РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1052/2008 НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА
от 22 октомври 2008 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1745/2003 (ЕЦБ/2003/9) за прилагане на изискването за минимални резерви
(ЕЦБ/2008/10)
УПРАВИТЕЛНИЯТ СЪВЕТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА,
като взе предвид Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка (наричан по-долу „Устава на ЕСЦБ“), и по-специално член 19.1 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 2531/98 на Съвета от 23 ноември 1998 г. относно прилагането на минимални резерви от страна на Европейската централна банка (1),
като взе предвид Регламент (ЕО) № 2532/98 на Съвета от 23 ноември 1998 г. относно правомощията на Европейската централна банка да налага санкции (2),
като има предвид, че:
(1)
Член 19.1 от Устава на ЕСЦБ предвижда, че Управителният съвет на Европейската централна банка (ЕЦБ) може да приема регламенти, отнасящи се до изчисляването и определянето на необходимите минимални резерви.
(2)
Член 2 от Регламент (ЕО) № 2531/98 предвижда, че ЕЦБ може, на недискриминационна основа, да освободи институции от задължението да поддържат минимални резерви в съответствие с критериите, установени от ЕЦБ.
(3)
ЕЦБ счита за необходимо да завиши критериите за освобождаване от изискването за задължителни резерви и освен това да добави нов критерий относно възможността за освобождаване от изискването за задължителни резерви на институции, за които се прилагат мерки, наложени от Общността или държава-членка, които имат за резултат блокиране на средства или ограничаване на възможността за използване на средства на институцията, или за които има решение на Управителния съвет на ЕЦБ за прекратяване или изключване на достъпа им до операции на открития пазар или до ликвидните улеснения с постоянен достъп на Евросистемата.
(4)
Необходимо е също така, с оглед на досегашния опит, да се измени Регламент (ЕО) № 1745/2003 на Европейската централна банка (ЕЦБ/2003/9) (3), за да се подобри определението за компонентите на резервната база, по отношение на която се изчисляват минималните резерви, и разпоредбите за освобождаване от изискванията за отделно отчитане за институции, държащи минимални резерви чрез посредник.
(5)
Регламент (ЕО) № 1745/2003 (ЕЦБ/2003/9) също така следва да предвиди общи критерии, уреждащи преходни периоди на поддържане за институции, към които ще се прилагат изискванията за задължителни резерви на ЕЦБ, поради приемането на еврото от държавата-членка, в която те са разположени,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 1745/2003 (ЕЦБ/2003/9) се изменя, както следва:
1.
Член 2, параграфи 2 и 3 се заменят със следното:
„2. Без да подава молба дадена институция се освобождава от изискването за задължителните резерви от началото на периода на поддържане, в който нейното разрешение е отнето или отменено, или в който съдебен или друг компетентен орган на някоя участваща държава-членка е взел решение за откриване на производство по ликвидация.
ЕЦБ може да освободи от изискването за задължителни резерви, на недискриминационна основа, следните институции:
а)
институции, обект на оздравителни мерки;
б)
институции, чиито средства са блокирани и/или към които се прилагат мерки, наложени от Общността или държава-членка, съгласно член 60, параграф 2 от Договора, ограничаващи използването на техните средства, или за които има решение на Управителния съвет на ЕЦБ за прекратяване или изключване на достъпа им до операции на открития пазар, или до ликвидните улеснения с постоянен достъп на Евросистемата;
в)
институции, при които целта на изискването за минимални резерви на ЕЦБ не може да бъде осъществена посредством налагане на изискване за задължителни резерви. При вземането на решение за всяко подобно освобождаване ЕЦБ отчита един или повече от следните критерии:
i)
институцията е оправомощена да изпълнява само функции със специално предназначение;
ii)
на институцията е забранено да извършва активна банкова дейност в конкуренция с други кредитни институции;
iii)
институцията е законово задължена да задели всички свои депозити за осъществяването на цели, свързани с оказване на регионална и/или международна помощ за развитие.
3. ЕЦБ публикува списък на институциите, за които се прилага изискването за задължителни резерви. ЕЦБ публикува и списък на институциите, освободени от изискването за задължителни резерви по причини, различни от:
а)
оздравителни мерки;
б)
блокиране на средства и/или други мерки, наложени от Общността или държава-членка, съгласно член 60, параграф 2 от Договора, ограничаващи използването на средства на институцията, или относно които има решение на Управителния съвет на ЕЦБ за прекратяване или изключване на достъпа на институция до операции на открития пазар, или до ликвидните улеснения с постоянен достъп на Евросистемата.
Институциите могат да се осланят на тези списъци когато решават дали пасивите им са към друга институция, към която се прилага изискването за задължителни резерви. Тези списъци не са определящи за това дали към институциите се прилагат изискванията за задължителни резерви в съответствие с член 2.“
2.
Член 3, параграф 2 се заменя със следния текст:
„2. Следните пасиви се изключват от резервната база:
а)
пасиви към институция, която не е включена в списъка на освободените от изискването за минимални резерви на ЕЦБ съгласно член 2, параграф 3;
б)
пасиви към ЕЦБ или към участваща НЦБ.
При прилагане на настоящата разпоредба институцията предоставя на съответната участваща НЦБ доказателство за действителния размер на пасивите си към друга институция, невключена в списъка на освободените от изискването за минималните резерви на ЕЦБ и за пасивите си към ЕЦБ или участваща НЦБ, за да ги изключи от резервната си база. В случай че подобно доказателство не може да бъде представено за дълговите ценни книжа, емитирани с оригинален матуритет до две години включително, институцията може да приложи стандартно приспадане от резервната база на непогасения размер на дълговите си книжа, емитирани с оригинален матуритет до две години включително. Размерът на тези стандартни приспадания се публикува от ЕЦБ по начина, по който се публикува и списъкът, посочен в член 2, параграф 3.“
3.
Член 4, параграф 1 се заменя със следния текст:
„1. Резервно съотношение от 0 % се прилага към следните категории пасиви (според определението в отчетната рамка за паричната и банкова статистика, съгласно Регламент (ЕО) № 2423/2001 (ЕЦБ/2001/13)):
а)
депозити с договорен матуритет над две години;
б)
депозити, които могат да бъдат изтеглени с предизвестие над две години;
в)
репо сделки;
г)
дългови ценни книжа, емитирани с оригинален матуритет над две години.“
4.
Член 11 се заменя със следния текст:
„Член 11
Държане на резервите на консолидирана основа
Институциите, на които е разрешено да отчитат статистическите си данни относно тяхната консолидирана резервна база като група (както е дефинирано в отчетната рамка за паричната и банкова статистика на ЕЦБ в Регламент (ЕО) № 2423/2001 (ЕЦБ/2001/13)), следва да държат минималните си резерви чрез една от институциите от групата, която действа като посредник изключително за тези институции и съгласно разпоредбите на член 10. След като получат разрешение от ЕЦБ да извършват статистическа отчетност относно консолидираната резервна база на институциите в групата, институцията, която действа като посредник за групата, автоматично се освобождава от разпоредбите на член 10, параграф 6 и само групата като цяло има правото да получи отстъпката, предвидена в член 5, параграф 2.“
5.
Добавя се следният член 13а:
„Член 13а
Разширяване на Еврозоната
1. Управителният съвет на ЕЦБ делегира на Изпълнителния съвет на ЕЦБ правомощия да решава, когато е приложимо, посочените по-долу въпроси, в случаите когато държава-членка приема еврото в съответствие с Договора и след като вземе предвид мнението на Комитета по пазарни операции:
а)
датите на преходния период на поддържане за прилагане на изискванията за минимални задължителни резерви към институции, които са разположени в тази държава-членка, с начална дата - датата на приемане на еврото в тази държава-членка;
б)
начинът на изчисляване на резервната база за целите на определяне на нивото на минимални резерви, които следва да се държат от институции, разположени в държави-членки, приемащи еврото през преходния период на поддържане, като се вземe предвид отчетната рамка за паричната и банкова статистика, предвидена в Регламент (ЕО) № 2423/2001 (ЕЦБ/2001/13); и
в)
срокът, в който изчисляването и проверката на минималните резерви за преходния период на поддържане се извършва от институциите, разположени в държави-членки, приемащи еврото, и техните национални централни банки.
Изпълнителният съвет на ЕЦБ публикува съобщение за своето решение най-малко два месеца преди датата на приемане на еврото в тази държава-членка.
2. Управителният съвет на ЕЦБ делегира на Изпълнителния съвет на ЕЦБ и правомощия да разрешава на институции, разположени в други участващи държави-членки, да приспаднат от своята резервна база за периодите на поддържане, съвпадащи със и следващи преходния период на поддържане, всички пасиви към институции, разположени в държава-членка, приемаща еврото, независимо че по време на изчисляване на минималните резерви такива институции няма да фигурират в списъка на институциите, по отношение на които се прилагат изискванията за задължителни резерви по член 2, параграф 3. В този случай решенията приети от Изпълнителния съвет на ЕЦБ по този параграф може допълнително да определят начина, по който се извършва приспадането на такива пасиви.
3. Всяко решение на Изпълнителния съвет, прието по параграфи 1 и 2, се съобщава незабавно на Управителния съвет на ЕЦБ. Изпълнителният съвет на ЕЦБ спазва приетите в тази връзка решения на Управителния съвет на ЕЦБ.“
Член 2
Заключителна разпоредба
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официалния вестник на Европейския съюз.
Съставено във Франкфурт на Майн на 22 октомври 2008 година.
EUROPEISKA CENTRALBANKENS FÖRORDNING (EG) nr 1052/2008
av den 22 oktober 2008
om ändring av förordning (EG) nr 1745/2003 (ECB/2003/9) om tillämpningen av minimireserver (kassakrav)
(ECB/2008/10)
ECB-RÅDET HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken (nedan kallad ECBS-stadgan), särskilt artikel 19.1,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2531/98 av den 23 november 1998 om Europeiska centralbankens tillämpning av minimireserver (1),
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2532/98 av den 23 november 1998 om Europeiska centralbankens befogenhet att förelägga sanktioner (2), och
av följande skäl:
(1)
Enligt artikel 19.1 i ECBS-stadgan får ECB-rådet fastställa regler för att beräkna och fastställa de minimireserver som krävs.
(2)
Enligt artikel 2 i förordning (EG) nr 2531/98 kan ECB på icke-diskriminerande grunder undanta institut från kraven på minimireserver enligt kriterier som fastställs av ECB.
(3)
ECB anser det nödvändigt att strama upp kriterierna för att medge undantag från kassakraven och samtidigt lägga till ett nytt kriterium avseende möjligheten att medge undantag för institut som omfattas av åtgärder vidtagna av gemenskapen eller en medlemsstat som resulterar i en frysning av tillgångar eller inskränker användningen av ett instituts tillgångar eller som på något annat sätt omfattas av ett beslut av ECB-rådet om att utesluta eller stänga av deras tillgång till öppna marknadstransaktioner eller till Eurosystemets stående faciliteter.
(4)
Mot bakgrund av tidigare erfarenheter är det också nödvändigt att ändra Europeiska centralbankens förordning (EG) nr 1745/2003 (ECB/2003/9) (3) för att förbättra definitionen av de komponenter som utgör kassakravsbasen mot vilken minimireserverna beräknas samt bestämmelserna för att medge ett undantag från kraven på separat rapportering för institut som innehar kassakravsmedel genom en mellanhand.
(5)
Förordning (EG) nr 1745/2003 (ECB/2003/9) bör också innehålla allmänna bestämmelser avseende övergångsvisa uppfyllandeperioder för institut som kommer att omfattas ECB:s kassakrav på grund av att den medlemsstat där de är belägna inför euron.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Förordning (EG) nr 1745/2003 (ECB/2003/9) ska ändras på följande sätt:
1.
Artikel 2.2 och 2.3 ska ersättas med följande:
”2. Ett institut ska, utan krav på föregående ansökan, undantas från kassakrav från och med början av den uppfyllandeperiod inom vilken dess auktorisation återkallas eller institutet avstår från den, eller inom vilken en rättslig myndighet eller annan behörig myndighet i en deltagande medlemsstat beslutar att inleda ett likvidationsförfarande beträffande institutet.
ECB får, med beaktande av principen om likabehandling, medge undantag från kassakraven för följande institut:
a)
Institut som är föremål för rekonstruktion.
b)
Institut vars tillgångar har frusits och/eller som är föremål för andra åtgärder vidtagna av gemenskapen eller en medlemsstat med stöd av artikel 60.2 i fördraget som begränsar möjligheten att förfoga över tillgångarna eller ett beslut av ECB-rådet om att utesluta eller stänga av deras tillgång till öppna marknadstransaktioner eller till Eurosystemets stående faciliteter.
c)
Institut för vilka gäller att syftet med ECB:s kassakravssystem inte skulle uppnås genom att dessa institut ålades kassakrav. Vid beslut om sådana undantag ska ECB beakta ett eller flera av nedanstående kriterier:
i)
Institutet har endast tillstånd att bedriva verksamhet med särskilt ändamål.
ii)
Institutet får inte utöva aktiv bankverksamhet i konkurrens med andra kreditinstitut.
iii)
Institutet är enligt lag skyldigt att ha all sin inlåning öronmärkt för syften som avser regionalt och/eller internationellt utvecklingsbistånd.
3. ECB ska offentliggöra en förteckning över de institut som omfattas av kassakrav. ECB ska också offentliggöra en förteckning över de institut som beviljats undantag från kassakraven av andra skäl än att de är föremål för
a)
rekonstruktion,
b)
frysning av sina tillgångar och/eller andra åtgärder vidtagna av gemenskapen eller en medlemsstat med stöd av artikel 60.2 i fördraget som begränsar möjligheten att förfoga över institutets tillgångar eller ett beslut av ECB-rådet om att utesluta eller stänga av ett instituts tillgång till öppna marknadstransaktioner eller till Eurosystemets stående faciliteter.
Instituten får utgå från dessa förteckningar när de avgör huruvida deras skulder är gentemot ett institut som själv omfattas av kassakrav. Förteckningarna ska inte vara avgörande för huruvida institut omfattas av kassakrav enligt artikel 2.”
2.
Artikel 3.2 ska ersättas med följande:
”2. Följande skulder ska inte ingå i kassakravsbasen:
a)
Skulder gentemot varje annat institut som inte är upptaget på förteckningen enligt artikel 2.3 över institut som är undantagna från ECB:s kassakravssystem.
b)
Skulder gentemot ECB eller gentemot en deltagande nationell centralbank.
För att sådana skulder ska kunna avräknas från kassakravsbasen ska institutet vid tillämpningen av denna bestämmelse lämna uppgifter till den berörda deltagande nationella centralbanken som styrker det faktiska beloppet av dess skulder gentemot andra institut som inte är upptagna på förteckningen över institut undantagna från ECB:s kassakravssystem och det faktiska beloppet av dess skulder gentemot ECB eller gentemot en deltagande NCB. Om institutet inte kan lämna sådana uppgifter om skuldförbindelser som emitterats med en ursprunglig löptid på högst två år, får det göra ett schablonavdrag från kassakravsbasen i förhållande till beloppet av dess utelöpande skuldförbindelser som emitterats med en ursprunglig löptid på högst två år. Beloppen av sådana schablonavdrag ska offentliggöras av ECB på samma sätt som de förteckningar som avses i artikel 2.3.”
3.
Artikel 4.1 ska ersättas med följande:
”1. En kassakravsprocent på 0 % ska tillämpas på följande kategorier av skulder (enligt den definition som gäller för ECB:s datainsamling för monetär och finansiell statistik i förordning (EG) nr 2423/2001 (ECB/2001/13)):
a)
Inlåning med en överenskommen löptid på mer än två år.
b)
Inlåning med en uppsägningstid på mer än två år.
c)
Repoavtal.
d)
Skuldförbindelser som emitterats med en ursprunglig löptid på mer än två år.”
4.
Artikel 11 ska ersättas med följande:
”Artikel 11
Konsoliderade kassakravsmedel
Institut som har fått tillstånd att rapportera statistiska uppgifter om sin konsoliderade kassakravsbas som grupp (enligt definitionen i ECB:s ramverk för rapportering av monetär och finansiell statistik enligt förordning (EG) nr 2423/2001 (ECB/2001/13)) ska, med tillämpning av vad som sägs i artikel 10, hålla sina kassakravsmedel via ett av gruppens institut, vilket fungerar som mellanhand endast för dessa institut. När tillstånd erhålls från ECB att rapportera statistiska uppgifter om den konsoliderade kassakravsbasen för hela gruppen, ska det institut som fungerar som mellanhand för gruppen automatiskt undantas från bestämmelserna i artikel 10.6, och endast gruppen som helhet ska ha rätt till det avdrag som avses i artikel 5.2.”
5.
Följande artikel 13a ska införas:
”Artikel 13a
Utvidgning av euroområdet
1. ECB-rådet delegerar till ECB:s direktion att, när en medlemsstat inför euron i enlighet med fördraget, fatta beslut om nedanstående frågor, under förutsättningar att man vid behov först hör ECBS kommitté för marknadsoperationer:
a)
Datum för den övergångsvisa uppfyllandeperioden för tillämpningen av kassakrav på institut belägna i den medlemsstaten, där det första datumet är lika med den dag då euron införs i den medlemsstaten.
b)
Metoden för att beräkna kassakravsbasen för att bestämma nivån på de minimireserver som de institut som är belägna i den medlemsstat som inför euron ska hålla under den övergångsvisa uppfyllandeperioden, dock med beaktande av ECB:s ramverk för rapportering av monetär och finansiell statistik enligt förordning (EG) nr 2423/2001 (ECB/2001/13).
c)
Tidsfristen inom vilken beräkningen och verifieringen av minimireserverna ska utföras av de institut som är belägna i den medlemsstat som inför euron och centralbanken i denna stat avseende den övergångsvisa uppfyllandeperioden.
ECB-rådet ska offentliggöra sitt beslut senast två månader före den dag då euron införs i den medlemsstaten.
2. Därutöver delegerar ECB-rådet till ECB:s direktion att godkänna att institut belägna i andra deltagande medlemsstater, under de uppfyllandeperioder som sammanfaller med och följer på den övergångsvisa uppfyllandeperioden, från sin kassakravsbas drar av skulder till institut belägna i den medlemsstat som inför euron även om dessa institut, vid tidpunkten för kassakravets beräknande, inte finns upptagna på förteckningen över institut som omfattas av kassakrav enligt artikel 2.3. I sådana fall får det beslut som ECB:s direktion fattar med stöd av denna punkt innehålla ytterligare anvisningar om hur sådana skulder ska dras av.
3. Varje beslut som ECB:s direktion fattar enligt punkterna 1 och 2 ska ofördröjligen meddelas ECB-rådet och direktionen ska följa alla beslut som ECB-rådet fattar i frågan.”
Artikel 2
Slutbestämmelse
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Utfärdad i Frankfurt am Main den 22 oktober 2008.