter som var nödvändiga för att erhålla subventionen av från detta belopp, i enlighet med artikel 7.1 a i grundförordningen.
(96)
Till skillnad från råvaror ingår kapitalvaror inte fysiskt i de färdiga varorna. När det gäller befrielsen från skatt på inköp av kapitalvaror beräknades subventionsbeloppet därför i enlighet med artikel 7.3 i grundförordningen på grundval av beloppet av obetalda tullar på importerade kapitalvaror fördelat över en period som motsvarade en normal avskrivningstid för sådana kapitalvaror i den ifrågavarande industrin. I enlighet med etablerad praxis har det på så sätt beräknade beloppet, som kan hänföras till undersökningsperioden, justerats genom att ränta har lagts till för denna period så att förmånens fulla värde över tiden skulle återspeglas. För detta ändamål ansågs marknadsräntan i Indien under undersökningsperioden vara lämplig. I de fall en underbyggd begäran lämnats in gjordes avdrag för sådana avgifter som var nödvändiga för att få subventionen, i enlighet med artikel 7.1 a i grundförordningen.
(97)
I enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen fördelades de subventionsbelopp som fastställts på det sätt som anges i skälen 95 och 96 över exportomsättningen under undersökningsperioden (nämnare), eftersom subventionen är knuten till exportresultat och inte beviljades på grundval av framställda, producerade, exporterade eller transporterade kvantiteter. Den på detta sätt beräknade subventionsmarginalen uppgick till 5,4 %.
6. Systemet med befrielse från inkomstskatt (ITES)
(98)
Genom detta system har exportörerna kunnat erhålla en förmån i form av en partiell befrielse från inkomstskatt på vinst av exportförsäljning. Den rättsliga grunden för denna befrielse fastställdes i avsnitt 80 HHC i inkomstskattelagen.
(99)
Denna bestämmelse upphörde att gälla från och med beskattningsåret 2005-2006 (dvs. räkenskapsåret 1 april 2004-31 mars 2005), vilket innebär att avsnitt 80 HHC i inkomstskattelagen inte längre medför några förmåner efter den 31 mars 2004. Under undersökningsperioden erhöll de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna inte några förmåner inom ramen för detta system. Följaktligen, och eftersom systemet har dragits tillbaka, är det i enlighet med artikel 15.1 i grundförordningen inte utjämningsbart.
7. Exportkreditsystemet (ECS)
a) Rättslig grund
(100)
Exportkreditsystemet beskrivs närmare i cirkulärskrivelse DBOD nr DIR.(Exp).BC 02/04.02.02/2007-08 (exportkrediter i utländsk valuta) och cirkulärskrivelse DBOD nr DIR.(Exp).BC 01/04.02.02/2007-08 (exportkrediter i rupier), som utfärdats av Indiens centralbank och riktar sig till samtliga affärsbanker i Indien.
b) Stödberättigade företag och verksamheter
(101)
Exporterande tillverkare och exporterande handlare kan komma i fråga för detta system. Det fastställdes att tre av de exporterande tillverkarna erhöll förmåner inom ramen för exportkreditsystemet.
c) Praktiskt genomförande
(102)
Inom ramen för detta system fastställer Indiens centralbank de obligatoriska maximala räntesatser för exportkrediter, både i indiska rupier och i utländsk valuta, som affärsbanker får ta ut av en exportör. Exportkreditsystemet består av två delsystem, dels systemet med exportkredit före sändning, som omfattar krediter till en exportör för finansiering av inköp, bearbetning, tillverkning, förpackning och/eller avsändning av varor före exporten, dels systemet med exportkredit efter sändning, som innebär att rörelsekapitallån kan tillhandahållas med syftet att finansiera exportfordringar. Centralbanken fastställer också att en viss del av bankernas nettokredit ska gå till exportfinansiering.
(103)
Dessa cirkulärskrivelser från centralbanken innebär att exportörer kan få exportkrediter till mer förmånliga räntesatser än de räntesatser som gäller för vanliga affärskrediter (”kontantkrediter”) och som fastställs på rent marknadsmässiga villkor. Ränteskillnaden kan vara mindre för företag med god kreditvärdighet. Företag med hög kreditvärdighet kanske till och med skulle kunna erhålla exportkrediter och kontantkrediter på samma villkor.
d) Slutsats om exportkreditsystemet
(104)
De förmånliga räntesatser inom ramen för exportkreditsystemet som fastställs i de cirkulärskrivelser från centralbanken som nämns i skäl 100 kan minska räntekostnaderna för en exportör i förhållande till kreditkostnader som fastställs på rent marknadsmässiga villkor, och medför i detta fall en förmån för denna exportör enligt artikel 2.2 i grundförordningen. Exportfinansiering är inte i sig säkrare än inhemsk finansiering. Den betraktas faktiskt normalt som mer riskfylld, och beslut om den säkerhet som krävs för en viss kredit, oavsett finansieringsändamålet, fattas på rent affärsmässiga grunder av varje enskild affärsbank. Ränteskillnaderna mellan olika banker är en följd av centralbankens metod att fastställa maximala utlåningsräntor för varje enskild affärsbank. Dessutom skulle affärsbanker inte vara tvungna att i samband med exportfinansiering ge låntagare eventuellt mer förmånliga räntesatser för exportkrediter i utländsk valuta.
(105)
Trots att de förmånliga räntesatserna inom ramen för exportkreditsystemet beviljas av affärsbanker, utgör denna förmån ett finansiellt bidrag från myndigheterna i den mening som avses i artikel 2.1 a iv i grundförordningen. I detta sammanhang bör det noteras att varken artikel 2.1 a iv i grundförordningen eller WTO-avtalet om subventioner och utjämningsåtgärder föreskriver att det måste föreligga en utgift i de offentliga räkenskaperna, t.ex. att de indiska myndigheterna ersätter affärsbankerna för deras utgifter, för att en subvention ska anses föreligga, utan endast att det föreligger statliga instruktioner att utföra de funktioner som räknas upp i artikel 2.1 a i-iii i grundförordningen. Indiens centralbank är ett offentligt organ och omfattas därför av definitionen av ”offentliga myndigheter” i artikel 1.3 i grundförordningen. Den ägs till 100 % av staten, följer mål för den offentliga politiken, t.ex. penningpolitik, och dess ledning utses av den indiska regeringen. Centralbanken ger instruktioner till privata organ, i enlighet med artikel 2.1 a iv andra strecksatsen i grundförordningen, i det att affärsbankerna är bundna av de villkor den föreskriver, däribland de obligatoriska maximala räntesatserna för exportkrediter enligt centralbankens cirkulärskrivelser och kravet på att en viss del av affärsbankernas nettokredit måste gå till exportfinansiering. Dessa instruktioner innebär att affärsbankerna måste utföra sådana funktioner som anges i artikel 2.1 a i i grundförordningen, i detta fall tillhandahålla lån i form av förmånlig exportfinansiering. En sådan direkt överföring av medel i form av lån på vissa villkor skulle normalt ligga inom myndigheternas kompetens och skiljer sig rent faktiskt inte från de offentliga myndigheternas normala praxis, i enlighet med artikel 2.1 a iv i grundförordningen. Denna subvention anses vara selektiv och utjämningsbar eftersom de förmånliga räntesatserna bara är tillgängliga för finansiering av exporttransaktioner och därför är knutna till exportresultat enligt artikel 3.4 a i grundförordningen.
e) Beräkning av subventionens storlek
(106)
Subventionsbeloppet beräknades på grundval av skillnaden mellan den ränta som betalats för de exportkrediter som använts under undersökningsperioden och det räntebelopp som skulle ha betalats om de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna hade använt normala affärskrediter. I enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen fördelades detta subventionsbelopp (täljare) över exportomsättningen under undersökningsperioden (nämnare), eftersom subventionen är knuten till exportresultat och inte beviljades på grundval av framställda, producerade, exporterade eller transporterade kvantiteter.
(107)
Under undersökningsperioden erhöll tre samarbetsvilliga exporterande tillverkare förmåner på mellan 0,3 % och 0,4 % inom ramen för detta system.
8. Stimulanssystemet (PSI)
a) Rättslig grund
(108)
I tidigare undersökningar avseende PET-film, däribland den översyn som ledde till att den slutgiltiga utjämningstull som nu är i kraft infördes genom förordning (EG) nr 367/2006, undersöktes flera indiska delstatliga system som omfattade stimulansåtgärder för lokala företag. De delstatliga systemen ingår i ett system känt som stimulanssystemet (Package Scheme of Incentives), eftersom det kan röra sig om olika typer av stimulansåtgärder. I undersökningen fastställdes att ett företags rätt till förmåner enligt systemet föreskrivs i ett certifikat för stödberättigande (Eligibility Certificate). Undersökningen visade att två av de samarbetsvilliga tillverkarna var befriade från handelsskatt (omsättningsskatt) inom ramen för stimulanssystemet under undersökningsperioden, i enlighet med avsnitt 4A i delstaten Uttar Pradeshs lag om omsättningsskatt (Trade Tax Act). Enligt denna skattebestämmelse är ett företag befriat från omsättningsskatt (både lokal och statlig omsättningsskatt) på sin inhemska försäljning.
b) Stödberättigade företag och verksamheter
(109)
För att kunna komma i fråga för stöd måste företagen i regel investera i mindre utvecklade områden i en delstat, antingen genom att etablera en ny industriell verksamhet eller genom att göra en storskalig kapitalinvestering för att expandera eller diversifiera en befintlig industriell verksamhet. Huvudkriteriet vid fastställandet av stimulansens storlek utgörs av klassificeringen av det område inom vilket företaget är etablerat eller kommer att etableras samt investeringens storlek.
c) Praktiskt genomförande
(110)
Inom ramen för systemen med befrielse från omsättningsskatt behövde angivna enheter inte debitera någon omsättningsskatt vid försäljning. De angivna enheterna behövde inte heller betala någon omsättningsskatt vid köp av varor från leverantörer som också omfattades av systemen. Medan befrielsen i fråga om försäljningstransaktioner inte anses medföra någon förmån för de angivna säljande enheterna, innebär befrielsen i fråga om inköpstransaktioner emellertid att de angivna köpande enheterna beviljas en förmån.
d) Synpunkter på meddelandet av uppgifter
(111)
Efter meddelandet av uppgifter påpekade en exporterande tillverkare att kommissionen vid beräkningen av den förmån som erhållits enligt detta system har utgått från att leverantörerna av en viktig råvara som används vid tillverkningen av den berörda produkten var befriade från omsättningsskatt. Försäljningsfakturorna visade emellertid att leverantörerna i fråga faktiskt debiterar denna skatt vid försäljning till det berörda företaget. Eftersom företaget betalade omsättningsskatt, erhöll denna exporterande tillverkare följaktligen ingen utjämningsbar förmån vid dessa inköp, och subventionens storlek ändrades i enlighet med detta.
e) Slutsats
(112)
Stimulanssystemet innebär att subventioner beviljas i den mening som avses i artikel 2.1 a ii och 2.2 i grundförordningen. Befrielsen från betalning av omsättningsskatt vid köp utgör ett finansiellt bidrag eftersom denna förmån minskar de offentliga intäkter som normalt sett skulle ha tagits ut. Denna befrielse innebär dessutom att företagen beviljas en förmån eftersom deras likviditet förbättras.
(113)
Stimulanssystemet är bara tillgängligt för företag som har gjort investeringar inom vissa särskilt anvisade geografiska områden som omfattas av en indisk delstats behörighet. Det är inte öppet för företag belägna utanför dessa områden. Förmånens storlek varierar beroende på vilket område det gäller. Systemet är selektivt i enlighet med artikel 3.2 a och 3.3 i grundförordningen och därför utjämningsbart.
f) Beräkning av subventionens storlek
(114)
När det gäller befrielsen från omsättningsskatt beräknades subventionsbeloppet på grundval av den omsättningsskatt som normalt skulle ha betalats under undersökningsperioden men som inte betalades.
(115)
I enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen fördelades detta subventionsbelopp (täljare) därefter över den totala omsättningen av exportförsäljning och inhemsk försäljning under undersökningsperioden (nämnare), eftersom subventionen inte är knuten till exportresultat och inte beviljades på grundval av framställda, producerade, exporterade eller transporterade kvantiteter.
(116)
Under undersökningsperioden erhöll de två samarbetsvilliga exporterande tillverkarna subventioner på 0,3 % respektive 1,4 % inom ramen för detta system.
9. Storleken på de utjämningsbara subventionerna
(117)
Det erinras om att i förordning (EG) nr 367/2006 och senare ändringar, som anges i skälen 2-4, fastställdes de utjämningsbara subventionernas storlek, utryckt i procent av värdet, till mellan 12 % och 19,1 % för de berörda exporterande tillverkare som samarbetade i den här partiella interimsöversynen.
(118)
Under den här partiella interimsöversynen fastställdes de utjämningsbara subventionernas storlek, uttryckt i procent av värdet, till mellan 5,4 % och 8,6 % enligt följande:
System→
AAS (12)
DEPBS (12)
EPCGS (12)
SEZS (12)
ECS (12)
PSI
Totalt
Företag↓
%
%
%
%
%
%
%
Ester Industries Limited
5,8
1,0
0,4
7,2
Garware Polyester Limited
0,5
3,9
1,0
försumbar
5,4
Polyplex Corporation Limited
1,7
3,2
1,9
0,4
1,4
8,6
SRF Limited
5,4
5,4
Uflex Limited
2,1
2,7
1,0
0,3
0,3
6,4
10. Utjämningsåtgärder
(119)
I enlighet med artikel 19 i grundförordningen och grunden för den här partiella interimsöversynen enligt punkt 3 i tillkännagivandet om inledande konstateras att subventionsnivån för de berörda exporterande tillverkarna har minskat och att de utjämningstullsatser som infördes för dessa exporterande tillverkare genom förordning (EG) nr 367/2006 därför bör ändras i enlighet med detta.
(120)
De ändrade utjämningstullsatserna bör fastställas till de nya subventionsnivåer som konstaterats under den här interimsöversynen, eftersom de skademarginaler som beräknades i den ursprungliga antisubventionsundersökningen fortfarande är högre.
(121)
För alla andra företag som inte berördes av den här partiella interimsöversynen noteras att den faktiska utformningen av de undersökta systemen och deras utjämningsbarhet inte har ändrats i förhållande till den tidigare undersökningen. Det finns därför ingen anledning att räkna om subventionernas storlek eller tullsatserna för dessa företag. De tullsatser som tillämpas på alla andra parter utom de fem exporterande tillverkare som samarbetade i den här översynen förblir följaktligen oförändrade.
(122)
De individuella företagsspecifika utjämningstullsatser som anges i den här förordningen återspeglar situationen under den partiella interimsöversynen. De är därför endast tillämpliga på import av den berörda produkt som tillverkats av dessa företag. Import av den berörda produkt som tillverkats av något annat företag, som inte uttryckligen anges i denna förordnings normativa del, inbegripet enheter som är närstående de som uttryckligen anges, omfattas inte av dessa tullsatser utan omfattas av den tullsats som tillämpas på ”alla andra företag”.
(123)
Alla ansökningar om tillämpning av dessa individuella utjämningstullsatser (t.ex. till följd av en ändring av enhetens namn eller inrättandet av nya tillverknings- eller försäljningsenheter) bör utan dröjsmål sändas till kommissionen (13) tillsammans med alla relevanta upplysningar, särskilt eventuella ändringar av företagets verksamhet i fråga om tillverkning, inhemsk försäljning och exportförsäljning som hänger samman med t.ex. namnändringen eller ändringen av tillverknings- eller försäljningsenheterna. Vid behov, och efter samråd med rådgivande kommittén, kommer denna förordning att ändras genom en uppdatering av förteckningen över de företag som omfattas av individuella tullsatser.
11. Antidumpningsåtgärder
(124)
Som anges i punkt 3 sista stycket i tillkännagivandet om inledande kommer ändringen av utjämningstullsatsen att påverka den slutgiltiga antidumpningstull som infördes genom förordning (EG) nr 1292/2007, eftersom antidumpningstullen vid tidigare antidumpningsundersökningar har justerats för att undvika en eventuell dubbelräkning av effekterna av förmåner av exportsubventioner (det erinras om att den slutgiltiga antidumpningstullen baserades på dumpningsmarginalen, eftersom det konstaterades att denna var lägre än nivån för undanröjande av skada). I enlighet med artikel 24.1 i grundförordningen och artikel 14.1 i förordning (EG) nr 384/96 ska ingen produkt beläggas med både antidumpnings- och utjämningstull i syfte att råda bot på en och samma situation som uppstått till följd av dumpning eller exportsubvention. I den ursprungliga undersökningen konstaterades att vissa av de undersökta subventionssystem som befanns vara utjämningsbara utgjorde exportsubventioner i den mening som avses i artikel 3.4 a i grundförordningen. Dessa subventioner påverkade i sig de indiska exporterande tillverkarnas exportpriser och medförde följaktligen högre dumpningsmarginaler. I enlighet med artikel 24.1 i grundförordningen justerades därför den slutgiltiga antidumpningstullen för att återspegla den faktiska dumpningsmarginal som återstod efter införandet av den slutgiltiga utjämningstull som undanröjer effekten av exportsubventionerna (se skäl 59 i förordning (EG) nr 366/2006 och skäl 11 i förordning (EG) nr 1424/2006).
(125)
De slutgiltiga antidumpningstullsatserna för de berörda exporterande tillverkarna måste därför nu justeras för att ta hänsyn till den ändrade nivån på de förmåner av exportsubventioner som erhållits under undersökningsperioden i den här antisubventionsundersökningen, i syfte att återspegla den faktiska dumpningsmarginal som återstår efter det att de justerade slutgiltiga utjämningstullarna införts för att undanröja effekten av exportsubventionerna.
(126)
De dumpningsmarginaler som tidigare fastställts för Ester Industries Limited, Garware Polyester Limited, Polyplex Corporation Limited och Uflex Limited (då kallat Flex Industries Limited) (14) fastställdes i förordning (EG) nr 366/2006 (se skäl 50) och uppgick till 29,3 %, 20,1 %, 3,7 % respektive 3,2 % för de fyra berörda företagen. Dumpningsmarginalen för SRF Limited fastställdes till 15,5 % i förordning (EG) nr 1424/2006.
(127)
Med hänsyn till de förmåner som erhållits genom exportsubventioner under undersökningsperioden och dumpningsmarginalens storlek enligt vad som tidigare fastställts, bör därför marginalerna och tullsatserna för de berörda företagen beräknas i enlighet med vad som anges i följande tabell:
Företag
Exportsubventionsmarginal
Total subventionsmarginal
Tidigare fastställd dumpningsmarginal
Utjämningstull
Antidumpningstull
Total tullsats
Ester Industries Limited
7,2 %
7,2 %
29,3 %
7,2 %
22,1 %
29,3 %
Garware Polyester Limited
5,4 %
5,4 %
20,1 %
5,4 %
14,7 %
20,1 %
Polyplex Corporation Limited
7,2 %
8,6 %
3,7 %
8,6 %
0,0 %
8,6 %
SRF Limited
5,4 %
5,4 %
15,5 %
5,4 %
10,1 %
15,5 %
Uflex Limited
6,1 %
6,4 %
3,2 %
6,4 %
0,0 %
6,4 %
(128)
För att ta hänsyn till den ändrade nivån på antidumpningstullen för de fem berörda exporterande tillverkarna bör förordning (EG) nr 1292/2007 ändras i enlighet med detta.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Artikel 1.2 i förordning (EG) nr 367/2006 ska ersättas med följande:
”2. Följande slutgiltiga utjämningstullar ska tillämpas på nettopriset fritt gemenskapens gräns, före tull, på produkter som tillverkats av nedanstående företag:
Företag
Slutgiltig tull (%)
Taric-tilläggsnummer
Ester Industries Limited, 75-76, Amrit Nagar, Behind South Extension Part-1, New Delhi 110 003, Indien
7,2
A026
Garware Polyester Limited, Garware House, 50-A, Swami Nityanand Marg, Vile Parle (East), Mumbai 400 057, Indien
5,4
A028
Jindal Poly Films Limited, 56 Hanuman Road, New Delhi 110 001, Indien
17,1
A030
MTZ Polyfilms Limited, New India Centre, 5th Floor, 17 Co-operage Road, Mumbai 400 039, Indien
8,7
A031
Polyplex Corporation Limited, B-37, Sector-1, Noida 201 301, Dist. Gautam Budh Nagar, Uttar Pradesh, Indien
8,6
A032
SRF Limited, Block C, Sector 45, Greenwood City, Gurgaon 122 003, Haryana, Indien
5,4
A753
Uflex Limited, A-1, Sector 60, Noida 201 301 (U.P.), Indien
6,4
A027
Alla andra företag
19,1
A999”
Artikel 2
Artikel 2.2 i förordning (EG) nr 1292/2007 ska ersättas med följande:
”2. Följande slutgiltiga antidumpningstullsatser ska tillämpas på nettopriset fritt gemenskapens gräns, före tull, på produkter som tillverkats av nedanstående företag:
Företag
Slutgiltig tull (%)
Taric-tilläggsnummer
Ester Industries Limited, 75-76, Amrit Nagar, Behind South Extension Part-1, New Delhi 110 003, Indien
22,1
A026
Garware Polyester Limited, Garware House, 50-A, Swami Nityanand Marg, Vile Parle (East), Mumbai 400 057, Indien
14,7
A028
Jindal Poly Films Limited, 56 Hanuman Road, New Delhi 110 001, Indien
0,0
A030
MTZ Polyfilms Limited, New India Centre, 5th Floor, 17 Co-operage Road, Mumbai 400 039, Indien
18,0
A031
Polyplex Corporation Limited, B-37, Sector-1, Noida 201 301, Dist. Gautam Budh Nagar, Uttar Pradesh, Indien
0,0
A032
SRF Limited, Block C, Sector 45, Greenwood City, Gurgaon 122 003, Haryana, Indien
10,1
A753
Uflex Limited, A-1, Sector 60, Noida 201 301 (U.P.), Indien
0,0
A027
Alla andra företag
17,3
A999”
Artikel 3
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 8 januari 2009.