KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 773/98 av den 7 april 1998 om införande av en preliminär antidumpningstull på import av vissa oblekta vävnader av bomull med ursprung i Folkrepubliken Kina, Egypten, Indien, Indonesien, Pakistan och Turkiet
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1), ändrad genom förordning (EG) nr 2331/96 (2), särskilt artikel 7.1 i denna,
efter samråd med rådgivande kommittén, och
med beaktande av följande:
A. FÖRFARANDE
(1) Den 11 juli 1997 meddelade kommissionen genom ett tillkännagivande i Europeiska gemenskapernas officiella tidning (3) nedan kallat "tillkännagivandet om inledande" att ett antidumpningsförfarande skulle inledas beträffande import till gemenskapen av vissa oblekta vävnader av bomull med ursprung i Folkrepubliken Kina (i fortsättningen: Kina), Egypten, Indien, Indonesien, Pakistan och Turkiet och påbörjade en undersökning.
(2) Förfarandet inleddes till följd av ett klagomål som ingivits av Kommittén för bomullsindustrier och närstående textilindustrier i EU (Eurocoton) för gemenskapstillverkare som står för en betydande del av gemenskapens tillverkning av den likadana produkten. Med gemenskapens tillverkning avses i detta hänseende tillverkning avsedd för den icke-konkurrensskyddade delen av marknaden för produkten i fråga.
(3) Med den icke-konkurrensskyddade delen av marknaden för produkten i fråga avses försäljningen av oblekta vävnader av bomull på den öppna marknaden, dvs. gemenskapsväveriernas försäljning till oberoende köpare. Den konkurrensskyddade delen av marknaden, å andra sidan, utgörs av de transaktioner som äger rum inom en integrerad grupp, dvs. där oblekt bomull vävs och, i ett senare tillverkningssteg, tyget slutbehandlas eller färdiga produkter tillverkas.
Det är gemenskapsinstitutionernas praxis, vilken har bekräftats av EG-domstolen, att vid skadeanalysen undanta försäljning på den konkurrensskyddade delen av marknaden om denna är tydligt skild från den fria marknaden. Eftersom produkter som tillverkas för den konkurrensskyddade delen av marknaden inte säljs på den fria marknaden konkurrerar dessa inte direkt med importerade likadana produkter.
Eftersom skadeanalysen avser gemenskapsindustrin enligt definitionen i artikel 4 i rådets förordning (EG) nr 384/96 (nedan kallad "grundförordningen"), vilket innebär att försäljningen på den konkurrensskyddade delen av marknaden undantas, och det i artikel 4 hänvisas till artikel 5.4 där bestämmelserna om representativitet fastställs, måste under dessa omständigheter även vid bedömningen av representativiteten endast den tillverkning som säljs på den fria marknaden beaktas.
Klagomålet innehöll bevisning om dumpning av produkten med ursprung i de länder som anges ovan och om väsentlig skada till följd därav; denna bevisning ansågs tillräcklig för att det skulle vara berättigat att inleda ett förfarande.
(4) Kommissionen underrättade officiellt de tillverkare, exportörer och importörer man visste berördes, företrädarna för exportländerna samt den klagande, och berörda parter gavs tillfälle att lämna synpunkter skriftligen och begära att bli hörda inom den tidsfrist som anges i tillkännagivandet om inledande.
(5) Ett antal tillverkare/exportörer i de berörda länderna och ett antal importörer lämnade synpunkter. Samtliga berörda parter som begärde att bli hörda beviljades detta.
(6) Mot bakgrund av det stora antal gemenskapstillverkare som framställer den berörda produkten i gemenskapen och som stöder klagomålet ansågs det lämpligt att ta stickprov i enlighet med artikel 17.1 i grundförordningen och därmed sända frågeformulär till och ta emot uppgifter från ett representativt urval gemenskapstillverkare.
(7) Med hänsyn till det stora antalet tillverkare/exportörer i de berörda exportländerna togs stickprov även bland dessa, och kommissionen sände frågeformulär till och tog emot detaljerade uppgifter från ett representativt urval tillverkare/exportörer.
(8) De icke-närstående importörer som gav sig till känna inom den tidsfrist som anges i tillkännagivandet om inledande och som var villiga att samarbeta var för många för att de skulle kunna undersökas inom den tid som stod till förfogande. Kommissionen beslutade därför att ta ett stickprov bland de icke-närstående importörerna. Berörda icke-närstående importörer uppmanades att lämna uppgifter för 1996 om omsättning, inköp och sysselsättning avseende både hela företaget och den berörda produkten, och på grundval av dessa uppgifter valde kommissionen ut åtta icke-närstående importörer i Storbritannien, Tyskland och Italien, vilka ansågs mest representativa i fråga om importvolym. Frågeformulär sändes till de icke-närstående importörer som ingick i stickprovet. Fyra svar mottogs inom den utsatta tidsfristen.
(9) Berörda parter uppmanades att lämna synpunkter på stickprovet, och namnen på de företag som valts ut lämnades ut till dessa parter. De berörda parterna hade inga väsentliga synpunkter på detta tillvägagångssätt.
(10) Följande icke-närstående importörer valdes ut:
- Förenade kungariket:
- Broome & Wellington
- Joshua Wardle Ltd
- Premier Textiles Ltd
- Claremont Fabrics
- Tyskland:
- Itochu Deutschland GmbH
- KLW Textilvertrieb GmbH
- G. Koppermann & Co GmbH
- Italien:
- New Nicoltex SRL.
(11) Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som ansågs nödvändiga för ett preliminärt fastställande av dumpning och skada, och den genomförde undersökningar på plats hos följande företag:
a) Gemenskapstillverkare
- Tyskland:
- Ettlin Gesellschaft für Spinnerei und Weberei AG
- Velener Textilwerke Grimmelt Wevers & Co. GmbH
- H. Hecking Söhne
- F. A. Kümpers GmbH & Co
- Italien:
- Tessiture Niggeler & Küpfer SpA
- Standartela SpA
- Frankrike:
- Ets. des Fils de V. Perrin
- Tenthorey
- SA HGP GAT
- Fil. et Tis. de Saulxures
- Spanien:
- Hilados y Tejidos Puigneró, SA
- Portugal:
- Incotex-Indústria e Comércio de Têxteis, Lda
- Belgien:
- Le Compte Textielfabrieken NV
b) Tillverkare/exportörer
- Egypten:
- Misr Spinning and Weaving Co., Mehalla el-Kubra
- Misr Fine Spinning and Weaving Co., Kafr el-Dawar
- Misr El Amria Spinning and Weaving Co., Alexandria
- Indien:
- Century Textiles & Industries Ltd, Bombay
- Mafatlal Industries Limited, Bombay
- Coats Viyella India Ltd, Bangalore
- Vardhman Spinning & General Mills Ltd, Ludhiana
- Virudhunagar Textile Mills Ltd
- Indonesien:
- PT Argo Pantes, Jakarta
- PT Daya Manunggal, Jakarta
- PT Eratex, Jakarta
- PT Apac Inti Corpora, Jakarta
- PT Eratex Djaja, Surabaya
- Pakistan:
- Lucky Textile Mills, Karachi
- Diamond Fabrics Ltd, Sheikhupura, Lahore
- Nishat Mills Ltd, Faisalabad
- Kohinoor Raiwind Mills Ltd, Lahore
- Kohinoor Weaving Mills Ltd, Lahore
- Turkiet:
- Birlik Mensucat Ticaret ve Sanayi Isletmesi AS Kayseri ("Birlik Mensucat"), Kayseri
- Söktas Pamuk ve Tarim Ürünlerini Degerlendirme Ticaret ve Sanayi AS Kayseri ("Söktas"), Söke
- Tureks,
- Teksmobili,
- Alfa.
(12) Undersökningsperioden för fastställande av dumpning sträckte sig från och med den 1 januari 1996 till och med den 30 juni 1997. Undersökningen av skada omfattar perioden från och med den 1 januari 1993 till och med den 30 juni 1997.
B. PRODUKT
1. Produkt som är föremål för undersökning
(13) Förfarandet omfattar flatvävda oblekta bomullsvävnader innehållande minst 85 % bomull, dvs. vävnader av bomull som har erhållits genom rätvinklig flätning på enskyttelstolar av textilgarn och som huvudsakligen är avsedda för klädes-, linne- och möbelindustrin. Dessa vävnader omfattas för närvarande av KN-nummer 5208 11 90-5208 19 och 5209 11-5209 19.
(14) Denna produkt tillverkas i många olika typer eller bindningar, vilka definieras genom en kombination av det använda garnets finhet (eller vikt), antalet trådar i både varp och väft och det sätt på vilket garnerna är flätade.
(15) Samtliga typer av den berörda produkten tillverkas med i stort sett samma maskiner och samtliga kan normalt tillverkas på beställning.
(16) Ett flertal ansökningar har lämnats in om undantag från förfarandet för vissa typer av oblekta bomullsvävnader. I dessa ansökningar hänvisas till särskilda användningsområden eller särskilda bindningar, varav somliga, hävdas det, inte tillverkas i gemenskapen. Detta gäller vävnader av garn som spunnits med ringspinnsteknik (konventionellt garn), handvävda vävnader, jacquard- och stretchvävnader, vävnader avsedda för broderi och vävnader som väger mindre än 100 g/m2.
a) Bomullsvävnader som framställts av garn som spunnits med ringspinnsteknik
(17) Vissa parter hävdade att vävnader som tillverkats av garn som spunnits med ringspinnsteknik borde anses som en annan produkt än vävnader som tillverkats av garn som spunnits med open-end-teknik, eftersom de har olika hållfasthet. Det hävdades också att vävnader av garn som spunnits med ringspinnsteknik borde undantas från förfarandet, eftersom ingen tillverkning av sådana vävnader förekom i gemenskapen.
(18) Kommissionen konstaterade emellertid att vävnader av garn som spunnits med ringspinnsteknik respektive med open-end-teknik hade samma grundläggande egenskaper och användningsområden, eftersom skillnaden i fråga om hållfasthet inte kunde anses som betydande. Dessutom visar de uppgifter som mottagits från gemenskapstillverkarna i stickprovet att det i gemenskapen förekommer tillverkning av vävnader av garn som spunnits med ringspinnsteknik. Detta har bekräftats av de spinnerier som deltog i undersökningen av gemenskapens intresse, varav 50 % spinner garn med hjälp av ringspinnsteknik. Vävnader av garn som spunnits med ringspinnsteknik kan sålunda inte undantas från förfarandet i detta skede.
b) Handvävda bomullsvävnader
(19) Med handvävda vävnader avses vävnader som vävts på vävstolar som drivs enbart för hand eller med foten. Även om användning av olika tillverkningsmetoder inte i sig har någon betydelse för en produkts definition har handvävda vävnader fysiska egenskaper som skiljer sig från de hos andra oblekta bomullsvävnader, framför allt genom att de är mindre regelbundna och lösare samt har en begränsad bredd (vanligen mindre än en meter). Denna skillnad medför att handvävda vävnader uppfattas på ett annat sätt av konsumenterna, vilket förstärks av att dessa produkter ofta säljs via särskilda försäljningskanaler som inte är desamma som de som gemenskapstillverkare och exportörer utnyttjar för sina övriga vävnader.
(20) Följaktligen drog kommissionen preliminärt slutsatsen att handvävda vävnader bör undantas från förfarandet och således vara befriade från tull om de åtföljs av ett intyg, utfärdat av exportlandets behöriga myndigheter, som visar att de tillverkats med hjälp av en handvävstol.
c) Jacquard- och stretchbomullsvävnader
(21) Vissa parter hävdade att jacquard- och stretchvävnader borde anses som en annan produkt. De två bindningarna i fråga ("jacquard" och "stretch") analyserades och konstaterades innehålla minst 85 % bomull. Det ansgås därför att de skulle omfattas av förfarandet.
d) Oblekta bomullsvävnader avsedda för broderi
(22) Vidare gjordes gällande att oblekta bomullsvävnader avsedda för broderi, på grund av sina särskilda egenskaper och användningsområden, borde undantas från förfarandet. Kommissionen har preliminärt konstaterat att de vävnader som används för broderi vanligen väger mindre än 100 g/m2, omfattas av ett särskilt KN-nummer och liknar gas. Gas omfattas inte av det klagomål som ligger till grund för det aktuella förfarandet. Det bör noteras att gas används endast för medicinska ändamål, medan oblekta bomullsvävnader som väger mindre än 100 g/m2 även kan användas till annat än broderi. Mot bakgrund av denna uppenbara utbytbarhet anses det preliminärt att de grundläggande fysiska egenskaperna hos oblekta bomullsvävnader som används för broderi inte skiljer sig så mycket från de hos tyg som används för andra ändamål att det är berättigat att undanta dem från förfarandet. Denna fråga kommer att utredas ytterligare.
e) Oblekta bomullsvävnader som väger mindre än 100 g/m2
(23) Det hävdades att vävnader som väger mindre än 100 g/m2 borde undantas från förfarandet, eftersom de liknar gas. Kommissionen har preliminärt dragit slutsatsen att det inte är möjligt att undanta denna produkt från förfarandet, eftersom de grundläggande fysiska egenskaperna och allmänna användningsområdena är desamma som för oblekta bomullsvävnader som väger mer än 100 g/m2. Denna fråga kommer att utredas ytterligare.
f) Andra ansökningar om undantag
(24) Övriga ansökningar om undantag från detta förfarande var antingen otillräckligt underbyggda eller gällde produkter som på grund av sina grundläggande fysiska egenskaper eller allmänna användningsområden eller konsumenternas uppfattning om produkterna i fråga omfattas av definitionen av den produkt som är föremål för undersökning.
2. Likadan produkt
(25) Kommissionen konstaterade att de oblekta bomullsvävnader som tillverkades av gemenskapsindustrin och såldes på gemenskapsmarknaden var likadana som eller jämförbara med de oblekta bomullsvävnader som tillverkades i de berörda länderna och exporterades till gemenskapen samt de som såldes på dessa länders inhemska marknader (4).
(26) Vissa parter gjorde gällande att de oblekta bomullsvävnader som tillverkades och såldes av gemenskapsindustrin inte var jämförbara med de som tillverkades i de berörda exportländerna och exporterades till gemenskapen. Det hävdades att importen från de berörda länderna utgjordes av enkla basbindningar av låg kvalitet, medan de produkter som tillverkades i gemenskapen skulle vara specialiserade och sofistikerade.
(27) Det bör i detta avseende erinras om att kommissionens praxis är att normalt sett inte beakta kvalitetsskillnader som en faktor som avgör huruvida produkter är likadana eller inte, om de grundläggande egenskaperna är desamma.
(28) Dessutom tycks de bindningar som tillverkas eller säljs av gemenskapsindustrin i hög grad motsvara de som importeras från de berörda länderna. Det verkar sålunda inte möjligt att i det nuvarande skedet dra slutsatsen att de produkter som tillverkas i gemenskapen i någon större utsträckning skiljer sig från de produkter som importeras från de berörda länderna. Frågan kommer dock att utredas ytterligare.
(29) Kommissionen har därmed dragit slutsatsen att oblekta bomullsvävnader som exporteras från Kina, Indien, Indonesien, Egypten, Pakistan och Turkiet och oblekta bomullsvävnader som tillverkas i gemenskapen av gemenskapstillverkare är likadana produkter enligt artikel 1.4 i grundförordningen.
C. DUMPNING
1. Exportörer och tillverkare i ursprungsländerna
a) Stickprov
(30) Mot bakgrund av det stora antalet exportörer i de berörda länderna beslutade kommissionen att ta stickprov i enlighet med artikel 17 i grundförordningen.
(31) För att kommissionen skulle kunna välja ut ett stickprov uppmanades exportörerna och deras företrädare att inom tre veckor efter inledandet ge sig till känna och lämna vissa grundläggande uppgifter om den inhemska omsättningen och exportomsättningen under undersökningsperioden. Kommissionen kontaktade de berörda ländernas myndigheter.
b) Samarbetsvilliga företag
(32) I bilaga I finns för varje land en förteckning över de samarbetsvilliga företag som inte ingick i stickprovet.
(33) De företag som förtecknas i bilaga I underrättades om att de skulle komma att tilldelas den eventuella genomsnittliga dumpningsmarginalen och antidumpningstullen för stickprovet för respektive land, vägda på grundval av exportomsättningen till gemenskapen; vad gäller Kina och Egypten beräknades emellertid en enda marginal för samtliga exportörer.
c) Urval av stickprovet
(34) Stickprovet för Kina, Egypten, Indonesien, Turkiet och Pakistan valdes ut i samförstånd med företrädarna för berörda företag, intresseorganisationer eller regeringar.
(35) De indonesiska exportörerna ville inte ha något reservföretag (ett företag som ersätter ett utvalt företag om detta i ett senare skede underlåter att i tillräcklig utsträckning samarbeta med kommissionen) och underrättades om att detta inte utgjorde något problem så länge företagen i stickprovet var tillräckligt samarbetsvilliga.
(36) Ingen överenskommelse kunde nås med de indiska exportörerna, som vägrade låta sin största exportör ingå i stickprovet. Kommissionen godkände därför de utvalda exportörer som Indien föreslagit men lät den största importören ingå i det slutliga stickprovet.
(37) De företag som valts ut för stickprovet och som samarbetade fullt ut vid undersökningen tilldelades en egen dumpningsmarginal och en enskild tullsats. När två varandra närstående företag ingick i stickprovet tillämpades en gemensam dumpningsmarginal, beräknad på grundval av ett vägt genomsnitt av deras enskilda dumpningsmarginaler. När endast ett av flera varandra närstående företag valts ut, tillämpades dumpningsmarginalen för detta företag på de samarbetsvilliga närstående företagen.
(38) Kommissionen valde ut reservföretag i Egypten, Indien och Pakistan. De företag som ingick i stickprovet endast som reservföretag underrättades om att de måste besvara kommissionens frågeformulär men att deras svar skulle komma att granskas endast om ett eller flera företag i stickprovet visade bristande samarbete och stickprovet därmed skulle upphöra att vara representativt. De underrättades också om att de skulle tilldelas den eventuella genomsnittliga dumpningsmarginalen och antidumpningstullsatsen för stickprovet avseende varje land, såvida de inte utsågs att ersätta ett företag i stickprovet, varvid de skulle tilldelas en egen tullsats.
(39) Ett indonesiskt företag, PT Tyfountex, som hade valts ut som reservföretag vägrade att ingå i reservstickprovet och underrättades följaktligen om att det skulle komma att betraktas som en icke-samarbetsvillig part.
(40) Kommissionen sände frågeformulär till följande företag som valts ut för det slutliga stickprovet:
Plats för tabell
d) Enskild undersökning inom ramen för stickprovet
(41) Kommissionen mottog inom de angivna tidsfristerna nio ansökningar om enskild undersökning, varav fem åtföljdes av ett svar på frågeformuläret, vilket krävs enligt artikel 17.3 i grundförordningen.
(42) Efter att ha gått igenom ansökningarna drog kommissionen, med beaktande av artikel 17.3 i grundförordningen, slutsatsen att enskild undersökning inte kunde beviljas vid detta förfarande. Detta beslut motiverades med att den ökade arbetsbördan till följd av enskilda undersökningar skulle göra det omöjligt för kommissionen att avsluta undersökningen inom den tid som anges i grundförordningen. De berörda företagen underrättades om detta och gavs tillfälle att lämna synpunkter.
(43) De företag som lämnade ett komplett svar på frågeformuläret inom 37 dagar efter inledandet, eller som gav sig till känna inom de tre veckor som fastställts för urvalet av stickprovet, men vars ansökan om enskild undersökning avvisats, ansågs samarbetsvilliga och tilldelades den genomsnittliga dumpningsmarginal och antidumpningstullsats som fastställts för stickprovet.
2. Metod
a) Företag i samma grupp
(44) Kommissionen har haft som sedvanlig praxis att betrakta varandra närstående företag, eller företag som tillhör samma grupp, som en enda enhet och att därmed fastställa en enda dumpningsmarginal för dessa företag. Beräkning av enskilda dumpningsmarginaler skulle kunna uppmuntra till kringgående av antidumpningsåtgärderna (som därmed skulle bli ineffektiva) genom att göra det möjligt för närstående tillverkare att låta sin export till gemenskapen gå via det företag som har den lägsta dumpningsmarginalen. Om ett företag i stickprovet tillhörde en grupp tillämpades den dumpningsmarginal som konstaterats för detta företag därför på de företag i samma grupp som sysslade med tillverkning och försäljning av den berörda produkten och som inte ingick i stickprovet.
(45) Två indonesiska företag i stickprovet som tillhörde samma grupp betraktades som en enda enhet i enlighet med denna princip. Även två varandra närstående pakistanska företag som ingick i stickprovet betraktades som en enda enhet.
b) Normalvärde
i) Representativitet
(46) Kommissionen undersökte först huruvida varje företags inhemska försäljning av gråa bomullsvävnader var representativ. Detta ansågs vara fallet när den sammanlagda volymen av denna försäljning uppgick till minst 5 % av den totala volymen av exportförsäljningen till gemenskapen.
ii) Olika typers jämförbarhet
(47) Mot bakgrund av det stora antalet typer av produkten i fråga klassificerades gråa bomullsvävnader som tillverkats i de berörda länderna med hjälp av ett "produktkontrollnummer", som varierade beroende på vävnadernas bindning. Varje produktkontrollnummer gav information om garnets finhet (eller vikt) och antalet trådar i både varp och väft. Det gav även information om vävnadens bindning. Slutligen visade det om typen i fråga exporterades eller såldes på den inhemska marknaden samt vilken användning den var avsedd för (färgning, tillverkning av fickpåsar, tryckning), beroende på produktens kvalitet.
(48) Eftersom de olika typerna och kvaliteterna av gråa bomullsvävnader inte uppvisade några skillnader i fråga om de grundläggande egenskaperna, konstaterade kommissionen att de typer som såldes på den inhemska marknaden respektive på export var likadana produkter enligt artikel 1.4 i grundförordningen och kunde jämföras om de hade samma kontrollnummer. Typer som såldes på den inhemska marknaden i Indien kunde således jämföras med typer som exporterades av kinesiska företag.
(49) Kommissionen fastställde därför att typer som såldes på den inhemska marknaden respektive på export var jämförbara produkter om de hade samma produktkontrollnummer.
iii) Olika produkttypers representativitet
(50) Den inhemska försäljningen av en viss produkttyp ansågs vara tillräckligt representativ om den volym gråa bomullsvävnader av den typ som såldes på den inhemska marknaden under undersökningsperioden motsvarade minst 5 % av den volym gråa bomullsvävnader av den jämförbara typen som såldes på export till gemenskapen.
iv) Undersökning av om försäljningen skett vid normal handel
(51) Därefter undersökte kommissionen, genom att kontrollera hur stor andel av försäljningen av varje produkttyp som var lönsam, huruvida den inhemska försäljningen av varje typ kunde anses ha skett vid normal handel.
- I fall där den volym gråa bomullsvävnader som såldes till nettopriser som var minst lika höga som den beräknade tillverkningskostnaden utgjorde mer än 80 % av den totala försäljningsvolymen, fastställdes normalvärdet för denna typ på grundval av ett vägt genomsnittligt pris för alla inhemska försäljningstransaktioner under undersökningsperioden, oavsett om de var lönsamma eller inte.
- I fall där den volym gråa bomullsvävnader som såldes till nettopriser som var minst lika höga som den beräknade tillverkningskostnaden utgjorde mindre än 80 % men mer än 10 % av den totala försäljningsvolymen, fastställdes normalvärdet för denna typ på grundval av ett vägt genomsnittligt pris för endast lönsamma inhemska försäljningstransaktioner.
- I fall där den volym gråa bomullsvävnader som såldes till nettopriser som var minst lika höga som den beräknade tillverkningskostnaden utgjorde mindre än 10 % av den totala försäljningsvolymen ansågs det att typen i fråga inte såldes vid normal handel och att det inhemska priset inte utgjorde en lämplig grund för fastställande av normalvärdet.
v) Normalvärde baserat på faktiskt inhemskt pris
(52) När ovanstående krav var uppfyllda baserades normalvärdet för varje typ i enlighet med artikel 2.1 i grundförordningen på de priser som vid normal handel betalades eller skulle betalas av oberoende kunder på exportlandets inhemska marknad.
vi) Normalvärde baserat på konstruerat värde
(53) I fall där de inhemska priserna inte utgjorde en lämplig grund för fastställande av normalvärdet baserades detta på ett konstruerat värde.
(54) På grund av det stora antalet olika typer och den stora mängd faktorer som måste övervägas vid bedömningen av en viss typ som tillverkas av ett visst företag (t.ex. ursprung, blandning av rå bomull och typ av vävstol som använts) valde kommissionen konsekvent att konstruera normalvärdet i stället för att basera det på en annan tillverkares inhemska priser.
(55) Det konstruerade värdet fastställdes genom att ett skäligt belopp för försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader samt en skälig vinstmarginal lades till tillverkningskostnaderna för de exporterade typerna, justerade i de fall där de faktiska kostnaderna skilde sig från de som rapporterats.
(56) Kommissionen undersökte i detta sammanhang om varje berörd tillverkares försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader samt vinst på den inhemska marknaden kunde användas i enlighet med grundförordningen.
- De taktiska försäljnings- och administrationskostnaderna och andra allmänna kostnaderna för den inhemska försäljningen av den likadana produkten användes om det berörda företagets inhemska försäljningsvolym kunde anses vara representativ. Om detta kriterium inte var uppfyllt användes de vägda genomsnittliga försäljnings- och administrationskostnaderna och andra allmänna kostnaderna.
- Den faktiska inhemska vinstmarginalen för inhemsk försäljning av den likadana produkten användes när den volym gråa bomullsvävnader som såldes till nettopriser som var högre än den beräknade tillverkningskostnaden utgjorde mer än 10 % av det berörda företagets totala inhemska försäljningsvolym. Om detta kriterium inte var uppfyllt användes de vägda genomsnittliga vinstmarginalerna för de andra företag som uppfyllde kriteriet.
c) Exportpris
(57) I samtliga fall där gråa bomullsvävnader exporterades till oberoende kunder i gemenskapen fastställdes exportpriset i enlighet med artikel 2.8 i grundförordningen på grundval av de exportpriser som faktiskt betalades eller skulle betalas.
(58) I fall där det inte fanns något faktiskt exportpris eller när exportpriset ansågs otillförlitligt därför att försäljningen gick till en närstående part konstruerades ett exportpris i enlighet med artikel 2.9 i grundförordningen på grundval av det pris till vilket de importerade produkterna första gången såldes vidare till en oberoende köpare.
(59) I dessa fall gjordes justeringar för alla omkostnader som tillkommit mellan importen och återförsäljningen samt för förväntad vinst, i syfte att fastställa ett tillförlitligt exportpris vid gemenskapens gräns.
d) Jämförelse
(60) För att säkerställa en rättvis jämförelse mellan normalvärde och exportpris togs i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen hänsyn i form av justeringar till olikheter som påverkar prisernas jämförbarhet.
(61) Följaktligen beviljades i tillämpliga och motiverade fall justeringar för olikheter i transport-, försäkrings- och hanteringskostnader, förpackningskostnader, krediter, rabatter och säkerheter.
e) Dumpningsmarginal
i) Dumpningsmarginal för de företag som undersökts
(62) I enlighet med artikel 2.11 i grundförordningen jämfördes det vägda genomsnittliga normalvärdet för varje typ, fastställt i enlighet med avsnitt 2 b ovan, med det vägda genomsnittliga exportpriset, fastställt i enlighet med avsnitt 2 c ovan. I de fall där det fastställts att det fanns ett mönster för exportpriserna vilket väsentligen skilde sig mellan olika inköpare, regioner eller tider och att den ovannämnda metoden inte till fullo återspeglade den dumpning som förekom, jämfördes det vägda genomsnittliga normalvärdet med priset för varje enskild exporttransaktion till gemenskapen.
ii) Dumpningsmarginal för samarbetsvilliga företag som inte ingick i stickprovet
(63) De samarbetsvilliga företag som inte ingick i stickprovet tilldelades den genomsnittliga dumpningsmarginalen för företagen i stickprovet, vägd på grundval av exportomsättning till gemenskapen.
iii) Dumpningsmarginal för icke-samarbetsvilliga företag
(64) Graden av samarbete i de berörda länderna, utom Turkiet, varierade mellan 87 % och 100 %. Det beslutades att icke-samarbetsvilliga företag i de länder där graden av samarbete var mycket hög skulle tilldelas samma dumpningsmarginal som det företag i stickprovet som hade den högsta dumpningsmarginalen. I fall där en enda tull fastställts för samtliga företag i stickprovet (Kina och Egypten), tillämpades denna tull på de icke-samarbetsvilliga företagen.
(65) För icke-samarbetsvilliga företag i Turkiet, där graden av samarbete inte ens uppgick till 50 %, fastställdes dumpningsmarginaler på grundval av tillgängliga uppgifter. Bland de företag som hade de högsta dumpningsmarginalerna fastställdes vilken av de typer som såldes på export i representativ mängd som hade den högsta dumpningsmarginalen. Dumpningsmarginalen för de icke-samarbetsvilliga företagen fastställdes på grundval av den vägda genomsnittliga marginalen för denna typ, uttryckt i procent av importpriset cif vid gemenskapens gräns.
3. Indonesien
a) Grad av samarbete
(66) Fyra företag valdes ut för stickprovet. Två av de fyra företagen var varandra närstående och tillhörde samma grupp.
(67) Vid kontrollbesöken på plats konstaterades att tre av de fyra företagen antingen lämnat vilseledande uppgifter eller i viss mån var ovilliga att samarbeta, varför artikel 18 i grundförordningen måste tillämpas.
(68) Till följd av att artikel 18 tillämpades fastställdes inhemska priser, tillverkningskostnader, exportpriser och olikheter i fysiska egenskaper (olika kvaliteter) som påverkade priserna och prisernas jämförbarhet på grundval av de uppgifter kommissionen hade tillgång till.
(69) Det återstående företaget gjorde före kontrollbesöket två omfattande ändringar av sitt svar på frågeformuläret. Vid kontrollbesöket konstaterades dock att det slutliga svaret på frågeformuläret i hög grad var felaktigt, och det var därför inte möjligt att beräkna dumpningens omfattning. Eftersom detta företag tillhörde en grupp av företag fastställdes dess dumpningsmarginal på grundval av dumpningsmarginalen för ett annat företag som ingick i stickprovet och som tillhörde samma grupp (se avsnitt 2 a ovan).
b) Konsekvenser för stickprovet av tillämpningen av artikel 18 i grundförordningen
(70) Det bör noteras att stickprov togs i enlighet med artikel 17 i grundförordningen på grund av att antalet företag som berördes av undersökningen var så stort. Stickprovet valdes ut i samförstånd med företrädarna för de berörda företagen och den berörda organisationen och omfattade de fyra ovannämnda företagen.
(71) Ett företag, PT Tyfountex, hade valts ut som reservföretag för stickprovet. Detta företag vägrade emellertid att ingå i reservstickprovet och underrättades följaktligen om att det skulle komma att betraktas som en icke-samarbetsvillig part. Eftersom de indonesiska företrädarna inte ville ha något reservföretag tvingades kommissionen gå vidare med det utvalda stickprovet utan reservföretag. Samtidigt klargjordes att det, om företagen i stickprovet inte var villiga att samarbeta till fullo under något skede av förfarandet, inte skulle finnas någon möjlighet att ersätta de icke-samarbetsvilliga företagen med ett reservföretag, vilket skulle kunna få långtgående konsekvenser för samtliga indonesiska företag.
(72) I artikel 17.4 i grundförordningen anges att ett nytt stickprov får tas om alla utvalda parter brister i samarbetet och detta i betydande grad kan komma att påverka resultatet av undersökningen. Om det inte finns tillräckligt med tid för att ta ett nytt stickprov skall emellertid tillämpliga bestämmelser i artikel 18 gälla.
(73) Eftersom det inte var möjligt välja ut ett nytt stickprov och avsluta undersökningen inom den fastställda tidsfristen och eftersom inget indonesiskt företag ville tjäna som reservföretag fastställdes dumpningsmarginalerna för företagen i stickprovet på grundval av tillgängliga uppgifter. För att undvika att otillbörligen straffa de övriga tillverkare på vilka resultatet av stickprovet skulle tillämpas beslutades emellertid preliminärt att låta den tullsats som nämns i klagomålet (13,5 %, vilket är den dumpningsmarginal som konstaterades av kommissionen vid det tidigare förfarandet) utgöra den tillgängliga uppgiften för de samarbetsvilliga företag som inte ingick i stickprovet. Mot bakgrund av den särskilda situationen i fråga om det stickprov som valts ut för de provisoriska åtgärderna undersöker kommissionen om ett nytt stickprov bör tas för de eventuella slutgiltiga åtgärderna.
c) Normalvärde
(74) De förfaranden och metoder som kommissionen tillämpade för att fastställa normalvärdet för produkter med ursprung i Indonesien var desamma som dem som det redogörs för i avsnitt 2 b ovan, utom i de fall där tillgängliga uppgifter i enlighet med artikel 18 användes för vissa av de faktorer som påverkar normalvärdet.
i) Normalvärde baserat på faktiskt inhemskt pris
(75) Det var inte möjligt att med hjälp av den metod som avses i avsnitt 2 b ovan fastställa normalvärdet på grundval av det inhemska priset för jämförbara typer, i enlighet med artikel 2.2 i grundförordningen.
ii) Normalvärde baserat på konstruerat värde
(76) För samtliga typer av den berörda produkten som såldes på export till gemenskapen av de tre företag för vilka en beräkning av dumpningens omfattning gjordes beräknades normalvärdet i enlighet med artikel 2.3 i grundförordningen på grundval av ett konstruerat värde.
(77) Detta gjordes genom att företagens egna inhemska försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader samt deras inhemska vinstmarginal lades till tillverkningskostnaden för de exporterade typerna, i enlighet med artikel 2.6 i grundförordningen.
d) Exportpris
(78) De förfaranden och metoder som kommissionen tillämpade för att fastställa exportpriset för produkter med ursprung i Indonesien var desamma som dem som det redogörs för i avsnitt 2 c ovan.
(79) Exporten från samtliga företag i stickprovet gick till oberoende importörer i gemenskapen. Exportpriserna fastställdes i enlighet med artikel 2.8 i grundförordningen på grundval av de priser som betalades eller skulle betalas för den berörda produkten när den såldes på export till gemenskapen.
e) Jämförelse
(80) För att säkerställa en rättvis jämförelse mellan normalvärde och exportpris togs i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen hänsyn i form av justeringar till olikheter som påverkar prisernas jämförbarhet.
(81) Följaktligen beviljades i tillämpliga och motiverade fall justeringar för olikheter i transport- och hanteringskostnader, kreditkostnader, förpackningskostnader och provisioner.
i) Justering för kreditkostnader
(82) Tre indonesiska tillverkare/exportörer begärde att normalvärdet skulle justeras för kreditkostnader. Undersökningen visade emellertid att beloppen för kreditkostnader var alltför höga på grund av att en onaturligt hög räntesats tillämpats. Justeringen beviljades därför endast på grundval av den räntesats för kortfristiga lån som konstaterats i de berörda företagens reviderade räkenskaper.
f) Dumpningsmarginal
(83) De förfaranden och metoder som kommissionen tillämpade för att fastställa dumpningsmarginalen för produkter med ursprung i Indonesien var desamma som dem som det redogörs för i avsnitt 2 e ovan, utom för de samarbetsvilliga företag som inte ingick i stickprovet.
i) Dumpningsmarginal för de företag som undersökts
(84) Jämförelsen visade att samtliga företag i stickprovet bedrev dumpning. Dumpningsmarginalerna, uttryckta i procent av importpriset cif fritt gemenskapens gräns, är följande:
Plats för tabell
ii) Dumpningsmarginal för samarbetsvilliga företag som inte ingick i stickprovet
(85) Vad beträffar samarbetsvilliga företag som inte ingick i stickprovet (se avsnitt 2 b ovan) beslutades preliminärt i enlighet med artiklarna 17.4 och 18 i grundförordningen att tillgängliga uppgifter skulle användas, vilket i detta fall innebär den dumpningsmarginal som anges i klagomålet. Marginalen, uttryckt i procent av importpriset cif fritt gemenskapens gräns, är 13,5 %.
iii) Dumpningsmarginal för icke-samarbetsvilliga företag
(86) Dumpningsmarginalen för icke-samarbetsvilliga företag fastställdes på grundval av marginalen för det företag i stickprovet som hade den högsta dumpningsmarginalen. Marginalen, uttryckt i procent av importpriset cif fritt gemenskapens gräns, är 31,8 %.
4. Turkiet
a) Grad av samarbete
(87) Fem företag besvarade frågeformuläret för tillverkare/exportörer och undersöktes.
(88) Undersökningen visade att ett av dessa fem företag inte var en tillverkare utan en handlare som köpte produkten från en oberoende tillverkare som ingick i stickprovet, för att sedan exportera den till gemenskapen. Det är kommissionens sedvanliga praxis att beräkna dumpningsmarginaler endast för tillverkare. Denna handlares inköp användes därför för att fastställa dumpningsmarginalen för den berörda tillverkaren.
(89) Ett av de utvalda företagen samarbetade inte till fullo vid förfarandet. Det konstaterades att varken de rapporterade tillverkningskostnaderna eller de rapporterade exportkvantiteterna i själva verket var tillförlitliga.
(90) Eftersom detta företag lämnade vilseledande och otillförlitliga uppgifter beslutades att det skulle betraktas som en icke-samarbetsvillig part.
(91) Mot bakgrund av den låga graden av representativitet hos de utvalda samarbetsvilliga företagen undersöker kommissionen om ett nytt stickprov bör tas för de eventuella slutgiltiga åtgärderna.
b) Normalvärde
(92) De förfaranden och metoder som kommissionen tillämpade för att fastställa normalvärdet för produkter med ursprung i Turkiet var desamma som dem som det redogörs för i avsnitt 2 b ovan. För Turkiet beräknades emellertid på grund av den höga inflationen ett månatligt normalvärde för varje typ.
i) Normalvärde baserat på faktiskt inhemskt pris
(93) Efter att i enlighet med avsnitt 2 b ovan ha gjort en bedömning av den inhemska försäljningens representativitet och de olika typernas jämförbarhet och representativitet och efter att ha undersökt om försäljningen skedde vid normal handel beräknade kommissionen månatliga normalvärden på grundval av faktiska inhemska priser (genomsnittsvärden för de samarbetsvilliga företagen: en typ för det första företaget, två typer för det andra företaget och ingen för det tredje företaget), i enlighet med artikel 2.2 i grundförordningen.
ii) Normalvärde baserat på konstruerat värde
(94) I alla övriga fall måste normalvärdet för de produkter som exporterades till gemenskapen beräknas på grundval av ett konstruerat värde i enlighet med artikel 2.3 i grundförordningen. Det konstruerade normalvärdet fastställdes i enlighet med avsnitt 2 b ovan för varje månad under undersökningsperioden. För två av de tre företagen lades månatliga försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader och en månatlig inhemsk vinstmarginal till tillverkningskostnaderna för de berörda exporterade typerna. För det tredje företaget, som saknade representativ inhemsk försäljning, konstruerades normalvärdet i enlighet med artikel 2.6 i grundförordningen genom att de vägda genomsnittliga inhemska försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader samt den inhemska vinstmarginal som fastställts för de två företagen med representativ och lönsam inhemsk försäljning lades till tillverkningskostnaderna för de typer som det tredje företaget exporterade.
c) Exportpris
(95) De förfaranden och metoder som kommissionen tillämpade för att fastställa exportpriset för produkter med ursprung i Turkiet var desamma som dem som det redogörs för i avsnitt 2 c ovan.
(96) Samtliga gråa bomullsvävnader som såldes på gemenskapsmarknaden av turkiska företag gick till oberoende kunder i gemenskapen. Exportpriserna för företagen fastställdes följaktligen med utgångspunkt i de priser som faktiskt betalades eller skulle betalas.
d) Jämförelse
(97) För att säkerställa en rättvis jämförelse mellan normalvärde och exportpris togs i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen hänsyn i form av justeringar till olikheter som påverkar prisernas jämförbarhet.
(98) Följaktligen beviljades i tillämpliga och motiverade fall justeringar för olikheter i transportkostnader, förpackningskostnader, avgifter, kreditkostnader och provisioner.
i) Justering för kreditkostnader
(99) En turkisk tillverkare/exportör begärde att normalvärdet skulle justeras för kreditkostnader som hängde samman med betalningsvillkor. Det konstaterades dock att ett system med löpande räkning tillämpas vid inhemsk försäljning, även om betalningsvillkoren anges på fakturan. Eftersom det inte framlagts några bevis för att betalningsvillkoren påverkade priserna beslutades att ingen justering för kreditkostnader skulle beviljas.
ii) Justering för valutaomräkning
(100) Ett av företagen begärde att en justering skulle göras för valutaomräkning (artikel 2.10 j i grundförordningen), med hänsyn till den höga inflationstakten i Turkiet och den motsvarande ständiga deprecieringen av valutan.
(101) Kommissionen ansåg dock att hänsyn redan tagits till deprecieringen genom att normalvärdet beräknats på månatlig basis och genom att månatliga genomsnittliga valutakurser använts. Begäran avvisades således.
e) Dumpningsmarginal
(102) De förfaranden och metoder som kommissionen tillämpade för att fastställa dumpningsmarginalen för produkter med ursprung i Turkiet var desamma som dem som det redogörs för i avsnitt 2 e ovan.
i) Dumpningsmarginal för samarbetsvilliga företag som undersökts
(103) Jämförelsen visade att två av företagen i stickprovet bedrev dumpning. Dumpningsmarginalerna, uttryckta i procent av importpriset cif fritt gemenskapens gräns, är följande:
Plats för tabell
ii) Dumpningsmarginal för samarbetsvilliga företag som inte ingick i stickprovet
(104) Samarbetsvilliga företag (se avsnitt 1 b och 1 d ovan) tilldelades den genomsnittliga dumpningsmarginalen för stickprovet. Eftersom den dumpningsmarginal som konstaterats för Teksmobili var lägre än 2 % beaktades den inte vid fastställandet av den genomsnittliga dumpningsmarginalen för stickprovet. Marginalen, uttryckt i procent av importpriset cif fritt gemenskapens gräns, är 11 %.
iii) Dumpningsmarginal för icke-samarbetsvilliga företag
(105) Eftersom graden av samarbete var låg i Turkiet fastställdes dumpningsmarginalen för alla övriga icke-samarbetsvilliga företag på grundval av tillgängliga uppgifter (se avsnitt 2 e ovan).
(106) Marginalen, uttryckt i procent av importpriset cif fritt gemenskapens gräns, är 14,29 %.
5. Egypten
(107) Tre egyptiska företag undersöktes. Eftersom de tre undersökta företagen var direkt eller indirekt statligt ägda och förvaltade beslutades att dessa företag skulle behandlas som en grupp. De tilldelades därför inga enskilda dumpningsmarginaler eller tullsatser. Åtskillnad gjordes endast mellan samarbetsvilliga och icke-samarbetsvilliga exportörer.
a) Normalvärde
(108) De förfaranden och metoder som kommissionen tillämpade för att fastställa normalvärdet var desamma som dem som det redogörs för i avsnitt 2 b ovan.
i) Normalvärde baserat på faktiskt inhemskt pris
(109) Efter att i enlighet med avsnitt 2 b ovan ha gjort en bedömning av den inhemska försäljningens representativitet och de olika typernas jämförbarhet och representativitet och efter att ha undersökt om försäljningen skedde vid normal handel drog kommissionen slutsatsen att det i fråga om ett företag var möjligt att fastställa normalvärdet för sju olika typer på grundval av faktiskt inhemskt pris, i enlighet med artikel 2.2 i grundförordningen.
ii) Normalvärde baserat på konstruerat värde
(110) För alla övriga typer som såldes på export till gemenskapen av det företag som nämns i avsnitt 5 a ovan och samtliga typer som såldes på export till gemenskapen av de två övriga företagen måste normalvärdet beräknas på grundval av ett konstruerat värde, i enlighet med artikel 2.3 i grundförordningen. Det konstruerade normalvärdet för varje typ fastställdes i enlighet med avsnitt 2 b ovan.
(111) Eftersom endast ett företag hade tillräcklig lönsam försäljning av den berörda produkten under undersökningsperioden beslutades att detta företags vinstmarginal skulle användas för att konstruera normalvärdet för de två andra företagen. För det första företaget baserades det konstruerade normalvärdet därför på tillverkningskostnaderna plus företagets egna försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader samt dess vinstmarginal. För att konstruera normalvärdet för de två övriga företagen användes dessas egna tillverkningskostnader, försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader tillsammans med vinstmarginalen för det företag som hade tillräcklig lönsam inhemsk försäljning.
b) Exportpris
(112) De förfaranden och metoder som kommissionen tillämpade för att fastställa exportpriset för produkter med ursprung i Egypten var desamma som dem som det redogörs för i avsnitt 2 c ovan.
(113) All export till gemenskapen av gråa bomullsvävnader från de tre företagen gick direkt till oberoende kunder. Exportpriset för dessa företag fastställdes följaktligen på grundval av de priser som faktiskt betalades eller skulle betalas för de gråa bomullsvävnader som såldes, i enlighet med artikel 2.8 i grundförordningen.
c) Jämförelse
(114) För att säkerställa en rättvis jämförelse mellan normalvärde och exportpris togs i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen hänsyn i form av justeringar till olikheter som påverkar prisernas jämförbarhet.
(115) Följaktligen beviljades i tillämpliga och motiverade fall justeringar för olikheter i transport- och försäkringskostnader, förpackningskostnader, kreditkostnader och provisioner.
i) Justering för kreditkostnader
(116) Samtliga tre företag begärde att normalvärdet skulle justeras för kreditkostnader. Denna begäran avvisades för två av företagen, eftersom det framkom att betalningsvillkoren på den inhemska marknaden i själva verket grundade sig på ett system med löpande räkning och det därmed inte fanns några bevis för att betalningsvillkoren påverkade priserna.
d) Dumpningsmarginal
i) Metod
(117) Av de skäl som anges i avsnitt 2 ovan beslutades att endast en dumpningsmarginal skulle beräknas för samtliga samarbetsvilliga företag. De förfaranden som tillämpades för att fastställa dumpningsmarginalen var desamma som dem som det redogörs för i avsnitt 2 e ovan.
(118) Enskilda dumpningsmarginaler beräknades för de tre företag som undersöktes, och den genomsnittliga dumpningsmarginalen, vägd på grundval av exportomsättning till gemenskapen, tillämpades på samtliga samarbetsvilliga företag.
ii) Dumpningsmarginal för samtliga samarbetsvilliga företag, oavsett om de ingick i stickprovet
(119) Dumpningsmarginalen för samarbetsvilliga exportörer, uttryckt i procent av importpriset cif fritt gemenskapens gräns, är 20,6 %.
iii) Dumpningsmarginal för icke-samarbetsvilliga företag
(120) Eftersom graden av samarbete var hög i Egypten tilldelades icke-samarbetsvilliga företag samma dumpningsmarginal som det företag i stickprovet som hade den högsta dumpningsmarginalen (se avsnitt 2 c ovan). Marginalen, uttryckt i procent av importpriset cif fritt gemenskapens gräns, är 20,6 %.
6. Pakistan
a) Grad av samarbete
(121) Fem företag valdes i enlighet med avsnitt 1 c ovan ut för stickprovet avseende Pakistan och undersöktes. Enskilda dumpningsmarginaler beräknades för två icke-närstående företag, medan en vägd genomsnittlig dumpningsmarginal fastställdes för två andra varandra närstående företag. Det återstående företaget betraktades som ett icke-samarbetsvilligt företag och tilldelades samma marginal som det samarbetsvilliga företag som hade den högsta marginalen (se nedan).
(122) De tre icke-närstående företag och de två varandra närstående företag som valts ut tillhörde olika grupper av företag. I var och en av dessa grupper ingick företag som i varierande omfattning sysslade med tillverkning och försäljning av den berörda produkten. De ovannämnda marginalerna kommer inom ramen för de preliminära avgörandena även att tillämpas på de övriga företagen i samma grupp (se avsnitt 2 a ovan).
(123) Artikel 18 i grundförordningen tillämpades på ett företag som hade lämnat vilseledande uppgifter. Dumpningsmarginalen för detta företag beaktades följaktligen inte vid fastställandet av den genomsnittliga dumpningsmarginalen för de samarbetsvilliga företagen (se avsnitt 2 e ovan). Detta hade dock inga betydande konsekvenser för stickprovets representativitet, eftersom det företag som undantogs stod för mindre än en tredjedel av exporten från de företag som ursprungligen ingick i stickprovet.
b) Normalvärde
(124) De förfaranden och metoder som kommissionen tillämpade för att fastställa normalvärdet för produkter med ursprung i Pakistan var desamma som dem som det redogörs för i avsnitt 2 b ovan.
i) Normalvärde baserat på faktiskt inhemskt pris
(125) Efter att i enlighet med avsnitt 2 b ovan ha gjort en bedömning av den inhemska försäljningens representativitet och de olika typernas jämförbarhet och representativitet och efter att ha undersökt om försäljningen skedde vid normal handel konstaterade kommissionen att tre företag i stickprovet hade representativ inhemsk försäljning av den berörda produkten under undersökningsperioden.
(126) Det konstaterades att de tre företagens representativa inhemska försäljning ägt rum vid normal handel. Vad beträffar ett företag var det emellertid endast en inhemskt såld typ som var jämförbar med de typer som exporterades, medan det hos ett annat företag var två inhemskt sålda typer som var jämförbara med de typer som exporterades. Det tredje företaget hade ingen jämförbar typ. Kommissionen drog därför slutsatsen att normalvärdet för Pakistan borde konstrueras i samtliga fall utom i fråga om en typ hos ett företag och två typer hos ett annat företag, för vilka normalvärdet baserades på de priser som vid normal handel faktiskt betalades av oberoende kunder i exportlandet.
ii) Normalvärde baserat på konstruerat värde
(127) För samtliga typer utom tre av den berörda produkten som såldes på export till gemenskapen av de fyra samarbetsvilliga företag som valts ut beräknades normalvärdet i enlighet med artikel 2.3 i grundförordningen på grundval av ett konstruerat värde.
(128) För de tre företag som hade inhemsk försäljning gjordes detta genom att företagens egna inhemska försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader samt deras inhemska vinstmarginal lades till tillverkningskostnader för de exporterade typerna, i enlighet med artikel 2.6 i grundförordningen.
(129) Det återstående samarbetsvilliga företaget i stickprovet hade ingen inhemsk försäljning. I enlighet med artikel 2.6 i grundförordningen konstruerades normalvärdet för detta företag genom att de vägda genomsnittliga inhemska försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader samt den inhemska vinstmarginal som fastställts för de tre företagen med representativ och lönsam inhemsk försäljning lades till tillverkningskostnaderna för de typer som exporterades.
c) Exportpris
(130) De förfaranden och metoder som kommissionen tillämpade för att fastställa exportpriset för produkter med ursprung i Pakistan var desamma som dem som det redogörs för i avsnitt 2 c ovan.
(131) Exporten från samtliga samarbetsvilliga företag i stickprovet gick direkt till oberoende importörer i gemenskapen. Exportpriserna fastställdes i enlighet med artikel 2.8 i grundförordningen på grundval av de priser som betalades eller skulle betalas för den berörda produkten när den såldes på export till gemenskapen.
d) Jämförelse
(132) För att säkerställa en rättvis jämförelse mellan normalvärde och exportpris togs i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen hänsyn i form av justeringar till olikheter som påverkar prisernas jämförbarhet.
(133) Följaktligen beviljades i tillämpliga och motiverade fall justeringar för olikheter i transport- och hanteringskostnader, kreditkostnader och provisioner.
i) Justering för importavgifter
(134) Samtliga pakistanska tillverkare/exportörer begärde att en justering av normalvärdet skulle göras för importavgifter och tullar som tagits ut för material som fysiskt ingick i den likadana produkten när den var avsedd för förbrukning och beloppet i enlighet med pakistansk lag återbetalats vid export av den produkt som är föremål för undersökning. Undersökningen visade emellertid att de återbetalda importavgifterna och tullarna översteg de belopp som faktiskt ingick i kostnaden för de använda råmaterialen. Därför begränsades i enlighet med artikel 2.10 b i grundförordningen denna justering till de belopp som faktiskt ingick i kostnaden för råmaterialen.
e) Dumpningsmarginal
(135) De förfaranden och metoder som kommissionen tillämpade för att fastställa dumpningsmarginalen för produkter med ursprung i Pakistan var desamma som dem som det redogörs för i avsnitt 2 e ovan.
i) Dumpningsmarginal för samarbetsvilliga företag som undersökts
(136) Jämförelsen visade att samtliga företag i stickprovet bedrev dumpning. Dumpningsmarginalerna, uttryckta i procent av importpriset cif fritt gemenskapens gräns, är följande:
Plats för tabell
ii) Dumpningsmarginal för samarbetsvilliga företag som inte ingick i stickprovet
(137) Samarbetsvilliga företag (se avsnitt 1 b och 1 d ovan) tilldelades den genomsnittliga dumpningsmarginalen för stickprovet. Marginalen, uttryckt i procent av importpriset cif fritt gemenskapens gräns, är 19,2 %.
iii) Dumpningsmarginal för icke-samarbetsvilliga företag
(138) Eftersom graden av samarbete var hög i Pakistan tilldelades icke-samarbetsvilliga företag samma dumpningsmarginal som det företag i stickprovet som hade den högsta dumpningsmarginalen (se avsnitt 2 c ovan). Marginalen, uttryckt i procent av importpriset cif fritt gemenskapens gräns, är 32,5 %.
7. Indien
(139) Samtliga fem företag som ingick i stickprovet avseende Indien besvarade frågeformuläret för tillverkare/exportör. De uppgifter som lämnades av dessa företag kontrollerades. Enskilda dumpningsmarginaler beräknades för de fem företag som ingick i stickprovet.
a) Normalvärde
(140) De förfaranden och metoder som kommissionen tillämpade för att fastställa normalvärdet för produkter med ursprung i Indien var desamma som dem som det redogörs för i avsnitt 2 b ovan.
i) Normalvärde baserat på faktiskt inhemskt pris
(141) Efter att i enlighet med avsnitt 2 b ovan ha gjort en bedömning av den inhemska försäljningens representativitet och de olika typernas jämförbarhet och representativitet och efter att ha undersökt om försäljningen skedde vid normal handel drog kommissionen slutsatsen att normalvärdet för 23 typer av oblekta bomullsvävnader som såldes på export till gemenskapen av de fem företagen kunde baseras på det faktiska inhemska priset för jämförbara typer, i enlighet med artikel 2.2 i grundförordningen.
ii) Normalvärde baserat på konstruerat värde
(142) För alla övriga typer som såldes på export till gemenskapen av företagen måste normalvärdet i enlighet med artikel 2.3 i grundförordningen beräknas på grundval av ett konstruerat värde. Det konstruerade värdet fastställdes i enlighet med den metod som beskrivs i avsnitt 2 b ovan.
För tre företag som hade tillräcklig lönsam försäljning på hemmamarknaden baserades det konstruerade normalvärdet på företagens egna tillverkningskostnader plus deras egna försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader och deras egen vinstmarginal. För att konstruera normalvärdet för de två övriga företagen, som hade otillräcklig lönsam inhemsk försäljning, användes dessas egna tillverkningskostnader, försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader och den vägda genomsnittliga vinstmarginalen för de företag som hade tillräcklig lönsam inhemsk försäljning. Vid behov korrigerades de försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader som rapporterats.
b) Exportpris
(143) De förfaranden och metoder som kommissionen tillämpade för att fastställa exportpriset för produkter med ursprung i Indien var desamma som dem som det redogörs för i avsnitt 2 c ovan.
(144) Samtliga fem företag i stickprovet exporterade direkt till oberoende importörer i gemenskapen eller sålde sina produkter till oberoende parter i Indien för export till gemenskapen. Exportpriset för dessa transaktioner fastställdes följaktligen på grundval av de priser som oberoende importörer faktiskt betalade eller skulle betala till de indiska tillverkarna för de gråa bomullsvävnader som såldes.
(145) Ett indiskt företag sålde också en del av sin tillverkning till gemenskapen via tre närstående handelsföretag. Exportpriserna för de produkter som såldes via de närstående företagen konstruerades i enlighet med artikel 2.9 i grundförordningen på grundval av de priser som faktiskt betalades eller skulle betalas till dem av den första oberoende kunden, med avdrag för en skälig vinstmarginal och dessa företags försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader. Vinstmarginalen uppskattades preliminärt till 5 %, eftersom inga uppgifter lämnats av oberoende importörer i gemenskapen.
c) Jämförelse
(146) För att säkerställa en rättvis jämförelse mellan normalvärde och exportpris togs i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen hänsyn i form av justeringar till olikheter som påstods och konstaterades påverka prisernas jämförbarhet.
(147) Följaktligen gjordes justeringar för importavgifter och indirekta skatter, rabatter och avdrag, transport-, försäkrings- och hanteringskostnader och därmed sammanhängande kostnader, förpackning, kredit, provisioner och kostnader för inköp av exportlicenser.
i) Justering för handelsled
(148) Alla företag begärde att en justering skulle göras för påstådda olikheter i handelsled mellan exporten och den inhemska försäljningen. Företagen framförde begäran på grundval av att de huvudsakligen sålde till distributörer på gemenskapsmarknaden medan de sålde till slutanvändare på sin inhemska marknad och att volymen för den genomsnittliga transaktionen på den inhemska marknaden var mindre än på gemenskapsmarknaden. Ett företag hävdade också att alla belopp avseende närstående importörers försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader som vid konstruktionen av exportpriset dragits från exportpriset till den första icke-närstående köparen automatiskt borde beviljas som en justering av normalvärdet för olika handelsled. Inget av företagen kunde dock visa att priserna konsekvent skilde sig åt beroende på de påstådda olikheterna i handelsled. Mot bakgrund av detta beviljades ingen justering för handelsled.
ii) Justering för importavgifter
(149) Samtliga indiska företag begärde att en justering skulle göras för indirekta skatter som tagits ut för den likadana produkten och för material som fysiskt ingick i denna, när produkten var avsedd för förbrukning i Indien och beloppet återbetalats för de produkter som exporterats till gemenskapen. Eftersom dessa krav grundades på de belopp som återbetalats vid exportförsäljningen och inte på de belopp som tagits ut för produkten när den var avsedd för förbrukning i Indien, minskades de begärda justeringarna i motsvarande omfattning.
iii) Justering för valutaomräkning
(150) Samtliga indiska företag hävdade att kommissionen borde frångå sin sedvanliga praxis och använda valutakurserna vid terminsförsäljning i stället för valutakurserna på fakturadatum. Eftersom det inte fanns något direkt samband mellan försäljningen av utländska valutor och exportförsäljningen använde kommissionen valutakurserna på fakturadatum.
iv) Justering för andra faktorer som påverkar prisernas jämförbarhet
(151) Med stöd av artikel 2.10 k i grundförordningen begärde tre indiska företag att en justering skulle göras för reklamkostnader, och två företag begärde att en justering skulle göras för försäljarlöner. Eftersom inget av företagen kunde visa att dessa faktorer påverkade prisernas jämförbarhet avvisades kraven.
d) Dumpningsmarginal
i) Metod
(152) De förfaranden och metoder som kommissionen tillämpade för att fastställa dumpningsmarginalen för produkter med ursprung i Indien var desamma som dem som det redogörs för i avsnitt 2 e ovan.
(153) För två indiska företag baserades beräkningarna på en jämförelse mellan vägda genomsnittliga normalvärden och vägda genomsnittliga exportpriser. För de andra företagen jämfördes det vägda genomsnittliga normalvärdet med priserna vid varje enskild exporttransaktion till gemenskapen.
ii) Dumpningsmarginal för de företag som undersökts
(154) Jämförelsen visade att samtliga företag i stickprovet bedrev dumpning. Dumpningsmarginalerna, uttryckta i procent av importpriset cif fritt gemenskapens gräns, är följande:
Plats för tabell
iii) Dumpningsmarginal för samarbetsvilliga företag som inte ingick i stickprovet
(155) Samarbetsvilliga företag (se avsnitt 1 b och 1 d ovan) tilldelades den vägda genomsnittliga dumpningsmarginalen för stickprovet. Marginalen, uttryckt i procent av importpriset cif fritt gemenskapens gräns, är 13,2 %.
iv) Dumpningsmarginal för icke-samarbetsvilliga företag
(156) Eftersom graden av samarbete var hög i Indien tilldelades icke-samarbetsvilliga företag samma dumpningsmarginal som det företag i stickprovet som hade den högsta dumpningsmarginalen (se avsnitt 2 e ovan). Marginalen, uttryckt i procent av importpriset cif fritt gemenskapens gräns, är 16,9 %.
8. Kina
(157) Eftersom Kina inte har marknadsekonomi var det nödvändigt att jämföra de kinesiska exportörernas exportpriser med de inhemska priserna eller tillverkningskostnaderna i ett tredje land med marknadsekonomi. Den klagande föreslog Indien. Eftersom Indien är det största exportlandet och har det största antalet tillverkare och eftersom inga underbyggda skäl som talade för ett annat jämförbart land lades fram av de berörda parterna, valde kommissionen i enlighet med artikel 2.7 i grundförordningen Indien som ett lämpligt tredje land med marknadsekonomi för fastställandet av normalvärde.
(158) Tre exportörer ingick i stickprovet avseende Kina, och till dessa sändes frågeformulär. Det rörde sig om statligt ägda organisationer.
a) Individuell behandling
(159) Samtliga tre exportörer i stickprovet begärde att enskilda dumpningsmarginaler skulle fastställas för dem, eftersom, hävdade de, de var helt självständiga och själva ansvarade för sina vinster och förluster.
(160) Enligt etablerad praxis avseende export från statshandelsländer kan individuell behandling endast tillämpas i fall där den berörda exportören har lämnat bevis för att den agerar utan påverkan från statliga myndigheter och under marknadsekonomiska förhållanden. Inga sådana bevis lämnades inom ramen för det aktuella förfarandet. Det beslutades därför att enskilda dumpningsmarginaler inte var lämpliga och att en enda dumpningsmarginal måste fastställas på grundval av det (med hänsyn till exportomsättning till gemenskapen) vägda genomsnittet av dumpningsmarginalerna för stickprovet.
b) Normalvärde
(161) Normalvärdet för de kinesiska exportörerna beräknades på grundval av de normalvärden som fastställts för samarbetsvilliga indiska företag (se avsnitt 7 a ovan). I detta sammanhang användes de indiska typer som såldes på den inhemska marknaden och som konstaterats ha samma produktkontrollnummer (se även avsnitt 2 b ovan) som de kinesiska typer som exporterades till gemenskapen. Eftersom det var svårt att hitta jämförbara typer som såldes i representativa mängder, använde kommissionen normalvärden för samtliga indiska exportörer som ingick i det huvudsakliga stickprovet.
c) Exportpris
(162) De förfaranden och metoder som kommissionen tillämpade för att fastställa exportpriset för produkter med ursprung i Kina var desamma som dem som det redogörs för i avsnitt 2 c ovan.
(163) Ett av företagen sålde en del av sin export till gemenskapen genom en närstående importör med säte i Tyskland. För de transaktioner som gick via denna närstående importör konstruerades exportpriserna på grundval av det pris som betalades eller skulle betalas för den berörda produkten av den första oberoende köparen, med avdrag för försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader och en skälig vinst, i enlighet med artikel 2.9 i grundförordningen. Vinstmarginalen uppskattades preliminärt till 5 % av omsättningen.
d) Jämförelse
(164) För att säkerställa en rättvis jämförelse mellan normalvärde och exportpris togs i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen hänsyn i form av justeringar till olikheter som påverkar prisernas jämförbarhet.
(165) I tillämpliga fall gjordes justeringar av exportpriset för kreditkostnader, transport- och förpackningskostnader och provisioner.
(166) Vad gäller normalvärdet gjordes samtliga justeringar som beviljats indiska exportörer (se avsnitt 7 c ovan) även i fråga om Kina.
e) Dumpningsmarginal
(167) Det vägda genomsnittliga normalvärdet för varje typ, som i fråga om Indien fastställts i enlighet med avsnitt 7 a ovan, jämfördes med exportpriset, som fastställts i enlighet med avsnitt 8 c ovan, sedan båda anpassats i enlighet med avsnitt 8 d ovan. Den metod som tillämpades var den som beskrivs i avsnitt 2 e ovan.
i) Dumpningsmarginal för Kina
(168) Jämförelsen enligt avsnitt 8 d ovan visade att de tre kinesiska tillverkarna bedrev dumpning. Eftersom inget av de berörda företagen beviljats individuell behandling beräknades en enda dumpningsmarginal för Kina som genomsnittet av de marginaler som konstaterats för de tre företagen, vägda på grundval av exportomsättningen. Dumpningsmarginalen, uttryckt i procent av importpriset cif vid gemenskapens gräns, är 15,7 %.
9. Dumpningsmarginaler
Plats för tabell
D. GEMENSKAPSINDUSTRIN
(169) Mot bakgrund av det stora antal tillverkare som stödde klagomålet (nedan kallade "gemenskapsindustrin") och som var villiga att samarbeta med kommissionen beslutade kommissionen att grunda undersökningen av skada på ett stickprov av gemenskapstillverkare som rimligen skulle kunna undersökas inom den tid som stod till förfogande. I tillkännagivandet om inledande angavs att det stickprov som använts vid det tidigare förfarandet skulle ligga till grund för urvalet. För att kunna välja ut stickprovet uppmanade kommissionen den klagande att lämna uppgifter om varje företags tillverkning och försäljning av den berörda produkten under 1996.
(170) På grundval av dessa uppgifter valde kommissionen ut fjorton företag i sju medlemsstater, och frågeformulär sändes till dessa. Vid urvalet togs hänsyn till följande faktorer: antalet företag per land i förhållande till landets relativa betydelse, viktigaste tillverkande medlemsstater, olika företagsstorlekar och tillverkningsstrukturer. De företag som ingick i stickprovet svarade för cirka 52 % av gemenskapens totala tillverkning av den berörda produkten under undersökningsperioden.
(171) De berörda parter som i enlighet med tillkännagivandet om inledande uttryckt önskemål om att få yttra sig över det slutliga urvalet av stickprovet fick uppgifter om vilka företag som valts ut och den metod som använts vid urvalet.
Följande tillverkare ingick i stickprovet:
Tyskland:
- Ettlin Gesellschaft für Spinnerei und Weberei AG
- Velener Textilwerke Grimmelt Wevers & Co. GmbH
- Hecking Söhne
- A. Kümpers GmbH & Co
Italien:
- Tessiture Niggeler & Küpfer Spa
- Standartela Spa
Frankrike:
- Éts des Fils de V. Perrin
- Tenthorey
- SA HGP GAT
- Fil. et Tis. de Saulxures
Spanien:
- Hilados y Tejidos Puigneró, S.A.
Portugal:
- Incotex - Industria e Comercio de Texteis, Lda
Belgien:
- Le Compte Textilfabrieken NV
Österrike:
- Linz Textil GmbH.
(172) Linz Textil uteslöts ur stickprovet eftersom företaget, trots att det uttryckligen stödde förfarandet, inte kunder tillhandahålla de begärda uppgifterna.
E. SKADA
1. Inledande anmärkning
(173) För att undersöka skada i det aktuella fallet analyserade kommissionen uppgifter avseende perioden från och med den 1 januari 1993 till och med den 30 juni 1997.
(174) För att möjliggöra årsvisa jämförelser jämfördes kalenderåren 1993 till och med 1996 med en period omfattande juli 1996 till och med juni 1997, vilken inom ramen för analyserna av skada, orsakssamband och gemenskapens intresse nedan kallas "skadeundersökningsperioden" och används för att tendenser skall kunna urskiljas.
(175) Geografiskt sett omfattade undersökningen, som pågick från och med januari 1993 till och med juni 1997, gemenskapen i dess nuvarande sammansättning med 15 medlemsstater. Skadan analyserades med utgångspunkt i den icke-konkurrensskyddade delen av marknaden, eftersom det konstaterats att den konkurrensskyddade och den icke-konkurrensskyddade delen av marknaden för oblekta bomullsvävnader i gemenskapen är tydligt åtskilda.
2. Förbrukning i gemenskapen
(176) Mellan 1993 och 1996 ökade den synliga förbrukningen i gemenskapen, beräknad som gemenskapstillverkarnas tillverkning (5) plus import (6) minus export (7), med 12,7 %, från omkring 273 000 ton till omkring 308 000 ton. År 1994 uppgick förbrukningen till omkring 312 790 ton och år 1995 till omkring 282 200 ton. Under skadeundersökningsperioden uppgick förbrukningen till omkring 297 600 ton.
3. Sammanslagning av den berörda importens verkan vid bedömningen
(177) Kommissionen undersökte om verkan av importen från samtliga berörda länder borde slås samman i enlighet med artikel 3.4 i grundförordningen.
(178) De turkiska exportörerna hävdade i detta avseende att exporten av oblekta bomullsvävnader från Turkiet inte borde slås samman med exporten från de övriga berörda länderna, eftersom dess volym och marknadsandel minskade och den inte såldes till samma priser som exporten från de övriga berörda länderna.
(179) De egyptiska exportörerna hävdade på liknande sätt att exporten från Egypten inte borde slås samman med exporten från de övriga berörda länderna, med hänsyn till den i absoluta och relativa tal minskade exporten och olikheterna i marknadsförhållanden.
(180) Kommissionen har granskat dessa argument med beaktande av villkoren i artikel 3.4 i grundförordningen där det fastställs att verkan av import skall slås samman "endast om det fastställs att a) varje lands dumpningsmarginal är högre än miniminivån enligt artikel 9.3 och omfattningen av importen från varje enskilt land inte är försumbar samt b) det är lämpligt att slå samman verkan av importen vid skadebedömningen med hänsyn till konkurrensvillkoren mellan de olika importerade produkterna och konkurrensvillkoren mellan de importerade produkterna och den likadana gemenskapsprodukten". Mot denna bakgrund har följande preliminära slutsatser dragits.
a) Turkiet
(181) Varken dumpningsmarginalen eller importvolymen kan i detta skede anses vara minimal eller helt försumbar. Vad beträffar det lämpliga i att med hänsyn till konkurrensvillkoren slå samman verkan av importen vid bedömningen, har följande preliminärt konstaterats:
Exportvolymer och marknadsandelar: Mellan 1993 och skadeundersökningsperioden minskade exporten från Turkiet med 40 %, från omkring 9 300 ton till omkring 5 600 ton. Dess andel av gemenskapsmarknaden minskade under samma period med 44 %, från 3,4 % till 1,9 %. Denna utveckling bekräftas av exportsiffrorna för de första nio månaderna 1997 (3 205 ton). Detta tyder på en ytterligare årlig nedgång på 21 % för 1997 jämfört med skadeundersökningsperioden, vilket motsvarar omkring 1,5 % av gemenskapsmarknaden. Minskningen bör ses mot bakgrund av att det inte finns några begränsningar i form av kvoter mellan Turkiet och gemenskapen.
Priser: Priserna för den berörda produkten, enligt uppgifter från Eurostat, steg med 9 % mellan 1993 och 1996. Under 1996 hade Turkiet de högsta priserna av de berörda länderna, och mellan 1996 och skadeundersökningsperioden steg priserna med ytterligare 1 %. De preliminära siffrorna tyder på ett genomsnittligt prisunderskridande på 5,6 %. Representativiteten hos det stickprov på vilket denna siffra grundar sig måste dock kontrolleras ytterligare (se nedan). Denna preliminära siffra är den lägsta genomsnittliga siffran för samtliga länder som är föremål för undersökning.
(182) Sammanfattningsvis har det i fråga om importen från Turkiet konstaterats att dess volym och dess andel av gemenskapsmarknaden minskade och att priserna för de importerade produkterna steg under undersökningsperioden. Det prisunderskridande som preliminärt fastställts är emellertid inte obetydligt, även om det är beräknat på grundval av ett stickprov vars representativitet kan ifrågasättas. Av dessa skäl anses det preliminärt att det är lämpligt att avvisa Turkiets begäran och att därmed slå samman importen från Turkiet med importen från de övriga berörda länderna. Frågan kommer dock att utredas ytterligare.
b) Egypten
(183) Importen från Egypten låg mellan 1993 och 1996 relativt stilla på omkring 13 000 ton. Mellan 1996 och skadeundersökningsperioden ökade importen från 12 800 till 14 600 ton, dvs. med 14 %. Importens andel av gemenskapsmarknaden låg stilla på omkring 5 %.
(184) Det har även konstaterats att priserna för importerade oblekta bomullsvävnader från Egypten följde ungefär samma mönster som priserna för importen från Indien, Kina, Pakistan och Indonesien. De volymer som exporterades från de berörda länderna, beaktade separat, är inte försumbara. Mot bakgrund av den liknande utvecklingen i fråga om importvolymer och priser kan konstateras att importerade produkter från de berörda tredje länderna konkurrerar med varandra och med den likadana produkt som tillverkas av gemenskapsindustrin.
(185) Mot bakgrund av detta anses det preliminärt att det är lämpligt att slå samman importen från Egypten med importen från de övriga berörda länderna.
4. Den dumpade importens volym och marknadsandel
(186) Volymen av importen från de berörda länderna ökade med 13 % mellan 1993 och 1996, från 117 224 ton till omkring 131 693 ton. Mellan 1996 och skadeundersökningsperioden (under en del av vilken provisoriska åtgärder var i kraft) minskade importen från de berörda länderna med 24 %, från omkring 131 693 ton till omkring 100 385 ton.
(187) Importutvecklingen bör ses mot bakgrund av följande faktorer: för det första, de kvoter som tillämpas gentemot de flesta av de berörda länderna och genom vilka importvolymen begränsas till en viss nivå, eftersom kvoternas flexibilitet är begränsad; för det andra, en viss lagring som tycks ha ägt rum under 1996, delvis till följd av det nya antidumpningsklagomål som ingavs under det året och marknadens reaktion på detta klagomål som antogs kunna leda till att tullar infördes; för det tredje, lagerutförsäljningens motsatta verkan och den därmed minskade importen år 1997, under en del av vilket de preliminära antidumpningstullarna tillämpades.
(188) Den del av gemenskapsmarknaden som försörjdes av importen från de berörda länderna minskade mellan 1993 och 1994 från 42,8 % till 40,5 %, minskade ytterligare 1995 till omkring 39 % och ökade 1996 till 42,7 %. Under skadeundersökningsperioden minskade den del av gemenskapsmarknaden som försörjdes av import från de berörda länderna till 33,7 %.
5. Priser för den dumpade importen
(189) Undersökningen av utvecklingen av de vägda genomsnittliga priserna för exporten från de berörda länderna, enligt uppgifter från Eurostat, visade att dessa priser steg från 3 ecu/kg 1993 till 3,2 ecu/kg 1994. Priserna steg ytterligare till 3,6 ecu/kg 1995 och sjönk till 3,4 ecu/kg 1996. Under skadeundersökningsperioden steg priserna till 3,5 ecu/kg.
(190) Kommissionen har undersökt huruvida tillverkarna/exportörerna i de berörda länderna underskred gemenskapstillverkarnas priser. Analysen omfattade undersökningsperioden (den 1 januari 1996 till och med den 30 juni 1997).
Vid analysen av prisunderskridandet delades de exporterade oblekta bomullsvävnaderna och de oblekta bomullsvävnader som tillverkades i gemenskapen av gemenskapsindustrin in i olika kategorier med utgångspunkt i fyra kriterier som ansågs ha störst inverkan på tillverkningskostnaden, nämligen finheten hos garnet i varp och väft och antalet trådar i varp och väft.
Exportörernas priser justerades till nivån cif efter tull. Där det var lämpligt beviljades en justering för olika handelsled på grundval av uppgifterna i svaren på de frågeformulär som sändes till icke-närstående importörer. Gemenskapstillverkarnas priser justerades till nivån fritt fabrik.
Inom varje kategori jämfördes gemenskapstillverkarnas vägda genomsnittliga priser fritt fabrik med varje berörd tillverkare/exportörs vägda genomsnittliga exportpriser.
(191) Följande prisunderskridandemarginaler konstaterades för varje land, uttryckta i procent av gemenskapstillverkarnas priser:
- Kina: mellan 20 % och 24 %, i genomsnitt 21,7 %.
- Egypten: mellan 24 % och 35 %, i genomsnitt 27,8 %.
- Indien: mellan 3 % och 35 %, i genomsnitt 26,9 %.
- Indonesien: mellan 18 % och 36 %, i genomsnitt 29,2 %,
- Pakistan: mellan 9 % och 19 %, i genomsnitt 13,3 %.
- Turkiet: mellan 0,1 % och 21,2 %, i genomsnitt 5,6 %.
(192) I fråga om Turkiet framkom följande vid beräkningen. Tvivlen beträffande representativiteten hos de fyra företag som ingick i stickprovet bland turkiska exportörer har sin grund i följande faktorer. För det första vägrade ett företag att samarbeta. För det andra konstaterades att ett företag huvudsakligen exporterade en typ av vävnad för vilken prisjämförelsen var särskilt problematisk; underskridandemarginalen för detta företag konstaterades preliminärt uppgå till 0,1 % (dumpningsmarginalen för företaget är minimal). Det tredje företaget, som konstaterades ha en prisunderskridandemarginal på 21,2 %, stod endast för omkring 5 % av den sammanlagda exporten från företagen i strickprovet. Den fjärde företaget, vars export utgör omkring 50 % av exporten från företagen i stickprovet, har en underskridandemarginal på 5,5 %. Dessa resultat avviker väsentligen från resultaten från den tidigare undersökningen. Det ansågs i det preliminära skedet tillräckligt att använda de då tillgängliga uppgifterna, men fråga om prisunderskridande kommer, mot bakgrund av problemen med stickprovet, nu att undersökas ytterligare. Det kommer särskilt att göras ett försök att välja ut ett nytt stickprov.
6. Gemenskapsindustrins situation
a) Inledande anmärkning
(193) Vid skadeanalysen bedömdes uppgifter av två olika slag, nämligen uppgifter avseende samtliga klagande, dvs. gemenskapsindustrin, och uppgifter avseende företagen i stickprovet.
b) Uppgifter avseende gemenskapsindustrin i dess helhet
(194) Mellan 1993 och 1996 minskade gemenskapsindustrins tillverkning av oblekta bomullsvävnader från omkring 85 600 ton till omkring 83 200 ton, dvs. med ca 3 %. Under skadeundersökningsperioden ökade tillverkningen med 5 % till ca 87 500 ton.
(195) Förbrukningen i gemenskapen ökade med 12,6 % mellan 1993 och 1996, men gemenskapsindustrins totala försäljning minskade med omkring 1,4 %, från 74 000 ton till omkring 73 000 ton. Dess andel av gemenskapsmarknaden minskade under samma period i relativa tal från 27 % till 24 %, dvs. med 11 %.
(196) Mellan 1996 och skadeundersökningsperioden ökade gemenskapsindustrins försäljning till 77 000 ton, dvs. med 5 %, medan dess andel av gemenskapsmarknaden ökade till 26 %; den period då dessa ökningar skedde sammanföll till stor del med den period då antidumpningsåtgärder tillämpades.
(197) Mellan 1993 och 1995 stängdes 88 företag i gemenskapen, varvid omkring 8 600 arbetstillfällen gick förlorade. Mellan januari 1996 och juli 1997 stängedes 24 företag, varvid omkring 2 500 arbetstillfällen gick förlorande. Denna förlust av arbetstillfällen motsvarar omkring 4,5 % av det totala antalet anställda som sysslar med vävning av bomullsvävnader för den konkurrensskyddade och icke-konkurrensskyddade delen av marknaden. Dessa uppgifter avser gemenskapstillverkare som framställer bomullsvävnader innehållande mer än 50 % bomull för både den konkurrensskyddade och den icke-konkurrensskyddade delen av marknaden, eftersom det inte är möjligt att få fram specifika uppgifter om fördelningen mellan den konkurrensskyddade och den icke-konkurrensskyddade delen av marknaden.
c) Uppgifter avseende de gemenskapstillverkare som ingick i stickprovet
i) Tillverkning
(198) Tillverkningen hos de gemenskapstillverkare som ingick i stickprovet minskade med 6,3 % mellan 1993 och 1996, från omkring 52 000 ton till omkring 48 700 ton. Under skadeundersökningsperioden ökade tillverkningen till 52 000 ton.
Den genomsnittliga månatliga tillverkningen minskade med 8 % mellan 1993 och 1996 och ökade med 20 % mellan 1996 och juni 1997, under den period då provisoriska antidumpningsåtgärder tillämpades.
ii) Kapacitet
(199) Den maximala tillverkningskapaciteten, mätt i maskintimmar per år hos tillverkarna i stickprovet, minskade från 18,1 miljoner timmar 1993 till 16,9 miljoner timmar 1996, dvs. med 7 %. Mellan 1996 och skadeundersökningsperioden ökade tillverkningskapaciteten från 16,9 miljoner timmar per år till 17,3 miljoner timmar per år.
Vad beträffar kapacitetsutnyttjandet minskade det faktiska antalet arbetade maskintimmar från 15,4 miljoner timmar 1993 till 15,3 miljoner timmar 1996. Mellan 1996 och skadeundersökningsperioden ökade antalet faktiska maskintimmar till omkring 16 miljoner.
Under denna period rationaliserade de gemenskapstillverkare som ingick i stickprovet sin tillverkning genom att minska kapaciteten och modernisera maskinparken.
iii) Lager
(200) Lagren hos de tillverkare som ingick i stickprovet ökade mellan 1993 och 1996 med omkring 54 %, från ca 3 800 ton till ca 5 900 ton. Under skadeundersökningsperioden minskade lagren till 2 800 ton.
iv) Försäljningsvolym
(201) Försäljningen av den berörda produkten hos de gemenskapstillverkare som ingick i stickprovet minskade med 5,8 % mellan 1993 och 1996, från omkring 52 000 ton till omkring 49 000 ton. Under skadeundersökningsperioden ökade försäljningen till 53 000 ton.
Den genomsnittliga månatliga försäljningen minskade med 5 % mellan 1993 och 1996, från 4 336 ton till 4 110 ton. Mellan 1996 och skadeundersökningsperioden, en period under en del av vilken antidumpningsåtgärder tillämpades, ökade den genomsnittliga månatliga försäljningen hos gemenskapstillverkarna i stickprovet med 8 % till 4 422 ton. Under 1996 uppgick den genomsnittliga månatliga försäljningen till 4 110 ton, medan den under det första halvåret 1997 uppgick till 5 250 ton.
v) Priser
(202) Analysen av prisutvecklingen hos gemenskapstillverkarna i stickprovet visar en uppgång på 8 % mellan 1993 och 1994 och en ytterligare uppgång på 13 % mellan 1994 och 1995. Mellan 1995 och 1996 steg priserna med 4 %. Mellan 1996 och skadeundersökningsperioden sjönk priserna med 2 %.
(203) Gemenskapstillverkarnas prisutveckling bör ses mot bakgrund av två viktiga faktorer som har påverkat gemenskapstillverkarnas kostnader: a) priserna på rå bomull och b) de kostnader som uppstår vid täta byten av bindningar och vävning av kortare serier på grund av det tryck som import från de berörda länderna utöver på vissa bindningar.
(204) Prisutvecklingen för rå bomull - den viktigaste insatsvaran vid tillverkning av vävnader, vilken står för omkring en tredjedel av de totala tillverkningskostnaderna - har undersökts. Mellan 1993 och 1994 steg världsmarknadspriserna för rå bomull med 48 %, och mellan 1994 och 1995 med ytterligare 15 %. Mellan 1995 och 1996 sjönk priserna för rå bomull med 15 %. Mellan 1996 och skadeundersökningsperioden steg priserna för rå bomull med 10 %.
(205) En jämförelse mellan de två tendenserna tyder på att prisuppgången i fråga om vävnaderna inte ens var tillräcklig för att kompensera för de ökade kostnaderna för den råa bomullen. Hänsyn bör tas till det faktum att de ökade råmaterialkostnaderna påverkar priset för de oblekta vävnaderna först mellan sex månader och ett år senare, eftersom inköpen görs i förväg.
(206) Det bör också noteras att gemenskapstillverkarnas kostnader under perioden 1993 och 1996 även ökade av de orsakar som anges i punkterna 203, 204 och 205, vilket hindrade dem från att utnyttja stordriftsfördelar och därmed uppnå lönsamhet.
(207) Preliminärt dras därför slutsatsen att gemenskapstillverkarna, trots gemenskapsindustrins ökade priser, inte kunde kompensera för de ökade tillverkningskostnaderna. Pristryck kan således anses ha förekommit.
vi) Investeringar
(208) Mellan 1993 och skadeundersökningsperioden ökade investeringarna hos de gemenskapstillverkare som ingick i stickprovet från omkring 7 miljoner ecu till omkring 13 miljoner ecu, dvs. med 76 %, vilket utgör omkring 4 % respektive 5,5 % av omsättningen. I syfte att bibehålla konkurrenskraften gjordes investeringar i samma utsträckning även när lönsamheten var negativ.
vii) Lönsamhet
(209) Mellan 1993 och 1996 försämrades lönsamheten för gemenskapstillverkarna i stickprovet. Den vägda genomsnittliga vinsten minskade från omkring 0 % 1993 till omkring -2 % 1996. Under skadeundersökningsperioden, som delvis sammanföll med den period då provisoriska antidumpningsåtgärder tillämpades, minskade förlusten till -1 %.
viii) Sysselsättning
(210) Det totala antalet anställda hos gemenskapstillverkarna i stickprovet minskade från 5 352 under 1993 till 4 932 under 1996, dvs. med 8 %. Under skadeundersökningsperioden uppgick antalet anställda till 4 965.
7. Slutsats om skada
(211) Undersökningen av de skadefaktorer som nämns ovan visade att gemenskapsindustrins situation försämrades mellan 1993 och 1996. Under denna period minskade gemenskapsindustrins tillverkning, försäljning i gemenskapen, lönsamhet och sysselsättning. Under samma period ökade lagren.
(212) Även om gemenskapsindustrins tillverkning och försäljning ökade och dess lager minskade mellan 1996 och skadeundersökningsperioden, tycks återhämtningen framför allt bero på de provisoriska antidumpningsåtgärder som var i kraft mellan november 1996 och maj 1997. På grund av dessa åtgärders begränsade giltighetstid var det dessutom inte möjligt för gemenskapsindustrin att återfå sin lönsamhet, utan dess ekonomiska situation är fortfarande negativ.
F. ORSAKSSAMBAND
1. Inledning
(213) Kommissionen har i enlighet med artikel 3.6 och 3.7 i grundförordningen undersökt om importen av oblekta bomullsvävnader från de berörda länderna har vållat gemenskapsindustrin skada som är så omfattande att den kan betecknas som väsentlig. Andra kända faktorer än den dumpade importen, vilka samtidigt med denna skulle kunna ha skadat gemenskapsindustrin, undersöktes också för att säkerställa att den eventuella skada som vållats av dessa faktorer inte tillskrivs den dumpade importen.
2. Verkan av den dumpade importen från de berörda länderna
(214) Vid undersökningen av den dumpade importens verkningar konstaterades att ökningen på 12 % av importen av oblekta bomullsvävnader från de berörda länderna mellan 1993 och 1996 och importens stora andel av gemenskapsmarknaden (ca 43 %) sammanföll med en försämring av den ekonomiska situationen för gemenskapsindustrin, vars andel av gemenskapsmarknaden minskade från 28 % till 26 %.
(215) Marknaden för oblekta bomullsvävnader är mycket priskänslig på grund av att produkten i allmänhet kan betecknas som en råvara samt på grund av den stora utbytbarheten mellan produkter och marknadens öppenhet.
(216) En undersökning av gemenskapstillverkarnas prisutveckling visade att ett omfattande pristryck förekom mellan 1993 och 1996. Pristrycket till följd av importen i fråga var tydligast mellan 1995 och 1996, när gemenskapstillverkarna endast kunde höja sina priser med 4 % (trots att pristryck förekommit även under de två föregående åren); under samma period sjönk priserna för importen från de berörda länderna med 6 %.
(217) Det bör vidare hållas i minnet att det under den period då provisoriska åtgärder tillämpades i fråga om import från de berörda länderna fanns tydliga tecken på att gemenskapsindustrin höll på att återhämta sig, vilket visas nedan.
(218) Det anses därmed att det tryck som i form av prisunderskridande utövades av den berörda importen på denna priskänsliga marknad hindrade gemenskapstillverkarna från att höja sina priser, vilket resulterade i ekonomiska förluster. Av detta skäl anses prisunderskridandet utgöra en av orsakerna till den väsentliga skada som gemenskapstillverkarna vållats.
3. Verkningar av andra faktorer
a) Kvoter och frivilliga exportbegränsningar
(219) Vissa parter har hävdat att importen från de berörda länderna inte kan ha orsakat den skada som gemenskapsindustrin vållats, eftersom den omfattas av kvoter som införts inom ramen för multifiberavtalet (MFA).
(220) Importen av oblekta bomullsvävnader från de berörda länderna, utom Turkiet, regleras för närvarande av ett antal handelsavtal. Export från Indien, Indonesien, Kina och Pakistan omfattas av importkvoter. Import från Egypten omfattas av frivilliga exportbegränsningar.
(221) Den produkt som är föremål för detta förfarande ingår i produktkategori 2 i det gamla MFA-systemet, vilket har ersatts av WTO-avtalet om textil och konfektion. Denna kategori omfattar oblekta och blekta vävnader med tvåskaftsbinding som innehåller mer än 50 % bomull. Den andel av exporten från de berörda länderna som utgörs av oblekta vävnader som omfattas av kvoten för kategori 2 kan således variera från år till år. Kvotsystemet tillåter dessutom en viss flexibilitet såtillvida att de kvoter som fastställts för en viss kategori kan överföras till en annan, kvoterna kan utnyttjas i förväg och vissa kvantiteter kan överföras till senare år.
(222) Det faktum att det finns kvoter som begränsar importvolymen utesluter emellertid inte nödvändigtvis att gemenskapsindustrin kan ha vållats skada i form av pristryck eller prisdepression, eftersom syftet med kvoterna endast är att begränsa importvolymerna. Trots kvoterna sjönk de genomsnittliga priserna för importen från Indien, Indonesien, Pakistan och Kina med 5 % mellan 1995 och 1996.
(223) Det bör i detta avseende noteras att importen av oblekta vävnader från de berörda länder med vilka handelsavtal slutits har ökat kraftigt från omkring 107 000 ton 1993 till omkring 121 000 ton under skadeundersökningsperioden, trots kvoter och importbegränsningar. De berörda länderna tycks ha ökat andelen oblekta vävnader av den totala exporten av produkter som omfattas av kategori 2.
(224) De stora och ökande importvolymerna från dessa berörda länder såldes dessutom till priser som kraftigt underskred gemenskapstillverkarnas priser.
(225) Mot denna bakgrund konstateras preliminärt att det faktum att det förekommer kvoter och frivilliga exportbegränsningar inte utesluter att den berörda importen kan ha vållat gemenskapsindustrin skada.
b) Import från andra tredje länder
(226) Vissa berörda parter har vidare gjort gällande att den skada som gemenskapsindustrin vållats orsakades av import från tredje länder som inte omfattades av förfarandet.
(227) Importen av oblekta bomullsvävnader från andra tredje länder ökade från omkring 76 245 ton 1993 till omkring 97 300 ton 1996 efter att ha nått en högsta nivå på omkring 104 600 ton 1994. Under skadeundersökningsperioden ökade importen av den berörda produkten från andra tredje länder till omkring 113 100 ton. Denna imports andel av gemenskapsmarknaden ökade från 28 % 1993 till 32 % 1996. Under skadeundersökningsperioden ökade andelen ytterligare till 38 %.
(228) Tillgängliga uppgifter från Eurostat visar att de genomsnittliga priser som togs ut för import från andra tredje länder är högre än de priser som togs ut för import från de berörda länderna. Under 1993 var de vägda genomsnittliga priserna för import från andra tredje länder enligt uppgifter från Eurostat 15 % högre än de vägda genomsnittliga priserna för import från de berörda länderna. Under 1996 var skillnaden ca 6 %.
(229) Om Ryssland och Förenade Arabemiraten undantas var priserna för oblekta vävnader från andra tredje länder under 1993 22 % högre än motsvarande priser för importen från de berörda länderna. Under 1996 var skillnaden ca 13 %.
(230) Dessutom var det 1996 endast fyra länder som hade en större andel än 2 % av gemenskapsmarknaden, nämligen Estland (2,6 %), Ryssland (3 %), Förenade Arabemiraten (3 %) och Thailand (4 %).
(231) Mellan 1993 och 1996 har importen av den berörda produkten med ursprung i Estland stadigt ökat från omkring 2 000 ton 1993 till omkring 6 900 ton 1996, och dess andel av gemenskapsmarknaden har ökat från omkring 1 % till omkring 2,6 %. Priserna har ökat från 2,0 ecu/kg till omkring 3,1 ecu/kg.
(232) Mellan 1993 och 1996 låg importen av den berörda produkten med ursprung i Ryssland stilla på omkring 8 000 ton, och dess andel av gemenskapsmarknaden låg stilla på omkring 3 %. Vad beträffar priserna för importen visar tillgängliga uppgifter från Eurostat att de låg relativt stilla på omkring 2,5 ecu/kg.
(233) Importen från Förenade Arabemiraten ökade kraftigt och nådde en andel på omkring 3 % av gemenskapsmarknaden. Frågan om eventuella bedrägerier vid ursprungsdeklareringen för dessa oblekta vävnader av bomull håller för närvarande på att undersökas. Priserna för denna export låg mellan 1993 och 1996 relativt stilla på omkring 3 ecu/kg.
(234) Exporten från Thailand låg stilla på omkring 12 000 ton mellan 1993 och 1996, och dess andel av gemenskapsmarknaden låg på 4 %. Det är värt att notera att priserna för denna import enligt uppgifter från Eurostat varierade mellan 4 och 4,5 ecu/kg, vilket innebär att de var mycket högre än de priser som togs ut av exportörerna i de berörda länderna.
(235) Import från andra tredje länder än Estland, Ryssland, Förenade Arabemiraten och Thailand har små respektive andelar av gemenskapsmarknaden, och de genomsnittliga priserna för denna import låg mellan 1993 och 1996 på högre nivåer än priserna för importen från de berörda länderna. Priserna för import från dessa andra tredje länder var 1996 10 % högre än priserna för importen från de berörda länderna.
(236) Mot bakgrund av ovanstående överväganden dras preliminärt slutsatsen att importen från Estland, Ryssland och Förenade Arabemiraten, även om den också kan ha vållat gemenskapsindustrin skada, inte upphäver orsakssambandet mellan importen från de berörda länderna och den väsentliga skada som gemenskapsindustrin vållats.
4. Slutsats om orsakssamband
(237) Gemenskapsindustrins negativa situation sammanföll med en ökning av importen från de berörda länderna (till dess att provisoriska antidumpningsåtgärder infördes i november 1996) och ett betydande prisunderskridande i samband med denna import.
(238) Det kan inte uteslutas att andra faktorer, särskilt import från Ryssland och Förenade Arabemiraten (med ökande marknadsandelar och låga priser) och andra tredje länder med låga kostnader, sammantagna (på grund av den stora och ökande marknadsandelen) har utövat tryck på gemenskapsindustrins priser och följaktligen har bidragit till gemenskapsindustrins negativa situation.
(239) Även om vissa andra tredje länder kan ha bidragit till gemenskapsindustrins negativa situation har emellertid importen från de berörda länderna, sedd för sig, vållat gemenskapsindustrin väsentlig skada.
G. GEMENSKAPENS INTRESSE
1. Undersökningen av gemenskapens intresse: inhämtande av uppgifter
(240) För att kunna göra en korrekt bedömning av gemenskapens intresse genomförde kommissionen i enlighet med artikel 21 i grundförordningen en undersökning av de sannolika konsekvenserna för de berörda ekonomiska aktörerna av att införa respektive inte införa antidumpningsåtgärder.
(241) Den analys som följer grundar sig på de uppgifter som lämnats av samtliga berörda parter, i den mån dessa uppgifter har styrkts.
(242) Genom att sända frågeformulär begärder kommissionen vissa särskilda uppgifter. Frågeformulären sändes till 52 berörda parter som ansågs vara representativa för de olika sektorer av textilindustrin som hade ett direkt intresse för den produkt som är föremål för undersökning, nämligen spinnerier, väverier, importörer/handlare, slutbehandlare, bearbetningsföretag och tillverkare av färdiga produkter.
(243) Vissa berörda parter har hävdat att detta tillvägagångssätt utgör ett brott mot grundförordningen, eftersom denna inte innehåller några bestämmelser om stickprovstagning i samband med undersökningen av gemenskapens intresse.
(244) Det tillvägagångssätt som följts kan emellertid inte betecknas som stickprovstagning. Samtliga argument som de berörda parterna har framfört har beaktats i den mån de har styrkts, vilket inte hade skett om det förfarande som beskrivs i artikel 17 i grundförordningen hade följts. Särskilda uppgifter begärdes in från ett begränsat antal parter för att på ett systematiskt sätt få fram uppgifter som kunde göra det möjligt för kommissionen att behandla de olika aktuella frågorna samt för att komplettera och kontrollera den information som erhållits.
(245) Kommissionen uppmanade samtliga berörda parter som givit sig till känna att lämna uppgifter avseende 1996 om tillverkning, försäljning, sysselsättning och import.
(246) Inom varje verksamhetskategori valdes företag från olika medlemsstater ut på grundval av den aktuella verksamhetens relativa betydelse i landet i fråga. Inom varje land valdes företag ut med utgångspunkt i omsättningen av den berörda produkten i gemenskapen, inom kategorierna små, stora och medelstora företag. Ett företags storlek ansågs i detta avseende ge en antydan om dess förmåga att förhandla om priser.
(247) Inom varje verksamhetskategori varierar antalet utvalda företag beroende på kategorins betydelse i förhållande till den totala omsättningsvolym som rapporterats för landet i fråga. Vid urvalet av företag beaktades följande faktorer: huruvida verksamheten bedrevs på provisionsbasis, företagets grad av integrering och dess geografiska läge.
(248) Namnen på de utvalda företagen lämnades ut till de berörda parterna, som gavs möjlighet att lämna synpunkter på urvalet. Vederbörlig hänsyn togs till underbyggda synpunkter.
2. Berörda ekonomiska aktörer
(249) De kategorier av ekonomiska aktörer som berörs av detta förfarande anges nedan. Det bör betonas att en stor del av industrin är vertikalt integrerad och omfattar flera av de verksamheter som anges nedan.
a) Industri i tidigare led. Spinnerier:
(250) De omvandlar den råa bomullen till garn genom en i hög grad automatiserad process. Garnet används sedan när vävnaden vävs.
b) Gemenskapsindustrin. Väverier:
(251) De väver garnet till vävnader.
c) Användare
(252) Slutbehandlare: vävnaderna bleks, trycks, färgas eller bearbetas på något annat sätt. I allmänhet, men inte alltid, utförs alla dessa moment av samma företag.
(253) Tillverkare av färdiga produkter: det slutbehandlade tyget skärs och sys till kläder, hushållsartiklar eller industrivaror av tillverkare av färdiga produkter. Detta är en arbetsintensiv fas, där tillverkningsprocessen vanligen inte är automatiserad.
d) Importörer/handlare och bearbetningsföretag
(254) De förser gemenskapens slutbehandlare och tillverkare av färdiga produkter med tyg, antingen importerat eller inköpt i gemenskapen; bearbetningsföretagen vänder sig också till slutbehandlarna för att få vävnaderna behandlade enligt kraven från tillverkarna av färdiga produkter.
3. Gemenskapsindustrin
a) Gemenskapsindustrins karaktär och struktur
(255) Den totala tillverkningen av den berörda produkten för den konkurrensskyddade och den icke-konkurrensskyddade delen av marknaden uppgick 1996 till omkring 317 000 ton. Den totala tillverkningen i gemenskapen av den berörda produkten för den icke-konkurrensskyddade delen av marknaden uppgick 1996 till omkring 92 000 ton. Den klagande gemenskapsindustrin står för ca 90 % av denna volym.
(256) Gemenskapsindustrin består huvudsakligen av små och medelstora företag. Tillverkningsprocessen är i hög grad automatiserad och kapitalintensiv. Avsevärda stordriftsfördelar uppnås vid vävning av stora volymer av samma bindning.
(257) Oblekta bomullsvävnader är ett halvfabrikat som är mycket standardiserat och priskänsligt, särskilt vad beträffar de vanligaste bindningarna; samtidigt är det föremål för modeväxlingar, och inom vissa marknadsnischer där ovanliga bindningar krävs efterfrågas endast begränsade kvantiteter.
(258) År 1996 gav den berörda produkten upphov till omkring 40 000 arbetstillfällen hos både integrerade och icke-integrerade gemenskapsväverier. Därav kan omkring 12 000 arbetstillfällen hänföras till de icke-integrerade tillverkarna av den berörda produkten i gemenskapen.
b) Gemenskapsindustrins livskraft
(259) Gemenskapsindustrin är livskraftig och konkurrenskraftig. Denna preliminära bedömning baseras på en bedömning av nedanstående faktorer.
i) Investeringar och utbyte av maskiner
(260) Maskinerna byts ut omkring vart sjunde år i genomsnitt. Företagen investerar i den senaste och snabbaste tekniken för att kunna utnyttja stordriftsfördelar och erbjuda en prismässigt konkurrenskraftig produkt.
ii) Gemenskapsindustrins engagemang i utveckling av ny teknik
(261) Vissa av gemenskapstillverkarna i stickprovet deltar i nya FoU-projekt för utveckling av nya spinnmetoder (8) som kommer att gynna vävningen.
iii) Utveckling av nya bindningar för nya användningsområden
(262) Gemenskapstillverkarna arbetar ständigt med att utveckla nya bindningar. Detta är nödvändigt för att de skall kunna hålla sig kvar i branschen genom att erbjuda nya produkter på områden där konkurrensen från tredje land inledningsvis är mycket liten.
iv) Exportresultat
(263) Gemenskapsindustrins export av den berörda produkten låg mellan 1993 och skadeundersökningsperioden relativt stilla på omkring 10 000 ton.
c) Verkningar för gemenskapsväverierna av det tidigare införandet av åtgärder
(264) Kommissionen har undersökt vilka verkningar införandet av provisoriska åtgärder vid det tidigare förfarandet fick för gemenskapsindustrin. Åtgärdernas verkan bör ses mot bakgrund av att de hade en begränsad giltighetstid på sex månader. Såsom förklaras ovan ökade gemenskapstillverkarna i stickprovet sin tillverkning och försäljning och minskade sina lager mellan 1996 och skadeundersökningsperioden.
i) Ökning av försäljningsvolymen
(265) Införandet av antidumpningstullar på den berörda produkten medförde en ökning av försäljningsvolymen som märktes tydligare hos företag som tillverkar standardprodukter. Ökningen av försäljningsvolymen gjorde det möjligt för gemenskapstillverkarna att minska kostnaderna genom att utnyttja stordriftsfördelar, vilket påverkade lönsamheten positivt.
Exempel: företag 1 (Tyskland).
Volymen av de fasta order som placerades hos företaget under perioden november 1996 till maj 1997 ökade jämfört med samma period föregående år från 13 300 ton till 20 000 ton, dvs. med 52 %.
För samma företag ökade den månatliga försäljningen under perioden november 1996 till maj 1997 jämfört med samma period föregående år från 1 900 ton till 2 800 ton, dvs. med 47 %.
Exempel: företag 2 (Frankrike).
Verkan av åtgärderna i form av ökad försäljning bedömdes med utgångspunkt i två bindningar som står för omkring 60 % av det berörda företagets försäljning av produkten i fråga under 1996. Mellan november 1995 till maj 1996 och november 1996 till maj 1997 ökade försäljningen av dessa bindningar med 28 %, från omkring 3 400 ton till omkring 4 300 ton.
Exempel: företag 3 (Italien).
Mellan november 1995 till maj 1996 och samma period 1996-1997 ökade företagets totala försäljning av vävnaderna i fråga med 35 %, från 12 miljoner meter till 16,2 miljoner meter.
Exempel: företag 4 (Portugal).
Försäljningen av två av de viktigaste importerade bindningar (20×20 och 30×30) som tillverkas av detta företag ökade med mer än 180 % mellan januari till mars 1996 och samma period 1997, från omkring 31 ton till omkring 90 ton.
ii) Minskning av lagren av den berörda produkten
(266) De provisoriska antidumpningsåtgärderna ledde till en minskning av lagren. Detta märks särskilt tydligt hos företag som specialiserar sig på tillverkning av standardbindningar, t.ex. 20×20, 30×30 och 40×40.
Exempel: företag 1 (Frankrike).
Lagren vid utgången av maj månad 1996 hade ökat med 1 % jämfört med samma tidpunkt 1995. Vid utgången av maj månad 1997 hade lagren minskat med 58 % jämfört med samma tidpunkt 1996.
Exempel: företag 2 (Frankrike).
Detta företags lager hade vid utgången av maj månad 1996 minskat med 5 % jämfört med samma tidpunkt 1995. Vid utgången av maj månad 1997 hade lagren minskat med 34 % jämfört med samma tidpunkt 1996.
Exempel: företag 3 (Italien).
Detta företags lager hade vid utgången av maj månad 1996 ökat med 474 % jämfört med samma tidpunkt 1995. Vid utgången av maj månad 1997 hade lagren minskat med 60 % jämfört med samma tidpunkt 1996, från 2,9 miljoner meter till 1 miljon meter.
iii) Priser för den berörda produkten
(267) Mellan 1996 och skadeundersökningsperioden sjönk de vägda genomsnittliga priserna hos gemenskapstillverkarna i stickprovet med 2 %. Detta skulle kunna tyda på att den gynnsamma verkan av åtgärderna för gemenskapstillverkarna, åtminstone på kort sikt, skulle bestå i en ökning av försäljningsvolymen. Dessa siffror tycks strida mot argumentet att gemenskapstillverkarna skulle ta tillfället i akt för att höja sina priser med ett belopp motsvarande antidumpningstullen.
(268) Därför dras preliminärt slutsatsen att gemenskapstillverkarna i stickprovet drog fördel av åtgärderna under den begränsade period när de var i kraft, eftersom de ökade sin tillverkning och försäljning och minskade lagren.
d) Argument som framförts av de berörda parterna
i) Konkurrens från annan import
(269) Det har hävdats att gemenskapsväverierna inte skulle gynnas av antidumpningstullar, eftersom importen av oblekta bomullsvävnader från de berörda länderna skulle komma att ersättas med import av samma produkt från andra tredje länder.
(270) Det bör i detta avseende noteras att importen från andra tredje länder ökade under perioden 1993-1996, när inga åtgärder var i kraft (utom under de två sista månaderna 1996). Importen från andra tredje länder ökade från omkring 76 000 ton 1993 och nådde sin högsta nivå på omkring 104 500 ton 1994. Importen minskade sedan till ca 90 000 ton 1995 och ökade igen till ca 97 400 ton 1996. Under skadeundersökningsperioden ökade importen till omkring 113 000 ton.
(271) Utvecklingen under 1995 och 1996 tycks tyda på att import från andra tredje länder inte utgör en hållbar alternativ försörjningskälla, troligen på grund av den begränsade kapaciteten och den i vissa fall lägre kvaliteten.
(272) Andra tredje länder har emellertid i likhet med gemenskapsindustrin gynnats av införandet av provisoriska antidumpningsåtgärder genom att försäljning och marknadsandelar har ökat.
(273) Importen från andra tredje länder var vidare mycket fragmenterad under perioden 1993-1996: ca 70 % av den totala importen från andra tredje länder kom 1993 från 22 länder (återstoden delades mellan inte mindre än 88 länder), och endast 2 länder hade en andel av gemenskapsmarknaden som översteg 2 % (Ryssland och Thailand). År 1996 uppgick importen från andra tredje länder till omkring 97 400 ton. Omkring 75 % av denna export kom från 22 länder, varav endast 4 hade en andel av gemenskapsmarknaden som översteg 2 % (Estland 2,6 %, Ryssland 3,4 %, Thailand 5,4 % och Förenade Arabemiraten 4,3 %).
(274) Den fragmenterade karaktären hos importen från andra tredje länder (över 100 länder hade 32 % av gemenskapsmarknaden 1996) tycks bekräfta slutsatsen att endast en begränsad kapacitet för närvarande är tillgänglig i varje tredje land. Det är följaktligen knappast troligt att dessa länder kan utgöra en försörjningskälla som är ett alternativ till importen från de berörda länderna (sex länder med 43 % av gemenskapsmarknaden).
(275) Ett annat tecken på den begränsade kapaciteten i dessa tredje länder är det låga utnyttjandet av 1996 års kvoter för kategori 2 i vissa av länderna (Tjeckiska republiken, Malaysia, Brasilien, Rumänien, Ungern, Polen).
(276) Import från andra tredje länder omfattas också inom ramen för handelsavtal av kvoter eller frivilliga exportbegränsningar. Detta gäller särskilt importen från Ryssland (kvotutnyttjande på 91 % 1996), Thailand (97,4 %) och Malaysia (75 %).
(277) Priserna för importen från andra tredje länder (vilken utgör ca 76 % av den totala exporten från alla tredje länder), utom Ryssland, Förenade Arabemiraten och Zimbabwe, är i genomsnitt högre än priserna för importen från de berörda tredje länderna. År 1993 var priserna för importen från dessa andra tredje länder 26 % högre än priserna för importen från de berörda länderna, och 1996 skilde det 14 %. Under skadeundersökningsperioden uppgick skillnaden till omkring 6 %.
(278) Det har hävdats att oblekta bomullsvävnader från Ryssland vanligen är av lägre kvalitet än oblekta bomullsvävnader från de berörda länderna och andra tredje länder. Vad gäller Förenade Arabemiraten skulle den ökade exporten kunna bero på bedrägerier vid ursprungsdeklarationen av dessa oblekta vävnader av bomull, vilket för närvarande undersöks.
(279) Preliminärt dras slutsatsen att det mot bakgrund av den fragmenterade karaktären hos importen från andra tredje länder, den begränsade kapacitet som är tillgänglig i varje enskilt tredje land, prisnivån och förekomsten av kvoter och handelsavtal inte är sannolikt att denna import skulle kunna utgöra en försörjningskälla som är ett hållbart och stabilt alternativ till importen från de berörda länderna och därmed hindra gemenskapsindustrin från att dra fördel av eventuella antidumpningsåtgärder.
ii) Substitution av importen: slutbehandlade produkter
(280) Vissa berörda parter har gjort gällande att ett införande av antidumpningsåtgärder i fråga om import av oblekta bomullsvävnader kommer att leda till att en övergång sker till import av slutbehandlade vävnader, vilket skulle motverka de eventuella fördelarna för gemenskapsindustrin. Till stöd för detta argument anförde parterna ökningen av importen av slutbehandlade vävnader under januari-april 1996 jämfört med samma period 1997.
(281) Importen av slutbehandlade vävnader ökade gradvis i absoluta tal mellan 1993 och 1996, från omkring 45 000 ton till omkring 47 500 ton. Denna utveckling är tydlig även i fråga om slutbehandlade vävnader som innehåller mindre än 85 % bomull, där importen ökade från ca 4 700 ton 1993 till ca 7 000 ton 1996, under en period när inga antidumpningsåtgärder var i kraft. mellan 1996 och skadeundersökningsperioden ökade importen av slutbehandlade vävnader från 47 500 ton till 53 000 ton.
(282) En jämförelse av importsiffrorna avseende slutbehandlade vävnader för perioden november 1996 till maj 1997 (den period då de provisoriska åtgärderna tillämpades) och samma period 1994, 1995 och 1996 visar att importen av slutbehandlade vävnader ökade från omkring 25 500 ton under den aktuella perioden 1993-1994 till omkring 32 000 ton under samma period 1996-1997.
(283) Importen av slutbehandlade vävnader av både det slag som innehåller minst 85 % bomull och det slag som innehåller mindre än 85 % bomull har ökat under de senaste åren, troligen till följd av att slutbehandlingsindustrin har byggts ut i tredje land. Det kan knappast antas att denna utveckling endast eller huvudsakligen beror på antidumpningsåtgärder, eftersom inga åtgärder var i kraft under större delen av den undersökta perioden. Detta bekräftas ytterligare av en analys av siffrorna avseende den period när åtgärder var i kraft.
(284) Mellan 1993 och 1996 ökade importen av färgade och tryckta vävnader, medan denna import låg relativt stilla mellan 1996 och skadeundersökningsperioden. Därmed kan slutsatsen dras att ett införande av en antidumpningstull på import av oblekta vävnader inte kommer att leda till att en övergång sker till import av färgade och tryckta vävnader. Sålunda kan den preliminära slutsatsen dras att en ökning av importen av dessa vävnader under perioden från och med 1993 till och med skadeundersökningsperioden och i framtiden har sin grund i att textilhandeln i exportländerna utvecklas i riktning mot produkter med högre förädlingsvärde.
(285) Mellan 1993 och 1996 minskade importen av blekta vävnader från 13 000 ton till 10 300 ton. Mellan 1996 och skadeundersökningsperioden ökade importen av blekta vävnader mer än genomsnittet för andra slutbehandlade produkter, från ca 10 300 ton till ca 15 000 ton.
(286) Ökningen på omkring 5 000 ton mellan 1996 och skadeundersökningsperioden fördelar sig på följande sätt:
Plats för tabell
(287) Kostnaden för blekning hänger direkt samman med vävnadens vikt. För en vävnad som väger 120 g/m2 uppgår kostnaden för blekning till ca 0,6 ecu/kg. Kostnaden ökar med ca 10-15 % om vävnaden väger 200 g/m2. Eftersom den genomsnittliga vikten hos importerade blekta vävnader är 130-200 g/m2 och kostnaden för blekning därmed kan uppskattas till ca 0,8 ecu/kg är det knappast ekonomiskt motiverat att övergå till att importera blekta vävnader:
Plats för tabell
(288) Det bör noteras att priserna för importerade blekta vävnader i samtliga fall utom i fråga om Indien och Pakistan är högre än priserna för importerade oblekta vävnader med tillägg för en antidumpningstull på uppskattningsvis 15 %. Importpriserna för blekta vävnader är också högre än importpriserna för oblekta vävnader med tillägg för en antidumpningstull på 15 % och kostnaden för blekning i gemenskapen.
(289) Det tycks inte vara ekonomiskt motiverat att importera blekta vävnader från de berörda länderna, med undantag för Indien och Pakistan, eller från andra tredje länder.
Vad beträffar Indien och Pakistan är det möjligt att det skulle vara ekonomiskt motiverat, men vinsten skulle troligen bli ytterst liten eftersom blekning ingår som en integrerad del i en process som omfattar bl.a. tryckning och tillverkning av färdiga produkter. Den nödvändiga kvalitetskontrollen och iakttagandet av konsumenternas krav skulle begränsa möjligheterna att i någon betydande omfattning övergå till att importera blekta vävnader. Uppgifter som lämnats av vissa parter visar i detta avseende att import av blekta vävnader under den period då de provisoriska åtgärderna tillämpades visade sig alltför kostsam på grund av den låga kvaliteten hos de importerade blekta vävnaderna.
(290) Dessutom visar uppgifter som kommissionen har tillgång till att bedrägerier kan ha förekommit vid import av vissa förblekta vävnader (s.k. obeständigt färgade vävnader, som för närvarande klassificeras som oblekta vävnader) som deklarerats som blekta vävnader. Det kan därför inte uteslutas att den ökning av importen av blekta vävnader som konstaterats i själva verket var mindre än vad som verkade vara fallet.
(291) Mot bakgrund av de priser och kostnader som konstaterats under skadeundersökningsperioden dras därför preliminärt slutsatsen att införande av en antidumpningstull inte ekonomiskt sett skulle motivera en ökad import av blekta vävnader.
Det faktum att det inte skulle vara ekonomiskt motiverat att importera blekta vävnader tycks stå i strid mot den konstaterade ökningen av importen av blekta vävnader med omkring 5 000 ton mellan 1996 och skadeundersökningsperioden, även om bedrägerier skulle kunna ha ägt rum. Denna fråga kommer att utredas ytterligare.
(292) Dessutom omfattas även slutbehandlade vävnader av kvantitativa begränsningar, och en eventuell övergång från import av gråa vävnader till import av slutbehandlade vävnader skulle vara begränsad till de fastställda kvoterna.
Blekta vävnader ingår i kategori 2, som omfattar samtliga oblekta och slutbehandlade vävnader av både det slag som innehåller minst 85 % bomull och det slag som innehåller mindre än 85 % bomull. Färgade och tryckta vävnader ingår i delkategori 2a, som särskilt omfattar tryckta och färgade vävnader och färgat garn av både det slag som innehåller minst 85 % bomull och det slag som innehåller mindre än 85 % bomull. Importtaken för delkategori 2a får inte överskridas; inga överföringar får göras från kategori 2 till kategori 2a.
Importen av slutbehandlade vävnader från Indien, Pakistan, Indonesien och Kina omfattas av kvoter. Importen av slutbehandlade produkter från Egypten begränsas genom frivilliga exportbegränsningar. Importen av slutbehandlade vävnader från Turkiet omfattas sedan 1996 inte av kvoter. Importen av slutbehandlade vävnader från andra tredje länder som är viktiga exportörer av dessa produkter omfattas av kvoter.
(293) Importen av blekta vävnader utgör omkring 2 % av den totala förbrukningen i gemenskapen av slutbehandlade vävnader. Såsom anges ovan ingår de i MFA-kategori 2, som omfattar samtliga oblekta och slutbehandlade vävnader av både det slag som innehåller minst 85 % bomull och det slag som innehåller mindre än 85 % bomull.
Utnyttjandet av kvoterna för kategori 2 är relativt högt (63 %). Det faktum att det finns en kvot har inte hindrat importen av oblekta bomullsvävnader som innehåller minst 85 % bomull från att ta en stor marknadsandel (74 % av den totala förbrukningen på den icke-konkurrensskyddade delen av gemenskapsmarknaden).
Indiens, Indonesiens, Pakistans och Kinas kvotutnyttjande 1996 varierade mellan 76 % och 106 %. I Egypten, som tillämpar frivilliga exportbegränsningar, utnyttjades de kvantiteter som för 1996 fastställts för kategori 2 till 77 %.
Även om införande av en antidumpningstull på 15 % hypotetiskt sett skulle kunna leda till att kvoten för kategori 2 i sin helhet utnyttjas för import av blekta vävnader i stället för oblekta är det osannolikt att detta faktiskt skulle ske, eftersom en sådan övergång inte är ekonomiskt motiverad.
(294) Tryckta och färgade vävnader ingår i kategori 2a. Kvoten för kategori 2a utnyttjas i mindre utsträckning (40 %). Dessutom har import av tryckta och färgade vävnader en mindre marknadsandel (omkring 8 %). Det tycks således framför allt vara slutbehandlare i gemenskapen som förser gemenskapsmarknaden med slutbehandlade vävnader, vilket verkar kunna förklaras med slutbehandlarnas bättre kunskaper och förmåga att anpassa sig till modeväxlingar samt vävnadernas kvalitet.
(295) De kvoter som öppnats för produkter i kategori 2a (96 000 ton) motsvarar ca 82 % av gemenskapens totala import av slutbehandlade vävnader i kategori 2a. Kvoten omfattar nästan alla s.k. "lågkostnadsländer", och de viktigaste övriga exportländerna är Förenta staterna, Schweiz och Japan. Turkiet har inte omfattats av några kvoter sedan 1996. År 1996 uppgick kvotutnyttjandet till 41 %. Importen av slutbehandlade vävnader från lågkostnadsländer utgjorde 1996 omkring 3 % av den totala förbrukningen i gemenskapen av slutbehandlade vävnader.
(296) De sju viktigaste exportländer som omfattas av kvoter stod för omkring 55 % av de totala kvotmängderna. Dessa sju länder finns med bland de tio viktigaste exportörerna av slutbehandlade vävnader till gemenskapen. Indiens, Indonesiens, Pakistans och Kinas kvotutnyttjande 1996 varierade mellan 48 % och 82 %. För Egypten finns ingen kvot för delkategori 2a.
(297) Den del av kvoterna för slutbehandlade vävnader som inte utnyttjades uppgick 1996 till uppskattningsvis 55 000 ton, vilket motsvarar 7 % av den totala förbrukningen i gemenskapen av slutbehandlade vävnader som innehåller mer än 50 % bomull. Den största ökning som skulle vara möjlig uppskattas emellertid till 20 000-25 000 ton, vilket motsvarar ca 3,6 % av den totala förbrukningen i gemenskapen av slutbehandlade vävnader, eftersom vissa länder för närvarande inte kan tillverka (Jugoslavien, Kroatien, Bosnien och Hercegovina m.fl.), vissa länder inte längre tillverkar slutbehandlade vävnader (Hongkong, Singapore m.fl.) och vissa länder redan utnyttjar sin maximala tillverkningskapacitet (länderna i Central- och Östeuropa m.fl.).
(298) Det verkar därför inte troligt att den import av slutbehandlade vävnader som för närvarande omfattas av kvoter skulle kunna öka med mer än 25 000 ton (3,6 % av den totala förbrukningen i gemenskapen av slutbehandlade vävnader).
(299) Kvoten för de östeuropeiska länderna har avskaffats från och med 1998. Eftersom dessa länder traditionellt sett inte har de nödvändiga kunskaperna på detta område skulle en betydande ökning av exporten av slutbehandlade vävnader från dem emellertid kräva att mycket stora utländska investeringar gjordes, något som troligen inte kommer att ske på medellång sikt.
(300) Kvoten för Turkiet har avskaffats från och med 1996. Övergången från oblekta vävnader till slutbehandlade vävnader tycks emellertid redan ha ägt rum under perioden mellan 1994 och 1996, när inga antidumpningsåtgärder tillämpades (utom under en mycket kort period, nämligen de sista två månaderna 1996).
(301) Vad beträffar Egypten förefaller en betydande ökning i exporten av slutbehandlade vävnader osannolik, eftersom Egypten av allt att döma inte har de nödvändiga kunskaperna, särskilt med beaktande av dess tidigare exportutveckling.
(302) Det har preliminärt fastställts att importen av slutbehandlade vävnader ökade när inga antidumpningstullar tillämpades.
(303) Det har också fastställts att importen av tryckta och färgade vävnader låg relativt stilla under den period då preliminära antidumpningstullar tillämpades.
(304) Den ökade importen av blekta vävnader under den period då preliminära antidumpningstullar tillämpades, tycks inte vara ekonomiskt motiverad som ett sätt att undvika en eventuell antidumpningstull.
(305) En eventuell övergång från oblekta till slutbehandlade vävnader skulle begränsas av det faktum att kvantitativa begränsningar förekommer.
iii) Begränsad tillgänglig kapacitet i gemenskapen
(306) Vissa parter har hävdat att gemenskapstillverkarna, om åtgärder införs, inte kommer att gynnas av dem eftersom de redan utnyttjar sin maximala tillverkningskapacitet, och att ett utbudsunderskott därmed skulle uppstå.
(307) I detta avseende bör det noteras att kapaciteten i väverisektorn kan ökas och minskas med ett visst mått av flexibilitet. Kapaciteten är främst beroende av antalet tillgängliga maskiner (vävstolar), deras hastighet och antalet arbetade maskintimmar; arbetskraften är av underordnad betydelse eftersom industrin i hög grad är automatiserad.
(308) Kapaciteten kan ökas och minskas beroende på vävstolarnas antal och hastighet. Vid ogynnsamma ekonomiska förhållanden tenderar tillverkarna att minska antalet maskiner och i stället använda den snabbaste tekniken, för att på så sätt minska kostnaderna per enhet. Kapaciteten kan sålunda ökas eller minskas i viss mån.
(309) Mellan 1993 och 1996 minskade antalet arbetade maskintimmar hos gemenskapstillverkarna i stickprovet med 7,5 %. Mellan 1996 och skadeundersökningsperioden ökade emellertid antalet arbetade maskintimmar med 3 %. Kapaciteten kan således ökas genom en ökning av antalet arbetade maskintimmar.
(310) Den utrustning och den arbetskraft som används vid vävning av den berörda produkten används dessutom även vid tillverkning av andra typer av vävnader (t.ex. blandprodukter och syntetiska vävnader). Kapacitetsutnyttjandet kan därför anpassas till marknadens krav. Det har i detta avseende konstaterats att tillverkningskapaciteten inte har några fysiska begränsningar. Den största kostnaden för att ta sig in på marknaden eller öka sin marknadsandel utgörs av de nödvändiga investeringarna i maskiner (den genomsnittliga kostnaden för en vävstol är mellan 100 000 och 150 000 ecu).
(311) Vidare kunde inga utbudsunderskott konstateras under den period då de tidigare antidumpningsåtgärderna tillämpades. Mellan 1993 och 1995 ökade den synliga förbrukningen i gemenskapen måttligt, med 3 %. Mellan 1995 och 1996 ökade den synliga förbrukningen med ca 9 %, troligen till följd av en ökad import efter det att antidumpningsåtgärderna tillkännagivits. Mellan 1996 och skadeundersökningsperioden minskade den synliga förbrukningen måttligt, med 3 %, vilket ändå innebär att den ökade med 5 % jämfört med 1995.
iv) Slutsats
(312) Preliminärt dras slutsatsen att det finns en ökad tendens att importera slutbehandlade vävnader, vilken sannolikt håller i sig i framtiden oavsett om åtgärder införs eller inte. Dessutom dras slutsatsen att införandet av tullar kan ha påskyndat denna utveckling i fråga om blekta vävnader. De tillgängliga uppgifterna tyder inte på att en övergång till import av blekta vävnader skulle vara ekonomiskt motiverad som ett sätt att undvika en eventuell antidumpningstull på oblekta vävnader. Slutsatsen dras även att en eventuell ökning av importen av slutbehandlade vävnader skulle begränsas strikt av de särskilda kvoterna för dessa produkter, samt av den komparativa fördel i form av kunskap som slutbehandlarna i gemenskapen har.
(313) Det anses inte heller sannolikt att gemenskapstillverkarna på grund av kapacitetsbegränsningar kommer att hindras från att dra fördel av eventuella antidumpningsåtgärder.
(314) Mot bakgrund av ovanstående överväganden förväntas inte en ökad import av slutbehandlade vävnader till följd av ett eventuellt införande av antidumpningsåtgärder minska de gynnsamma verkningarna för gemenskapstillverkarna.
e) Möjliga verkningar av att åtgärder vidtas
(315) De konstaterade verkningarna av tillämpningen av provisoriska åtgärder under perioden november 1996 till maj 1997 ger en antydan om de möjliga verkningarna av ett införande av antidumpningsåtgärder inom ramen för det aktuella förfarandet.
(316) Det kan för det första förväntas att gemenskapstillverkarna till följd av den ökade försäljningen kommer att öka sin andel av gemenskapsmarknaden. För det andra kan det förväntas att kapacitetsutnyttjandet kommer att öka, vilket kommer att leda till att tillverkningen ökar och därmed göra det möjligt för gemenskapstillverkarna att sänka sina enhetskostnader. Vidare kan det, även om priserna sjönk i viss mån under den period då de tidigare provisoriska åtgärderna tillämpades, på längre sikt förväntas att priserna kommer att stiga i måttlig utsträckning, dock inte med ett belopp som motsvarar den eventuella tullen. Gemenskapstillverkarna förväntas genom ökad tillverkning kunna öka sitt kapacitetsutnyttjande och därmed sänka sina enhetskostnader. Sammanfattningsvis förväntas den ökade tillverkningen och försäljningen, å ena sidan, och de minskade enhetskostnaderna, å andra sidan, göra det möjligt för gemenskapstillverkarna att återfå sin lönsamhet.
f) Möjliga verkningar av att inga åtgärder vidtas
(317) Om inga åtgärder vidtas förväntas den negativa utveckling som konstaterats för perioden mellan 1993 och 1996 fortsätta.
(318) En ytterligare urholkning av gemenskapsindustrins lönsamhet skulle innebära ett hot mot verksamheten och skulle kunna leda till nedläggning av företag och förlust av arbetstillfällen. Uppgifter från gemenskapstillverkarna i stickprovet tyder på att förlusterna under de senaste tre åren har burits genom att företagens reserver har tagits i anspråk. Om denna utveckling fortsätter i framtiden är det inte troligt att företagen kommer att kunna hålla sig kvar i branschen.
(319) De icke-integrerade väverierna i bomullsindustrin utgör ett alternativ till de integrerade väverierna och till importen av bomullsvävnader och bidrar till sektorns allmänna flexibilitet och konkurrenskraft. Om denna alternativa försörjningskälla försvinner kommer detta att få negativa konsekvenser inte bara för spinnerierna utan även för hela industrin i senare led.
4. Leverantörsindustrin: spinnerier
a) Spinneriindustrins situation
i) Allmänna uppgifter avseende gemenskapsspinnerierna
(320) Den totala tillverkningen i gemenskapen av bomullsgarn (som till övervägande eller icke övervägande del består av bomull) uppgick 1996 till omkring 805 000 ton (9). Av den totala tillverkningen av garn i gemenskapen går den största delen (ca 95 %) till gemenskapens industri i senare led.
(321) De integrerade och icke-integrerade spinnerierna sysselsatte 1996 ca 68 000 personer, varav uppskattningsvis 20 400 arbetade i de icke-integrerade spinnerierna (10). Sysselsättningen i icke-integrerade spinnerier som tillverkar bomullsgarn innehållande minst 85 % bomull har uppskattats till omkring 9 800 personer.
(322) Förbrukningen av garn i gemenskapen uppgick 1996 till omkring 1 miljon ton. Förbrukningen av garn innehållande minst 85 % bomull uppgick till ca 758 000 ton och förbrukningen av garn innehållande mindre än 85 % bomull till ca 243 000 ton (11).
ii) Närmare analys av uppgifterna avseende gemenskapsspinnerierna
(323) De spinnerier som besvarade frågeformuläret om gemenskapens intresse minskade sin tillverkning av garn innehållande minst 85 % bomull från ca 38 000 ton 1995 till ca 35 000 ton 1996. Spinnerierna i fråga tillverkade garn med hjälp av open-end-teknik och ringspinnsteknik.
(324) Dessa företags försäljning i gemenskapen minskade från omkring 37 000 ton 1995 till omkring 31 500 ton 1996. Försäljningsvärdet minskade från ca 107 miljoner ecu 1995 till ca 98 miljoner ecu 1996.
(325) Mellan 1996 och skadeundersökningsperioden, dvs. en period under en del av vilken de provisoriska åtgärderna tillämpades, ökade tillverkningen från omkring 35 000 ton till omkring 35 500 ton. Försäljningsvolymen ökade från ca 31 500 ton till ca 32 600 ton. Försäljningsvärdet ökade från omkring 98 miljoner ecu till omkring 108 miljoner ecu.
(326) Företagens vägda genomsnittliga förluster uppgick till 3,7 % 1995 och 4,6 % 1996.
(327) Investeringarna minskade från 8,7 miljoner ecu 1995 till omkring 5,8 miljoner ecu 1996, dvs. med ca 33 %.
(328) Den totala sysselsättningen hos spinnerierna i fråga minskade från ca 2 240 anställda 1995 till ca 1 800 anställda 1997.
b) Verkan av att vidta respektive inte vidta åtgärder
(329) Omkring 95 % av den totala tillverkningen av garn (innehållande minst 85 % eller mindre än 85 % bomull) i gemenskapen är avsedd för gemenskapens industri i senare led. Av den totala förbrukningen i gemenskapen av garn innehållande minst 85 % bomull används 44 % av gemenskapens väveriindustri. Mot bakgrund av den andel av gemenskapsmarknaden för garn innehållande minst 85 % bomull som innehas av garntillverkare i gemenskapen (70 %) anses omkring 30 % av spinneriernas tillverkning vara avsedd för gemenskapsväverierna. En kraftig minskning av tillverkningen i gemenskapen av den berörda produkten skulle därför få kännbara konsekvenser för gemenskapsspinnerierna.
(330) Detta framgår även av försäljningens och tillverkningens utveckling hos de spinnerier vars uppgifter analyserades närmare, vilken har följt gemenskapsväveriernas allmänna utveckling.
(331) På grund av detta ömsesidiga beroende skulle en minskad tillverkning i gemenskapen av den berörda produkten med stor sannolikhet få kännbara konsekvenser för gemenskapsspinnerierna. Det kan därför antas att förbättringar för gemenskapsväverierna skulle påverka gemenskapsspinnerierna positivt.
5. Integrerade tillverkare
a) Industrins karaktär och struktur
(332) I integrerade tillverkares verksamhet ingår vävning och någon av verksamheterna i tidigare eller senare led fram till tillverkningen av färdiga varor. De oblekta bomullsvävnader som dessa företag tillverkar används som insatsvara i ett senare led.
(333) Den totala tillverkningen i gemenskapen av den berörda produkten uppgick 1996 till 317 000 ton. Omkring 224 500 ton av tillverkningen kan hänföras till integrerade väverier.
(334) Sysselsättningen hos dessa integrerade väverier har uppskattats till ca 24 000 anställda.
b) Verkan av att införa respektive inte införa åtgärder
(335) Det har hävdats, å ena sidan, att integrerade tillverkare skulle gynnas om åtgärder infördes, eftersom deras slutbehandlade eller färdigsydda produkter för närvarande konkurrerar med slutbehandlade eller färdigsydda produkter som tillverkats av oblekta vävnader som importerats till dumpade priser. Om inga åtgärder införs kommer de integrerade tillverkarna att fortsätta att missgynnas i kostnadshänseende, vilket skulle kunna leda till att den företagsinterna vävningen upphör helt och hållet.
(336) Å andra sidan har det gjorts gällande att integrerade tillverkare, som både själva tillverkar oblekta bomullsvävnader och importerar sådana, måste ha tillgång till billigt råmaterial för att kunna bibehålla sin konkurrenskraft gentemot import av färdigsydda varor till låga priser.
(337) I detta avseende bör följande påpekas:
- De integrerade tillverkare som inte importerar oblekta vävnader skulle förvisso gynnas av åtgärder, eftersom de huvudsakligen konkurrerar med denna import, som gör det möjligt för andra gemenskapstillverkare att erbjuda färdigsydda varor till lägre priser.
- För de integrerade tillverkare som importerar oblekta vävnader skulle åtgärdernas verkningar variera beroende på i vilken utsträckning de är beroende av import från de berörda länderna.
- Färdigsydda produkter, t.ex. sänglinne, omfattas redan av antidumpningsåtgärder, och import av illojalt prissatt sänglinne från tredje länder med låga kostnader utgör därför för närvarande inget verkligt hot mot integrerade tillverkare av färdigsydda varor. Det bör noteras att sänglinnessektorn utgör omkring 30 % av den industri som använder den berörda produkten vid tillverkning av färdiga produkter.
- Tillverkningen av den berörda produkten för den konkurrensskyddade delen av marknaden utgjorde 1996 omkring 60 % av samtliga gråa bomullsvävnader innehållande minst 85 % bomull som bearbetades av slutbehandlingsindustrin i gemenskapen, vilket förklarar de integrerade tillverkarnas betydelse i detta sammanhang.
6. Industrin i senare led: slutbehandlare, bearbetningsföretag, importörer och tillverkare av färdiga produkter
a) Slutbehandlare
i) Slutbehandlingsindustrins karaktär och struktur
(338) Slutbehandlare omvandlar den oblekta vävnaden till en slutbehandlad vävnad (blekt, färgad, tryckt). De kan arbeta på uppdrag eller vara integrerade i en grupp som bedriver relaterad verksamhet i tidigare eller senare led. De slutbehandlare som arbetar på uppdrag erhåller råmaterialet från en mellanhand - bearbetningsföretaget - utan att överta äganderätten till vävnaden.
Fördelningen mellan slutbehandlare som arbetar på uppdrag och övriga slutbehandlare har uppskattas på grundval av uppgifter avseende Italien, där 1996 omkring 35 % av all slutbehandling i gemenskapen utfördes. År 1994 utfördes 88 % av all slutbehandling på uppdrag. Denna andel skulle kunna var lägre i andra länder, och det verkar rimligt att anta att mellan 65 % och 70 % av all slutbehandling i gemenskapen utförs på uppdrag.
Slutbehandlingsindustrin är kapitalintensiv och konkurrensen sker i stor utsträckning på grundval av pris. Även om den slutbehandlade produkten i vissa fall är relativt standardiserad (enkla mönster och färger), kan den differentieras i stor utsträckning och tillföras ett högt förädlingsvärde. Den följer i hög grad modeväxlingar, och utformningen tenderar därför att variera från år till år. De berörda parterna har dessutom angivit att följande faktorer är av betydelse vid bedömningen av konkurrenskraften: kvalitet, ledtid, tillförlitlighet i fråga om leveranser, reaktionssnabbhet (möjlighet att ändra produkten medan arbetet pågår), närhet till kunderna, service och möjlighet att slutbehandla små kvantiteter vävnad.
Mot bakgrund av detta kan vävnader som slutbehandlas i gemenskapen allmänt sett förväntas behålla en fördel jämfört med importerade slutbehandlade vävnader.
Marknadsandelen för importerade produkter är mycket liten (omkring 10 % av den totala förbrukningen 1996), och s.k. lågkostnadsländer står för omkring 6 % medan länder som Förenta staterna, Schweiz och Japan står för omkring 4 %.
(339) År 1996 bearbetade slutbehandlingsindustrin i gemenskapen totalt ca 533 000 ton av den berörda produkten.
(340) Förbrukningen i gemenskapen av slutbehandlade vävnader 1996 fördelar sig på följande sätt:
Plats för tabell
(341) En undersökning av gemenskapens marknad för slutbehandlade vävnader 1996 visade att import från tredje länder hade små marknadsandelar. Importen av slutbehandlade vävnader från de berörda länderna hade en marknadsandel på omkring 4 %, medan andelen för andra tredje länder var 6 %. Slutbehandlare i gemenskapen hade en andel på 90 % av gemenskapens marknad för slutbehandlade vävnader.
(342) Den totala sysselsättningen inom slutbehandlingssektorn 1996 har uppskattats till ca 134 000 anställda (12). Sysselsättningen i den del av denna sektor som bearbetar bomullsvävnader innehållande minst 85 % bomull, oavsett ursprung, har uppskattats till ca 27 000 anställda. Denna siffra bör ses mot bakgrund av det faktum att importen från de länder som är föremål för undersökning utgör endast 43 % av det råmaterial (oblekta bomullsvävnader innehållande minst 85 % bomull) som används som insatsvara i denna sektor.
ii) Närmare analys av uppgifterna avseende slutbehandlarna i gemenskapen
(343) Analysen i detta avsnitt avser uppgifterna från de berörda parter som besvarade det frågeformulär som kommissionen sände ut för att bekräfta vissa särskilda aspekter inom ramen för undersökningen av gemenskapens intresse.
- Slutbehandlare som arbetar på uppdrag.
(344) Omsättningen avseende den berörda produkten minskade med 3,1 % mellan 1995 och 1996 och ökade med 15 % mellan 1996 och 1997, under en period som delvis omfattades av de provisoriska antidumpningsåtgärderna.
Den volym vävnader, uttryckt i meter, som bearbetades av dessa slutbehandlare som arbetar på uppdrag minskade med 6,7 % mellan 1995 och 1996 och ökade med 7,3 % mellan 1996 och 1997.
Dessa företags vägda genomsnittliga lönsamhet minskade från 15 % 1995 till 14 % 1996.
Det totala antalet anställda i dessa företag minskade från 1 308 år 1995 till 1 234 år 1997.
- Slutbehandlare som inte arbetar på uppdrag (inbegripet renodlade slutbehandlare och slutbehandlare med integrerad tillverkning av färdiga produkter).
(345) Omsättningen för den verksamhet som bestod i slutbehandling av den berörda produkten minskade med ca 1,1 % mellan 1995 och 1996, från 180 miljoner ecu till omkring 178 miljoner ecu. Mellan 1996 och 1997 ökade omsättningen till omkring 185 miljoner ecu, dvs. med ca 4 %.
Mängden slutbehandlade vävnader låg på omkring 12 900 ton mellan 1995 och 1997.
Dessa slutbehandlares vägda genomsnittliga lönsamhet utvecklades på följande sätt mellan 1995 och 1996: För renodlade slutbehandlare minskade den från ca 8 % till ca 5 %; för slutbehandlare med integrerad verksamhet i senare led ökade lönsamheten från 1,1 % till 2,3 %. Det bör noteras att lönsamheten avser företagets totala vinst på försäljning och inte direkt kan hänföras till den berörda produkten/verksamheten.
Den totala sysselsättningen hos dessa slutbehandlare minskade från 2 463 anställda 1995 till 2 339 anställda 1996 och 2 219 anställda 1997.
iii) Verkan av att införa antidumpningsåtgärder
(346) Kommissionen har analyserat ökningen av priserna på oblekta bomullsvävnader efter införandet av det tidigare provisoriska åtgärderna.
De uppgifter som lämnats av de olika samarbetsvilliga berörda parterna visar att prisökningen på importerade oblekta bomullsvävnader, oavsett ursprung, uppgick till 5,6 % mellan 1996 och 1997, trots det faktum att den preliminära tullen i genomsnitt var ca 15 %. Vid beräkningen av prisökningen användes inte de uppgifter som lämnats av ett av företagen och som visade att de genomsnittliga priserna för de oblekta bomullsvävnader som detta företag köpt hade minskat med 3,3 % mellan 1996 och 1997. Eftersom detta företag 1996 köpte omkring 87 % av de oblekta bomullsvävnaderna från leverantörer i gemenskapen ansgås det lämpligt att undanta det vid beräkningen av prisökningen.
Under samma period minskade de genomsnittliga priserna för import från andra tredje länder, enligt uppgifter från Eurostat, med omkring 1 %, medan gemenskapstillverkarnas priser minskade med i genomsnitt 2 %. Detta strider mot argumentet att andra tredje länder och europeiska väverier, om antidumpningstullar infördes, skulle ta tillfället i akt att höja sina egna priser med ett belopp motsvarande tullen.
(347) För att bedöma vilken verkan ett införande av antidumpningsåtgärder skulle få för priset på slutbehandlade vävnader har kommissionen analyserat för det första den genomsnittliga kostnadsökningen på de oblekta bomullsvävnader som såldes till slutbehandlarna och för det andra kostnaden för den oblekta vävnaden uttryckt i procent av den totala tillverkningskostnaden för slutbehandlad vävnad.
Att döma av svaren på frågeformuläret avseende gemenskapens intresse ökade kostnaden för importerade oblekta bomullsvävnader med olika ursprung, huvudsakligen från de sex berörda länderna, mellan 1996 och 1997 med 5,6 %.
Priset för oblekta bomullsvävnader, oavsett ursprung, som såldes till dessa slutbehandlare ökade med 2,2 % i genomsnitt. Detta strider mot de argument som anförts av vissa parter, nämligen att samtliga priser för oblekta bomullsvävnader skulle komma att stiga med ett belopp motsvarande den införda antidumpningstullen.
Svaren på frågeformulären visade också att kostnaden för oblekta vävnader påverkade den totala kostnaden för den slutbehandlade vävnaden med mellan 16 % och 52 % beroende på det förädlingsvärde som tillfördes genom de olika slutbehandlingsprocesserna, med en genomsnittlig påverkan på 41 %.
En rent matematisk tillämpning av de två ovannämnda faktorerna borde ha lett till en ökning av kostnaden för de slutbehandlade vävnaderna med 0,9 % (2,2 % multiplicerat med 41 %).
(348) De svar på frågeformuläret som lämnats av slutbehandlare som inte arbetar på uppdrag visar att priserna för slutbehandlade vävnader mellan 1996 och 1997, under en period då de provisoriska antidumpningsåtgärderna tillämpades, ökade med ca 5,6 %. Denna prisökning på slutbehandlade vävnader bör jämföras med en normal årlig prisökning på mellan 1 % och 2 %.
Mot bakgrund av de faktorer som nämns ovan kan utan tveckan slutsatsen dras att prisökningen på de slutbehandlade vävnaderna har varit högre än den rent matematiska verkan av den normala årliga prisökningen och den preliminära antidumpningstullens konsekvenser för kostnaderna för oblekta bomullsvävnader. Detta leder till slutsatsen att slutbehandlingssektorn har kunnat föra tullen vidare till nästa led i kedjan och dessutom öka sin vinst.
Analysen av den genomsnittliga vinst som slutbehandlare som inte arbetar på uppdrag gjorde på den berörda produkten visar att lönsamheten i fråga om den berörda produkten visserligen minskade från 7,4 % 1995 till 6,1 % 1996 men att den mellan 1996 och 1997 ökade från 6,1 % till 6,6 % i genomsnitt.
(349) Slutsatsen kan dras, för det första, att kostnaden för den antidumpningstull som preliminärt infördes inte i sin helhet övervältrades på tillverkarna av färdiga produkter genom priset på den slutbehandlade vävnaden utan att i stället en del av tullen har burits av importörerna och att slutbehandlarna i sin helhet övervältrade den del av tullen som föll på dem på tillverkarna av färdiga produkter, och dessutom i vissa fall ökade priserna ytterligare. Den preliminära antidumpingstullen minskade således inte slutanvändarnas förmåga att bibehålla eller till och med öka sin vinst på de slutbehandlade vävnader där den berörda produkten ingår.
(350) Vad beträffar de tidigare provisoriska åtgärdernas konsekvenser för situationen för de slutbehandlare som arbetar på uppdrag har det hävdats att importen av slutbehandlade produkter skulle öka om antidumpningsåtgärder infördes, vilket skulle få negativa konsekvenser för slutbehandlare som arbetar på uppdrag, eftersom en mindre volym vävnader skulle slutbehandlas. Detta skulle i sin tur påverka lönsamheten negativt och till och med hota den fortsatta verksamheten.
Uppgifter från slutbehandlare som arbetar på uppdrag visar att den volym vävnader som slutbehandlades minskade med 6 % mellan 1995 och 1996 och ökade med 7,5 % under 1997, vilket innebar att 1995 års nivå åter uppnåddes.
Minskningen under 1996 av den volym vävnader som bearbetades tycks ha berott på den osäkerhet som den tidigare antidumpningsundersökningen gav upphov till snarare än på importen av slutbehandlade vävnader. Under 1996 minskade importen av slutbehandlade vävnader med 4 % jämfört med 1995, och den volym som bearbetades av slutbehandlare som arbetar på uppdrag minskade med omkring 6 %. Importen av slutbehandlade vävnader, å andra sidan, ökade 1997, och även den volym som bearbetades av slutbehandlare som arbetar på uppdrag ökade, med 7 %.
(351) Eftersom en antidumpningstull inte direkt skulle återspeglas av en motsvarande ökning av kostnaden för den slutbehandlade produkten, och eftersom gemenskapens viktigaste konkurrenter i lågkostnadsländer är kraftigt begränsade av kvoterna för slutbehandlade vävnader utgör risken för en ökad import inte något verkligt hot.
Det bör i detta avseende nämnas att marknadsandelen för import från tredje länder inom sektorn för slutbehandlade vävnader är den minsta inom hela textilsektorn, både på de konkurrensskyddade och de icke-konkurrensskyddade marknaderna: 25 % för garn, 43 % för oblekta vävnader och 40 % för färdiga varor, medan importens marknadsandel inom sektorn för slutbehandlade vävnader uppgår till 10 %.
iv) Slutsats
(352) Det har på grundval av de uppgifter som mottagits konstaterats att åtgärdernas påverkan på sektorn inte gör kommissionen benägen att bekräfta de påståenden som gjorts av berörda parter. Under 1997 kunde slutbehandlare som arbetar på uppdrag bibehålla den volym vävnader som slutbehandlades trots en viss ökning av importen av slutbehandlade vävnader. För det andra kunde övriga slutbehandlare och bearbetningsföretag höja sina priser med belopp som har högre än den rent matematiska ökningen av priserna på oblekta vävnader som importerades från de berörda länderna. Denna prisökning har vidare lett till en ökad lönsamhet i fråga om den berörda produkten. Risken för en ökad import av slutbehandlade vävnader verkar dessutom inte utgöra något verkligt hot.
b) Importörer/handlare
i) Uppgifter avseende representativa importörer/handlare
(353) De importörer/handlare som besvarade frågeformuläret avseende gemenskapens intresse står för omkring 15 % av den totala importen från de berörda länderna, dvs. omkring 16 000 ton.
(354) Importen av oblekta bomullsvävnader från de berörda länderna utgjorde 1995 och 1997 65 % respektive 67 % av den totala importen av oblekta bomullsvävnader från samtliga länder. Import från andra tredje länder utgjorde 1995 36 % och 1997 33 % av den totala importen från samtliga länder. Importörerna tycks alltså, i motsats till vad som hävdats av vissa parter, ha fortsatt att köpa oblekta vävnader från de berörda länderna.
(355) Dessa importörers försäljningspriser för oblekta vävnader i gemenskapen steg med ca 9 % mellan 1996 och 1997. Importörerna tycks alltså ha absorberat en del av tullen.
(356) Företagens totala lönsamhet minskade från 5 % 1995 till 4 % 1996.
ii) Slutsats
(357) På grundval av erfarenheterna från den period då de provisoriska antidumpningsåtgärderna tillämpades dras preliminärt slutsatsen att importörerna, om antidumpningsåtgärder införs, kommer att absorbera en del av tullen och föra återstoden vidare till nästa led i kedjan, som kan vara ett bearbetningsföretag eller en oberoende slutbehandlare. Eftersom det är möjligt att föra en del av tullen vidare och eftersom de produkter som importeras kommer både från länder som kommer att omfattas av en eventuell antidumpningsåtgärd och från andra länder, anses det att åtgärdernas eventuella konsekvenser för berörda importörer/handlare inte kommer att vara sådana att deras verksamhet hotas.
c) Tillverkare av färdiga produkter
i) Industrins karaktär och struktur
(358) Tillverkningen av färdiga produkter är det led där slutbehandlade vävnader omvandlas till färdigsydda varor, t.ex. kläder, hushållsartiklar och industrivaror.
Det är det led som tillför det högsta förädlingsvärdet, i genomsnitt mellan 25 % och 70 %.
Antalet anställda inom tillverkning av färdiga produkter av samtliga typer av bomullsvävnader 1996 har uppskattats till omkring 390 000.
ii) Verkan av att införa antidumpningsåtgärder
(359) Vissa parter har hävdat att ett införande av antidumpningstullar på oblekta bomullsvävnader från de berörda länderna skulle leda till ökade kostnader för tillverkarna av färdiga produkter, vilket skulle medföra en förlust av konkurrenskraft i förhållande till importen av färdigsydda varor.
(360) En analys av olika berörda parters kostnadsberäkningar avseende olika färdigsydda varor visar att den andel av försäljningspriset som utgörs av kostnaden för den slutbehandlade vävnaden varierar mellan 15 % och 45 % med ett genomsnitt på omkring 35 %. Även om ingen kostnad absorberas skulle priserna troligen inte stiga med mer än 2 % i genomsnitt.
(361) Vissa parter har också hävdat att ett införande av en antidumpningstull på import av oblekta vävnader skulle få negativa konsekvenser för tillverkarna av färdiga produkter, särskilt de som är verksamma inom sektorn för hushållstextilier, eftersom denna sektor använder den berörda produkten i stor utsträckning för tillverkning av t.ex. sänglinne och heminredningstextilier och än utsatt för konkurrens från importen från tredje länder med låga kostnader.
(362) Det bör i detta avseende nämnas att en av de viktigaste textilprodukterna för hushållsbruk, sänglinne, som utgör uppskattningsvis 30 % av de färdiga produkter som tillverkas av den berörda produkten, för närvarande omfattas av antidumpningsåtgärder och att konkurrensen från import från andra tredje länder därmed har relativt liten betydelse.
Därför dras preliminärt slutsatsen att ett införande av en antidumpningstull inte i någon betydande utsträckning skulle påverka den ekonomiska situationen för tillverkarna av färdiga produkter.
d) Konsumenter
(363) Den berörda produkten är en mellanledsprodukt som vanligen inte säljs i detaljistledet. Oblekt bomull är närmare bestämt en råvara som bearbetas i flera steg innan den säljs till konsumenten. För att kunna bedöma antidumpningsåtgärders påverkan på konsumenterna är det lämpligt att granska hur sådana åtgärder skulle påverka ekonomiska aktörer i tidigare handelsled. Som visats ovan skulle åtgärder inte påverka slutbehandlare och tillverkare av färdiga produkten negativt i någon betydande utsträckning. Ökningen av priset på den färdiga produkten för konsumenten förväntas inte överskrida prisökningen för tillverkare av färdiga produkter vilken uppskattades till omkring 2 % av totalkostnaden för den färdigsydda varan.
7. Slutsatser om gemenskapens intresse
(364) För att i enlighet med artikel 21 i grundförordningen kunna göra en bedömning av alla berörda parters intressen granskade kommissionen alla argument och frågor som under undersökningens gång framförts av samtliga berörda parter.
Analysen har framför allt inriktats på eventuella kostnader och fördelar för de viktigaste sektorer som berörs av förfarandet: å ena sidan gemenskapstillverkarna, dvs. väverierna, och industrin i tidigare led, och å andra sidan industrin i senare led, särskilt slutbehandlarna.
(365) Gemenskapsväverierna tycks vara livskraftiga och konkurrenskraftiga, ha en kapitalintensiv tillverkning och utgöra en viktig sysselsättningskälla (vilket gäller i ännu större utsträckning om även spinnerisektorn, som är direkt kopplad till väverisektorn, beaktas). Sektorn är i hög grad utsatt för internationell konkurrens från lågkostnadsländer. Den genomsnittliga lönsamheten är låg eller till och med negativ, vilket gör att sektorns överlevnad hotas om inte antidumpningsåtgärder införs. Om industrin försvinner kommer detta att få negativa konsekvenser inte bara för spinnerierna utan även för hela bomullsindustrin, inbegripet industrin i senare led för vilken den utgör en säker och bekväm försörjningskälla.
(366) Vad beträffar slutbehandlarna i gemenskapen konstaterade kommissionen att sysselsättningen i denna sektor totalt sett kan jämföras med sysselsättningen inom gemenskapens väveriindustri.
(367) Sektorn är i mindre utsträckning utsatt för konkurrens från import från lågkostnadsländer; dess komparativa fördelar avseende utformning, kvalitet och möjlighet att anpassa sig till modeväxlingar gör att dess lönsamhet i allmänhet är högre, eftersom även affärsrisken är större.
Den påstådda risken för att slutbehandlarna skulle förlora marknadsandelar till följd av en övergång till import av slutbehandlade vävnader konstaterades vara minimal, mot bakgrund av de kvoter som tillämpas och den begränsade tillgängliga kapaciteten i tredje land.
(368) Undersökningen av de provisoriska åtgärdernas verkan för gemenskapsväverierna visade, såsom även konstaterats i fråga om gemenskapens industri i senare led, att en kortsiktig anpassning till marknadsförhållandena hade skett. Gemenskapsväverierna har gynnats av de provisoriska åtgärderna och tycks inte ha höjt sina priser i en omfattning som till fullo motsvarar de införda antidumpningstullarna. Det är möjligt att införandet av åtgärder på längre sikt skulle ha medfört större fördelar för gemenskapsindustrin (ökad kapacitet, minskade genomsnittliga kostnader, större vinster).
Vad beträffar slutbehandlarna visade det sig under den period då de provisoriska åtgärderna var i kraft att det inte, såsom hävdats, var omöjligt att föra kostnadsökningen vidare till industrin i senare led, utan att den ökade råmaterialkostnaden delades av de olika leden i kedjan. Priserna för oblekta vävnader från de berörda länderna och från andra tredje länder steg inte med ett belopp motsvarande hela antidumpningstullen på i genomsnitt 15 %. Om de provisoriska åtgärderna slutgiltigt hade bekräftats är det emellertid sannolikt att vissa negativa verkningar för slutbehandlarna i gemenskapen skulle ha förstärkts (höjda priser för exporten från de berörda länderna och kanske till och med i viss mån höjda priser för exporten från andra tredje länder).
(369) Gemenskapsspinnerierna är i hög grad beroende av gemenskapsväverierna. Eventuella fördelar för gemenskapsväverierna kommer därför också att påverka gemenskapsspinnerierna positivt.
(370) Antidumpningsåtgärdernas verkan för tillverkarna av färdiga produkter kommer att försvagas av dessas stora avstånd från den berörda produkten och det höga förädlingsvärde som tillförs vid tillverkningen av färdiga produkter.
(371) Mot bakgrund av ovanstående har kommissionen preliminärt dragit slutsatsen att det inte inom ramen för detta förfarande framkommit några tvingande skäl att inte införa antidumpningsåtgärder.
H. PRELIMINÄR TULL
(372) Mot bakgrund av de preliminära avgöranden som träffats i fråga om dumpning, skada, orsakssamband och gemenskapens intresse bör provisoriska åtgärder införas för att förhindra att gemenskapsindustrin vållas ytterligare skada av den dumpade importen från Kina, Egypten, Indien, Indonesien, Pakistan och Turkiet.
(373) Eftersom antalet olika bindningar från de sex berörda länderna är stort anses det lämpligt att införa antidumpningsåtgärder i form av en antidumpningsvärdetull.
(374) Vid fastställadet av den preliminära tullens storlek har hänsyn tagits till de dumpningsmarginaler som konstaterats och till det tullbelopp som är nödvändigt för att den skada som gemenskapsindustrin vållats skall undanröjas. Eftersom skadan främst består i pristryck och förlorade marknadsandelar samt i bristande lönsamhet krävs för att skadan skall undanröjas att gemenskapstillverkarna får möjlighet att höja sina priser till lönsamma nivåer, utan att försäljningsvolymerna minskar. För att uppnå detta bör priserna för importen från de sex berörda länderna höjas i motsvarande utsträckning.
(375) Vid fastställandet av det tullbelopp som är nödvändigt för att den av dumpningen orsakade skadan skall undanröjas är det för det första nödvändigt att fastställa vilken minimivinst före skatt som krävs för att gemenskapstillverkarna skall kunna bibehålla sin konkurrenskraft. Det har konstaterats att en vinstmarginal på 8 % med hänsyn till behovet av långsiktiga investeringar skulle kunna anses som en lämplig miniminivå som gemenskapsindustrin rimligen kunde förväntas uppnå om ingen skadevållande dumpning förekom.
(376) Vid beräkningen av skadetröskeln, dvs. målprisunderskridandet, lades den vägda genomsnittliga förlorande vinsten hos gemenskapstillverkarna i stickprovet under undersökningsperioden tillsammans med minimivinsten före skatt enligt ovan till gemenskapstillverkarnas konstaterade försäljningspris. Den vägda genomsnittliga skademarginal som fastställts uttrycktes sedan i procent av priset cif fritt gemenskapens gräns.
(377) I de fall där den dumpningsmarginal som konstaterats för en viss exporterande tillverkare är lägre än den motsvarande ökning av exportpriset, beräknad enligt ovan, som är nödvändig för att undanröja skadan bör den preliminära tullen inte överstiga den fastställda dumpningsmarginalen.
(378) Den antidumpningstull som föreslås för samarbetsvilliga företag som inte ingick i stickprovet motsvarar den genomsnittliga dumpningsmarginalen för stickprovet, vägd på grundval av exportomsättning till gemenskapen, utom vad beträffar Turkiet, vars tull grundades på skadetröskeln, och Indonesien, vars tull grundades på klagomålet.
(379) Den antidumpningstull som föreslås för icke-samarbetsvilliga företag grundas på den högsta dumpningsmarginal som beräknats för ett företag i stickprovet, utom i fråga om Turkiet, där kommissionen på grund av den låga graden av samarbete använde sig av den produkttyp som dumpades i störst utsträckning och som såldes i representativa mängder av den exportör som hade den högsta dumpningsmarginalen.
I. SLUTBESTÄMMELSER
(380) Kommissionen lämnade den 11 juli 1997 i enlighet med artikel 47.2 i tilläggsprotokollet till associeringsavtalet EG-Turkiet en begäran till associeringsrådet EG-Turkiet, eftersom ett antidumpningsförfarande mot turkiska exportörer hade inletts. Eftersom inget beslut har fattats av associeringsrådet inom en tremånadersperiod efter det att denna begäran framställdes inför kommissionen nu provisoriska antidumpningsåtgärder beträffande importen av de berörda produkterna med ursprung i Turkiet, i enlighet med den ovannämnda artikeln och artikel 7 i grundförordningen.
(381) Enligt god förvaltningspraxis bör en period fastställas inom vilken berörda parter skriftligen kan lämna sina synpunkter och begära att bli hörda. Vidare bör det anges att alla avgöranden i denna förordning är preliminära och kan behöva övervägas på nytt om kommissionen skulle föreslå en slutgiltig tull.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. En preliminär antidumpningstull skall införas på import av oblekta bomullsvävnader enligt KN-nummer ex 5208 11 90-5208 19 och 5209 11-5209 19 (Taric-nummer 5208 11 90 90, 5208 12 11 90, 5208 12 13 90, 5208 12 15 90, 5208 12 19 90, 5208 12 91 90, 5208 12 93 90, 5208 12 95 90, 5208 12 99 90, 5208 13 00 90, 5208 19 00 90, 5209 11 00 90, 5209 12 00 90, 5209 19 00 90) med ursprung i Folkrepubliken Kina, Indien, Indonesien, Pakistan, Egypten och Turkiet.
2. Tullsatsen för den preliminära antidumpningstullen som skall tillämpas på nettopriset cif fritt gemenskapens gräns, före tull, skall för produkter med ursprung i respektive land vara följande:
Plats för tabell
3. Utan hinder av punkt 2 skall de tillverkare/exportörer som förtecknas i bilaga I omfattas av följande antidumpningstullsatser:
Plats för tabell
4. Utan hinder av punkt 2 skall nedanstående företag omfattas av följande antidumpningstullsatser:
Plats för tabell
Plats för tabell
Plats för tabell
Plats för tabell
5. Om inte annat anges skall gällande bestämmelser om tullar tillämpas.
6. Övergång till fri omsättning i gemenskapen för de produkter som avses i punkt 1 får endast ske om en säkerhet som motsvarar nivån på den preliminära tullen lämnas.
Artikel 2
1. Produkter som omfattas av de ex-KN-nummer som nämns i artikel 1.1 och som vävts på vävstolar som drivs enbart för hand eller med foten skall vara befriade från den tull som införs enligt artikel 1 (Taric-tilläggsnummer 5208 11 90 10, 5208 12 11 10, 5208 12 13 10, 5208 12 15 10, 5208 12 19 10, 5208 12 91 10, 5208 12 93 10, 5208 12 95 10, 5208 12 99 10, 5208 13 00 10, 5208 19 00 10, 5209 11 00 10, 5209 12 00 10, 5209 19 00 10).
2. Den befrielse som avses i punkt 1 skall beviljas endast för produkter som vid övergång till fri omsättning i gemenskapen åtföljs av antingen
a) ett intyg från de behöriga myndigheterna i ursprungslandet, som överensstämmer med den förlaga som finns i bilaga II, eller
b) ett intyg som utfärdats i enlighet med artikel 3 i rådets förordning (EEG) nr 3030/93 (13).
3. Intyg som utfärdats i enlighet med punkt 2 a i skall vara giltiga om ursprungsländerna har meddelat kommissionen namn på och adresser till de statliga myndigheter på deras territorium som har befogenhet att utfärda dessa intyg samt har försett kommissionen med prov på de stämplar som dessa myndigheter använder och namn på och adresser till de behöriga statliga myndigheter som ansvarar för kontrollen av intygen. Stämplarna skall vara giltiga från och med den dag då kommissionen mottar proven.
4. Intyg som utfärdats i enlighet med punkt 2 skall endast vara giltiga om alternativen a och c i fält 11 har strukits och om de intygar att de berörda produkterna motsvarar beskrivningen i alternativ b.
5. Tillämpningsföreskrifterna för gemenskapens tullkodex, särskilt bestämmelserna om administrativt samarbete i artiklarna 93, 93a och 94 i kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 (14), i dess genom förordning (EG) nr 12/97 (15) ändrade lydelse, skall gälla i tillämpliga delar.
Artikel 3
Enligt artikel 20.1 i förordning (EG) nr 384/96 får berörda parter inom 15 dagar efter det att denna förordning har trätt i kraft lämna synpunkter skriftligen och begära att bli hörda av kommissionen.
Enligt artikel 21.4 i förordning (EG) nr 384/96 får berörda parter yttra sig om tillämpningen av denna förordning inom en månad efter det att den har trätt i kraft.
Artikel 4
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.
Denna förordning skall tillämpas under en period av sex månader.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 7 april 1998.