RÅDETS BESLUT
av den 17 februari 2005
om bemyndigande för Förenade kungariket att tillämpa en befrielse från klimatförändringsskatten för lågvärdigt fast bränsle i enlighet med artikel 19 i direktiv 2003/96/EG
(2005/153/EG)
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av Fördraget av upprättandet av Europeiska gemenskapen,
med beaktande av rådets direktiv 2003/96/EG av den 27 oktober 2003 om en omstrukturering av gemenskapsramen för beskattning av energiprodukter och elektricitet (1), särskilt artikel 19.1 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag, och
av följande skäl:
(1)
Genom en skrivelse av den 18 juni 2004 ansökte Förenade kungariket om ett undantag som gör det möjligt för dem att fortsätta att tillämpa en befrielse från klimatförändringsskatten på lågvärdigt fast bränsle, i enlighet med artikel 19 i direktiv 2003/96/EG.
(2)
Klimatförändringsskatten är utformad i syfte att främja energieffektivitet och teknik med lågt kolinnehåll utanför den privata sektorn. Den tillämpas på gas, kol, elektricitet och gasol (för uppvärmning) som används för uppvärmning inom industrin och den offentliga sektorn.
(3)
Befrielse från klimatförändringsskatten infördes 2001 för att främja en god miljövård. Fasta bränslen med ett värde av mindre än 15 pund sterling per ton, såsom avfall och rester från kol- och koksbrytning är befriade från skatten.
(4)
Genom ikraftträdandet av direktiv 2003/96/EG måste medlemsstater som inte beskattar dessa bränslen inför sådana skatter.
(5)
Genom en skattebefrielse främjas användningen av lågvärdigt fast bränsle för energiproduktion i stället för deponering. Även om energianvändning är att föredra ur miljösynpunkt framför deponering, skulle en tillämpning av principen om att förorenaren betalar leda till att det tillämpades en lägre skattesats på sådant lågvärdigt fast bränsle motsvarande dess energiinnehåll. Med tanke på materialets olikartade kvalitet och energiinnehåll och de därav följande svårigheterna att fastställa en exakt skattenivå och med tanke även på de små mängder som berörs, kan en fullständig befrielse godtagas som en tillfällig åtgärd. Befrielsen bör därför vara tidsbegränsad.
(6)
Den brittiska statskassans årliga kostnad för den nuvarande skattebefrielsen inom hela sektorn uppgår till cirka 100 000 pund sterling. I den mån som skattebefrielsen avser statligt stöd gäller de normala reglerna. Befrielsen förefaller att omfattas av kommissionens förordning (EG) nr 69/2001 av den 12 januari 2001 om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på stöd av mindre betydelse (2). Om fördelen för ett enda företag överskrider det tak som fastställs i den förordningen skall detta anmälas till kommissionen i enlighet med rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget (3).
(7)
Kommissionen ser regelbundet över skattenedsättningar och skattebefrielser för att säkerställa att de inte medför en snedvridning av konkurrensen, att de inte stör den inre marknadens funktion och att de inte är oförenliga med gemenskapens miljöskydds-, energi- och transportpolitik.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Förenade kungariket bemyndigas att tillämpa en befrielse från punktskatter på lågvärdigt fast bränsle, dvs. av mindre än 15 pund sterling per ton.
Artikel 2
Detta beslut skall upphöra att gälla den 31 december 2009.
Artikel 3
Detta beslut riktar sig till Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland.
Utfärdat i Bryssel den 17 februari 2005.