РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 13 ноември 2007 година
за отмяна на Решение 1999/572/ЕО за вземането на мерки, предложени във връзка с антидъмпинговите действия по отношение на вноса на стоманени въжета и кабели от Китайската народна република, Унгария, Индия, Република Корея, Мексико, Полша, Южна Африка и Украйна
(2007/775/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 г. за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (1), и по-специално членове 8 и 9 от него,
след обсъждане с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
A. ПРЕДИШНИ РАЗСЛЕДВАНИЯ И СЪЩЕСТВУВАЩИ МЕРКИ
(1)
През август 1999 г. с Регламент (ЕО) № 1796/1999 (2) Съветът наложи окончателно антидъмпингово мито върху вноса на стоманени въжета и кабели с произход, inter alia, от Южна Африка.
(2)
През ноември 2005 г. след преразглеждане с оглед изтичане срока на действие в съответствие с член 11, параграф 2 от основния регламент Съветът реши с Регламент (ЕО) № 1858/2005 (3), че антидъмпинговите мерки върху вноса на разглеждания продукт с произход, inter alia, от Южна Африка следва да бъдат продължени.
(3)
С Решение 1999/572/ЕО от 13 август 1999 г. (4) Комисията прие доброволна ценова гаранция от южноафриканското дружество производител Scaw Metals Group Haggie Steel Wire Rope (наричано по-долу „Haggie“ или „дружеството“).
(4)
С Решение 1999/572/ЕО Комисията прие също доброволни ценови гаранции от следните дружества: Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd, Индия; Aceros Camesa SA de CV, Мексико, и Joint Stock Company Silur, Украйна. Комисията оттегли одобрението на доброволната ценова гаранция, предложена от Joint Stock Company Silur, Украйна, с Регламент (ЕО) № 1678/2003 (5). Срокът на действие на антидъмпинговите мерки по отношение на стоманени въжета и кабели с произход от Мексико изтече на 12 август 2004 г. (6) Комисията оттегли одобрението на доброволната ценова гаранция, предложена от Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd, с Решение 2006/38/ЕО от 22 декември 2005 г.
(5)
В резултат вносът в Общността на разглеждания продукт, произхождащ от Южна Африка и произведен от дружеството, и на вида продукт, обхванат от доброволната ценова гаранция („продукта, предмет на гаранцията“) бяха освободени от окончателните антидъмпингови мита.
(6)
В тази връзка следва да се отбележи, че някои видове стоманени въжета и кабели, понастоящем произвеждани от Haggie, бяха изключени от обхвата на гаранцията. Съответно тези стоманени въжета и кабели са обложени с антидъмпингово мито при внасянето им за свободно обращение в Общността.
Б. НАРУШЕНИЯ НА ДОБРОВОЛНАТА ЦЕНОВА ГАРАНЦИЯ
1. Задължения на дружеството по гаранцията
(7)
Предложената от дружеството доброволна ценова гаранция го задължава, inter alia, да изнася продукта, предмет на гаранцията, за Европейската общност над определени минимални вносни цени (МВЦ), както е заявено в гаранцията.
(8)
По-нататък в гаранцията дружеството потвърди, че освобождаването от антидъмпинговите мита, възможно благодарение на гаранцията, се обуславя от представянето пред митническите служби на Общността на „фактура по доброволната гаранция“. Освен това дружеството пое задължение да не издава такива фактури по доброволната гаранция при продажби на тези видове разглеждани продукти, които не са обхванати от доброволната ценова гаранция и които следователно се облагат с антидъмпингово мито. Дружеството потвърди също така, че издадените фактури по доброволната гаранция следва да съдържат информацията, посочена първо в приложението към Регламент (ЕО) № 1796/1999 и след това в приложението към Регламент (ЕО) № 1858/2005.
(9)
Условията на доброволната ценова гаранцията също така задължават дружеството да предоставя редовно на Комисията подробна информация под формата на тримесечни доклади за продажбите си в Европейската общност на разглеждания продукт. Тези доклади следва да включват продуктите, предмет на гаранцията, които са освободени от плащането на антидъмпингово мито, както и тези видове стоманени въжета и кабели, които не са обхванати от гаранцията и следователно се облагат с антидъмпингово мито при вноса им в Европейската общност.
(10)
Ясно е, че при представянето им посочените по-горе доклади за продажби следва да бъдат пълни, изчерпателни и точни във всяка подробност и че сделките следва да отговарят напълно на условията на гаранцията.
(11)
С цел осигуряване спазването на гаранцията дружеството поема задължението да позволява достъп до всички свои помещения за проверки на място, за да се потвърдят точността и верността на предоставените данни във въпросните тримесечни доклади, както и да предоставя всяка информация, която Комисията смята за необходима.
(12)
Следва да се отбележи, че дружеството вече получи предупредително писмо от службите на Комисията на 28 октомври 2003 г. за нарушаване на гаранцията посредством издаването на фактури по доброволната гаранция за продукти, които не са обхванати от гаранцията, но които все пак са предмет на антидъмпинговите мерки. В предупредителното писмо се заявява, че с оглед на особените обстоятелства, при които са извършени тези нарушения, не се предвижда оттегляне на одобрението на гаранцията, но същевременно се подчертава, че всяко следващо нарушение на гаранцията, дори и от по-маловажно естество, би затруднило Комисията да продължи одобрението на гаранцията, дадена от дружеството.
(13)
Във връзка с това от 5 февруари 2007 г. до 6 февруари 2007 г. бе проведена проверка на място в помещенията на дружеството в Южна Африка. Проверката на място обхвана периода от 1 януари 2004 г. до 31 декември 2006 г.
2. Резултати от проверката на място в дружеството
(14)
Проверката на място установи, че дружеството е издало в два случая фактури по доброволната гаранция (фактури по доброволната гаранция с номера 935515 и 935516) за продукти, които са предмет на антидъмпинговите мерки, но които не са обхванати от гаранцията. Следователно при вноса тези сделки са били незаконно освободени от плащането на антидъмпинговото мито.
(15)
Проверката на място установи, че в един случай дружеството не е преизчислило продажната цена за единица според условията за плащане. Липсата на това преизчисление за финансовите разходи, свързано с действителното време на плащането, е довела до продажна цена за единица под приложимата МВЦ.
(16)
Нещо повече, проверката на място установи, че неколкократно дружеството е издавало фактури по доброволната гаранция, които не отговарят на изискванията, посочени в приложението към Регламент (ЕО) № 1858/2005, като е включило изречението „За продажба офшор, да не се продава в Европейския съюз“.
(17)
Прегледът на фактурите по доброволната гаранция, издадени през периода, предмет на проверката на място, показа, че една сделка не е била включена в тримесечния доклад за продажби по доброволната гаранция, предоставен на Комисията. Нещо повече, беше установено, че дружеството е докладвало за сделки, които не са предвидени за освобождаване за свободно обращение в Общността, като за сделки, които са предвидени за освобождаване за свободно обращение в Общността. Проверката на място идентифицира също така и няколко сделки, обявени за транзитни продажби, но в действителност стоките са били освободени за свободно обращение в Общността. Освен това бяха открити несъответствия между тримесечните доклади за продажбите по доброволната гаранция и съответните фактури.
3. Причини за оттегляне на одобрението на доброволната гаранция
(18)
Фактът че дружеството е издало фактури по доброволната гаранция за разглеждания продукт, който не е предмет на гаранцията, и фактът че тези сделки са били освободени от плащането на антидъмпинговото мито, възползвайки се от право, запазено само за продукти, предмет на гаранцията, съставлява нарушение на доброволната гаранция.
(19)
Задължението на дружеството да спазва МВЦ за всички продажби на продуктите, предмет на гаранцията, не е спазено.
(20)
Издаването на фактури по доброволната гаранция, които не са в съответствие с приложението към Регламент (ЕО) № 1858/2005, за продажби на продукт, предмет на гаранцията, може да бъде объркващо за митническите власти и може да им попречи да контролират ефективно гаранцията, като по този начин тя става неприложима.
(21)
Фактите, изложени в съображение 17, водят до заключението, че тримесечните доклади за продажби по доброволната гаранция, предоставени от дружеството, са били непълни, неизчерпателни и неточни във всички подробности и следователно тези доклади не са били достатъчно благонадеждни, за да бъдат използвани за контролиране на гаранцията. Неспазването на изискванията за докладване също съставлява нарушение на доброволната гаранция.
4. Писмени изложения и изслушване
a) Липса на разбиране на условията на доброволната ценова гаранция
(22)
Дружеството потвърди в писменото си изложение, че са възникнали грешки при издаването на фактурите по доброволната гаранция и при съставянето на докладите по гаранцията поради липса на разбиране на техническите разпоредби на гаранцията, неправилен прочит на текста и/или пропуск да бъде консултиран от страна на дружеството. В неговото писмено изложение и по време на изслушването на 26 април 2007 г. беше също така заявено, че смени във висшия ръководен състав, както и преструктурирането на организацията са допринесли за липсата на разбиране на сложните изисквания на гаранцията.
(23)
Дружеството също така призна, че е получило предупредителното писмо от службите на Комисията на 28 октомври 2003 г. Въпреки това дружеството твърди, че никога не е получавало доклад от проверка, който според него е щял да отбележи конкретно направената грешка. Според дружеството фактът, че то не е било уведомено за конкретните грешки, също е допринесъл за пропуска му да промени начина си на съставяне на докладите по доброволната гаранцията или да подобри разбирането си за нейните условия.
(24)
В отговор на тези доводи следва да се отбележи, че на 18 септември 2003 г. дружеството е получило писмо от Комисията, в което подробно са посочени установените нарушения. В предупредителното писмо от 28 октомври 2003 г. нарушенията вече не се повтарят в подробности, а се правят позовавания на по-ранната кореспонденция между Комисията и дружеството.
(25)
Следва да се отбележи също така, че може да се е получило объркване при позоваването от страна на дружеството на доклад от проверка. Комисията не е провеждала проверка на място, преди да изпрати предупредителното писмо на 28 октомври 2003 г., тъй като нарушенията, довели до изпращането на предупредителното писмо, бяха установени на базата на документална проверка на докладите по доброволната гаранция. Комисията проведе проверка на място през май 2004 г., но тъй като тази проверка не доведе до по-нататъшни действия, не беше необходимо изпращане на писмо във връзка с нея до дружеството.
(26)
Освен това дружеството заяви по време на изслушването, че след проверката на място е преразгледало цялата си система на базата на коментарите, направени на място, с цел да въведе промените, необходими за изпълнение на изискванията на гаранцията.
(27)
Доводите, които дружеството изложи в своя защита относно липсата на разбиране от негова страна на условията на гаранцията, не променят виждането на Комисията, че дружеството не е спазило задълженията си по гаранцията. Трябва също така да се отбележи, че дружеството вече е получило предупредително писмо за нарушаване на доброволната гаранция в миналото и не е предприело мерките, необходими за предотвратяване възникването на нови нарушения на гаранцията. Липсата на разбиране на условията на гаранцията съставлява голям риск за задоволителния и надежден контрол по изпълнение на гаранцията.
б) Пропорционалност
(28)
По отношение на ценовото нарушение дружеството призна, че е имало такова в един случай, защото не е успяло да направи необходимите преизчисления на продажните цени във връзка със закъснение на плащането. Въпреки това дружеството твърди, че продажните цени при всички останали сделки са били в пълно съответствие с МВЦ. Освен това то твърди, че закъснението в плащането е възникнало в резултат на непредвидени обстоятелства, тъй като въпросният клиент обикновено предплаща за стоките, преди те да бъдат изпратени.
(29)
В отговор на тези аргументи следва да се отбележи, че в съответствие с дадената доброволна гаранция дружеството е поело задължението да гарантира, че нетната продажна цена за всички извършени продажби в обхвата на гаранцията съответстват или са над установените от нея МВЦ.
(30)
Освен това във връзка с въпроса за пропорционалността основният регламент не съдържа пряко или косвено изискване нарушаването на дадена гаранция да бъде свързано с минимален процент от продажбите или с минимален процент от МВЦ.
(31)
Този подход бе потвърден и от съдебната практика на Първоинстанционния съд, който постановява, че всяко нарушение на дадена гаранция е достатъчно основание за оттегляне на одобрението на гаранцията (7).
(32)
Съответно изложените от дружеството доводи по отношение на пропорционалността не променят виждането на Комисията, че е извършено нарушение на гаранцията и че одобрението на гаранцията следва да бъде оттеглено.
в) Добросъвестност на дружеството
(33)
Дружеството твърди, че при представянето на редовните си доклади пред Комисията е смятало, че те са пълни, изчерпателни и точни във всяка подробност.
(34)
Дружеството никога не се е опитвало да предостави невярна информация или да откаже предоставянето на поискана информация.
(35)
Дружеството също така подчерта както в писменото си изложение, така и по време на изслушването, че не е извлякло никаква полза от нарушенията на гаранцията, освен в два случая, и че грешките не са били извършени в рамките на план, целящ заобикалянето на действащите мерки.
(36)
Позовавайки се на посочените по-горе съображения следва да се отбележи, че не личи дружеството да е опитвало целенасочено да се възползва от неспазването на условията на гаранцията или от възпрепятстване на контрола. Въпреки това многократното допускане на грешките прави самия контрол на гаранцията неприложим.
В. ОТМЯНА НА РЕШЕНИЕ 1999/572/ЕО
(37)
С оглед на посоченото по-горе одобрение на гаранцията следва да бъде оттеглено и Решение 1999/572/ЕО на Комисията да бъде отменено. Съответно следва да бъде приложено окончателното антидъмпингово мито, наложено с член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1858/2005,
РЕШИ:
Член 1
Решение 1999/572/ЕО се отменя.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 13 ноември 2007 година.
KOMMISSIONENS BESLUT
av den 13 november 2007
om upphävande av beslut 1999/572/EG om godtagande av åtaganden i samband med antidumpningsförfarandena beträffande import av linor och kablar av stål med ursprung i Folkrepubliken Kina, Republiken Indien, Mexikos förenta stater, Republiken Polen, Republiken Sydafrika, Republiken Korea, Ukraina och Republiken Ungern
(2007/775/EG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR BESLUTAT FÖLJANDE
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1), särskilt artiklarna 8 och 9,
efter samråd med rådgivande kommittén, och
av följande skäl:
A. TIDIGARE UNDERSÖKNINGAR OCH GÄLLANDE ÅTGÄRDER
(1)
I augusti 1999 införde rådet genom förordning (EG) nr 1796/1999 (2) en slutgiltig antidumpningstull på import av linor och kablar av stål med ursprung i bland annat Sydafrika.
(2)
Efter en översyn vid giltighetstidens utgång i enlighet med artikel 11.2 i grundförordningen beslutade rådet i november 2005 genom förordning (EG) nr 1858/2005 (3) att de antidumpningsåtgärder som tillämpas på import av den berörda produkten med ursprung i bland annat Sydafrika skulle bibehållas.
(3)
Kommissionen godtog genom beslut 1999/572/EG av den 13 augusti 1999 (4) ett prisåtagande från det sydafrikanska företaget Scaw Metals Group Haggie Steel Wire Rope (nedan kallat ”Haggie” eller ”företaget”).
(4)
Genom beslut 1999/572/EG godtog kommissionen även prisåtaganden från följande företag: Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd, Indien, Aceros Camesa SA de CV, Mexiko, och Joint Stock Company Silur, Ukraina. Kommissionen återkallade godtagandet av åtagandet från Joint Stock Company Silur, Ukraina, genom kommissionens förordning (EG) nr 1678/2003 (5). Antidumpningsåtgärderna mot linor och kablar av stål med ursprung i Mexiko upphörde att gälla den 12 augusti 2004 (6). Kommissionen återkallade godtagandet av åtagandet från Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd genom kommissionens beslut 2006/38/EG av den 22 december 2005.
(5)
Detta beslut innebar att import till gemenskapen av den berörda produkten med ursprung i Sydafrika som tillverkas av företaget och som hör till den produkttyp som omfattas av åtagandet (nedan kallad ”den produkt som omfattas av åtagandet”) befriades från den slutgiltiga antidumpningstullen.
(6)
Det bör i detta sammanhang påpekas att vissa typer av linor och kablar av stål som Haggie för närvarande tillverkar inte omfattas av åtagandet. Dessa linor och kablar av stål omfattas således av antidumpningstullen när de övergår till fri omsättning i gemenskapen.
B. ÖVERTRÄDELSER AV ÅTAGANDET
1. Företagets skyldigheter enligt åtagandet
(7)
Enligt det åtagande som företaget gjort är det bland annat skyldigt att exportera den produkt som omfattas av åtagandet till gemenskapen till priser som överstiger vissa minimipriser i enlighet med åtagandet.
(8)
Företaget godtog genom åtagandet även att det endast kan beviljas den befrielse från antidumpningstull som medges enligt åtagandet under förutsättning att det uppvisar en ”åtagandefaktura” för de behöriga tullmyndigheterna i gemenskapen. Företaget förband sig vidare att inte utfärda åtagandefakturor för försäljningen av de typer av den berörda produkten som inte omfattas av åtagandet och därmed är föremål för antidumpningstullen. Företaget har även godtagit att de utfärdade åtagandefakturorna ska innehålla de uppgifter som angavs först i bilagan till förordning (EG) nr 1796/1999 och senare i bilagan till förordning (EG) nr 1858/2005.
(9)
Enligt åtagandet är företaget även skyldigt att regelbundet lämna detaljerade uppgifter till kommissionen i form av kvartalsrapporter om försäljningen av den berörda produkten till Europeiska gemenskapen. Dessa rapporter ska inkludera både de produkter som omfattas av åtagandet, och därmed är befriade från antidumpningstullen, och sådana typer av linor och kablar av stål som inte omfattas av åtagandet, och därmed är föremål för antidumpningstullen vid import till Europeiska gemenskapen.
(10)
Det är klart att ovannämnda försäljningsrapporter, när de lämnas in, ska vara fullständiga, uttömmande och till alla delar korrekta och att transaktionerna helt uppfyller villkoren i åtagandet.
(11)
I syfte att garantera att åtagandet fullgörs förband sig företaget vidare att tillåta kontroller på plats för att granska riktigheten i de uppgifter som lämnats i kvartalsrapporterna och att tillhandahålla alla uppgifter som kommissionen anser vara nödvändiga.
(12)
Det bör påpekas att företaget fick en varningsskrivelse från kommissionen redan den 28 oktober 2003 för överträdelse av åtagandet, eftersom företaget utfärdat åtagandefakturor för produkter som inte omfattas av åtagandet utan omfattas av antidumpningsåtgärderna. I varningsskrivelsen angavs att med tanke på de särskilda omständigheterna runt dessa överträdelser avsåg man inte att återkalla godtagandet av åtagandet, men det framhölls att framtida överträdelser av åtagandet, även smärre sådana, skulle göra det svårt för kommissionen att bibehålla godtagandet av åtagandet från företaget.
(13)
Med anledning av detta gjordes ett kontrollbesök i företagets lokaler i Sydafrika den 5 och 6 februari 2007. Kontrollbesöket omfattade perioden från och med den 1 januari 2004 till och med den 31 december 2006.
2. Resultat av kontrollbesöket hos företaget
(14)
Vid kontrollbesöket konstaterades det att företaget vid två tillfällen hade utfärdat åtagandefakturor (åtagandefakturanummer 935515 och 935516) för produkter som omfattas av antidumpningsåtgärden, men inte omfattas av åtagandet. Dessa transaktioner befriades alltså i strid med bestämmelserna från antidumpningstullen vid import.
(15)
Vid kontrollbesöket konstaterades det att företaget vid ett tillfälle inte hade justerat försäljningspriset per enhet i enlighet med betalningsvillkoren. Underlåtenheten att göra denna justering av den finansiella kostnaden vid den faktiska tidpunkten för betalningen ledde till ett försäljningspris per enhet som understeg det tillämpliga minimipriset.
(16)
Vidare konstaterades det vid kontrollbesöket att företaget vid flera tillfällen hade utfärdat åtagandefakturor som inte överensstämde med kraven i bilagan till förordning (EG) nr 1858/2005, eftersom de inkluderade meningen ”For sale offshore, not to be sold within the European Union”.
(17)
En undersökning av de åtagandefakturor som utfärdats under den period som berördes av kontrollbesöket visade att en transaktion inte hade tagits med i den kvartalsförsäljningsrapport som lämnats till kommissionen. Vidare konstaterades det att företaget hade rapporterat transaktioner som inte var avsedda för övergång till fri omsättning i gemenskapen som om de var avsedda att övergå till fri omsättning i gemenskapen. Vid kontrollbesöket identifierades även flera transaktioner som rapporterats som transitförsäljning, medan varorna i verkligheten övergick till fri omsättning i gemenskapen. Dessutom upptäcktes skillnader mellan kvartalsförsäljningsrapporterna och de motsvarande fakturorna.
3. Skäl för att återkalla godtagandet av åtagandet
(18)
Att företaget utfärdade åtagandefakturor för berörda produkter som inte omfattades av åtagandet och att dessa transaktioner befriades från antidumpningstullen, vilket endast medges för de produkter som omfattas av åtagandet, utgör överträdelser av åtagandet.
(19)
Företaget fullgjorde inte sin skyldighet att iaktta minimipriset för all försäljning av den produkt som omfattas av åtagandet.
(20)
Att utfärda åtagandefakturor som inte överensstämmer med kraven i bilagan till förordning (EG) nr 1858/2005 för försäljning av produkter som omfattas av åtagandet kan vara förvirrande för tullmyndigheterna och göra det omöjligt för tullmyndigheterna att övervaka åtagandet, vilket gör det svårt att praktiskt tillämpa åtagandet.
(21)
De förhållanden som anges i skäl 17 har lett till slutsatsen att de kvartalsförsäljningsrapporter som företaget lämnat in inte varit fullständiga, uttömmande och till alla delar korrekta och att dessa rapporter därför inte varit tillräckligt tillförlitliga för att kunna användas för att övervaka åtagandet. Att inte uppfylla rapporteringskraven utgör också en överträdelse av åtagandet.
4. Skriftliga inlagor och hörande
a) Bristfällig kunskap om åtagandet
(22)
Företaget erkände i sin skriftliga inlaga att fel hade inträffat när åtagandefakturor utfärdats och åtaganderapporterna utarbetats till följd av bristfällig kunskap om de tekniska bestämmelserna i åtagandet, felaktig tolkning av texten och/eller underlåtenhet från företagets sida att se efter i texten. Företaget uppgav även i sin skriftliga inlaga och när det hördes den 26 april 2007 att förändringar på högre chefsnivå och omstrukturering av organisationen hade bidragit till den bristfälliga kunskapen om de komplicerade kraven i åtagandet.
(23)
Företaget medgav också att det hade fått kommissionens varningsskrivelse av den 28 oktober 2003. Företaget hävdade emellertid att det aldrig hade fått någon kontrollrapport med en beskrivning av vilka fel som faktiskt begåtts. Företaget menade att det faktum att det inte fick veta vilka fel som begåtts bidrog till att det inte ändrade sina rutiner i fråga om utarbetandet av åtaganderapporterna eller förbättrade förståelsen av dem.
(24)
Som svar på dessa argument måste det påpekas att företaget den 18 september 2003 fick en skrivelse av kommissionen där de fastställda överträdelserna beskrevs i detalj. I varningsskrivelsen av den 28 oktober 2003 upprepades inte beskrivningen av överträdelserna i detalj, utan det hänvisades till den tidigare skriftväxlingen mellan kommissionen och företaget.
(25)
Det bör även påpekas att företaget kan ha förväxlat något när det hänvisade till en kontrollrapport. Kommissionen utförde inget kontrollbesök innan varningsskrivelsen utfärdades den 28 oktober 2003, eftersom de överträdelser som ledde till varningsskrivelsen fastställdes på grundval av en skrivbordsundersökning av åtaganderapporterna. Kommissionen genomförde visserligen en kontroll i maj 2004, men eftersom kontrollen inte ledde till några ytterligare åtgärder behövde ingen skrivelse skickas till företaget.
(26)
Vidare meddelade företaget när det hördes att det efter kontrollbesöket hade sett över hela sitt system på grundval av de kommentarer som gjorts på plats för att genomföra de nödvändiga förändringarna för att uppfylla kraven i åtagandet.
(27)
Företagets argument till sitt försvar i fråga om bristfällig kunskap om åtagandet ändrar inte kommissionens uppfattning att företaget har underlåtit att uppfylla kraven i åtagandet. Det måste även påpekas att företaget redan tidigare hade fått en varningsskrivelse för överträdelse av åtagandet och ändå inte vidtog nödvändiga åtgärder för att förhindra nya överträdelser av åtagandet. Den bristfälliga kunskapen om kraven i åtagandet innebär en stor risk när det gäller hur tillräcklig och tillförlitlig övervakningen av åtagandet är.
b) Proportionalitet
(28)
I fråga om prisöverträdelsen erkände företaget att en prisöverträdelse hade inträffat vid ett tillfälle, eftersom det inte gjort de nödvändiga justeringarna av försäljningspriset till följd av sen betalning. Företaget hävdade dock att försäljningspriset vid alla övriga transaktioner helt och hållet överensstämde med minimipriset. Dessutom meddelade företaget att den sena betalningen inträffade till följd av oförutsedda omständigheter eftersom kunden vanligen betalar för varorna före leveransen.
(29)
Som svar på dessa argument bör det påpekas att företaget åtagit sig att se till att nettopriset för all försäljning som omfattas av åtagandet inte understiger det minimipris som anges i detta.
(30)
Vidare innehåller grundförordningen i fråga om proportionalitet inget direkt eller indirekt krav på att en överträdelse av ett åtagande måste avse en viss procentandel av försäljningen eller minimipriset.
(31)
Denna uppfattning bekräftas också av rättspraxis vid förstainstansrätten, som har slagit fast att varje överträdelse av ett åtagande är en tillräcklig grund för att återkalla godtagandet av åtagandet (7).
(32)
Därför ändrar företagets argument när det gäller proportionaliteten inte kommissionens uppfattning att åtagandet har överträtts och att godtagandet av åtagandet bör återkallas.
c) God tro från företagets sida
(33)
Företaget hävdade att det när det lämnade in sina regelbundna rapporter till kommissionen trodde att rapporterna var fullständiga, uttömmande och till alla delar korrekta.
(34)
Företaget menade att det aldrig försökt rapportera in felaktiga uppgifter eller undanhålla begärda uppgifter.
(35)
Företaget underströk i såväl sin skriftliga inlaga som när det hördes att det endast vunnit på överträdelserna av åtagandet i två fall och att felen inte gjordes avsiktligt i syfte att kringgå åtgärderna.
(36)
Med hänvisning till skälen ovan måste det påpekas att kommissionen inte anser att företaget med avsikt försökt vinna på att inte iaktta kraven i åtagandet eller förhindra övervakningen. Det faktum att felen inträffade flera gånger gör det emellertid svårt att praktiskt övervaka åtagandet.
C. UPPHÄVANDE AV BESLUT 1999/572/EG
(37)
Med hänsyn till ovanstående bör godtagandet av åtagandet återkallas och kommissionens beslut 1999/572/EG upphöra att gälla. I enlighet med detta bör den slutgiltiga antidumpningstull som infördes genom artikel 1.2 i förordning (EG) nr 1858/2005 tillämpas.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Beslut 1999/572/EG ska upphöra att gälla.
Artikel 2
Detta beslut blir gällande dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Utfärdat i Bryssel 13 november 2007.