32006D0560
L 219/31
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕШЕНИЕ 2006/560/ПВР НА СЪВЕТА
от 24 юли 2006 година
за изменение на Решение 2003/170/ПВР за общото използване на служителите за връзка, които са изпратени в чужбина от органите по наказателно преследване на държавите-членки
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейския съюз, и по-специално член 30, параграф 1, букви а), б) и в) и параграф 2, буква в) и член 34, параграф 2, буква в) от него,
като взе предвид инициативата на Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като има предвид, че:
(1)
След оценка на прилагането на Решение 2003/170/ПВР на Съвета от 27 февруари 2003 г. за общото използване на служителите за връзка, които са изпратени в чужбина от органите по наказателно преследване на държавите-членки (3) някои разпоредби на това решение следва да бъдат изменени, така че да вземат предвид установената практика, свързана с използването от държавите-членки на служителите за връзка на Европол, изпратени в чужбина, с цел да се канализира информацията в съответствие с Конвенцията за Европол (4).
(2)
Настоящото решение за изменение предвижда полезна възможност за изменение на разпоредбата, отнасяща се до срещите на служителите за връзка, като я съгласува с установената практика, съгласно която определена държава-членка, наричана често „водеща нация“, отговаря за координиране на европейското сътрудничество в определена страна или регион, което включва инициативата за свикване на срещи на служители за връзка,
РЕШИ:
Член 1
Решение 2003/170/ПВР се изменя, както следва:
1.
в член 1, параграф 1 се добавя следната алинея:
„В настоящото решение „служител за връзка на Европол“ означава служител на Европол, назначен в една или повече трети страни или в международни организации с цел да се засили сътрудничеството между органите в тези страни или организации и Европол за подпомагане на държавите-членки, по-специално служителите за връзка, назначени в чужбина от органите за наказателно преследване на държавите-членки, за борба със сериозните прояви на международната престъпност, и по-специално чрез обмена на информация.“;
2.
в член 1, параграф 2 се добавя следната алинея:
„Настоящото решение не засяга задачите на Европол и на служителите за връзка на Европол в рамките на Конвенцията за Европол, като се предвиждат мерки за прилагането му, както и сключването на споразумения за сътрудничество между Европол и съответната трета страна или международна организация.“;
3.
член 3, параграф 2 се заменя със следния текст:
„2. Генералният секретариат изготвя ежегодно резюме, което се изпраща на държавите-членки, на Комисията и на Европол, за назначенията на служителите за връзка, включително техните задължения и всички споразумения за сътрудничество между държавите-членки относно назначенията на служители за връзка. Това резюме включва и държавите-членки, на които със съгласието на други държави-членки чрез координиране в структурите на Съвета е възложена отговорността за координиране на Европейското сътрудничество в определена страна или регион, както е посочено в член 4, параграф 1. Включва се също и подробна информация за лицата за връзка на Европол, назначени в трети страни или международни организации.“;
4.
в член 4, параграф 1 се добавя следното изречение:
„Такива срещи могат да се провеждат след консултации с председателстващата държава-членка по инициатива на всяка друга държава-членка, и по-специално на държавите-членки, отговорни за координиране на европейското сътрудничество в определена страна или регион.“;
5.
в член 8, параграф 2 се добавя следното изречение:
„Държавите-членки гарантират също, че информацията, предоставяна съгласно член 2, параграф 2, се обменя с Европол в съответствие с Конвенцията за Европол.“;
6.
към член 8 се добавят параграфи:
„3. В съответствие с националното законодателство и Конвенцията за Европол държавите-членки могат да отправят искане до Европол за използване на служителите за връзка на Европол, назначени в трети страни или международни организации, за обмен на необходима информация съгласно споразуменията за сътрудничество, сключени между Европол и съответните трети страни или организации. Исканията се адресират до Европол чрез националните поделения на държавите-членки в съответствие с Конвенцията за Европол.
4. Европол гарантира, че неговите служители за връзка, назначени в трети страни и международни организации, му предоставят информация, свързана със сериозни заплахи от криминални престъпления за държавите-членки, за тези криминални престъпления, за които Европол е компетентен съгласно Конвенцията за Европол. Тази информация се предава на компетентните органи на съответните държави-членки посредством националните поделения съгласно Конвенцията за Европол.“
Член 2
Настоящото решение се прилага по отношение на Гибралтар.
Член 3
Настоящото решение поражда действие на петнадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 24 юли 2006 година.
RÅDETS BESLUT 2006/560/RIF
av den 24 juli 2006
om ändring av beslut 2003/170/RIF om gemensamt utnyttjande av sambandsmän som är utsända av medlemsstaternas brottsbekämpande organ
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDE
med beaktande av fördraget om Europeiska unionen, särskilt artikel 30.1 a, b och c, artikel 30.2 c och artikel 34.2 c,
med beaktande av Förenade konungariket Storbritanniens och Nordirlands initiativ (1),
med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2), och
av följande skäl:
(1)
Efter utvärderingen av genomförandet av rådets beslut 2003/170/RIF av den 27 februari 2003 om gemensamt utnyttjande av sambandsmän som är utsända av medlemsstaternas brottsbekämpande organ (3) bör vissa bestämmelser i det beslutet ändras för att ta hänsyn till nuvarande praxis vad beträffar medlemsstaternas utnyttjande av Europolsambandsmän som är utsända för att vidarebefordra information i enlighet med Europolkonventionen (4).
(2)
Detta ändringsbeslut utgör ett lämpligt tillfälle att ändra bestämmelsen om möten för sambandsmän och anpassa den till nuvarande praxis som innebär att en viss medlemsstat, som ofta kallas ”ledande nation”, får ansvaret för samordningen av EU-samarbetet i ett bestämt land eller område, vilket innefattar initiativet att sammankalla möten för sambandsmän.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Beslut 2003/170/RIF skall ändras på följande sätt:
1.
Följande stycke skall läggas till i artikel 1.1:
”Med Europolsambandsman avses i detta beslut en anställd vid Europol som är utsänd till ett eller flera tredjeländer eller till internationella organisationer för att stärka samarbetet mellan dessa länders myndigheter eller dessa organisationer och Europol i syfte att stödja EU:s medlemsstater, särskilt sådana sambandsmän som är utsända av medlemsstaternas brottsbekämpande organ, i kampen mot allvarliga former av internationell brottslighet, särskilt genom informationsutbyte.”
2.
Följande stycke skall läggas till i artikel 1.2:
”Detta beslut skall inte påverka de uppgifter som Europol och Europolsambandsmännen har inom ramen för Europolkonventionen, dess tillämpningsordningar och de samarbetsavtal som ingåtts mellan Europol och tredjelandet eller den internationella organisationen i fråga.”
3.
Artikel 3.2 skall ersättas med följande:
”2. Generalsekretariatet skall årligen utarbeta en sammanställning, som skall skickas till medlemsstaterna, kommissionen och Europol, om medlemsstaternas utsändande av sambandsmän och om deras arbetsuppgifter samt om eventuella samarbetsavtal mellan medlemsstaterna om utsändande av sambandsmän. Sammanställningen skall innefatta en förteckning över medlemsstater som, med andra medlemsstaters samtycke genom samordning inom rådet, har fått ansvaret för samordningen av EU-samarbetet i ett bestämt land eller område enligt artikel 4.1. Den skall också innefatta information om Europolsambandsmän som har utplacerats i tredjeländer eller internationella organisationer.”
4.
Följande mening skall läggas till i artikel 4.1:
”Efter samråd med den medlemsstat som innehar ordförandeskapet kan sådana möten också hållas på initiativ av någon annan medlemsstat, särskilt de medlemsstater som har fått ansvaret för samordningen av EU-samarbetet i ett bestämt land eller område.”
5.
Följande mening skall läggas till i artikel 8.2:
”Medlemsstaterna skall också se till att den information de bidragit med i enlighet med artikel 2.2 skall utbytas med Europol i enlighet med Europolkonventionen.”
6.
Följande punkter skall läggas till i artikel 8:
”3. Medlemsstaterna får i enlighet med nationell lag och Europolkonventionen göra en framställning till Europol om att få utnyttja de Europolsambandsmän som är utsända till tredjeländer eller internationella organisationer för utbyte av relevant information med iakttagande av de samarbetsavtal som Europol har ingått med tredjelandet eller den internationella organisationen i fråga. Framställningar skall ställas till Europol via medlemsstaternas nationella enheter i enlighet med Europolkonventionen.
4. Europol skall se till att dess sambandsmän som är utsända till tredjeländer och internationella organisationer ger Europol information om allvarliga hot om brottsliga gärningar mot medlemsstaterna när det gäller sådana brottsliga gärningar för vilka Europol har behörighet enligt Europolkonventionen. Denna information skall meddelas de behöriga myndigheterna i de berörda medlemsstaterna genom de nationella enheterna i enlighet med Europolkonventionen.”
Artikel 2
Detta beslut skall tillämpas på Gibraltar.
Artikel 3
Detta beslut får verkan den femtonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Utfärdat i Bryssel den 24 juli 2006.