Kommissionens förordning (EG) nr 1/2004
av den 23 december 2003
om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på statligt stöd till små och medelstora företag som är verksamma inom produktion, bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 994/98 av den 7 maj 1998 om tillämpningen av artiklarna 92 och 93 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen på vissa slag av övergripande statligt stöd(1), särskilt artikel 1.1 a i i denna,
efter att ha offentliggjort ett utkast till den här förordningen(2),
efter samråd med Rådgivande kommittén för statligt stöd, och
av följande skäl:
(1) Genom förordning (EG) nr 994/98 bemyndigas kommissionen att i enlighet med artikel 87 i fördraget förklara att stöd till små och medelstora företag på vissa villkor är förenliga med den gemensamma marknaden och undantagna från anmälningsskyldigheten enligt artikel 88.3 i fördraget.
(2) Kommissionens förordning (EG) nr 70/2001 av den 12 januari 2001 om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på statligt stöd till små och medelstora företag(3) gäller inte verksamhet som hör samman med produktion, bearbetning eller saluföring av de produkter som finns upptagna i bilaga I till fördraget.
(3) Kommissionen har i ett stort antal beslut tillämpat artiklarna 87 och 88 i fördraget på små och medelstora företag som är verksamma inom produktion, bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter och har också redogjort för sin politik på området, senast i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till jordbrukssektorn(4) (nedan kallade "jordbruksriktlinjerna"). För att säkerställa effektiv kontroll och förenklad administration utan att kommissionens kontroll försvagas bör kommissionen, mot bakgrund av sin stora erfarenhet av att tillämpa dessa artiklar på små och medelstora företag som är verksamma inom produktion, bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter, göra bruk av sina befogenheter enligt förordning (EG) nr 994/98 även på små och medelstora företag som är verksamma inom produktion, bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter, i den mån artikel 89 i fördraget har förklarats tillämplig på sådana produkter. Med anledning av de speciella förhållanden som råder inom jordbrukssektorn är det motiverat med en förordning som omfattar små och medelstora företag enbart inom den här sektorn.
(4) Denna förordning påverkar inte medlemsstaternas möjligheter att anmäla stöd till små och medelstora företag verksamma inom produktion, bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter. Sådana anmälningar kommer att bedömas av kommissionen mot bakgrund av den här förordningen och på grundval av jordbruksriktlinjerna. Anmälningar som inte avgjorts den dag då denna förordning träder i kraft bör i första hand bedömas enligt denna förordning och, om de villkor som fastställs i den inte uppfylls, utifrån jordbruksriktlinjerna. Det är lämpligt att fastställa övergångsbestämmelser för stöd som beviljades innan denna förordning trädde i kraft och som inte anmäldes, i strid med skyldigheten enligt artikel 88.3 i fördraget.
(5) Under de kommande åren måste jordbruket anpassa sig till nya förutsättningar och ytterligare förändringar beträffande marknadsutveckling, marknadsåtgärder och handelsregler, konsumenternas krav och val och gemenskapens utvidgning. Dessa förändringar kommer att påverka inte bara jordbruksmarknaderna utan även den lokala ekonomin i allmänhet i landsbygdsområdena. Landsbygdsutvecklingspolitiken bör ha som mål att återställa och höja landsbygdsområdenas konkurrenskraft och bör därför bidra till att bevara och skapa sysselsättning på landsbygden.
(6) Små och medelstora företag spelar en avgörande roll för att skapa arbetstillfällen och medverkar allmänt till social stabilitet och en dynamisk ekonomi. Deras utveckling kan emellertid hämmas av t.ex. brister i marknadens sätt att fungera. De kan ha svårigheter att få tillgång till kapital och krediter till följd av obenägenheten att ta risker på vissa finansiella marknader och de begränsade garantier som dessa företag kan erbjuda. De små och medelstora företagens begränsade resurser kan också inskränka deras möjligheter att få tillgång till information, särskilt om ny teknik och nya marknader. Mot bakgrund av dessa överväganden bör det stöd som genom denna förordning undantas från anmälningsskyldigheten, syfta till att underlätta utvecklingen av verksamheten i de små och medelstora företagen, under förutsättning att stödet inte påverkar handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset. En sådan utveckling bör uppmuntras och stödjas genom förenkling av det befintliga regelverket i den utsträckning som detta gäller små och medelstora företag.
(7) Produktion, bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter i gemenskapen domineras i stort sett av små och medelstora företag.
(8) Genom rådets förordning (EG) nr 1257/1999 av den 17 maj 1999 om stöd från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) till utveckling av landsbygden och om ändring och upphävande av vissa förordningar(5) har det redan införts särskilda bestämmelser för statligt stöd för vissa landsbygdsutvecklingsåtgärder för vilka stöd kan ges från medlemsstaterna utan finansiering från gemenskapen.
(9) Genom denna förordning bör undantag medges för alla stöd som uppfyller förordningens samtliga krav, och för alla stödordningar, förutsatt att varje stöd som kan beviljas inom ramen för dessa ordningar uppfyller samtliga tillämpliga krav enligt förordningen. För att säkerställa effektiv kontroll och förenklad administration utan att kommissionens kontroll försvagas bör stödordningar och enskilda stöd som inte omfattas av någon stödordning innehålla en uttrycklig hänvisning till denna förordning.
(10) Stöd som beviljas för kostnader som hänger samman med reklam så som de definieras i Gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till reklam för produkter som omfattas av bilaga I till EG-fördraget och vissa produkter som inte omfattas av bilaga I till fördraget(6) bör undantas från den här förordningens tillämpningsområde och fortsätta täckas av enbart de riktlinjerna.
(11) Med hänsyn till behovet att uppnå balans mellan minsta möjliga snedvridning av konkurrensen inom den understödda sektorn och den här förordningens mål bör enskilda stöd som överskrider ett fastställt högsta belopp inte medges undantag genom denna förordning, oavsett om de omfattas av en stödordning som har beviljats undantag genom denna förordning eller inte.
(12) Exportstöd och stöd som gynnar inhemska produkter på bekostnad av importerade produkter bör inte undantas enligt denna förordning. Sådant stöd kan vara oförenligt med gemenskapens internationella skyldigheter enligt Världshandelsorganisationens (WTO) avtal om subventioner och kompensatoriska åtgärder och WTO-avtalet om jordbruk. Bidrag till kostnaderna för deltagande i handelsmässor eller för undersökningar eller konsulttjänster som behövs för att lansera en ny produkt eller en befintlig produkt på en ny marknad bör normalt sett inte utgöra exportstöd.
(13) För att vid tillämpningen av denna förordning eliminera olikheter som kan medföra snedvridningar av konkurrensen och för att underlätta samordningen mellan olika initiativ inom gemenskapen och på nationell nivå som rör små och medelstora företag samt av hänsyn till administrativ klarhet och rättssäkerhet, bör definitionen av små och medelstora företag i denna förordning vara densamma som den som fastställs i förordning (EG) nr 70/2001.
(14) I enlighet med kommissionens fasta praxis och för att säkerställa att stödet är proportionellt och begränsas till det belopp som är nödvändigt, bör tröskelvärdena uttryckas som stödnivåer i förhållande till stödberättigande kostnader snarare än som maximala stödbelopp.
(15) För att fastställa huruvida stöd som omfattas av denna förordning är förenliga med den gemensamma marknaden, är det nödvändigt att ta hänsyn till stödnivån och således stödbeloppet uttryckt i bidragsekvivalenter. Vid beräkningen av bidragsekvivalenten för stöd som kan betalas ut i flera omgångar och stöd i form av mjuka lån måste de marknadsräntor som rådde när stödet beviljades användas. För att säkerställa en enhetlig, öppen och enkel tillämpning av reglerna för statligt stöd, bör med marknadsräntor i denna förordning avses referensräntorna, under förutsättning att det ställs normala säkerheter när det gäller mjuka lån och att dessa lån inte innebär ett onormalt risktagande. Referensräntorna bör vara de räntor som löpande fastställs av kommissionen på grundval av objektiva kriterier och som offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning samt på Internet.
(16) I enlighet med kommissionens fasta praxis för att utvärdera statligt stöd inom jordbrukssektorn är det inte nödvändigt att göra skillnad mellan små företag och medelstora företag. För vissa typer av stöd är det lämpligt att fastställa totala stödbelopp som en stödmottagare kan få.
(17) Enligt kommissionens erfarenhet bör stödtaken fastställas till en nivå som ger en balans mellan målsättningen att skapa minsta möjliga snedvridning av konkurrensen inom den understödda sektorn och målsättningen att underlätta utvecklingen av de små och medelstora jordbruksföretagens ekonomiska verksamhet. För att stämma överens med gemenskapsfinansierat stöd bör taken harmoniseras med dem som fastställs i jordbruksriktlinjerna och i förordning (EG) nr 1257/1999.
(18) Det är lämpligt att fastställa ytterligare villkor som skall uppfyllas av varje stödordning eller enskilt stöd som beviljas undantag med stöd av denna förordning. Företag som får investeringsstöd bör vara tvungna att uppfylla de kriterier när det gäller ekonomisk livskraft och uppfyllande av minimikrav som föreskrivs i artikel 5 och artikel 26.1 i förordning (EG) nr 1257/1999. Alla produktionsrestriktioner eller begränsningar av gemenskapens stöd enligt den gemensamma organisationen av marknaden bör beaktas. Med hänvisning till artikel 87.3 c i fördraget bör stöd normalt inte ha som enda syfte att fortlöpande eller periodiskt minska de driftskostnader som stödmottagaren normalt skall stå för, och de bör stå i proportion till de hinder som måste övervinnas för att uppnå de sociala och ekonomiska fördelar som anses vara i gemenskapens intresse. Ensidiga statliga stödåtgärder vars enda syfte är att förbättra producenternas ekonomiska situation men som inte på något sätt bidrar till att sektorn utvecklas och i synnerhet stöd som beviljas endast på basis av pris, kvantitet, produktionsenhet eller produktionsmedelsenhet anses utgöra driftsstöd som är oförenliga med den gemensamma marknaden. Det är vidare troligt att sådana stöd kommer att störa marknadsmekanismerna inom de gemensamma marknadsordningarna. Tillämpningsområdet för denna förordning bör därför begränsas till vissa typer av stöd.
(19) Genom denna förordning bör stöd till små och medelstora företag undantas från anmälningsskyldigheten oberoende av var företagen är belägna. Investeringar och skapande av arbetstillfällen kan bidra till den ekonomiska utvecklingen i gemenskapens mindre gynnade regioner och mål 1-regioner. Små och medelstora företag i dessa regioner har strukturella nackdelar på grund av sin lokalisering och svårigheter på grund av sin begränsade storlek. Små och medelstora företag i mindre gynnade områden och mål 1-regioner bör därför beviljas högre stödtak.
(20) På grund av risken för snedvridningar till följd av riktat investeringsstöd och för att ge jordbrukarna frihet att besluta om vilka produkter som de vill investera i, skall det investeringsstöd som beviljas undantag genom den här förordningen inte begränsas till särskilda jordbruksprodukter. Detta får inte hindra en medlemsstat från att utesluta vissa jordbruksprodukter från sådant stöd eller sådana ordningar, särskilt när det inte finns några normala avsättningsmöjligheter på marknaden. Vissa typer av investeringar bör också uteslutas ur den här förordningen. Investeringsstöd som riktar sig till vissa sektorer kan vara motiverat och kan därför beviljas undantag om stödet är begränsat till kostnader för genomförandet av särskilda bestämmelser om skydd och förbättring av miljön, förbättrade hygienförhållanden inom djurhållningen eller förbättring av djurskyddet. Investeringar i jordbruksföretag för bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter som inte medför en ökning av kapaciteten och har totala bidragsberättigande kostnader under den gräns som anges i artikel 7 i förordning (EG) nr 1257/1999 bör granskas enligt de regler som gäller för investeringar för produktion av jordbruksprodukter. Investeringar i jordbruksföretag för bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter som medför en ökning av produktionskapaciteten eller har totala bidragsberättigande kostnader utöver den gräns som anges i artikel 7 i förordning (EG) nr 1257/1999 bör granskas enligt de regler som gäller för investeringar för beredning och saluföring av jordbruksprodukter.
(21) När stöd beviljas för anpassning till nyligen införda normer på gemenskapsnivå bör medlemsstaterna inte ha möjlighet att förlänga anpassningsperioden för jordbrukarna genom att dröja med att införa sådana regler. Därför bör det datum tydligt anges från vilket den nya lagstiftningen inte längre kan anses som ny.
(22) Tjänster som erbjuds till subventionerat pris erbjuds ofta till jordbrukare av företag som jordbrukaren inte kan välja fritt. För att undvika att stöd beviljas de företag som tillhandahåller tjänsten och inte till jordbrukaren och för att säkerställa att jordbrukaren får den bästa tjänsten till det konkurrenskraftigaste priset bör det normalt säkerställas att sådana leverantörer av tjänster väljs och arvoderas enligt marknadsekonomiska principer. För vissa tjänster, t.ex. när det gäller kontroller, ligger det emellertid i sakens natur eller kan det beroende på den rättsliga grunden vara så att det finns bara en tjänsteleverantör.
(23) Vissa rådsförordningar på jordbruksområdet föreskriver särskilda bemyndiganden för att medlemsstaten skall kunna betala ut stöd, ofta i kombination med eller utöver gemenskapsfinansiering. I de bestämmelserna föreskrivs vanligtvis inte undantag från anmälningsskyldigheten enligt artikel 88 i fördraget i den mån som sådana åtgärder uppfyller villkoren i artikel 87.1 i fördraget. Eftersom villkoren för sådant stöd tydligt anges i de förordningarna eller det föreligger en skyldighet att meddela sådana åtgärder till kommissionen enligt de särskilda bestämmelserna i de förordningarna behövs det inte någon ytterligare anmälan enligt artikel 88.3 i fördraget för att kommissionen skall kunna göra en bedömning av dessa åtgärder. Av rättssäkerhetsskäl bör det finnas en hänvisning till de bestämmelserna i den här förordningen och det bör därför inte krävas att åtgärderna skall anmälas enligt artikel 88 i fördraget, i den mån det i förväg kan garanteras att sådant stöd enbart beviljas små och medelstora företag.
(24) För att säkerställa att stödet är nödvändigt och fungerar som ett incitament för att utveckla en viss verksamhet bör undantag enligt denna förordning inte beviljas för verksamhet som stödmottagaren även skulle bedriva på rena marknadsvillkor. Inget stöd bör beviljas retroaktivt när det gäller verksamhet som redan har genomförts av stödmottagaren.
(25) Undantag bör inte medges enligt denna förordning för stöd som kumuleras med annat statligt stöd, inbegripet stöd från nationella, regionala eller lokala myndigheter, med offentligt stöd som beviljas enligt förordning (EG) nr 1257/1999 eller med gemenskapsbidrag, om, i förhållande till samma stödberättigande kostnader, ett sådant kumulerat stöd, överstiger de tröskelvärden som anges i denna förordning.
(26) I syfte att säkerställa insyn och effektiv kontroll i enlighet med artikel 3 i förordning (EG) nr 994/98 är det lämpligt att utarbeta ett standardformulär som medlemsstaterna bör använda för att förse kommissionen med sammanfattande information för offentliggörande i Europeiska unionens officiella tidning, varje gång en stödordning genomförs eller ett enskilt stöd som inte täcks av någon sådan stödordning beviljas enligt denna förordning. Av samma skäl är det lämpligt att fastställa regler för de register som medlemsstaterna bör föra över stöd som har beviljats undantag enligt denna förordning. Beträffande den årliga rapport som medlemsstaterna är skyldiga att överlämna till kommissionen, är det lämpligt att kommissionen fastställer sina särskilda krav. Den sammanfattande informationen och den årliga rapporten bör lämnas i elektronisk form eftersom den teknik som krävs är allmänt tillgänglig.
(27) Om en medlemsstat inte uppfyller sin rapporteringsskyldighet enligt denna förordning kan det innebära att kommissionen inte har möjlighet att fullgöra den granskning som avses i artikel 88.1 i fördraget och i synnerhet bedöma om den kumulerade ekonomiska effekten av de stöd som beviljas undantag genom denna förordning är sådan att den påverkar handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset. Behovet av att kunna bedöma den kumulerade effekten av statligt stöd är särskilt stort i de fall samma stödmottagare kan få stöd beviljade genom flera olika källor, vilket i allt större utsträckning är fallet på jordbruksområdet. Det är därför mycket viktigt att medlemsstaterna snabbt meddelar lämpliga uppgifter innan de beviljar stöd enligt den här förordningen.
(28) Med hänsyn till kommissionens erfarenhet på det här området, särskilt till hur ofta det i allmänhet är nödvändigt att se över politiken på området för statligt stöd, bör tillämpningsperioden för denna förordning begränsas. Om denna förordnings giltighetstid skulle löpa ut utan att förlängas, bör stödordningar som redan undantagits enligt denna förordning fortsätta att vara undantagna i sex månader.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL 1 TILLÄMPNINGSOMRÅDE, DEFINITIONER OCH VILLKOR
Artikel 1
Tillämpningsområde
1. Denna förordning gäller för stöd som beviljas små och medelstora företag som är verksamma inom produktion, bearbetning eller saluföring av jordbruksprodukter.
2. Denna förordning skall inte gälla
a) stöd som beviljas för kostnader som hänger samman med reklam så som reklam definieras i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till reklam för produkter som omfattas av bilaga I till EG-fördraget och vissa produkter som inte omfattas av bilaga I till fördraget,
b) stöd som beviljas för bearbetning av jordbruksprodukter som är upptagna i bilaga I till produkter som inte är upptagna i bilaga I.
3. Denna förordning skall inte tillämpas på stöd till enskilda investeringar med stödberättigande kostnader som överskrider 12,5 miljoner euro och inte heller på stöd där det faktiska stödbeloppet överskrider 6 miljoner euro. Kommissionen skall särskilt underrättas om sådant stöd enligt artikel 88.3 i fördraget.
4. Utan att det påverkar artikel 16 a skall denna förordning inte gälla
a) stöd till exportrelaterad verksamhet, det vill säga stöd som är direkt knutet till exporterade volymer, till upprättandet och driften av ett distributionsnät eller till andra löpande utgifter som har samband med exportverksamhet,
b) stöd som gynnar användningen av inhemska varor på bekostnad av importerade.
Artikel 2
Definitioner
I denna förordning används följande beteckningar med de betydelser som här anges:
1. stöd: varje åtgärd som uppfyller samtliga kriterier som anges i artikel 87.1 i fördraget.
2. jordbruksprodukt:
a) de produkter som förtecknas i bilaga I till fördraget, med undantag av fiskeri- och vattenbruksprodukter som omfattas av rådets förordning (EG) nr 104/2000(7).
b) produkter som omfattas av KN-nummer 4502, 4503 och 4504 (korkprodukter).
c) de imitations- eller ersättningsprodukter för mjölk och mjölkprodukter som avses i artikel 3.2 i rådets förordning (EEG) nr 1898/87(8).
3. bearbetning av en jordbruksprodukt: en process som en jordbruksprodukt undergår där den produkt som blir resultatet av processen också är en jordbruksprodukt.
4. små och medelstora företag: företag som definieras i bilaga I till förordning (EG) nr 70/2001.
5. stödnivå brutto: stödbeloppet uttryckt i procent av projektets stödberättigande kostnader. Alla siffror som används skall avse belopp före eventuella avdrag för direkt skatt. Om stöd beviljas i någon annan form än som bidrag, skall stödbeloppet vara lika med stödets bidragsekvivalent. Stöd som betalas ut i flera omgångar skall diskonteras till sitt värde vid tidpunkten för beviljandet. Den ränta som skall användas för nuvärdesberäkningar och för att räkna ut stödbeloppet i ett mjukt lån skall vara den gällande referensräntan vid den tidpunkt då lånet beviljades.
6. kvalitetsprodukt: en produkt som uppfyller kriterierna i artikel 24b.2 eller 24b.3 i rådets förordning (EG) nr 1783/2003 av den 29 september 2003 om ändring av förordning (EG) nr 1257/1999 om stöd från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) till utveckling av landsbygden(9).
7. ogynnsamma väderförhållanden som kan likställas med naturkatastrof: väderförhållanden som frost, hagel, is, regn eller torka som förstör minst 20 % av den normala produktionen i mindre gynnade områden och 30 % i andra områden.
8. mindre gynnade områden: områden som definieras av medlemsstaterna på grundval av artikel 17 i förordning (EG) nr 1257/1999.
9. mål 1-regioner: regioner som avses i artikel 3 i rådets förordning (EG) nr 1260/1999(10).
10. nyligen införda minimikrav för miljö, hygien och djurskydd:
a) när det gäller normer där det inte föreskrivs någon övergångsperiod, normer som skall göras obligatoriska för aktörerna högst två år innan investeringen faktiskt inleddes, eller
b) när det gäller normer där det föreskrivs en övergångsperiod, normer som kommer att bli obligatoriska för aktörerna efter det att investeringen verkligen har inletts.
11. unga jordbrukare: producenter av jordbruksprodukter som definieras i artikel 8 i förordning (EG) nr 1257/1999.
12. producentgrupp: en grupp som bildas för att medlemmarna gemensamt, inom ramen för målen för den gemensamma organisationen av marknaden, skall anpassa sin produktion till marknadens krav, särskilt genom koncentration av utbudet.
13. producentsammanslutning: en sammanslutning av godkända producentgrupper som eftersträvar samma mål i större skala.
14. kostnader för TSE- och BSE-test: samtliga kostnader, inklusive kostnader för provtagningsutrustning, provtagning, transporter, utförande av testerna samt lagring och destruering av de prov som krävs för provtagning enligt kapitel C i bilaga X till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 999/2001 av den 22 maj 2001 om fastställande av bestämmelser för förebyggande, kontroll och utrotning av vissa typer av transmissibel spongiform encefalopati(11).
Artikel 3
Förutsättningar för undantag
1. Enskilda stöd som inte omfattas av någon stödordning och som uppfyller samtliga villkor enligt denna förordning skall anses vara förenliga med den gemensamma marknaden i den mening som avses i artikel 87.3 c i fördraget och undantas från anmälningsskyldigheten enligt artikel 88.3 i fördraget, under förutsättning att de sammanfattande uppgifter som föreskrivs i artikel 19.1 har överlämnats, och att stöden innehåller en uttrycklig hänvisning till denna förordning med angivande av förordningens titel och en hänvisning till dess offentliggörande i Europeiska unionens officiella tidning.
2. Stödordningar som uppfyller samtliga villkor enligt denna förordning skall anses vara förenliga med den gemensamma marknaden i den mening som avses i artikel 87.3 c i fördraget och undantas från anmälningsskyldigheten enligt artikel 88.3 i fördraget, under förutsättning att
a) varje stöd som skulle kunna beviljas inom ramen för stödordningen uppfyller samtliga villkor i denna förordning,
b) stödordningen innehåller en uttrycklig hänvisning till denna förordning, med angivande av förordningens titel och en hänvisning till dess offentliggörande i Europeiska unionens officiella tidning,
c) den sammanfattning av uppgifterna som föreskrivs i artikel 19.1 har överlämnats.
3. Stöd som beviljas enligt en sådan stödordning som avses i punkt 2 skall anses vara förenligt med den gemensamma marknaden i den mening som avses i artikel 87.3 c i fördraget och skall undantas från anmälningsskyldigheten enligt artikel 88.3 i fördraget, under förutsättning att det beviljade stödet direkt uppfyller samtliga villkor i denna förordning.
KAPITEL 2 STÖDKATEGORIER
Artikel 4
Investeringar i jordbruksföretag
1. Stöd till investeringar i jordbruksföretag inom gemenskapen för produktion, bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter skall anses vara förenligt med den gemensamma marknaden i den mening som avses i artikel 87.3 c i fördraget och skall undantas från anmälningsskyldigheten enligt artikel 88.3 i fördraget om det uppfyller villkoren i punkterna 2-10.
2. Stödnivån brutto får inte överskrida
a) 50 procent av stödberättigande investeringar i mindre gynnade områden, och
b) 40 procent av stödberättigande investeringar i andra områden.
Om investeringar görs av unga jordbrukare inom fem år efter etableringen, får den högsta stödnivån höjas till 60 procent i mindre gynnade områden och 50 procent i andra områden.
Om investeringar leder till extra kostnader i samband med skydd och förbättring av miljön, förbättring av hygienförhållandena i djurhållningsföretag eller djurskydd får de högsta stödnivåerna på 50 procent och 40 procent, som avses i leden a och b ovan, höjas med 25 respektive 20 procentenheter. Denna ökning kan bara beviljas för investeringar som går längre än lägsta gällande gemenskapskrav eller för investeringar som görs för att uppfylla nyligen införda minimikrav. Ökningen skall strängt begränsas till de extra stödberättigande kostnader som krävs och den skall inte gälla investeringar som leder till ökad produktionskapacitet.
3. Investeringen skall uppfylla ett eller flera av följande mål:
a) Minska produktionskostnaderna.
b) Förbättra och omfördela produktionen.
c) Höja kvaliteten.
d) Bevara och förbättra den naturliga miljön, hygienförhållandena och djurskyddet.
e) Främja diversifiering av jordbruksverksamheter.
4. Stödberättigande kostnader kan omfatta följande:
a) Byggnation, förvärv eller förbättring av fast egendom.
b) Inköp eller hyrköp av nya maskiner och utrustning, inklusive datorprogram, upp till tillgångens marknadsvärde. Övriga kostnader som hör samman med ett hyresavtal (skatt, uthyrarens påslag, räntefinansieringskostnader, fasta kostnader, försäkringsavgifter, etc.) skall inte vara bidragsberättigande utgifter.
c) Allmänna kostnader, exempelvis för arvoden till arkitekter, ingenjörer och konsulter, genomförbarhetsstudier, förvärv av patent och licenser, upp till 12 % av de utgifter som avses i leden a och b.
Genom undantag från led b i första stycket får inköp av begagnad utrustning anses som en bidragsberättigande kostnad i välgrundade fall då följande villkor är uppfyllda:
a) En deklaration från säljaren intygar utrustningens exakta ursprung och bekräftar att denna inte redan omfattats av något nationellt stöd eller gemenskapsstöd.
b) Inköp av denna utrustning innebär betydande fördelar för programmet eller projektet, eller föranleds av exceptionella omständigheter (t.ex. ingen ny utrustning finns tillgänglig inom en tid som är acceptabel för att projektet skulle kunna genomföras på ett bra sätt).
c) En kostnadsminskning, och följaktligen en minskning av gemenskapens bidrag jämfört med kostnaden för samma utrustning i nytt skick, med bibehållande av en bra avvägning mellan kostnad och nytta.
d) Den begagnade utrustningens tekniska egenskaper skall vara ändamålsenliga med hänsyn till projektets krav.
5. Stöd får endast beviljas till livskraftiga jordbruksföretag som uppfyller kriterierna i artikel 5 i förordning (EG) nr 1257/1999.
Stöd får beviljas så att stödmottagaren kan uppnå nyligen införda minimikrav för miljö, hygien och djurskydd.
Bedömning av uppfyllande av kriterierna i artikel 5 i förordning (EG) nr 1257/1999 skall göras på företagsnivå av ett offentligt organ eller en oberoende tredje part som har kvalifikationer att genomföra en sådan bedömning. De bestämmelser enligt vilka en stödordning inrättas eller beslutet om att bevilja ett individuellt stöd utanför en sådan stödordning skall ange hur en sådan bedömning skall gå till.
6. Det skall framläggas tillräckliga bevis för att det i framtiden kommer att finnas normala avsättningsmöjligheter på marknaden för produkterna i fråga. Detta skall bedömas på en nivå som medlemsstaten fastställer som lämplig i förhållande till de berörda produkterna, till typen av investeringar och befintliga och förväntade produktionskapaciteter. Bedömning av normala avsättningsmöjligheter på marknaden skall göras av ett offentligt organ eller en tredje part som är oberoende av stödmottagaren och som har de kvalifikationer som krävs för att genomföra en sådan bedömning. De bestämmelser enligt vilka en stödordning inrättas skall ange hur en sådan bedömning skall gå till. Bedömningen skall grunda sig på aktuella uppgifter och göras tillgänglig för allmänheten.
7. Stöd som beviljas i strid med förbud eller restriktioner som fastställs i någon av rådets förordningar om den gemensamma organisationen av marknaden skall inte beviljas undantag, inte ens i de fall där sådana restriktioner endast berör gemenskapsstöd.
8. Stöd får inte begränsas till särskilda jordbruksprodukter, utom då det är begränsat till kostnader för genomförandet av särskilda bestämmelser om skydd och förbättring av miljön, förbättrade hygienförhållanden inom djurhållningen eller förbättring av djurskyddet. Stöd får inte beviljas för
a) investeringar som får till effekt ökad produktionskapacitet, om ett jordbruksföretags kapacitet ökar med mer än 20 %, mätt i djurenheter för animalisk produktion och odlad areal för vegetabilisk produktion,
b) köp av produktionsrättigheter, djur, annan mark än mark för konstruktionsändamål, växter eller för plantering av växter,
c) rena ersättningsinvesteringar.
9. De maximala stödberättigande utgifterna får inte överskrida den gräns för sammanlagda stödberättigande investeringar som medlemsstaten fastställt enligt artikel 7 i förordning (EG) nr 1257/1999. Denna gräns skall anges i stödordningar.
10. Stöd får inte beviljas för
a) framställning och saluföring av imitations- eller ersättningsprodukter för mjölk och mjölkprodukter,
b) bearbetning eller saluföring i sockersektorn.
Artikel 5
Bevarande av traditionella landskap och byggnader
1. Stöd för bevarande av traditionella landskap och de företagsbyggnader som berörs av produktion, bearbetning eller saluföring av jordbruksprodukter skall anses vara förenligt med den gemensamma marknaden i den mening som avses i artikel 87.3 c i fördraget och skall undantas från anmälningsskyldigheten enligt artikel 88.3 i fördraget om det uppfyller villkoren i punkterna 2 och 3.
2. Stöd får beviljas upp till 100 % av de faktiska kostnaderna för investeringar eller större arbeten som syftar till att bevara icke-produktiva natur- eller kulturarv lokaliserade till jordbruksföretag, t.ex. arkeologiska eller historiska arv. Dessa kostnader får inbegripa rimlig ersättning för arbete som jordbrukaren själv eller hans anställda utför upp till ett tak på 10000 euro per år.
3. Stöd får beviljas upp till 60 %, eller 75 % i mindre gynnade områden, av de faktiska kostnaderna för investeringar eller större arbeten som syftar till att bevara kultur- eller naturarv i produktiva tillgångar på jordbruksföretag, t.ex. byggnader, förutsatt att investeringen inte medför någon ökning av produktionskapaciteten på företaget.
I de fall där en ökning av produktionskapaciteten kommer till stånd, skall de normala stödnivåerna för investeringar enligt artikel 4.2 tillämpas när det gäller bidragsberättigande utgifter som härrör från genomförande av det aktuella arbetet med bruk av normala nutida material. Ytterligare stöd får beviljas upp till nivån 100 % för att täcka extra kostnader som uppstår på grund av att traditionella material används för att bibehålla byggnadens karaktär av kulturarv.
Artikel 6
Flyttning av byggnader i det allmänna intresset
1. Stöd till flyttning av byggnader vid ett jordbruk skall anses vara förenligt med den gemensamma marknaden i den mening som avses i artikel 87.3 c i fördraget och skall undantas från anmälningsskyldigheten enligt artikel 88.3 i fördraget om det är i det allmänna intresset och uppfyller villkoren i punkterna 2-4.
Det allmänna intresse som åberopas för att motivera att stöd beviljas enligt den här artikeln skall detaljerat anges i medlemsstatens tillämpliga bestämmelser.
2. Stöd får beviljas upp till 100 % av de verkliga kostnaderna för att täcka kostnader som uppstår då en flyttning av en byggnad i det allmänna intresset består av att montera ned, flytta och bygga upp befintliga anläggningar.
3. Om en flyttning i det allmänna intresset leder till att jordbrukaren får ta i bruk modernare anläggningar, skall jordbrukaren bidra med åtminstone 60 %, eller 50 % i mindre gynnade områden, av det ökade värde som den berörda anläggningen betingar efter flyttningen. Om stödmottagaren är en ung jordbrukare skall denna andel vara åtminstone 55 % respektive 45 %.
4. Om flyttning i det allmänna intresset leder till en ökning av produktionskapaciteten skall stödmottagarens egna andel vara minst 60 %, eller 50 % i mindre gynnade områden, av utgifterna i samband med denna ökning. Om stödmottagaren är en ung jordbrukare skall detta bidrag vara åtminstone 55 % respektive 45 %.
Artikel 7
Investeringar i bearbetning och saluföring
1. Stöd till investeringar i bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter skall anses vara förenligt med den gemensamma marknaden i den mening som avses i artikel 87.3 c i fördraget och skall undantas från anmälningsskyldigheten enligt artikel 88.3 i fördraget om det uppfyller villkoren i punkterna 2-7.
2. Stödnivån brutto får inte överskrida
a) 50 % av stödberättigande investeringar i mål 1-regioner, eller
b) 40 % av stödberättigande investeringar i andra områden.
3. Stödberättigande kostnader kan omfatta följande:
a) Byggnation, förvärv eller förbättring av fast egendom.
b) Inköp eller hyrköp av nya maskiner och utrustning, inklusive datorprogram, upp till tillgångens marknadsvärde. Övriga kostnader som hör samman med ett hyresavtal (skatt, uthyrarens påslag, räntefinansieringskostnader, fasta kostnader, försäkringsavgifter, etc.) skall inte vara bidragsberättigande utgifter.
c) Allmänna kostnader, exempelvis för arvoden till arkitekter, ingenjörer och konsulter, genomförbarhetsstudier, förvärv av patent och licenser, upp till 12 % av de utgifter som avses i leden a och b.
Genom undantag från led b i första stycket får inköp av begagnad utrustning anses som en bidragsberättigande kostnad i välgrundade fall då följande villkor är uppfyllda:
a) En deklaration från säljaren intygar utrustningens exakta ursprung och bekräftar att denna inte redan omfattats av något nationellt stöd eller gemenskapsstöd.
b) Inköp av denna utrustning innebär betydande fördelar för programmet eller projektet, eller föranleds av exceptionella omständigheter (t.ex. ingen ny utrustning finns tillgänglig inom en tid som är acceptabel för att projektet skulle kunna genomföras på ett bra sätt).
c) En kostnadsminskning, och följaktligen en minskning av gemenskapens bidrag jämfört med kostnaden för samma utrustning i nytt skick, med bibehållande av en bra avvägning mellan kostnad och nytta.
d) Den begagnade utrustningens tekniska egenskaper skall vara ändamålsenliga med hänsyn till projektets krav.
4. Stöd får endast beviljas till företag som bevisligen uppfyller villkoren i artikel 26.1 i förordning (EG) nr 1257/1999.
Stöd får beviljas så att stödmottagaren kan uppnå nyligen införda minimikrav för miljö, hygien och djurskydd.
Bedömning av uppfyllande av villkoren i artikel 26.1 i förordning (EG) nr 1257/1999 skall göras på företagsnivå av ett offentligt organ eller en oberoende tredje part som har kvalifikationer att genomföra en sådan bedömning. De bestämmelser enligt vilka en stödordning inrättas skall ange hur en sådan bedömning skall gå till.
5. Det skall framläggas tillräckliga bevis för att det i framtiden kommer att finnas normala avsättningsmöjligheter på marknaden för produkterna i fråga. Detta skall bedömas på en nivå som medlemsstaten fastställer som lämplig i förhållande till de berörda produkterna, till typen av investeringar och befintliga och förväntade produktionskapaciteter. Bedömning av normala avsättningsmöjligheter på marknaden skall göras av ett offentligt organ eller en tredje part som är oberoende av stödmottagaren och som har kvalifikationer att göra en sådan bedömning. De bestämmelser enligt vilka en stödordning inrättas skall ange hur en sådan bedömning skall gå till. Bedömningen skall grunda sig på aktuella uppgifter och göras tillgänglig för allmänheten.
6. Stöd som beviljats i strid med förbud eller restriktioner som fastställs i någon av rådets förordningar om den gemensamma organisationen av marknaden skall inte beviljas undantag om stödet skulle leda till en produktionsökning.
7. Stöd får inte begränsas till särskilda jordbruksprodukter och får inte beviljas för
a) framställning och saluföring av imitations- eller ersättningsprodukter för mjölk och mjölkprodukter,
b) bearbetning och saluföring inom sektorn för socker.
Artikel 8
Startstöd till unga jordbrukare
Startstöd till unga jordbrukare skall anses vara förenligt med den gemensamma marknaden i den mening som avses i artikel 87.3 c i fördraget och skall undantas från anmälningsskyldigheten enligt artikel 88.3 i fördraget om det uppfyller följande villkor:
a) Kriterierna i artiklarna 7 och 8 i förordning (EG) nr 1257/1999 skall vara uppfyllda.
b) Det kombinerade stöd som beviljas enligt förordning (EG) nr 1257/1999 och i form av statliga stöd enligt den här artikeln får inte överskrida de maximigränser som anges i artikel 8.2 i den förordningen.
Artikel 9
Stöd till förtidspensionering
Stöd till förtidspensionering av jordbrukare som producerar jordbruksprodukter skall anses vara förenligt med den gemensamma marknaden i den mening som avses i artikel 87.3 c i fördraget och skall undantas från anmälningsskyldigheten enligt artikel 88.3 i fördraget om det uppfyller följande villkor:
a) Kriterierna i artiklarna 10-12 i förordning (EG) nr 1257/1999 skall vara uppfyllda.
b) Företagsmässigt jordbruk upphör definitivt.
Artikel 10
Stöd till producentgrupper
1. Startstöd för att bilda producentgrupper eller producentsammanslutningar skall anses vara förenligt med den gemensamma marknaden i den mening som avses i artikel 87.3 c i fördraget och skall undantas från anmälningsskyldigheten enligt artikel 88.3 i fördraget om det uppfyller villkoren i punkterna 2-9.
2. Följande skall vara berättigade till det stöd som avses i punkt 1:
a) Producentgrupper eller producentsammanslutningar som är verksamma i produktionen av jordbruksprodukter.
b) Producentsammanslutningar som har ansvar för att övervaka att ursprungs- och kvalitetsbeteckningar används i överensstämmelse med gemenskapslagstiftningen.
Producentgruppernas eller producentsammanslutningarnas stadgar skall inbegripa en skyldighet för medlemmarna att saluföra produktionen enligt de regler om utbud och utsläppande på marknaden som gruppen har fastställt.
Stadgarna får tillåta att en del av produktionen saluförs direkt av producenten. Enligt stadgarna skall producenter som ansluter sig till gruppen vara medlemmar i minst tre år och anmäla sitt utträde ur gruppen med minst tolv månaders varsel. Dessutom skall stadgarna föreskriva gemensamma regler för produktionen, särskilt när det gäller produktkvalitet eller ekologiska odlingsmetoder, gemensamma regler för att släppa ut produkter på marknaden och regler om produktinformation med särskild hänsyn till skördar och tillgång. Producenterna skall dock behålla sitt ansvar för att driva sina jordbruksföretag. De avtal som sluts inom producentgruppen skall helt och hållet följa alla tillämpliga föreskrifter i gällande konkurrenslagstiftning, särskilt artiklarna 81 och 82 i fördraget.
3. De stödberättigande kostnaderna får inbegripa hyra av lämpliga lokaler, inköp av kontorsutrustning, inklusive datorutrustning och program, personalkostnader, fasta kostnader samt juridiska och administrativa avgifter. Om lokalerna köps skall de stödberättigande kostnaderna begränsas till motsvarande marknadshyror.
4. Stödet skall vara temporärt och avtagande och får inte överskrida 100 % av de bidragsberättigande kostnaderna under det första året. Stödnivån skall reduceras med minst 20 procentenheter för varje verksamhetsår, så att stödbeloppet under det femte året uppgår till högst 20 % av de faktiska bidragsberättigande kostnader som avser det året.
5. Stöd får inte beviljas för kostnader som uppstår efter det femte verksamhetsåret, eller som betalas ut efter det sjunde året efter det att producentorganisationen godkändes. Detta påverkar inte det stöd som beviljas för stödberättigande kostnader som är begränsade till och beror på att en stödmottagares omsättning från ett år till ett annat ökar med minst 30 % på grund av att nya medlemmar och/eller nya produkter tillkommer.
6. Stöd får inte beviljas till produktionsorganisationer, såsom företag eller kooperativ, som syftar till att förvalta en eller flera jordbruksföretag och som därför i praktiken är att betrakta som enskilda producenter.
7. Stöd får inte beviljas till andra jordbruksorganisationer med verksamhet som inbegriper jordbruksproduktion, såsom ömsesidigt stöd, avbytar- och företagsledningstjänster på medlemmarnas jordbruksföretag, men som inte inbegriper en gemensam anpassning av utbudet till marknaden.
8. Det totala stöd som beviljas en producentgrupp enligt denna artikel får inte överskrida 100000 euro.
9. Stöd får inte beviljas till producentgrupper eller producentsammanslutningar, vars syfte är oförenligt med rådets förordning om en gemensam organisation av marknaden.
Artikel 11
Stöd till försäkringspremier
1. Stöd till försäkringspremier för företag som är verksamma inom primär produktion av jordbruksprodukter skall anses vara förenligt med den gemensamma marknaden i den mening som avses i artikel 87.3 c i fördraget och skall undantas från anmälningsskyldigheten enligt artikel 88.3 i fördraget om det uppfyller villkoren i punkterna 2-4.
2. Stödnivån brutto får inte överskrida
a) 80 % av kostnaden för försäkringspremier där det anges i villkoren att försäkringen endast omfattar förluster som orsakas av ogynnsamma väderförhållanden som kan likställas med naturkatastrof,
b) 50 % av kostnaden för försäkringspremier där det anges i villkoren att försäkringen omfattar förluster som anges i led a och dessutom
i) andra förluster som orsakas av väderförhållanden, eller
ii) förluster som orsakas av djur- eller växtsjukdomar.
Förluster som orsakas av ogynnsamma väderförhållanden som kan likställas med naturkatastrof skall fastställas på basis av bruttoproduktionen av den relevanta grödan det ifrågavarande året jämförd med bruttoproduktionen under ett normalår. Bruttoproduktionen under ett normalår skall beräknas på grundval av den genomsnittliga bruttoproduktionen under de föregående tre åren, exklusive eventuella år då kompensation kunde betalas till följd av ogynnsamma väderförhållanden. Om de skador som orsakats på produktionsmedlen får effekter som sträcker sig över flera år, skall den procentuella reella förlusten vid den första skörden efter den ogynnsamma händelsen, beräknad enligt principerna i föregående punkter, uppgå till minst 10 % av skörden ett normalt år, och den procentuella reella förlusten multiplicerad med det antal år under vilka produktion gått förlorad skall överstiga 20 % i mindre gynnade områden och 30 % i övriga områden.
3. Stöd skall beviljas för kostnaden för försäkringspremier som täcker förluster som orsakas av ogynnsamma väderförhållanden som kan likställas med en naturkatastrof.
4. Stöd får inte utgöra ett handelshinder på den inre marknaden för försäkringstjänster. Stöd får inte begränsas till ett försäkringsbolag eller en grupp av företag eller ges på villkor att försäkringsavtalet skall slutas med ett företag som har säte i den berörda medlemsstaten.
Artikel 12
Stöd till sammanläggning av skiften
1. Stöd till företag som är verksamma inom produktion av jordbruksprodukter skall anses vara förenligt med den gemensamma marknaden i den mening som avses i artikel 87.3 c i fördraget och skall undantas från anmälningsskyldigheten enligt artikel 88.3 i fördraget om det beviljas för och begränsas till de juridiska och administrativa kostnaderna, inklusive förrättningskostnader för sammanläggning av skiften, för upp till 100 % av kostnaderna.
2. Punkt 1 skall inte gälla investeringsstöd, inbegripet stöd för köp av mark.
Artikel 13
Stöd för att uppmuntra produktion och saluföring av kvalitetsprodukter från jordbruket
1. Stöd för att uppmuntra produktion, bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter skall anses vara förenligt med den gemensamma marknaden i den mening som avses i artikel 87.3 c i fördraget och skall undantas från anmälningsskyldigheten enligt artikel 88.3 i fördraget om det beviljas för de stödberättigande kostnader som anges i punkt 2 och uppfyller villkoren i punkterna 3-7.
2. Stöd får beviljas för att täcka kostnader för följande verksamheter, i den utsträckning som dessa hör samman med utveckling av kvalitetsprodukter från jordbruket:
a) Upp till 100 % av kostnaderna för marknadsundersökningar, produktutformning och produktdesign, inklusive stöd till utarbetande av ansökningar om godkännande av ursprungsbeteckningar eller särartsskydd i enlighet med tillämpliga gemenskapsförordningar.
b) Upp till 100 % av kostnaderna för att införa kvalitetssäkringssystem, t.ex. ISO 9000 eller 14000, system baserade på riskanalys och kritiska kontrollpunkter (HACCP) och spårbarhetssystem eller system för att säkra att normer för äkthet, saluföringsnormer eller miljörevisionsnormer efterlevs.
c) Upp till 100 % av kostnaderna för att utbilda personal i de system som avses i led b.
d) Upp till 100 % av kostnaderna för avgifter som tas ut av erkända certifieringsorgan för inledande certifiering av kvalitetssäkringssystem och liknande system.
e) Upp till 100 % av kostnaden för obligatoriska kontroller som genomförs som en följd av gemenskapslagstiftning eller nationell lagstiftning genom eller på uppdrag av behöriga myndigheter, såvida inte gemenskapslagstiftningen har fastställt att företagen skall stå för sådana kostnader.
f) Temporära och avtagande stöd till kostnaderna för kontroller som görs under de första sex åren efter det att kontrollsystemet har införts för att säkra äktheten i ursprungsbeteckningar eller särartsskydd inom ramen för rådets förordningar (EEG) nr 2081/92(12) och (EEG) nr 2082/92(13). Stödet skall minska med minst 10 procentenheter per år.
g) Upp till 100 % av de faktiska kostnaderna för kontroller av ekologiska produktionsmetoder som utförs inom ramen för rådets förordning (EEG) nr 2092/91(14).
3. Stöd får beviljas endast för kontroller som utförs av eller på uppdrag av en tredje part, t.ex. behöriga tillsynsmyndigheter eller organ som verkar på deras uppdrag, eller oberoende organ som är ansvariga för kontroll och övervakning av ursprungsbeteckningar, ekologisk märkning eller kvalitetsmärkning, förutsatt att dessa beteckningar och märkningar görs enligt gemenskapslagstiftningen.
4. Stöd får inte beviljas för kostnader för kontroller som utförs av jordbrukaren eller företagaren själv, eller om det i gemenskapslagstiftningen föreskrivs att kostnaden för kontroller skall bekostas av producenterna, utan uppgift om den faktiska nivån på avgifterna.
5. Det totala offentliga stödet som beviljas enligt punkt 2 får inte överskrida 100000 euro per stödmottagare för en treårsperiod. Vid beräkning av stödet anses mottagaren vara den person som tar de tjänster som förtecknas i den punkten i anspråk.
6. Stöd skall vara tillgängligt för alla som är berättigade i det berörda området enligt objektivt utformade villkor. Om de tjänster som förtecknas i punkt 2 tillhandahålls av producentgrupper eller andra ömsesidiga stödorganisationer skall medlemskap av en sådan grupp inte utgöra ett villkor för att få tillgång till tjänsten. I sådana fall skall icke-medlemmens kostnad för den berörda gruppens eller organisationens administrativa kostnader begränsas så att de står i proportion till kostnaderna för tillhandahållandet av tjänsten.
7. I de fall där valet av leverantör av de tjänster som förtecknas i punkt 2 inte är fritt för den som tar tjänsten i anspråk, och såvida det inte finns bara en naturlig leverantör beroende på tjänstens karaktär eller den tillämpliga rättsliga grunden, skall en sådan leverantör utses och arvoderas utan diskriminering och på marknadsmässiga grunder, om nödvändigt genom anbudsförfaranden enligt gemenskapslagstiftningen, och i varje fall med användning av annonsering i tillräcklig omfattning för att öppna marknaden för tjänsterna för konkurrens och för att upphandlingsreglerna skall kunna granskas med avseende på opartiskhet.
Artikel 14
Tillhandahållande av tekniskt stöd inom jordbrukssektorn
1. Stöd skall anses vara förenligt med den gemensamma marknaden i den mening som avses i artikel 87.3 c i fördraget och skall undantas från anmälningsskyldigheten enligt artikel 88.3 i fördraget om det beviljas för de stödberättigande kostnader för tekniskt stöd som anges i punkt 2 och uppfyller villkoren i punkterna 3-5.
2. Stöd får beviljas för följande stödberättigande kostnader:
a) När det gäller utbildning av jordbrukare och jordbruksanställda,
i) kostnader för att organisera utbildningsprogrammet,
ii) kostnader för resa och uppehälle för deltagare,
iii) kostnader för ersättningsservice under jordbrukarens eller den anställdes frånvaro.
b) När det gäller avbytartjänster, den faktiska kostnaden för att ersätta en jordbrukare, dennes partner eller en anställd vid sjukdom och ledighet.
c) När det gäller konsulttjänster, de avgifter för tjänster som inte är av fortlöpande eller periodiskt återkommande slag eller rör företagets ordinarie driftsutgifter, t.ex. rutinmässig skatterådgivning, regelbunden juridisk rådgivning eller annonsering.
d) När det gäller anordnande och deltagande i tävlingar, utställningar och mässor, kostnader för
i) deltagaravgifter,
ii) resor,
iii) publikationer,
iv) hyra för utställningslokaler.
3. Det totala offentliga stöd som beviljas enligt punkt 2 får per stödmottagare och treårsperiod inte överskrida det största av följande belopp: 100000 euro eller 50 % av de stödberättigande kostnaderna. Vid beräkning av stödet anses mottagaren vara den person som tar emot det tekniska stödet.
4. Varje sådant stöd skall vara tillgängligt för alla som är berättigade i det berörda området enligt objektivt utformade villkor. Om tekniskt stöd tillhandahålls av producentgrupper eller andra ömsesidiga stödorganisationer skall medlemskap av en sådan grupp inte utgöra ett villkor för att få tillgång till tjänsten. I sådana fall skall icke-medlemmens kostnad för den berörda gruppens eller organisationens administrativa kostnader begränsas till kostnaderna för tillhandahållandet av tjänsten.
5. I de fall där valet av leverantör av tekniskt stöd inte är fritt för den som tar tjänsten i anspråk skall en sådan leverantör utses och arvoderas utan diskriminering och på marknadsmässiga grunder, om nödvändigt genom anbudsförfaranden enligt gemenskapslagstiftningen, och åtminstone med användning av annonsering i tillräcklig omfattning för att öppna marknaden för tjänsterna för konkurrens och för att upphandlingsreglerna skall kunna granskas med avseende på opartiskhet.
Artikel 15
Stöd till animaliesektorn
Stöd till företag verksamma inom animaliesektorn och som uppfyller följande villkor skall anses vara förenligt med den gemensamma marknaden i den mening som avses i artikel 87.3 c i fördraget och skall undantas från anmälningsskyldigheten enligt artikel 88.3 i fördraget:
a) Stöd på upp till 100 % av de administrativa kostnaderna för att upprätta och föra stamböcker.
b) Stöd på upp till 70 % av kostnaderna för test som utförs av eller på uppdrag av tredje part för att avgöra besättningens avkastning eller genetiska kvalitet. Stöd för att täcka kostnaderna för kontroller som utförs av besättningens ägare eller kostnaderna för rutinkontroller av mjölkkvalitet skall inte beviljas undantag.
c) Stöd på upp till 40 % av de stödberättigande kostnader som förtecknas i artikel 4 för investeringar i avelsanläggningar och för införande av nyskapande avelsteknik eller avelsmetoder på jordbruksföretagen. Stöd för att täcka kostnaderna för att införa eller utföra artificiell insemination skall inte beviljas undantag.
d) Stöd på upp till 100 % för kostnader för BSE-test.
När det gäller obligatoriska BSE-test av nötkreatur som slaktats för att användas som livsmedel, får emellertid direkt eller indirekt stöd, inklusive gemenskapens utbetalningar, inte uppgå till mer än 40 euro per test. Detta belopp avser de totala kostnaderna för testet, vilket inbegriper provtagningsutrustning, provtagning, transport, utförande av testerna, lagring och destruering av proven. Skyldigheten att genomföra testerna får grunda sig på såväl gemenskapslagstiftning som nationell lagstiftning.
Statligt stöd för kostnader för TSE-test skall utbetalas till den aktör där proven för testerna måste tas. För att underlätta administrationen av sådant statligt stöd, får betalningen av stödet i stället göras till laboratorierna, förutsatt att hela stödbeloppet överförs till aktören. Statligt stöd som tas emot direkt eller indirekt av en aktör där provtagning skett måste resultera i att aktören tar motsvarande lägre priser.
Artikel 16
Stöd som ges genom vissa rådsförordningar
Stöd till små och medelstora företag som uppfyller följande villkor skall anses vara förenligt med den gemensamma marknaden i den mening som avses i artikel 87.3 c i fördraget och skall undantas från anmälningsskyldigheten enligt artikel 88.3 i fördraget:
a) Finansiering från medlemsstaten som uppfyller samtliga villkor i rådets förordning (EG) nr 2702/1999 av den 14 december 1999 om informations- och säljfrämjande åtgärder för jordbruksprodukter i tredjeland(15), särskilt artikel 9.3 i denna.
b) Finansiering från medlemsstaten som uppfyller samtliga villkor i rådets förordning (EG) nr 2826/2000 av den 19 december 2000 om informationskampanjer och säljfrämjande åtgärder för jordbruksprodukter på den inre marknaden(16), särskilt artikel 9.2, 9.3 och 9.4 i denna.
c) Stöd som medlemsstaterna beviljar som uppfyller samtliga villkor i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 999/2001 av den 22 maj 2001 om fastställande av bestämmelser för förebyggande, kontroll och utrotning av vissa typer av transmissibel spongiform encefalopati(17), särskilt artikel 13.4 i denna.
d) Stöd som medlemsstaterna beviljar som uppfyller samtliga villkor i rådets förordning (EG) nr 1255/1999 av den 17 maj 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter(18), särskilt artikel 14.2 i denna.
e) Stöd som medlemsstaterna beviljar som uppfyller samtliga villkor i rådets förordning (EG) nr 1254/1999 av den 17 maj 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött(19), särskilt artikel 6.5 och artikel 14 i denna.
f) Stöd som medlemsstaterna beviljar enligt artiklarna 3 och 4 i kommissionens förordning (EG) nr 2777/2000 av den 18 december 2000 om undantagsåtgärder till stöd för nötköttsmarknaden(20).
g) Stöd som medlemsstaterna beviljar enligt artikel 6.3 andra stycket i rådets förordning (EG) nr 1251/1999 av den 17 maj 1999 om upprättande av ett stödsystem för producenter av vissa jordbruksgrödor(21).
h) Stöd som medlemsstaterna beviljar enligt artikel 15.6 i rådets förordning (EG) nr 2200/96 av den 28 oktober 1996 om den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker(22).
KAPITEL 3 ALLMÄNNA BESTÄMMELSER OCH SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 17
Villkor för stödet
1. För att medges undantag enligt denna förordning får stöd enligt en stödordning endast beviljas för verksamhet som redan har utförts eller tjänster som redan har tagits i anspråk efter det att stödsystemet har inrättats och offentliggjorts i enlighet med denna förordning.
Om stödordningen innebär en automatisk rättighet att få ta emot stöd utan att det behövs någon ytterligare åtgärd på administrativ nivå, får stödet i sig endast beviljas efter det att stödordningen har inrättats och offentliggjorts i enlighet med denna förordning.
Om det enligt stödordningen krävs att en ansökan lämnas in till den berörda behöriga myndigheten får stödet i sig endast beviljas efter det att följande villkor har uppfyllts:
a) Stödordningen har fastställts och offentliggjorts i enlighet med denna förordning.
b) En ansökan om stöd har på rätt sätt inlämnats till den berörda behöriga myndigheten.
c) Ansökan har godkänts av den berörda behöriga myndigheten på ett sådant sätt att myndigheten har förbundit sig att bevilja stödet, med tydligt angivande av vilket stödbelopp som har beviljats eller hur beloppet kommer att beräknas. Den behöriga myndigheten får fatta ett sådant beslut endast om den budget som är tillgänglig för stödet eller stödordningen inte är förbrukad.
2. För att medges undantag enligt denna förordning får individuellt stöd utanför en stödordning endast beviljas för verksamhet som redan har utförts eller tjänster som redan har tagits i anspråk efter det att kriterierna i leden b och c i punkt 1 tredje stycket har uppfyllts.
Artikel 18
Kumulering
1. De stödtak som fastställs i artiklarna 4-15 skall tillämpas oavsett om stödet för projektet eller verksamheten helt finansieras med statliga medel eller samfinansieras av gemenskapen.
2. Stöd som undantas genom denna förordning får inte kumuleras med annat statligt stöd i den mening som avses i artikel 87.1 i fördraget eller med annan finansiering från medlemsstaten eller gemenskapen enligt artikel 51.1 andra stycket i rådets förordning (EG) nr 1257/1999 om, i förhållande till samma stödberättigande kostnader, en sådan kumulering skulle leda till en högre stödnivå än den som fastställs i denna förordning.
3. Om en medlemsstat beviljar ett företag stöd som omfattas av någon av artiklarna 8, 10, 13 eller 14 i denna förordning, skall den informera företaget om att detta stöd beviljas enligt respektive artikel i denna förordning. Medlemsstaten skall från det berörda företaget erhålla fullständig information om annat liknande stöd som företaget erhållit. När det gäller stöd som omfattas av artiklarna 13 och 14 skall företaget lämna upplysningar om liknande stöd som erhållits under de tre föregående åren.
Medlemsstaten får endast bevilja det nya stödet efter att ha kontrollerat att det totala stöd som beviljas enligt någon av dessa artiklar inte kommer att ha till följd att det totala stöd som erhålls under den berörda perioden överskrider det tak som fastställs i respektive artikel.
Artikel 19
Insyn och kontroll
1. Senast tio arbetsdagar innan en stödordning träder i kraft eller ett enskilt stöd som inte omfattas av någon stödordning beviljas, skall medlemsstaterna, om stödordningen eller stödet är undantaget enligt denna förordning, till kommissionen överlämna en sammanfattning av uppgifterna om stödordningen eller det enskilda stödet enligt det formulär som anges i bilaga I för offentliggörande i Europeiska unionens officiella tidning. Sammanfattningen skall tillhandahållas i elektronisk form. Kommissionen skall inom fem arbetsdagar efter det att den mottog sammanfattningen skicka ett mottagningsbevis med identifikationsnummer och offentliggöra sammanfattningen på Internet.
2. Medlemsstaterna skall föra detaljerade register över de stödordningar som undantas genom denna förordning, de enskilda stöd som beviljas enligt dessa stödordningar, och de enskilda stöd som undantas enligt denna förordning och som beviljas vid sidan om en befintlig stödordning. Dessa register skall innehålla alla uppgifter som behövs för att det skall vara möjligt att fastställa att de villkor för beviljande av undantag som anges i denna förordning har uppfyllts, inbegripet uppgifter om företagets status som litet eller medelstort företag. Medlemsstaterna skall bevara ett register över ett enskilt stöd under tio år från den dag då stödet beviljades, och, när det gäller en stödordning, under tio år från den dag då det sista enskilda stödet beviljades enligt stödordningen. Den berörda medlemsstaten skall på skriftlig begäran inom tjugo arbetsdagar, eller inom en längre tidsfrist som anges i begäran, förse kommissionen med alla uppgifter den anser sig behöva för att kunna bedöma om villkoren i denna förordning har följts.
3. Om en medlemsstat har upprättat ett centralt register över stöd som beviljats särskilt enligt artiklarna 8, 10, 13 eller 14, innehållande fullständig information om allt sådant stöd som beviljats av en myndighet i medlemsstaten, skall kravet i artikel 18.3 första stycket upphöra att gälla från det att registret omfattar en period på tre år.
4. Medlemsstaterna skall sammanställa en rapport om tillämpningen av denna förordning för varje helt kalenderår eller del av kalenderår under vilket denna förordning gäller, enligt den förlaga som anges i bilaga II, i elektronisk form. Rapporten får inarbetas i den årliga rapport som enligt artikel 21.1 i rådets förordning (EG) nr 659/1999(23) skall överlämnas av medlemsstaterna och skall överlämnas senast den 30 juni det år som följer på det kalenderår som omfattas av rapporten.
5. Så snart en stödordning träder i kraft, eller ett enskilt stöd beviljas utanför en stödordning som undantas genom denna förordning, skall medlemsstaten på Internet offentliggöra den fullständiga texten till en sådan stödordning eller de kriterier och villkor som gäller för att ett sådant enskilt stöd skall beviljas. Adressen till webbplatser skall meddelas kommissionen tillsammans med den sammanfattning av uppgifterna om stödet som krävs enligt punkt 1. Den skall också anges i den årliga rapport som skall överlämnas enligt punkt 4.
Artikel 20
Ikraftträdande och giltighetstid
1. Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den skall gälla till och med den 31 december 2006.
2. Anmälningar som inte avgjorts när denna förordning träder i kraft kommer att bedömas i enlighet med dess bestämmelser. I de fall där villkoren i denna förordning inte är uppfyllda kommer kommissionen att undersöka oavgjorda anmälningar enligt gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till jordbrukssektorn.
Enskilda stöd och stödordningar som har genomförts innan denna förordning träder i kraft och stöd som beviljas enligt dessa stödordningar, utan kommissionens godkännande och i strid med anmälningsskyldigheten enligt artikel 88.3 i fördraget, skall anses vara förenliga med den gemensamma marknaden i den mening som avses i artikel 87.3 i fördraget och skall undantas enligt denna förordning om de uppfyller de villkor som anges i artikel 3 i den här förordningen, med undantag för kraven i punkt 1 och punkt 2 b och c i den artikeln att en uttrycklig hänvisning skall göras till den här förordningen och att en sammanfattning enligt artikel 19.1 skall ha överlämnats innan stödet beviljas. Stöd som inte uppfyller dessa villkor skall bedömas av kommissionen enligt de relevanta ramarna, riktlinjerna, meddelandena och tillkännagivandena.
3. De stödordningar som undantas enligt denna förordning skall vid utgången av förordningens giltighetstid fortsätta att vara undantagna under en anpassningsperiod på sex månader.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 23 december 2003.