Kommissionens beslut
av den 22 december 1999
om det statliga stöd som Italien avser att bevilja Fiat Auto SpA för Mirafiori Meccanicas anläggning (Turin)
[delgivet med nr K(1999) 5211]
(Endast den italienska texten är giltig)
(Text av betydelse för EES)
(2000/514/EG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 88.2 första stycket i detta,
med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a i detta,
efter att i enlighet med nämnda artiklar ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig(1), och
av följande skäl:
I. Förfarande
(1) Italien anmälde i oktober-december 1997 sex förslag till statligt stöd till bolaget Fiat Auto SpA (nedan kallat Fiat) enligt artikel 88.3 i fördraget, bland annat till (ärende N 838/97) Fiat Mirafiori Meccanica, Turin i regionen Piemonte (nedan kallat Fiat Mirafiori) avseende investeringar i en motorfabrik i Mirafiori. För att få tillräckligt beslutsunderlag begärde kommissionen ytterligare upplysningar och sände flera påminnelser till de italienska myndigheterna. Den 23 april 1998 hölls ett möte med de italienska myndigheterna om granskningen av ärendet. Svar på vissa av kommissionens frågor kom slutligen i en skrivelse av den 20 november 1998.
(2) Genom en skrivelse av den 2 mars 1999 underrättade kommissionen Italien om sitt beslut av den 3 februari 1999 att inleda ett förfarande om stödet enligt artikel 88.2 i fördraget. Samtidigt uppmanades landet att inom en månad översända alla handlingar, upplysningar och övriga uppgifter som kan behövas för kommissionens bedömning av om stödet är förenligt med den gemensamma marknaden. Om så inte skedde skulle kommissionens beslut grundas på redan lämnade uppgifter.
(3) Kommissionens beslut att inleda ett förfarande har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas offciella tidning(2). Kommissionen har gett berörda parter tillfälle att yttra sig, men inte mottagit några synpunkter.
(4) Den 24 februari 1999 besökte kommissionens företrädare Mirafiori, bland annat för att diskutera det aktuella ärendet.
(5) Den 9 april 1999 begärde den italienska regeringen anstånd med svaret och lämnade den 16 april 1999 de upplysningar som ansågs nödvändiga för att slutföra granskningen av ärendena.
(6) Nya undersökningar har stärkt kommissionens ursprungliga tvivel på bland annat hur nödvändigt det planerade stödet är. Genom en skrivelse av den 14 juni 1999 underrättades Italien om kommissionens beslut av den 26 maj 1999 att utvidga det förfarande som inleddes den 3 februari 1999. Landet uppmanades att inom en månad översända alla handlingar, upplysningar och övriga uppgifter som krävs för att bedöma om stöden är förenliga med den inre marknaden. Om så inte skedde skulle kommissionens beslut grundas på redan lämnade uppgifter.
(7) Kommissionens beslut att utvidga förfarandet har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning(3). Kommissionen har gett berörda parter tillfälle att yttra sig, men inte mottagit några synpunkter.
II. Detaljerad beskrivning av stödet
(8) Stödet planeras gå till Fiat, som kontrolleras av Fiat SpA. Fiatkoncernen är verksam inom fordonsbranschen via de tre bolagen Fiat Auto (passagerarfordon), IVECO (nyttofordon) och Magneti Marelli (reservdelar).
(9) Fiat har fabriker i bland annat Italien, Polen, Turkiet och Sydamerika. Under 1998 tillverkade företaget 2,9 miljoner fordon(4) av märkena Alfa Romeo, Ferrari, Fiat, Lancia och Maserati, varav 1,6 miljoner tillverkades i Europa. Cirka hälften såldes inom landet, en tredjedel i övriga EU-länder och återstoden utanför gemenskapen.
(10) Fiats planerade investering är lokaliserad till Mirafiori i ett område som för närvarande omfattas av stöd enligt artikel 87.3 c i fördraget med en högsta stödnivå på 10 % nettobidragsekvivalenter för stora företag.
(11) Projektet avser tillverkning av Torque-motorer till Fiatbilar i klass B och C som tillverkas i Italien och utanför gemenskapen. Sammanlagt har 468,4 miljarder italienska lire (cirka 242 miljoner euro) investerats enligt nedanstående tidsplan.
Plats för tabell
(12) Utvecklingen av Torque-motorn har gett upphov till talrika produkt- och processinnovationer. Skälen att välja Fiat Mirafiori uppges ha varit att de befintliga produktionslinjerna kunde användas med vissa ändringar, vilket minskade investeringsbehovet.
(13) Andra regionala stöd till ett nominellt värde på 30,3 miljarder lire (16 miljoner euro) planeras enligt den stödordning som godkänts i lag 488/92. Den uppdaterade stödnivån kommer därmed att uppgå till 4,6 %.
(14) Enligt planerna kommer projektet inte att få annat stöd.
(15) När förfarandet inleddes den 3 februari 1999 ifrågasatte kommissionen stödets förenlighet med den inre marknaden på flera punkter, främst med avseende på projektets rörlighet och om de anmälda stöden var nödvändiga. Kommissionen fann inget som motiverade innovationsstöd eller stöd till skydd för miljön. De uppgifter som lämnats i ärendet gav inget skäl till att kommissionen skulle tillämpa något av undantagen i artikel 87.3 i fördraget.
(16) Sedan förfarandet inletts den 3 februari 1999 visade det sig att Fiat Mirafiori fram till i mars 1995 inte låg i något stödområde. Projektet inleddes dock redan 1994 sedan genomförbarhetsstudier och lokaliseringsutredningar m.m. utförts, något som måste ha skett kring 1993. Investeringsbeslutet bör alltså ha tagits senast 1993-1994, innan Fiat Mirafioris fabrik låg inom ett stödområde. När förfarandet utvidgades uttryckte kommissionen därför allvarliga tvivel på att investeraren i projektet skulle ha räknat med att få regionalstöd. Något stöd kan därför inte ha varit nödvändigt för att genomföra de planerade investeringarna vid Fiat Mirafiori.
(17) Under förfarandet och den utvidgade utredningen uppmanade kommissionen Italien att inom en månad översända alla uppgifter som krävdes för att bedöma de aktuella stödens förenlighet med den inre marknaden. Om så inte skedde skulle kommissionens beslut grundas på redan lämnade uppgifter.
III. Kommentarer från Italien
(18) Den 9 april 1999 begärde Italien anstånd med att svara på meddelandet av den 3 februari 1999 om att förfarandet inletts. Den 16 april 1999 lämnade Italien i en skrivelse de upplysningar som ansågs nödvändiga för kommissionens slutliga bedömning av ärendet.
(19) Den italienska regeringen förtydligade för det första vilka lokaliseringsstudier Fiat gjorde 1993-1994, innan anläggningen Fiat Mirafiori valdes ut. Andra alternativ var enligt uppgift Biesko-Biala i Polen, en av företaget Tofas fabriker i Turkiet samt en anläggning som Cormec-koncernen har i Argentina. De erbjöd billigare arbetskraft än i Italien och goda produktions- och kvalitetsnivåer. Tofas och Cormec är dock inte helägda av Fiat, vilket innebar avsevärda risker för ett strategiskt projekt som Torque-projektet. Därför begränsades de alternativa anläggningsorterna till Fiat Mirafiori eller Biesko-Biala.
(20) Det planerade regionalstödet täcker inte de merkostnader som det medför att förlägga investeringarna till Fiat Mirafiori, men har säkerligen spelat en avgörande roll för det slutliga beslutet.
(21) Den italienska regeringen framhöll för det andra att lag nr 488/92 har särskilda tillämpningsvillkor, bland annat när det gäller retroaktiv rätt till investeringsstöd.
(22) För det tredje förtydligade den italienska regeringen att de första investeringarna gjordes i maj-juni 1994. De tidigare investeringarna, bl.a. nedmonteringen av de gamla anläggningarna i januari 1993 och investeringarna i maj 1993, avser åtgärder för att frilägga det område som upptogs av den gamla produktionslinjen, som successivt skulle ersättas med produktionslinjen för Torque-motorerna. Den italienska regeringen anser att kostnaderna inte ingår i det projekt som utreds, eftersom de äldre anläggningarna ändå skulle ha rivits, oavsett var investeringarna i Torque-motorerna gjordes.
(23) För det fjärde lämnade den italienska regeringen ytterligare upplysningar om kostnads- och intäktsanalysen samt marknadsundersökningen.
(24) I en skrivelse om kommissionens förfarande av den 26 maj 1999 lämnade den italienska regeringen den 20 juli 1999 närmare upplysningar dels om bakgrunden till den nya stödordningen och hur den tillämpats på stöden, dels om hur de formella kraven på stödansökningarna hade iakttagits.
IV. Bedömning av stödet
(25) Den anmälda åtgärden till förmån för Fiat är ett statligt stöd enligt artikel 87.1 i fördraget. I själva verket finansieras stödet av staten eller med offentliga medel. Stödet står för en ej försumbar del av de sammanlagda finansieringskostnaderna för projektet och kan därför snedvrida konkurrensen inom gemenskapen genom att gynna Fiat i förhållande till andra företag som inte får stöd. På marknaden för bilmotorer och bilar förekommer betydande handel mellan medlemsstaterna.
(26) De aktuella stöden skall gå till ett bolag som tillverkar och monterar bilar och bilmotorer. Bolaget är verksamt inom fordonsbranschen, varför stödet lyder under gemenskapens rambestämmelser om statligt stöd till bilindustrin(5) (nedan kallade gemenskapens rambestämmelser).
(27) De planerade stöden anmäldes den 1 december 1997 och beviljades inom den stödordningen som godkänts genom lag nr 488/92. Enligt gemenskapens rambestämmelser måste statligt stöd till enskilda projekt i bilindustrin anmälas enligt artikel 88.3 i fördraget innan de beviljas inom ramen för godkända stödordningar, om något av följande tröskelvärden överskrids:
- Projektet har en totalkostnad på sammanlagt 50 miljoner euro.
- Statligt stöd och gemenskapsstöd ges till ett sammanlagt bruttobelopp på 5 miljoner euro.
(28) Både projektets totalkostnad och stödbeloppet överstiger tröskelvärdena för anmälan. När det planerade stödet till Fiat Mirafiori anmäldes följde de italienska myndigheterna därför bestämmelserna i artikel 88.3 i fördraget.
(29) I artikel 87.2 räknas vissa stöd upp som är förenliga med den gemensamma marknaden. Med hänsyn till stödets art och syfte samt var investeringarna gjordes är punkt a, b och c i nämnda artikel inte tillämpliga på det aktuella projektet. I artikel 87.3 nämns stöd som kan anses vara förenliga med den gemensamma marknaden. (När förenligheten bedöms skall man ta hänsyn till hela gemenskapens intresse, inte enbart nationella intressen. Undantag enligt artikel 87.3 bör beviljas restriktivt för att den gemensamma marknaden skall fungera väl och med hänsyn till principen i artikel 3 g i fördraget. När det gäller undantag enligt artikel 87.3 b eller 87.3 d är det uppenbart att det aktuella stödet inte avser ett projekt av gemensamt europeiskt intresse eller avhjälper en allvarlig störning av Italiens ekonomi. Stödet avser inte heller att främja landets kultur eller bevara kulturarvet. När det gäller undantag enligt artikel 87.3 a eller 87.3 c kan bara bestämmelserna i punkt c komma ifråga, eftersom Mirafiori idag ligger i ett sådant stödområde som avses i artikel 87.3 c och aldrig tidigare har fått stöd enligt artikel 87.3 a.
(30) För att kunna uttala sig om villkoren i gemenskapens rambestämmelser är uppfyllda prövar kommissionen om det planerade stödet kan anses förenligt med den gemensamma marknaden enligt undantaget i artikel 87.3 c i fördraget.
(31) Enligt dessa rambestämmelser kontrollerar kommissionen alltid att stöden både står i proportion till de problem som skall avhjälpas och är nödvändiga för att genomföra projektet. För att kommissionen skall få godkänna stöd till bilindustrin krävs att de båda kriterierna om proportionalitet och nödvändighet samtidigt är uppfyllda(6).
(32) Även om stödens proportionalitet normalt bedöms i en kostnads- och intäktsanalys kan kommissionen i detta fall begränsa undersökningen till att endast gälla iakttagandet av nödvändighetskriteriet.
(33) När förfarandet inleddes noterade kommissionen att stödordningen enligt lag nr 488/92 införts under särskilda omständigheter. De mycket speciella omständigheterna när lag 488/92 antogs kan förklara dröjsmålen mellan det att projektet inleddes, att Torque-motorerna började serietillverkas 1995, att stödansökan lämnades in i maj 1996 och att stödet anmäldes i december 1997, vilket framgår av kommissionens beslut den 18 november 1997(7), den 30 september 1998(8) och den 7 april 1998(9). En sådan analys räcker dock inte för att bedöma om stöden var nödvändiga för att projektet skulle kunna genomföras i Fiat Mirafiori. Kommissionen måste även kontrollera
- hur regionalstöden faktiskt påverkade finansieringsanalysen av projektet och lokaliseringsstudien av anläggningen i Mirafiori, samt
- hur rörligt projektet i själva verket var.
(34) Kommissionen måste dessutom kontrollera om Italien lämnat tillräckliga bevis för sina påståenden på alla punkter, eftersom undantag enligt artikel 87.3 i fördraget skall beviljas restriktivt och med hänsyn till kommissionens förelägganden av den 3 februari 1999 och den 26 maj 1999.
(35) I den italienska regeringens skrivelse av den 16 april 1999 förtydligas att projektet startade i maj-juni 1994, att utrustning beställdes i mars-april 1994 och började levereras under andra halvåret 1994. Man kan därför logiskt anta att om Fiat gjorde en lokaliseringsstudie innan de valde Fiat Mirafiori måste studien ha utförts mellan 1993 och april 1994. Det bekräftas i den italienska regeringens skrivelse av den 20 juli 1999.
(36) Kommissionen noterar att Fiat Mirafiori ingick i stödområdet först från och med mars 1995 då den del av Tunnområdet där Mirafiori ligger och vissa andra delar klassades som stödområden enligt artikel 87.3 c i fördraget. Den italienska regeringen påminde i sin skrivelse den 20 juli 1999 om att de lämnat förslag på stödområden enligt artikel 87.3 c först i september 1994.
(37) Investeringsbeslutet togs alltså innan Fiat Mirafiori-fabriken låg i ett stödområde.
(38) Bedömningen påverkas varken av att Fiat Mirafiori nu ligger inom stödområde 2 eller av påståendet att utrustningen i början av projektet kunde flyttas från en ort till en annan. Pilotmodellerna för serietillverkningen framställdes för övrigt i januari-februari 1995, före klassningen som stödområde. Kommissionen noterar även att Fiat arbetat på Torque-motorn i Mirafiori-fabriken sedan 1993, till exempel med att bygga om produktionslinjerna för motorblock, drivaxlar, vevstakar, svänghjul och reglage för oljepumpar, enligt vad den italienska regeringen uppger i bilaga 3b till sin skrivelse av den 20 november 1998.
(39) Kommissionen anser därför att Fiat inte kan ha räknat med att finansiera projektet i Mirafiori med regionalstöd. De italienska myndigheterna har för övrigt aldrig bevisat motsatsen.
(40) Även om möjligheten att få regionalstöd skulle ha vägts in i bolagets bedömning godtog man implicit att stöd kanske inte skulle beviljas, eftersom förhandstillstånd krävs från kommissionen enligt gemenskapens rambestämmelser.
(41) När Fiat tog sitt investeringsbeslut och enligt uppgift skulle ha räknat med ett eventuellt statligt stöd till Fiat Mirafioriprojektet borde enligt kommissionens praxis en kostnads- och intäktsanalys ha gjorts för att jämföra den planerade fabriken med en alternativ ort i någon region som inte får stöd från gemenskapen men som låg väl till för en investering från Fiat. Italien och Fiat kände redan då till denna praxis, till exempel från ärendet Fiat Mezzogiorno(10). Kommissionen har inga uppgifter om hur den alternativa orten valts ut, men det rimligaste hade varit ett centralt läge i norra Italien. Enligt kommissionens erfarenheter skulle en kostnads- och intäktsanalys knappast ha visat att Fiat Mirafiori medförde sådana nackdelar som kan ge rätt till regionalstöd. Inte heller på denna punkt har de italienska myndigheterna styrkt att Fiat faktiskt räknade med att få regionalstöd när man investerade i Fiat Mirafiori.
(42) Därutöver noterar kommissionen att den polska fabriken i Biesko-Biala, som enligt Italien var en alternativ ort i ärendet, blev aktuell först när gemenskapens rambestämmelser trädde i kraft i januari 1998, det vill säga fyra år efter Fiats investeringsbeslut.
(43) Kommissionen finner slutligen att en medlemsstat, och ännu mindre ett företag, rimligen inte kan räkna med att en viss region skall klassas som stödområde enligt artikel 87.3. c innan kommissionen beslutat detta.
(44) Den italienska regeringen har enligt kommissionen inte klart visat att Fiat verkligen räknade med regionalstödet som en nödvändig förutsättning för att välja Fiat Mirafiori. Det anmälda regionalstödet är därmed inte nödvändigt för att nå de mål som nämns i artikel 87.3 i fördraget.
(45) I gemenskapens rambestämmelser sägs vidare angående stödets nödvändighet att företag som får stöd tydligt skall kunna visa att det finns en ekonomiskt hållbar alternativ lokalisering av projektet eller delar av projektet. Om investeringen inte kan göras på några andra av koncernens nya eller äldre anläggningar kan ju projektet bara genomföras på en enda ort, vare sig stöd betalas ut eller inte. I de nya rambestämmelserna är utredningen av rörlighet ännu viktigare än förut. Kommissionen får nu inte längre bara visa en teoretisk rörlighet, utan måste visa att investeraren både kunnat och velat lägga projektet på annan plats om regionalstöd inte beviljats.
(46) Italien har fortfarande inte lämnat tillräcklig information i frågan. Kommissionen har bara fått en kort förklaring om att alternativen hos Cormec i Argentina och Tofas i Turkiet sållades bort bland valmöjligheterna eftersom de ansågs alltför riskabla, medan alternativet Fiat Auto i Polen kvarstod(11). Lokaliseringen i Polen erbjöd många fördelar jämfört med Fiat Mirafiori, särskilt avseende arbetskraftskostnaderna.
(47) Kommissionen tror inte att lokaliseringen i Polen när investeringsbeslutet togs 1993-1994 var ett så konkret alternativ som de italienska myndigheterna nu gör gällande. Det fanns till exempel en väsentlig industriell risk när Fiat Auto Poland befann sig mitt uppe i en omorganisation. Denna faktor, som antyds helt kort av Italien - med samtidigt förnekande av att den förelegat, skall inte underskattas när det gäller ett strategiskt projekt som Torque-motorn. Det skulle ha varit svårt att organisera produktionen, t.ex. att producera och transportera känsliga delar mellan Italien och Polen(12). Nätet av lokala underleverantörer var inte heller lika utvecklat som idag. Ännu idag produceras bara två sorters Fiatmotorer i Polen, nämligen de relativt omoderna modellerna på 652 cm3 och 900 cm3.
(48) Den italienska regeringen har dessutom endast lämnat mycket ofullständiga uppgifter till kommissionen om de tekniska möjligheterna att tillverka Torque-motorn i Biesko-Biala, och praktiskt taget ingen information om huruvida Fiat faktiskt avsåg att förlägga investeringen i fråga till Polen.
(49) Den italienska regeringen har därmed enligt kommissionen inte visat att projektet var mobilt. Eftersom ingen rimlig alternativ lokaliseringsort fanns är det anmälda regionalstödet inte nödvändigt för målen i artikel 87.3 i fördraget.
(50) Den italienska regeringen har i förbigående åberopat andra skäl att bevilja stöd, till exempel stöd till skydd för miljön och innovationsstöd. Trots att kommissionen begärt ytterligare upplysningar har inga utförliga förklaringar lämnats i dessa avseenden. Därför har kommissionen inte kunnat utreda om stöd för innovationer eller till skydd för miljön har förekommit.
V. Slutsats
(51) Det regionalstöd som Italiens regering planerar till förmån för Fiat Mirafiori är inte nödvändigt för att nå målen i artikel 87.3 c i fördraget, nämligen att underlätta viss verksamhet eller stödja vissa ekonomiska områden. Stödet är därför inte förenligt med den gemensamma marknaden.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Det statliga stöd som Italiens regering planerar att genomföra till förmån för Fiat Auto SpA för anläggningen Mirafiori Meccanica (Turin) är oförenligt med den gemensamma marknaden.
Detta stöd får därför inte genomföras.
Artikel 2
Italien skall inom två månader från delgivningen av detta beslut underrätta kommissionen om vilka åtgärder som har vidtagits för att följa beslutet.
Artikel 3
Detta beslut riktar sig till Republiken Italien.
Utfärdat i Bryssel den 22 december 1999.