31998L0027
L 166/51
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 98/27/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 19 май 1998 година
относно исковете за преустановяване на нарушения с цел защита на интересите на потребителите
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 100а от него,
като взеха предвид предложението на Комисията (1),
като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 189б от Договора (3),
(1)
Като имат предвид, че някои директиви, изброени в списъка, приложен към настоящата директива, постановяват правила за защита на интересите на потребителите.
(2)
Като имат предвид, че съществуващите механизми за осигуряване на съответствие с посочените директиви както на национално, така и на общностно равнище невинаги позволяват нарушенията, увреждащи колективните интереси на потребителите, да бъдат прекратени своевременно; като имат предвид, че колективен интерес означава интерес, който не включва натрупването на интереси на отделни лица, които са засегнати от нарушение; като имат предвид, че това не засяга делата, заведени от отделни лица, увредени от нарушение.
(3)
Като имат предвид, че доколкото се отнася за целта да се постигне преустановяване на практиките, които са незаконни според приложимите национални разпоредби, ефективността на националните мерки, транспониращи горепосочените директиви, може да бъде понижена, включително защитните мерки, превишаващи нивото, изисквано от тези директиви, при условие че са в съответствие с Договора и са разрешени от посочените директиви, могат да бъдат осуетени, когато тези практики оказват влияние в държава-членка, различна от тази, в която са възникнали.
(4)
Като имат предвид, че тези трудности могат да попречат на безпрепятственото функциониране на вътрешния пазар, като вследствие от тях е достатъчно да се премести източникът на незаконната практика в друга държава с цел да бъде поставен извън обхвата на всички форми за прилагане на закона; като имат предвид, че това представлява нарушаване на конкуренцията.
(5)
Като имат предвид, че тези трудности могат да намалят доверието на потребителите във вътрешния пазар и могат да ограничат обхвата на действие на организациите, представляващи колективните интереси на потребителите или независимите обществени органи за защита колективните интереси на потребителите, влияещи се неблагоприятно от практики, които нарушават правото на Общността.
(6)
Като имат предвид, че тези практики често преминават границите между държавите-членки; като имат предвид, че съществува спешна необходимост от известно сближаване на националните разпоредби, създадени с цел да наложат прекратяване на гореспоменатите практики, независимо от държавата, в която незаконната практика е оказала въздействие; като имат предвид, че по отношение на юрисдикцията това не засяга правилата на международното частно право и конвенциите в сила между държавите-членки, като спазва общите задължения на държавите-членки, произтичащи от Договора, и по-специално свързаните с безпрепятственото функциониране на вътрешния пазар.
(7)
Като имат предвид, че целта на предвижданите действия може да бъде постигната само от Общността; като имат предвид, следователно, че задължение на Общността е да предприема действия.
(8)
Като имат предвид, че член 3б, трети параграф от Договора задължава Общността да не превишава необходимото за постигане целите на Договора; като имат предвид, че в съответствие с посочения член следва, доколкото е възможно, да бъдат взети предвид характерните особености на националните правни системи, като на държавите-членки се даде правото да избират между различни възможности, които имат еднакво въздействие; като имат предвид, че съдилищата или административните органи, компетентни да се произнасят по производствата, посочени в член 2 от настоящата директива, следва да имат правото да проучват резултатите от предишни решения.
(9)
Като имат предвид, че една от възможностите следва да включва изискване един или повече независими обществени органи, специално отговорни за защита на колективните интереси на потребителите, да упражняват правата на иск, определени в настоящата директива; като имат предвид, че друга възможност следва да позволява упражняването на тези права от организации, чиято цел е защита колективните интереси на потребителите в съответствие с критериите, определени в националното законодателство.
(10)
Като имат предвид, че държавите-членки следва да могат да избират между тези две възможности или да ги комбинират при определянето на национално равнище на органите и/или организациите, квалифицирани по смисъла на настоящата директива.
(11)
Като имат предвид, че относно нарушенията, извършени в рамките на Общността, следва да се прилага принципът на взаимното признаване на тези органи и/или организации; като имат предвид, че държавите-членки следва, по молба на техните национални субекти, да съобщят на Комисията наименованието и целта на техните национални организации, квалифицирани да предявяват иск в тяхната собствена страна в съответствие с разпоредбите на настоящата директива.
(12)
Като имат предвид, че задължение на Комисията е да осигури публикуването на списък на тези квалифицирани организации в Официален вестник на Европейските общности; като имат предвид, че докато не бъде публикувано изявление за противното, една квалифицирана организация се счита за процесуално правоспособна, ако е включена в този списък.
(13)
Като имат предвид, че държавите-членки имат правото да изискват извършването на предварителни консултации от страната, която възнамерява да предяви иск за преустановяване на нарушения, с цел да се даде на ответника възможност да прекрати оспорваното нарушение; като имат предвид, че държавите-членки имат правото да изискват тази предварителна консултация да бъде извършена съвместно с независим обществен орган, посочен от тези държави-членки.
(14)
Като имат предвид, че когато държавите-членки са решили, че следва да се провеждат предварителни консултации, следва да бъде определен краен срок от две седмици след получаване молбата за консултация, след който, ако не бъде постигнато преустановяване на нарушението, ищецът има право да сезира компетентен съд или административен орган без по-нататъшно отлагане.
(15)
Като имат предвид, че е целесъобразно Комисията да докладва относно прилагането на настоящата директива, и по-специално за нейния обхват и дейността по предварителните консултации.
(16)
Като имат предвид, че прилагането на настоящата директива следва да не засяга прилагането на общностните правила за конкуренцията,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Приложно поле
1. Целта на настоящата директива е да сближи законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки по отношение на исковете за преустановяване на нарушения, посочени в член 2, целящи защита на колективните интереси на потребителите, включени в директивите, посочени в приложението, с оглед осигуряване безпрепятственото функциониране на вътрешния пазар.
2. По смисъла на настоящата директива нарушение означава всяко действие, противоречащо на директивите, посочени в приложението, транспонирани в националния правен ред на държавите-членки, което уврежда колективните интереси, определени в параграф 1.
Член 2
Искове за преустановяване на нарушения
1. Държавите-членки определят съдилищата или административните органи, компетентни да се произнасят по упражнените от квалифицирани организации по смисъла на член 3 средства за правна защита, целящи:
а)
разпореждане за преустановяване или забрана на дадено нарушение, което разпореждане е издадено при съответната целесъобразност и при необходимост в рамките на бързо производство;
б)
при необходимост, вземане на мерки, като публикуване на решението в пълния му текст или само откъси от него в считана за подходяща форма и/или публикуване на коригиращо изявление с оглед отстраняване на продължаващите от нарушението последици;
в)
доколкото правната система на заинтересованата държава-членка позволява, решение, с което ответникът се осъжда да извърши плащания в полза на държавната хазна или към всеки бенефициер, посочен във или съгласно вътрешното законодателство, в случай на неизпълнение на решението в срока, определен от съда или административните органи, на фиксирана сума за всеки ден на забава или всяка друга сума, предвидена в националното законодателство, с оглед гарантиране изпълнението на решенията.
2. Настоящата директива не засяга разпоредбите на международното частно право относно приложимото право, като по този начин обикновено води до прилагане на правото на държавата-членка, където нарушението е извършено, или на правото на държавата-членка, където са настъпили последици от нарушението.
Член 3
Квалифицирани организации, имащи право да предявяват искове
По смисъла на настоящата директива „квалифицирана организация“ означава орган или организация, която, след като е надлежно създадена в съответствие с правото на държава-членка, има правен интерес да гарантира, че разпоредбите, посочени в член 1, се спазват, и по-специално:
а)
една или повече независими обществени организации, специално отговорни за защита на интересите, посочени в член 1, в държавите-членки, в които подобни органи съществуват; и/или
б)
организации, чиято цел е да защитават интересите, посочени в член 1, в съответствие с критериите, определени в тяхното национално законодателство.
Член 4
Нарушения, извършени в рамките на Общността
1. Всяка държава-членка предприема мерките, необходими, за да се гарантира, че в случай на нарушение, възникнало в съответната държава-членка, всяка квалифицирана организация от друга държава-членка, когато интересите, защитавани от тази квалифицирана организация, са засегнати от нарушението, може да се обърне към съда или административния орган, посочени в член 2, при представяне на списъка, предвиден в параграф 3. Съдилищата или административните органи приемат този списък като доказателство за процесуалната правоспособност на съответната квалифицирана организация, без това да засяга тяхното право да проучват дали целта на квалифицираната организация оправдава предявяването на иск в дадения случай.
2. С цел борба с нарушенията, извършени в рамките на Общността, и без да засягат правата, признати на други субекти по силата на националното законодателство, държавите-членки по молба на техните квалифицирани организации съобщават на Комисията, че посочените субекти са оправомощени да предявят иск на основание член 2. Държавите-членки информират Комисията за наименованията и целите на тези квалифицирани организации.
3. Комисията съставя списък на квалифицираните организации, посочени в параграф 2, с описание на тяхната цел. Този списък се публикува в Официален вестник на Европейските общности; промените в този списък се публикуват незабавно, актуализираният списък се публикува на всеки шест месеца.
Член 5
Предварителни консултации
1. Държавите-членки могат да въвеждат или да запазят в сила разпоредби, по силата на които страната, която възнамерява да предяви иск за преустановяване на нарушения, може да започне тази процедура само след опит да постигне прекратяване на нарушението чрез консултации с ответника или съвместно с ответника и квалифицирана организация по смисъла на член 3, буква а) на държавата-членка, в която е предявен искът за преустановяване на нарушение. Държавата-членка решава дали страната, която възнамерява да предяви иск за преустановяване на нарушение, трябва да се консултира с квалифицираната организация. Ако не бъде постигнато прекратяване на нарушението в срок от две седмици след получаване на молбата за консултации, заинтересованата страна може да предяви иск за преустановяване на нарушението без по-нататъшно отлагане.
2. Редът и условията за провеждане на предварителните консултации, приети от държавите-членки, се съобщават на Комисията и се публикуват в Официален вестник на Европейските общности.
Член 6
Доклади
1. Комисията предава на Европейския парламент и на Съвета доклад за прилагането на настоящата директива на всеки три години и за първи път не по-късно от пет години след влизането в сила на настоящата директива.
2. В своя първи доклад Комисията разглежда по-специално:
-
приложното поле на настоящата директива относно защита на колективните интереси на лицата, упражняващи търговска, производствена и занаятчийска дейност или свободна професия;
-
приложното поле на настоящата директива, както е определено от директивите, включени в приложението;
-
дали предварителната консултация по силата на член 5 е допринесла за ефективната защита на потребителите.
По целесъобразност този доклад се придружава от предложения за изменение на настоящата директива.
Член 7
Разпоредби за по-широко оправомощаване
Настоящата директива не възпрепятства държавите-членки от приемането и запазването в сила на разпоредби, създадени за предоставяне на квалифицираните организации и други заинтересовани лица на по-широки права за предявяване на искове на национално равнище.
Член 8
Прилагане
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, не по-късно от 30 месеца от датата на нейното влизане в сила. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на разпоредбите от националното си законодателство в областта, уредена с настоящата директива.
Член 9
Влизане в сила
Настоящата директива влиза сила на двадесетия ден от датата на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
Член 10
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 19 май 1998 година.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 98/27/EG av den 19 maj 1998 om förbudsföreläggande för att skydda konsumenternas intressen
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 100a i detta,
med beaktande av kommissionens förslag (1),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),
i enlighet med det i artikel 189b i fördraget angivna förfarandet (3), och
med beaktande av följande:
(1) I vissa direktiv, som anges i förteckningen i bilagan till detta direktiv, föreskrivs bestämmelser om skydd för konsumenternas intressen.
(2) Med de mekanismer som nu finns på såväl nationell nivå som på gemenskapsnivå för att säkerställa att dessa direktiv följs, är det inte alltid möjligt att få överträdelser som skadar konsumenternas kollektiva intressen att upphöra i rätt tid. Kollektiva intressen är sådana intressen som inte innefattar kumulering av enskildas intressen, vilka enskilda har skadats genom en överträdelse. Detta påverkar inte talan som väcks av enskilda, som har skadats genom en överträdelse.
(3) När det gäller direktivets syfte att få sådan verksamhet som är olaglig enligt de nationella bestämmelserna att upphöra, kan verkningarna av nationella åtgärder för att införa de ovannämnda direktiven, inklusive sådana skyddsåtgärder som går utöver den nivå som krävs i de direktiven, motverkas, under förutsättning att de är förenliga med fördraget och tillåtliga enligt de direktiven, om verksamheten får effekt i en annan medlemsstat än den i vilken den har sitt ursprung.
(4) Dessa svårigheter kan splittra en väl fungerande inre marknad, eftersom de innebär att det är tillräckligt att flytta källan till en olaglig verksamhet till ett annat land för att förlägga den utom räckhåll för alla rättsliga åtgärder och detta utgör en snedvridning av konkurrensen.
(5) Dessa svårigheter kommer sannolikt att minska konsumenternas förtroende för den inre marknaden och kan komma att begränsa handlingsutrymmet för organisationer, som företräder konsumenternas kollektiva intressen, eller oberoende offentliga organ, som är ansvariga för att skydda konsumenternas kollektiva intressen, när dessa påverkas negativt av verksamhet som innebär att gemenskapsrätten överträds.
(6) Eftersom sådan verksamhet ofta sträcker sig bortom medlemsstaternas gränser, brådskar det att genomföra en viss tillnärmning av de nationella bestämmelser som är utarbetade för att få ovannämnda olagliga verksamhet att upphöra, oavsett i vilket land den olagliga verksamheten har fått effekt. Med avseende på behörighet skall detta inte påverka den internationella privaträttens regler eller mellan medlemsstaterna gällande konventioner, varvid hänsyn skall tas till de allmänna skyldigheter för medlemsstaterna som härrör från fördraget, särskilt dem som har samband med att den inre marknaden fungerar väl.
(7) Syftet med den tänkta åtgärden kan endast uppnås av gemenskapen och det åligger följaktligen gemenskapen att vidta åtgärder.
(8) I enlighet med artikel 3b tredje stycket i fördraget åligger det gemenskapen att inte vidta någon åtgärd som går utöver vad som är nödvändigt för att uppnå målen i fördraget. I överensstämmelse med den artikeln måste särdragen hos de nationella rättsordningarna beaktas i så stor utsträckning som bara är möjligt genom att medlemsstaterna tillåts att fritt välja mellan olika alternativ, som har samma verkan. De domstolar eller administrativa myndigheter som är behöriga att fatta beslut i de förfaranden som avses i artikel 2 i detta direktiv bör ha rätt att granska verkningarna av tidigare beslut.
(9) Ett alternativ bör bestå i att ett eller flera oberoende offentliga organ, med särskilt ansvar för att skydda konsumenternas kollektiva intressen, utövar rätten till talan i frågor som framläggs i detta direktiv. Ett annat alternativ bör sörja för att organisationer, vilkas ändamål är att skydda konsumenternas kollektiva intressen, utövar dessa rättigheter i enlighet med de kriterier som föreskrivs i nationell lag.
(10) Medlemsstaterna bör kunna välja mellan eller kombinera båda dessa alternativ när de på nationell nivå utser de organ och/eller organisationer som skall vara behöriga för ändamålen i detta direktiv.
(11) För överträdelser inom gemenskapen bör principen om ömsesidigt erkännande tillämpas på dessa organ och/eller organisationer. Medlemsstaterna bör på begäran av sina nationella inrättningar meddela kommissionen namn och syfte avseende de nationella inrättningar som är godkända för att väcka talan i deras eget land enligt bestämmelserna i detta direktiv.
(12) Det är kommissionens sak att i Europeiska gemenskapernas officiella tidning offentliggöra en förteckning över dessa godkända inrättningar. Till dess att ett meddelande om motsatsen offentliggörs, anses en godkänd inrättning ha rättskapacitet om dess namn ingår i den förteckningen.
(13) Medlemsstaterna bör kunna kräva att den part som avser att ansöka om förbudsföreläggande på förhand samråder med svaranden, så att denne får möjlighet att upphöra med den omtvistade överträdelsen. Medlemsstaten bör kunna kräva att detta föregående samråd sker tillsammans med ett oberoende offentligt organ, som utses av dessa medlemsstater.
(14) Om medlemsstaterna har bestämt att föregående samråd skall äga rum bör en frist om två veckor sättas ut från det att begäran om samråd tagits emot, och om överträdelsen inte har upphört inom fristen får sökanden väcka talan hos den behöriga domstolen eller administrativa myndigheten utan ytterligare dröjsmål.
(15) Det är lämpligt att kommissionen framlägger en rapport om hur detta direktiv fungerar och särskilt om dess tillämpningsområde och om verkan av föregående samråd.
(16) Tillämpningen av detta direktiv bör inte påverka tillämpningen av gemenskapens konkurrensregler.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Tillämpningsområde
1. Syftet med detta direktiv är att närma medlemsstaternas lagar och andra författningar till varandra när det gäller åtgärder för förbudsföreläggande enligt artikel 2 för skydd för de kollektiva konsumentintressen som omfattas av de direktiv som anges i förteckningen i bilagan för att säkerställa att den inre marknaden fungerar väl.
2. Med överträdelse avses i detta direktiv varje handling som strider mot de direktiv som anges i förteckningen i bilagan, så som de införlivats i medlemsstaternas nationella rättsordningar, och som skadar de kollektiva intressen som avses i punkt 1.
Artikel 2
Åtgärder för förbudsföreläggande
1. Medlemsstaterna skall utse de domstolar eller administrativa myndigheter som skall vara behöriga att besluta vid förfaranden som inleds av sådana godkända inrättningar som avses i artikel 3 om att
a) så snart som möjligt, och där det är lämpligt inom ramen för ett förenklat förfarande, meddela föreläggande om upphörande av eller förbud mot varje överträdelse,
b) där det är lämpligt vidta åtgärder som att offentliggöra beslutet, helt eller delvis och på sätt som bedöms som lämpligt, och/eller offentliggöra ett beriktigande i syfte att undanröja fortsatta verkningar av överträdelsen,
c) i den mån rättsordningen i den berörda medlemsstaten tillåter, ålägga svaranden, om han är tappande part, att till statskassan eller annan mottagare som utses i eller enligt nationell lagstiftning betala dagsböter eller andra böter, som föreskrivs i nationell lagstiftning, om han underlåter att rätta sig efter beslutet inom en frist som domstolar eller administrativa myndigheter bestämmer för att säkerställa att besluten följs.
2. Detta direktiv skall inte påverka internationell-privaträttsliga regler med avseende på tillämplig lag och leder således normalt till tillämpning av antingen lagen i den medlemsstat där överträdelsen har sitt ursprung eller lagen i den medlemsstat där överträdelsen får effekt.
Artikel 3
Inrättningar som kan föra talan
Med godkänd inrättning avses i detta direktiv varje organ eller organisation som vederbörligen inrättas i enlighet med lagen i en medlemsstat och som har ett berättigat intresse av att säkerställa att de bestämmelser som avses i artikel 1 följs, särskilt
a) ett eller flera oberoende offentliga organ, med särskilt ansvar för att skydda de intressen som avses i artikel 1 i medlemsstater där sådana organ finns, och/eller
b) organisationer vilkas syfte är att skydda de intressen som avses i artikel 1, i enlighet med de kriterier som föreskrivs i deras nationella lag.
Artikel 4
Överträdelser inom gemenskapen
1. Varje medlemsstat skall, om en överträdelse har sitt ursprung i den medlemsstaten, vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att varje godkänd inrättning från en annan medlemsstat, där de intressen som skyddas av den godkända inrättningen påverkas av överträdelsen, får ansöka hos den domstol eller den administrativa myndighet som avses i artikel 2 mot uppvisande av den förteckning som nämns i punkt 3. Domstolarna eller de administrativa myndigheterna skall godta denna förteckning som bevis på den godkända inrättningens rättskapacitet utan att deras rätt att pröva om den godkända inrättningens syfte berättigar att den vidtar åtgärder i ett bestämt fall påverkas.
2. För överträdelser inom gemenskapen, och utan att det påverkar de rättigheter som andra inrättningar har enligt nationell lagstiftning, skall medlemsstaterna på begäran av sina godkända inrättningar meddela kommissionen att dessa inrättningar är godkända för att väcka talan enligt artikel 2. Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om dessa godkända inrättningars namn och syfte.
3. Kommissionen skall utarbeta en förteckning över de godkända inrättningar som avses i punkt 2 med angivande av deras syfte. Denna förteckning skall offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning; ändringar i denna förteckning skall offentliggöras utan dröjsmål och den med nya uppgifter kompletterade förteckningen skall offentliggöras var sjätte månad.
Artikel 5
Föregående samråd
1. Medlemsstaterna får införa eller behålla i kraft bestämmelser enligt vilka den part som avser att ansöka om förbudsföreläggande kan inleda detta förfarande först efter att ha försökt att få överträdelsen att upphöra genom samråd med antingen svaranden eller både med svaranden och en sådan godkänd inrättning som avses i artikel 3 a i den medlemsstat där förbudsföreläggande söks. Det är medlemsstaten som skall avgöra, om den part som ansöker om förbudsföreläggande måste samråda med den godkända inrättningen. Om överträdelsen inte upphör inom två veckor efter det att begäran om samråd har mottagits, får den berörda parten väcka talan om förbudsföreläggande utan ytterligare dröjsmål.
2. De regler för föregående samråd som antas av medlemsstaterna skall anmälas till kommissionen och offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.
Artikel 6
Rapporter
1. Vart tredje år och första gången senast fem år efter detta direktivs ikraftträdande skall kommissionen till Europaparlamentet och rådet överlämna en rapport om tillämpningen av detta direktiv.
2. Kommissionen skall i sin första rapport särskilt granska
- detta direktivs tillämpningsområde i förhållande till skyddet för kollektiva intressen för personer som är verksamma inom handel, industri, hantverk eller fria yrken,
- detta direktivs tillämpningsområde som det stadgas i de direktiv som ingår i förteckningen i bilagan,
- om det föregående samrådet i artikel 5 har bidragit till ett effektivt konsumentskydd.
Där det är lämpligt skall denna rapport åtföljas av förslag som syftar till att ändra detta direktiv.
Artikel 7
Bestämmelser om mer omfattande åtgärder
Detta direktiv skall inte utgöra hinder för medlemsstaterna att anta eller behålla i kraft bestämmelser som är utarbetade för att tillerkänna godkända inrättningar och alla andra berörda personer mer vittgående rättigheter att väcka talan på nationell nivå.
Artikel 8
Genomförande
1. Medlemsstaterna skall senast 30 månader efter detta direktivs ikraftträdande sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet. De skall genast underrätta kommissionen om detta.
När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.
2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texten till de bestämmelser i nationell lag som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
Artikel 9
Ikraftträdande
Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.
Artikel 10
Adressater
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdad i Bryssel den 19 maj 1998.