KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EEG) nr 3389/81 av den 27 november 1981 om närmare bestämmelser om exportbidrag inom vinsektorn
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,
med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 337/79 av den 5 februari 1979 om den gemensamma organisationen av marknaden för vin(), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 3456/80(), särskilt artikel 20.4 i denna,
med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 345/79 av den 5 februari 1979 om allmänna bestämmelser om beviljande av exportbidrag och kriterier för fastställande av bidragsbeloppen inom vinsektorn(), ändrad genom förordning (EEG) nr 2009/81(), särskilt artikel 6.3 i denna, och
med beaktande av följande:
I kommissionens förordning (EEG) nr 3002/76 av den 10 december 1976 om närmare bestämmelser om exportbidrag inom vinsektorn(), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 1619/81(), hänvisas till några av rådets förordningar, som sedermera har kodifierats. För att uppnå större klarhet och administrativ effektivitet bör även ovannämnda förordning kodifieras.
I artikel 5 i förordning (EEG) nr 345/79 fastställs att bidrag skall justeras med vissa mellanrum. Erfarenheten av prisutvecklingen i den internationella handeln visar att ett tidsintervall på sex månader är lämpligt.
För närvarande lämnas exportbidrag endast för koncentrerad druvmust och bordsvin.
I artikel 1.2 i kommissionens förordning (EEG) nr 3388/81 av den 27 november 1981 om särskilda tillämpningsföreskrifter för import- och exportlicenser inom vinsektorn() fastställs att en exportlicens måste visas upp för att exportbidrag skall kunna lämnas för produkter inom vinsektorn.
I artikel 5.1 första strecksatsen i kommissionens förordning (EEG) nr 3183/80(), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 2646/81(), fastställs att exportlicenser inte skall krävas för att genomföra de transaktioner som avses i artikel 5 i kommissionens förordning (EEG) nr 2730/79(), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 2646/81. Vidare fastställs i artikel 5 i förordning (EEG) nr 3388/81 att exportlicenser inte krävs för transaktioner som omfattar mängder under 30 hl respektive 3 000 kg. Det bör därför fastställas att det för sådana transaktioner inte skall krävas något bevis för att exporten har genomförts enligt licens.
Det bör säkerställas att bordsviner för vilka exportbidrag lämnas uppfyller kvalitetskraven för bordsviner från de produktionsområden som de härstammar från.
Det bör föreskrivas att exportören skall tillhandahålla den dokumentation som krävs för att erhålla exportbidrag. Han bör i detta syfte bl.a. uppge numren och datumen på de följedokument som föreskrivs i kommissionens förordning (EEG) nr 1153/751(), senast ändrad genom Anslutningsakten för Grekland. Enligt artikel 13.2 i samma förordning kan medlemsstaterna dock bestämma att dessa dokument i vissa fall inte skall utfärdas för vissa varor. Med hänsyn till en effektiv kontroll är det nödvändigt att utesluta möjligheten att tillämpa denna bestämmelse i samband med systemet för exportbidrag.
Vid proviantering av fartyg och flygplan som uppfyller villkoren för exportbidrag är det inte alltid lätt, särskilt för icke-producentmedlemsstater, att i rätt tid skaffa fram de nödvändiga dokumenten eftersom det är svårt att i förväg känna till leveranstidpunkten. Att lägga fram den begärda dokumentationen kan, i förhållande till de små mängder bordsvin som det normalt rör sig om vid dessa särskilda leveranser, därför utgöra en alltför stor börda för näringsidkare som inte utnyttjar det förfarande som fastställs i artikel 26 i förordning (EEG) nr 2730/79 eller i rådets förordning (EEG) nr 565/80 av den 4 mars 1980 om förskottsbetalning av exportbidrag för jordbruksprodukter(). För dessa små mängder räcker det med en hänvisning till följedokumentet för att kontrollkravet skall vara uppfyllt.
De åtgärder som avses i denna förordning är förenliga med yttrandet från Förvaltningskommittén för vin.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Exportbidrag skall fastställas minst en gång varje halvår.
Artikel 2
Med undantag av leveranser för de särskilda ändamål som anges i artikel 5 i förordning (EEG) nr 2730/79 och leveranser av de mängder som avses i artikel 5 i förordning (EEG) nr 3388/81 skall utbetalning av exportbidrag ske på villkor att mottagaren styrker att varorna har exporterats enligt en exportlicens.
Artikel 3
1. Utbetalning av exportbidrag skall ske på villkor att mottagaren styrker att de exporterade varorna
- vid exporten åtföljdes av ett analysintyg utfärdat av ett behörigt organ i producentmedlemsstaten eller den exporterande medlemsstaten som visar att varorna uppfyller gemenskapens kvalitetsnormer för de aktuella varorna eller, om sådana normer inte har fastställts, de normer som den exporterande medlemsstaten tillämpar nationellt,
och, vad gäller bordsvin,
- har godkänts av en smakbedömningskommitté som är erkänd av den exporterande medlemsstaten; om vinet inte har framställts i denna medlemsstat, skall det också styrkas att det rör sig om bordsvin från gemenskapen.
Det intyg som avses i första stycket första strecksatsen skall innehålla åtminstone följande uppgifter:
a) För bordsvin:
- färgen,
- den totala alkoholhalten i volymprocent,
- den verkliga alkoholhalten i volymprocent,
- den totala syrahalten.
b) För koncentrerad druvmust: densiteten.
2. Exportören skall uppge följande:
a) För bordsvin av typerna A II och A III: vinstockssorterna.
b) För vin framställt genom blandning: de använda vinernas ursprung och mängd.
c) Följedokumentens nummer och datum.
Artikel 4
1. Medlemsstaterna får föreskriva att det godkännande som avses i artikel 3.1 andra strecksatsen kan ges av behöriga regionala kommittéer som intygar att vinerna uppfyller kvalitetskraven för bordsvin inom de produktionsområden som de härstammar från.
2. Medlemsstaterna skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att genomföra de kontroller som avses i artiklarna 2 och 3.
Bestämmelserna i artikel 3, med undantag av bestämmelserna i punkt 2 c, skall dock inte tillämpas på de leveranser av bordsvin som avses i artikel 5.1 a i förordning (EEG) nr 2730/79, om det förfarande som avses i artikel 26 i samma förordning eller i förordning (EEG) nr 565/80 inte tillämpas på dessa.
3. Vid tillämpning av artikel 3.2 c får de exporterande medlemsstaterna inte utnyttja den möjlighet som avses i artikel 13.2 i förordning (EEG) nr 1153/75.
Artikel 5
Förordning (EEG) nr 3002/76 skall upphöra att gälla.
Artikel 6
Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 27 november 1981.