Kommissionens beslut
av den 22 december 1999
om den stödordning som Spanien har genomfört för finansieringen av rörligt kapital för jordbrukssektorn i Extremadura
[delgivet med nr K(1999) 5201]
(Endast den spanska texten är giltig)
(2000/240/EG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 88.2 första stycket i detta,
efter att i enlighet med nämnda artikel ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig(1), och
av följande skäl:
I. FÖRFARANDE
(1) Förordning nr 35/1993 av den 13 april, utfärdad av den regionala ledningen i Extremadura, om finansieringen av rörligt kapital för jordbrukssektorn i Extremadura, offentliggjordes i Extremaduras officiella tidning (Diario Oficial de Extremadura)(2).
(2) Kommissionen, som inte hade underrättats om det statliga stödet av de spanska myndigheterna i enlighet med artikel 88.3 i fördraget, sände den 8 februari 1999 en skrivelse till de spanska myndigheterna med begäran om att de skulle bekräfta att stödet existerade och när det hade trätt i kraft.
(3) Genom en skrivelse av den 26 februari 1999 lämnade Spaniens ständiga representation vid Europeiska unionen de upplysningar som kommissionen hade begärt i sin skrivelse av den 8 februari 1999.
(4) Genom en skrivelse av den 4 juni 1999 underrättade kommissionen Spanien om sitt beslut att inleda det förfarande som anges i artikel 88.2 i fördraget avseende denna stödordning. I denna skrivelse uppmanade kommissionen Spanien att inkomma med synpunkter.
(5) Kommissionens beslut om att inleda förfarandet har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning(3). Kommissionen har uppmanat berörda parter att inkomma med sina synpunkter på stödordningen i fråga.
(6) Spanien lämnade sina synpunkter genom en skrivelse av den 19 juli 1999.
(7) Kommissionen har inte mottagit några synpunkter från berörda parter.
II. DETALJERAD BESKRIVNING AV STÖDET
(8) I förordning nr 35/1993 fastställs finansieringsriktlinjer för ett regleringsår i taget. Syftet med finansieringen är att tillhandahålla kapital för utveckling av jordbruks- och livsmedelsnäringen i Extremadura.
(9) Stödmottagarna är jordbrukare i Extremadura, jordbrukskooperativ och andra sammanslutningar samt lokala jordbruksindustrier som tecknar avtal med jordbrukare och uppfödare i Extremadura om leverans av råvaror för industriell bearbetning.
(10) Stödet beviljas i form av räntesubventionerade krediter med en löptid på högst ett år och stödets storlek varierar beroende på mottagare.
(11) Innehavare av jordbruksföretag kan få en räntesubvention på upp till 5 punkter förutsatt att de utövar jordbruk som huvudsyssla, medan övriga kan få upp till 4 punkter. I fall av medfinansiering av gemenskapen eller staten måste mottagaren betala en ränta på minst 6 % (4 % för jordbrukare med jordbruk som huvudsyssla).
(12) Kooperativ och andra sammanslutningar kan få en subvention på 1 punkt för anskaffning av material (med ytterligare 0,5 punkter för anskaffning av certifierade plantor och frön och ytterligare 0,5 för anskaffning av enkomponentsgödning). Subventionen kan uppgå till 5 punkter när det gäller krediter relaterade till driftsfonder avsedda för betalningar under regleringsåret till de jordbrukare som är medlemmar.
(13) Industrier kan få en subvention på upp till 5 punkter när det gäller krediter avsedda för anskaffning av råvaror förutsatt att anskaffningen sker genom avtal som tecknats med jordbrukare inom de sektorer som varje år fastställs genom en regional förordning. Industrin kan även få subvention för krediter avsedda för allmän finansiering av driftsfonder inom de sektorer som fastställs varje år genom en regional förordning.
(14) I förordningen av den 29 september 1998, utfärdad av de regionala myndigheternas avdelning för jordbruk och handel i Extremadura (la Consejería de Agricultura y Comercio de la Junta de Extremadura),(4) fastställs följande produkter för regleringsåret 1997/1998: torkade fikon och fikonpasta, paprika avsedd för tillverkning av paprikapulver, iberiska svin, oliver för tillverkning av olivolja och tomater för torkning (andra ändamål än tomatpulver). Krediterna räntesubventioneras med 5 punkter och stödets varaktighet är högst ett år. Som räntesats för krediterna används den officiella räntesatsen (interbankräntan mellan spanska handelsbanker MIBOR) för 365 dagar plus en punkt.
(15) För jordbrukare baserar sig maximistödet på vissa maximibelopp per hektar, per produkt och per antal djur. För kooperativ gäller en maximigräns som bestäms efter de tre senaste årens genomsnitt för materialanskaffningar plus 10 %, och för industrier bestäms maximistödet efter kreditbeloppet.
(16) Stödordningen har en årsbudget på 107 miljoner pesetas och obegränsad varaktighet.
(17) I sin skrivelse av den 4 juni 1999 underrättade kommissionen Spanien om att denna stödordning (med undantag av stöd beviljade före den 30 juni 1998 till jordbrukare, kooperativ och andra sammanslutningar) inte verkar uppfylla kraven för att omfattas av något av undantagen enligt artikel 87.3 i fördraget. I fråga om stöd som beviljats före den 30 juni 1998 till jordbrukare, kooperativ och andra sammanslutningar underrättade kommissionen Spanien om att dessa stöd kunde omfattas av undantaget enligt artikel 87.3 c eftersom det gällde stöd avsedda att underlätta sektorns utveckling.
III. KOMMENTARER FRÅN SPANIEN
(18) Spanien anser i sina synpunkter att stödordningen i fråga utgör en allmän stödram i form av subventionerade krediter för ett regleringsår i taget, krediter som inte beviljas selektivt utan för hela jordbrukssektorn i Extremadura. Stödordningen tillämpas årsvis genom en regional förordning där det fastställs vilka sektorer som är mindre gynnade i förhållande till de övriga. Stödet underställs villkor om att säljaren och köparen tecknar ett avtal enligt en modell som har godkänts av jordbruksministeriet. Genom avtalet garanteras producenterna ett minimipris som är högre än marknadspriset och bearbetningsindustrin garanteras leverans av råvaror som uppfyller vissa minimikrav gällande kvaliteten.
(19) De sektorer som prioriteras är sådana vars produkter har en lokal eller regional identitet, eller särskilda egenskaper vad beträffar produktions- eller bearbetningsmetod. På grund av stödets specifika karaktär kan det inte påverka den fria konkurrensen i gemenskapens handel med andra produkter, eftersom stödåtgärderna har en regional omfattning.
(20) Tillämpningen av förordning 35/1993 om finansieringen av rörligt kapital för jordbrukssektorn i Extremadura har upphävts tills vidare och man planerar att ersätta den med en annan förordning som är bättre anpassad till meddelandet från kommissionen om statliga stödåtgärder i form av kortfristiga krediter med subventionerad ränta inom jordbruket (driftskrediter)(5)(6).
IV. BEDÖMNING AV STÖDET
Artikel 87.1 i fördraget
(21) I artikel 36 i fördraget föreskrivs att bestämmelserna i fördragets kapitel om konkurrensregler skall tillämpas på produktion av och handel med jordbruksprodukter endast i den mån rådet beslutar detta.
(22) När det gäller stöd för de jordbruksprodukter som uppräknas i bilaga I till fördraget och som inte omfattas av den gemensamma organisationen av marknaden (potatis av annat slag än stärkelsepotatis, hästkött, honung, kaffe, vinalkohol, ättiksprit och kork) tillämpas bestämmelserna i rådets förordning nr 26 om tillämpning av vissa konkurrensregler på produktion och handel med jordbruksvaror(7), ändrad genom förordning nr 49(8). De enda tillämpliga bestämmelserna återfinns i fördragets artikel 88.1 och 88.3 första meningen. Därför kan kommissionen endast lägga fram synpunkter.
(23) Alla övriga jordbruksprodukter i bilaga I till fördraget omfattas av gemensamma marknadsordningar. I förordningarna om inrättandet av sådana marknadsordningar föreskrivs att artiklarna 87, 88 och 89 i fördraget skall tillämpas när det gäller produktion av och handel med sådana produkter.
(24) Enligt artikel 87.1 i fördraget är stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den gemensamma marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna.
(25) Handeln mellan gemenskapen och Spanien är betydande. Spanien importerar 10290178 ton från de övriga medlemsstaterna och exporterar 12648802 ton till dem. För Spanien uppgår värdet på denna handel till 6810477000 euro i fråga om importen och 10308134000 euro i fråga om exporten(9).
(26) De granskade åtgärderna kan påverka handeln med jordbruksprodukter mellan medlemsstaterna, eftersom handeln påverkas av stöd som gynnar aktörerna i en viss medlemsstat jämfört med aktörerna i övriga medlemsstater. De berörda åtgärderna har en direkt och omedelbar inverkan på produktionskostnaderna för de spanska företag som producerar och bearbetar jordbruksprodukter. Stödmottagarna får därför en ekonomisk fördel jämfört med företagen i andra medlemsstater, som inte har tillgång till motsvarande stöd. Stöden medför därför att konkurrensen snedvrids eller hotar att snedvridas.
(27) Med beaktande av ovanstående måste stöden i fråga anses utgöra statligt stöd enligt kriterierna i artikel 87.1 i fördraget.
Undantag som kan beviljas enligt artikel 87 i fördraget
(28) Principen om oförenlighet enligt artikel 87.1 i fördraget medger dock vissa undantag.
(29) I det aktuella fallet är det uppenbart att undantagen enligt artikel 87.2 inte kan tillämpas. Å andra sidan har de spanska myndigheterna heller inte åberopat dessa undantag.
(30) Undantagen enligt artikel 87.3 i fördraget måste tolkas strikt när det gäller granskning av en regional eller sektoriell stödordning eller varje annat individuellt fall där allmänna stödordningar tillämpas. Undantag kan endast beviljas när kommissionen kommer fram till att stödet är nödvändigt för att uppnå något av de mål som avses i undantagen. Att tillåta att stöd som inte uppfyller detta krav omfattas av de nämnda undantagen kan jämställas med att tillåta att handeln mellan medlemsstaterna påverkas i negativ riktning och konkurrensen snedvrids, utan att detta motiveras av det gemensamma intresset. Det skulle också innebära att aktörerna i vissa medlemsstater får otillbörliga fördelar.
(31) Kommissionen anser att stöden i fråga inte var avsedda som regionalstöd för att genomföra nya investeringar eller skapa sysselsättning, eller som allmän kompensation för de infrastrukturella brister som regionens alla företag har, utan att stöden var avsedda som driftsstöd för jordbrukssektorn. Stöden har sålunda synnerligen sektoriell karaktär och måste därför bedömas med utgångspunkt från artikel 87.3 c i fördraget.
(32) Enligt artikel 87.3 c kan stöd för att underlätta utveckling av vissa näringsverksamheter eller vissa regioner, när det inte påverkar handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset, vara förenligt med den gemensamma marknaden.
(33) Stödordningen måste bedömas särskilt mot bakgrund av denna bestämmelse.
(34) Stöden i fråga har formen av räntesubventionerade krediter med en löptid som inte överstiger ett regleringsår. Kommissionen godkänner denna typ av stöd med hänvisning till att det gäller åtgärder för att främja utvecklingen inom sektorn, dvs. åtgärder som omfattas av artikel 87.3 c, förutsatt att stöden överensstämmer med meddelandet från kommissionen om statliga stödåtgärder i form av kortfristiga krediter med subventionerad ränta inom jordbruket (driftskrediter).
(35) Stödet måste ges till alla jordbruksaktörer på ett icke-diskriminerande sätt oberoende av för vilken typ av jordbruksverksamhet (eller verksamheter) aktören har behov av kortfristiga krediter. Vissa verksamheter eller aktörer kan dock uteslutas under förutsättning att medlemsstaten kan visa att alla uteslutningar berättigas av att de som uteslutits verkligen har avsevärt mindre problem med att få kortfristiga krediter än vad som är fallet för den övriga delen av jordbruksekonomin.
(36) Stödet måste begränsas till vad som är strikt nödvändigt för att kompensera för nackdelar inom jordbruket. En medlemsstat som vill bevilja subventionerade krediter skall kvantifiera dessa nackdelar enligt en metod som den anser lämplig, men hela tiden inskränka sig till skillnaden mellan den räntesats som beviljas en typisk aktör inom jordbrukssektorn och den räntesats som betalas av aktörer inom medlemsstatens övriga näringsgrenar för kortfristiga krediter på liknande belopp som inte är förknippade med investeringar. Genom en skrivelse av den 19 december 1997 förtydligade kommissionen för medlemsstaterna att den enda möjliga tolkningen är att offentligt finansierade räntesubventioner för kortfristiga krediter till jordbruket inte får överskrida den ovan nämnda skillnaden.
(37) Omfattningen av de subventionerade krediter som beviljas en viss förmånstagare får inte överstiga det likviditetsbehov som uppkommer av att produktionskostnaderna skall betalas innan intäkterna av försäljningen av produktionen erhållits.
(38) Fram till den tidpunkt då kommissionen på nytt började tillämpa det nämnda meddelandet av den 30 juni 1998(10) godkände kommissionen i regel stöd som beviljades i form av en reducerad räntesats för kortfristiga krediter, förutsatt att dessa hade en maximal löptid på ett år, att de inte beviljades för en enda produkt och att de inte gällde en enda verksamhet(11).
(39) För att bedöma förordningen i fråga måste man därför skilja mellan perioden före och perioden efter den 30 juni 1998.
(40) I fråga om perioden före den 30 juni 1998 finns det även skäl att göra en åtskillnad mellan stödmottagarna.
(41) För stöd som beviljas jordbrukare, kooperativ och andra sammanslutningar gäller de kriterier som kommissionen tillämpar på denna typ av stöd. Det gäller särskilt stöd i form av reducerad räntesats för kortfristiga krediter som har en löptid på högst ett år och som dessutom inte beviljas för en enda produkt eller en enda verksamhet. Kommissionen underrättade därför Spanien genom en skrivelse av den 4 juni 1999 om att dessa stöd kan omfattas av undantaget i artikel 87.3 c eftersom de kan anses som åtgärder avsedda att främja utvecklingen av sektorn.
(42) De stöd som beviljades till industrierna hade formen av reducerad räntesats för kortfristiga krediter med en löptid på högst ett år. Dessa stöd var inte begränsade till en enda produkt eller en enda verksamhet, och uppfyller därför de kriterier som kommissionen tillämpade på denna typ av stöd före den 30 juni 1998. Stöden beviljades dock bara till industrier som hade tecknat avtal med jordbrukare och djuruppfödare i Extremadura om anskaffning av råvaror för industriell bearbetning. En sådan avgränsning innebär begränsning av den fria rörligheten för varor mellan medlemsstaterna. Avgränsningen står i strid med artikel 28 i fördraget eftersom industrier som använder råvaror från andra medlemsstater inte kan dra nytta av dessa stöd. Den medför en begränsning av importen av varor från andra medlemsstater, eftersom de stödmottagande industrierna i Extremadura inte skaffar importvaror. Stöden kan därför påverka handelsvillkoren på ett sätt som strider mot det gemensamma intresset, och omfattas därför inte av något av undantagen enligt artikel 87.3 i fördraget.
(43) När det gäller perioden efter den 30 juni 1998 tillämpas meddelandet från kommissionen om statliga stödåtgärder i form av kortfristiga krediter med subventionerad ränta inom jordbruket på dessa stöd.
(44) De beviljade stöden uppfyller inte de kriterier som fastställs i meddelandet från kommissionen, särskilt kriterierna om att stödet skall beviljas på ett icke-diskriminerande sätt till alla aktörer inom jordbrukssektorn, att stödet skall begränsa sig till vad som är strikt nödvändigt för att kompensera för nackdelar inom jordbruket och att omfattningen av de subventionerade krediter som beviljas en viss förmånstagare inte får överstiga det likviditetsbehov som uppkommer av att produktionskostnaderna skall betalas innan intäkterna av försäljningen av produktionen erhållits.
(45) Stödet beviljas inte utan diskriminering till alla aktörer inom jordbrukssektorn. De spanska myndigheterna konstaterar i sina synpunkter att stödordningen genomförs årsvis genom en förordning där det fastställs vilka jordbrukssektorer som är mindre gynnade i jämförelse med de övriga och som därför kan få stöd.
(46) Stödet begränsar sig inte till vad som är absolut nödvändigt för att kompensera för nackdelar inom jordbruket. Tvärtom, krediternas räntesubventioner, 0,5-5 %, fastställs i förordningen på ett sätt som innebär diskriminering mellan olika slags stödmottagare.
(47) Stödordningen innehåller ingen som helst mekanism för att se till att omfattningen av de subventionerade krediter som beviljas en viss förmånstagare inte överstiger det likviditetsbehov som uppkommer av att produktionskostnaderna skall betalas innan intäkterna av försäljningen av produktionen erhållits.
(48) Dessutom, när det gäller stöd till industrierna för bearbetning av jordbruksvaror i Extremadura, tillämpas även det som anges i punkt 42 när det gäller kravet om att teckna avtal om anskaffning av råvaror med regionens producenter.
(49) Stöden måste därför betraktas som driftsstöd, som är oförenliga med den gemensamma marknaden. Sådana stöd har ingen varaktig inverkan på den berörda sektorns utveckling, eftersom den omedelbara effekten upphör i och med att åtgärden upphör. (Se förstainstansrättens dom av den 8 juni 1995 i mål T-459/93, Siemens SA mot kommissionen(12)). Den direkta följden av stöden är att stödmottagarnas villkor förbättras när det gäller produktion och försäljning av produkter, något som inte gäller för de aktörer som inte får något jämförbart stöd (både nationellt och i de övriga medlemsstaterna).
(50) Därför kan stödordningen i fråga, med undantag av stöd som beviljades före den 30 juni 1998 till jordbrukare, kooperativ och till andra sammanslutningar, inte omfattas av något av undantagen enligt artikel 87.3 i fördraget.
(51) Man bör dock beakta att de stöd som beviljades för jordbruksprodukter enligt fördragets bilaga I (med undantag av stöd för potatis av annat slag än stärkelsepotatis, hästkött, honung, kaffe, vinalkohol, ättiksprit och kork) hänför sig till varor som omfattas av en gemensam organisation av marknaden och att medlemsstaterna har begränsade möjligheter när det gäller att ingripa i dessa marknadsordningar eftersom de uteslutande lyder under gemenskapens behörighet. I enlighet med domstolens fasta rättspraxis (se bl. a. domen av den 26 juni 1979 i mål 177/78, Pigs and Bacon mot Mc Carren(13)), bör de gemensamma organisationerna av marknaden betraktas som fullständiga och uttömmande system, som utesluter alla möjligheter för medlemsstaterna att vidta åtgärder som innebär undantag från eller som strider mot dessa bestämmelser. Stöden måste därför anses bryta mot reglerna för de gemensamma organisationerna av marknaderna och därmed stå i strid med gemenskapsreglerna.
Slutsats
(52) Med beaktande av ovanstående och av tillämpliga gemenskapsregler, och vad beträffar undantagen enligt artikel 87.3 a och 87.3 c gällande stöd avsedda att främja eller underlätta den ekonomiska utvecklingen av vissa näringsverksamheter eller vissa regioner, anser kommissionen att de stöd som beviljades före den 30 juni 1998 till industrier samt de stöd som beviljades jordbruk, kooperativ och andra jordbrukssammanslutningar samt industrier efter den 30 juni 1998, kan påverka handelsvillkoren på ett sätt som strider mot det gemensamma intresset. Särskilt de stöd som beviljades efter den 30 juni 1998 överensstämmer inte med meddelandet från kommissionen om statliga stödåtgärder i form av kortfristiga krediter med subventionerad ränta inom jordbruket (driftskrediter).
(53) Därför måste dessa stöd (med undantag av stöden för potatis av annat slag än stärkelsepotatis, hästkött, honung, kaffe, vinalkohol, ättiksprit och kork) anses bryta mot reglerna för de gemensamma organisationerna av marknaden. Dessutom står de stöd som beviljats till jordbruksindustrierna i strid med artikel 28 i fördraget.
(54) Sålunda kan dessa stöd, som måste anses utgöra driftsstöd som är oförenliga med den gemensamma marknaden och som bryter mot gemenskapsreglerna, inte omfattas av något av undantagen enligt artikel 87.3 i fördraget.
V. SLUTSATSER
(55) De stöd som är föremål för detta beslut anmäldes inte till kommissionen i enlighet med artikel 88.3 i fördraget. Stöden är därför olagliga, eftersom de beviljades innan kommissionen hade yttrat sig om deras förenlighet med den gemensamma marknaden.
(56) De stöd som beviljades före den 30 juni 1998 till industrierna och de stöd som beviljades efter den 30 juni 1998 (med undantag av motsvarande stöd för potatis av annat slag än stärkelsepotatis, hästkött, honung, kaffe, vinalkohol, ättiksprit och kork) är, av ovan anförda skäl, oförenliga med den gemensamma marknaden, eftersom de omfattas av bestämmelserna i artikel 87.1 i fördraget utan att omfattas av något av undantagen enligt artikel 87.2 och 87.3.
(57) I fall där stöden är oförenliga med den gemensamma marknaden skall kommissionen utnyttja den möjlighet som tillkommit genom domstolens dom av den 12 juli 1973 i mål 70/72, kommissionen mot Tyskland(14), bekräftad genom domarna av den 24 februari 1987 i mål 310/85, Deufil mot kommissionen(15), och av den 20 september 1990 i mål C-5/89, kommissionen mot Tyskland(16), och ålägga medlemsstaten att av stödmottagarna återkräva hela det stödbelopp som har beviljats olagligt. Denna förpliktelse gällande återkrav återfinns även i artikel 14.1 i rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i fördraget(17) (numera artikel 88). En sådan återbetalning är nödvändig för att återställa den tidigare situationen och upphäva alla ekonomiska fördelar som stödmottagarna otillbörligen har åtnjutit från det att stödet beviljades dem.
(58) Vad beträffar stöd för potatis av annat slag än stärkelsepotatis, hästkött, honung, kaffe, vinalkohol, ättiksprit och kork, rekommenderar kommissionen att den spanska regeringen upphäver stöden.
(59) De övriga stöd som beviljades före den 30 juni 1998 till industrierna och stöden som beviljades efter detta datum till jordbrukare, kooperativ, övriga jordbrukssammanslutningar och till industrierna bör återbetalas i sin helhet.
(60) Återbetalningen av stöden skall ske i enlighet med förfarandena i spansk lagstiftning. Det stöd som skall återkrävas skall innefatta ränta som löper från den dag stödet stod till stödmottagarnas förfogande till den dag det har återbetalats. Räntan skall beräknas på grundval av marknadsräntan och som referens skall användas den ränta som används vid beräkningen av bidragsekvivalenten inom ramen för regionalstöd(18).
(61) Föreliggande beslut föregriper inte de slutsatser som kommissionen eventuellt kommer att dra när det gäller finansieringen av den gemensamma jordbrukspolitiken genom Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ).
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
De stöd som före den 30 juni 1998 beviljades industrierna för bearbetning av jordbruksvaror och de stöd som efter den 30 juni 1998 beviljades jordbrukare, kooperativ och övriga sammanslutningar samt industrin, inom ramen för den stödordning som Spanien har genomfört med stöd av förordning 35/1993 av den 13 april, utfärdad av den regionala ledningen i Extremadura, om finansieringen av rörligt kapital för jordbrukssektorn i Extremadura, med undantag av motsvarande stöd för potatis av annat slag än stärkelsepotatis, hästkött, honung, kaffe, vinalkohol, ättiksprit och kork, är oförenliga med den gemensamma marknaden.
Artikel 2
Spanien skall upphäva den stödordning som avses i artikel 1.
Artikel 3
1. Spanien skall vidta alla åtgärder som är nödvändiga för att från stödmottagarna återkräva det stöd som avses i artikel 1 och som olagligen redan utbetalats till stödmottagarna.
2. Återkravet skall ske utan dröjsmål och i enlighet med förfarandena i nationell lagstiftning, förutsatt att dessa förfaranden gör det möjligt att omedelbart och effektivt verkställa detta beslut. Det stöd som skall återkrävas skall innefatta ränta som löper från den dag stödet stod till stödmottagarnas förfogande till den dag det har återbetalats. Räntan skall beräknas på grundval av den referensränta som används vid beräkningen av bidragsekvivalenten inom ramen för regionalstöd.
Artikel 4
Spanien skall inom två månader från delgivningen av detta beslut underrätta kommissionen om vilka åtgärder som har vidtagits för att följa beslutet.
Artikel 5
Detta beslut riktar sig till Konungariket Spanien.
Utfärdat i Bryssel den 22 december 1999.