KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EEG) nr 84/93 av den 19 januari 1993 om ett särskilt stöd till producentsammanslutningar inom råtobakssektorn
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,
med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2075/92 av den 30 juni 1992 om den gemensamma organisationen av marknaden för råtobak(1), särskilt artikel 12.3 i denna,
med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 3813/92 av den 28 december 1992 om den beräkningsenhet och de omräkningskurser som skall tillämpas inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken(2), särskilt artikel 6.2 i denna, och
med beaktande av följande:
Enligt artikel 12 i förordning (EEG) nr 2075/92 skall ett särskilt stöd på 10 % av bidraget beviljas om ett odlings-kontrakt har ingåtts mellan ett företag som utför den första bearbetningen och en erkänd producentsammanslutning, förutsatt att de leveranser som dessa kontrakt omfattar avser medlemmarnas sammanlagda produktion.
Villkoren för erkännandet av producentsammanslutningar bör fastställas så att dessa kan få det särskilda stödet.
Med hänsyn till marknadsstrukturen bör det föreskrivas att en producent endast kan tillhöra en sammanslutning utom i vissa särskilda fall.
I enlighet med syftet med artikel 12 i förordning (EEG) nr 2075/92, och i synnerhet för att förhindra snedvridning av konkurrensen och problem med kontrollen, bör producent-sammanslutningar inte få utföra den första bearbetningen. Ett bearbetningsföretag kan dock vara medlem av en grupp i sin egenskap av tobaksproducent.
För att säkerställa enhetliga administrativa förfaranden bör närmare bestämmelser fastställas om ansökan om, beviljande och återkallelse av erkännandet samt om kontrollen av kraven i detta sammanhang.
För att säkerställa att det särskilda stödet utnyttjas effektivt bör det begränsas till vissa ändamål, bland annat tilläggs-ersättning till de producerande medlemmarna i en samman-slutning.
På grund av stödets speciella karaktär bör bestämmelser om utbetalning fastställas som skiljer sig från dem som gäller för utbetalning av bidraget.
Det bör fastställas att bidraget uttryckt i nationell valuta skall vara lika för alla producenter som levererar tobak till bearbetningsföretag under en viss period och att den omräkningskurs som gäller i början av året efter skördeåret skall tillämpas.
På grund av den tid som behövs för att genomföra den här förordningen i medlemsstaterna bör särskilda regler fastställas för 1993 års skörd.
De åtgärder som föreskrivs i den här förordningen är förenliga med yttrandet från Förvaltningskommittén för tobak.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. Vid tillämpningen av artikel 12 i förordning (EEG) nr 2075/92 skall medlemsstaterna erkänna producent-sammanslutningar efter ansökan från dessa, om samman-slutningarna uppfyller de villkor som fastställs i den här förordningen.
2. Om en producentsammanslutning helt eller delvis består av medlemmar som själva är producentsammanslutningar, skall var och en av dessa sammanslutningar uppfylla de villkor som fastställs i denna förordning.
3. Från och med skördeåret 1994 får producent-sammanslutningar inte utföra den första bearbetningen av tobak.
4. En tobaksproducent får inte tillhöra flera sammanslutningar utom i de fall då han odlar olika tobakssorter och producentsammanslutningarna i hans produktionsområde inte är erkända för alla de aktuella sortgrupperna.
Artikel 2
1. En producentsammanslutning skall uppfylla följande krav:
a) Den skall ha upprättats på medlemmarnas initiativ.
b) Den skall genom sin verksamhet bidra till att uppnå målsättningen i artikel 39 i fördraget.
c) Den skall upprättas i syfte att gemensamt anpassa de producerande medlemmarnas produktion till marknads-kraven.
d) Den skall utarbeta och se till att medlemmarna följer gemensamma regler för produktion och saluförande, särskilt vad gäller produkternas kvalitet, odlingsmetoder och inköp av utsäde, gödsel och andra produktionsmedel.
e) Deras verksamhet skall regleras av stadgar som åtminstone skall innehålla bestämmelser om att de producerande medlemmarna skall vara skyldiga
- att låta sammanslutningen ombesörja saluföringen av hela den del av produktionen som är avsedd för saluförande,
- att följa de gemensamma bestämmelserna om produktion.
f) Den skall för varje sortgrupp som omfattas av sammanslutningens verksamhet
- ha minst 120 medlemmar som sammanlagt innehar odlingslicenser eller kvotbevis för minst 200 ton, eller
- ha minst 50 medlemmar som innehar odlingslicenser eller kvotbevis för minst 2 500 ton.
I isolerade produktionsområden som ligger långt från andra produktionsområden för samma sortgrupp kan en sammanslutning dock erkännas, om den representerar minst två tredjedelar av producenterna och av de kvantiteter som de aktuella odlingslicenserna och kvotbevisen omfattar.
Medlemsstaterna skall fastställa vilka områden som uppfyller de villkor som avses i andra stycket med hänsyn till ekonomiska kriterier och infrastruktur. De kan fastställa ytterligare minimikrav i fråga om antalet producenter och produktionskvantiteten.
g) Sammanslutningarnas stadgar skall innehålla bestäm-melser som säkerställer att medlemmarna i en samman-slutning kan avsäga sig sitt medlemskap
- om de har varit medlemmar i minst ett år efter det att sammanslutningen blev erkänd, och
- på villkor att de senast den 31 oktober skriftligt underrättar sammanslutningen om sitt utträde från och med följande skördeår.
Dessa bestämmelser skall gälla utan att det påverkar tillämpningen av nationella lagar och andra författningar som i särskilda fall har till syfte att skydda sammanslutningar eller deras borgenärer mot de finansiella följder som en medlems utträde kan få eller att förhindra en medlems utträde under ett räkenskapsår.
h) Den skall genom sitt upprättande och i hela sin verksamhet förhindra diskriminering som strider mot gemenskapsmarknadens funktion och förverkligandet av fördragets allmänna målsättning, särskilt diskriminering på grund av nationalitet eller etableringsort av
- de producenter eller sammanslutningar som kan bli medlemmar i sammanslutningar, eller
- deras finansiella delägare.
i) Den skall vara en juridisk person eller ha tillräcklig rättskapacitet för att inneha rättigheter och skyldigheter i enlighet med nationell lagstiftning.
j) Den skall för de verksamheter som omfattas av erkännandet föra särskilda räkenskaper som gör det möjligt för den behöriga myndigheten att göra en fullständig kontroll av det sätt på vilket sammanslutningen använder det särskilda stödet.
k) Den skall inte inneha en dominerande ställning inom gemenskapen, såvida inte detta är nödvändigt för att uppnå målsättningen i artikel 39 i fördraget.
l) Dess stadgar skall dessutom innehålla bestämmelser om att medlemmarna har skyldighet att uppfylla villkoren i d och e senast från den dag
- när erkännandet börjar gälla, eller
- när de blir medlemmar, om anslutningen sker senare än erkännandet.
2. Saluföring genom sammanslutningen enligt punkt 1 e skall omfatta minst följande:
- Att sammanslutningen i eget namn och för egen räkning ingår odlingskontrakt som omfattar medlemmarnas sammanlagda produktion.
- Leverans av medlemmarnas sammanlagda produktion samt förberedelse av produkterna för leverans till bearbetningsföretagen.
Artikel 3
1. Den medlemsstat inom vars territorium producentsammanslutningen har sitt säte skall vara behörig att erkänna producentsammanslutningar.
2. Medlemsstaten skall
- senast två månader efter det att ansökan om erkännande lämnats in utarbeta ett förslag till erkännande eller avslå ansökan,
- överlämna ett förslag om erkännande till kommissionen, som skall godkänna eller avslå det inom två månader. Kommissionen kan förena erkännandet med villkor angående producentsammanslutningens drift.
3. Medlemsstaten skall fastställa den dag från vilken erkännandet skall börja gälla. Denna tidpunkt får inte infalla innan sammanslutningen har inlett sin verksamhet.
Artikel 4
1. Den berörda medlemsstaten skall återkalla erkännandet av producentsammanslutningen i följande fall:
a) Om det särskilda stödet används till andra ändamål än de som fastställs i artikel 7.
b) Om de villkor för erkännande som fastställts i denna förordning inte längre är uppfyllda.
c) Om erkännandet grundar sig på oriktiga uppgifter.
d) Om sammanslutningen har blivit erkänd på ett otillbörligt sätt.
e) Om kommissionen konstaterar att artikel 85.1 i fördraget kan tillämpas på avtal, beslut eller samordnade förfaranden.
2. Medlemsstaten skall återkalla erkännandet med verkan från den dag när villkoren för erkännandet inte längre är uppfyllda.
Stöd som betalas ut efter den dagen skall återbetalas med ett räntetillägg som beräknas från utbetalningsdagen till återbetalningsdagen. Samma räntesats skall tillämpas som den som i enlighet med nationella bestämmelser tillämpas vid liknande återbetalningar.
3. Om erkännandet återkallas på grund av grova överträdelser, skall stödet återbetalas med ett tillägg på 30 %.
I så fall kan erkännandet åter börja gälla tidigast 12 månader efter återkallelsen.
Artikel 5
1. Medlemsstaterna skall med jämna mellanrum kontrollera sammanslutningarna för att försäkra sig om att villkoren för erkännandet fortfarande är uppfyllda och att det särskilda stödet används i överensstämmelse med artikel 7.
2. Varje erkänd sammanslutning skall senast den 15 november varje år uppdatera de uppgifter som ligger till grund för erkännandet och meddela medlemsstaten eventuella ändringar i förhållande till den tidigare perioden.
Artikel 6
Om en medlemsstat avslår en ansökan om erkännande eller återkallar erkännandet för en sammanslutning, skall den meddela kommissionen detta inom två månader efter det att sammanslutningen har underrättats om beslutet och ange skälet till avslaget eller återkallelsen.
Artikel 7
1. Sammanslutningarna får endast använda det särskilda stödet till följande ändamål:
- Att betala inkomsttillägg till sammanslutningens medlemmar beräknad i förhållande till den levererade kvaliteten, med undantag av den lägsta kvalitetskategori som förekommer inom verksamheten.
- Att anställa teknisk personal för att hjälpa producenterna att förbättra produkternas kvalitet.
- Att för medlemmarnas räkning tillhandahålla plomberat utsäde, plantor och andra produktionsmedel som kan bidra till en förbättring av produkternas kvalitet.
- Att bygga upp infrastrukturen, bl. a. anläggningar för tobakssortering, för att öka värdet på de produkter som medlemmarna levererar.
2. De kostnader som avses i punkt 1 första strecksatsen skall uppgå till minst 75 % men högst 90 % av hela det särskilda stödet. Sammanslutningen får inte av något som helst skäl göra avdrag från stödet.
Artikel 8
1. Det särskilda stödet skall på anmodan av producentsammanslutningen betalas vid ett enda tillfälle av den medlemsstat där sammanslutningen är etablerad på grundval av
- ett bevis för att sammanslutningen har mottagit ett belopp som motsvarar det bidrag som bearbetningsföretaget har betalat ut för den aktuella kvantiteten,
- ett bevis för att det belopp som avses i första strecksatsen har återbetalats till bearbetningsföretaget i enlighet med artikel 12 i kommissionens förordning (EEG) nr 3478/92(3) eller att den ställda säkerheten har friställts i enlighet med artikel 15.3 i samma förordning, och
- eventuellt andra handlingar som medlemsstaten anser nödvändiga.
2. Om det särskilda stödet betalas ut av en annan medlemsstat än den där bearbetningen har skett, skall den sistnämnda medlemsstaten på begäran skicka de bevis och de handlingar enligt punkt 1 som den förfogar över till den medlemsstat som har till uppgift att betala ut stödet.
3. Vid omräkning av det särskilda stödet till nationell valuta skall den jordbruksomräkningskurs som gäller den 1 januari året efter skördeåret tillämpas.
Artikel 9
För 1993 års skörd kan medlemsstaterna betala ut det särskilda stödet till producentsammanslutningar
- som inte har det minsta antal medlemmar som avses i artikel 2.1 f,
- vars stadgar inte innehåller de bestämmelser som avses i artikel 2.1 g,
förutsatt att dessa sammanslutningar har erkänts av medlemsstaten före den 1 juli 1992 och producerat tobak under skördeåret 1992 inom ramen för den verksamhet som erkännandet avser.
Artikel 10
Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.
Den skall tillämpas från och med skördeåret 1993.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 19 januari 1993.