31994L0046
L 268/15
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 94/46/ЕО НА КОМИСИЯТА
от 13 октомври 1994 година
за изменение на Директива 88/301/ЕИО и Директива 90/388/ЕИО, по-специално що се отнася до спътниковите комуникации
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 90, параграф 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
Зелената книга относно общ подход в областта на спътниковите комуникации в Европейската общност, приет от Комисията през месец ноември 1990 г., представи основните промени в законодателството, необходими за пълното използване на възможностите на това средство за комуникации. Тази Зелена книга за спътниковите комуникации налага, inter alia, пълна либерализация на секторите на спътникови услуги и оборудване, включително прекратяването на всякакви изключителни и специални права в тази област, подлежащи на лицензионни процедури, както и свободен (неограничен) капацитет на космическия сегмент.
(2)
Резолюцията на Съвета от 19 декември 1991 г. относно развитието на общия пазар за спътникови комуникационни услуги и оборудване (1) даде обща подкрепа на позициите, изложени в Зелената книга на Комисията за спътниковите комуникации и отчете като основни цели хармонизирането и либерализирането на пазара за подходящи спътникови наземни станции включително в случаите когато е възможно прекратяването на изключителни или специални права в тази област при спазването на необходимите условия за съответствие с основните изисквания.
(3)
Европейският парламент, в своя резолюция относно развитието на общия пазар за спътникови комуникационни услуги и оборудване (2), призовава Комисията да гласува необходимото законодателство за създаването на среда, която да позволи премахването на съществуващите ограничения и насърчи развитието на нови дейности в областта на спътниковите комуникации, като се подчертава необходимостта от хармонизиране и либерализиране на спътниковите услуги и оборудване.
(4)
Няколко държави-членки са отворили определени спътникови комуникационни услуги за конкуренция и са въвели лицензионни схеми. Въпреки това издаването на лицензии в някои държави-членки не следва обективни, пропорционални и недискриминационни критерии, или, в случая с оператори, конкуриращи се с далекосъобщителни организации, включва технически ограничения като забрана за свързване на техните съоръжения към комутируема мрежа, експлоатирана от далекосъобщителната организация. Други държави-членки удължават валидността на изключителните права, издадени на националните публични предприятия.
(5)
Директива 88/301/ЕИО на Комисията от 16 май 1988 г. относно конкуренцията на пазара за далекосъобщително терминално оборудване (3), изменена със Споразумението за Европейското икономическо пространство, предвижда прекратяването на специални или изключителни права за внасяне, продажба, свързване към мрежата, пускане в експлоатация и поддържане на далекосъобщително терминално оборудване. Тя не включва всички видове оборудване за спътникови наземни станции.
(6)
В своето решение по Дело C-202/88, Франция срещу Комисията (4) Съдът на Европейските общности подкрепи Директива 88/301/ЕИО. Въпреки това, що се отнася до специалните права, директивата беше обявена за невалидна на основание факта, че нито разпоредбите на директивата, нито преамбюла към нея уточняват какъв точно тип права са включени реално, както и доколко съществуването на тези права е в разрез с различните разпоредби на Договора. Що се отнася до внасянето, продажбата, свързването към мрежата, пускането в експлоатация и поддържането на далекосъобщителна техника, специалните права са на практика права, дадени от държава-членка на ограничен брой предприятия, чрез някакъв законодателен, регулаторен или административен механизъм, който в границите на даден географски район:
-
ограничава до две или повече бройката на тези предприятия в разрез с обективни, пропорционални и недискриминационни критерии, или
-
определя предварително, в разрез с тези критерии, няколко конкуриращи се предприятия, или
-
дава на дадено предприятие или предприятия, в разрез с тези критерии, законни или регулаторни предимства, които имат съществено влияние върху възможностите на друго предприятие да участва в гореупоменатите дейности в същия географски район при равни други условия.
Тази дефиниция не влиза в противоречие с прилагането на член 92 от Договора за ЕО.
(7)
Съществуването на изключителни права има ефекта на ограничаване на свободното движение на такова оборудване, както по отношение на внасянето и търговията с далекосъобщителна техника (включително спътниково оборудване), тъй като някои продукти не се предлагат на пазара, така и по отношение на свързването към мрежата, пускането в експлоатация и поддържането на съоръженията, тъй като отчитайки особеностите на пазара, и по-специално разнообразието и техническото естество на продуктите, даден монополист няма стимул да доставя услуги във връзка с продукти, които не е предлагал на пазара или внасял, или да съобразява цените с направените разходи, тъй като не съществува опасност от конкуренция от страна на нови участници на пазара. Като се има предвид, че повечето пазари за оборудване предлагат по принцип голямо разнообразие от далекосъобщителна техника, както и вероятното развитие на пазарите, където броят на производителите все още е ограничен, всяко специално право, което пряко или косвено (например липсата на явна и недискриминационна процедура за даване на разрешения) ограничава броя на предприятията, получили лицензия за внасяне, продажба, свързване към мрежата, пускане в експлоатация и поддържане на такава техника, може да има същия ефект като даването на изключителни права.
Такива изключителни или специални права представляват мерки, имащи ефект, равностоен на количествени ограничения, несъвместими с член 30 от Договора за ЕО. Спецификата на спътникови наземни станции или на пазара за тяхната търговия или поддръжка с нищо не оправдава по-различното им третиране от законодателството в сравнение с друго далекосъобщително терминално оборудване. Следователно трябва да се прекратят всички съществуващи изключителни права за внос, продажба, свързване към мрежата, пускане в експлоатация и поддържане на оборудване за спътникови наземни станции, както и правата, имащи подобни ефекти, т.е. всички специални права, освен тези, даващи законни или регулаторни предимства на едно или повече предприятия и влияещи единствено върху възможностите на други предприятия да участват в гореупоменатите дейности в същия географски район при равни други условия.
(8)
Оборудването за спътникови наземни станции удовлетворява основните изисквания, хармонизирани от Директива 93/97/ЕИО на Съвета (5), отнасящи се специално до ефективното използване на честоти. Наблюдението и контрола върху приложението на тези основни изисквания ще стане възможно отчасти чрез лицензите, дадени за предоставянето на съответните услуги. Уеднаквяването на основните изисквания ще се постигне главно чрез приемането на общи технически правила и хармонизиране на условията във връзка с лицензиите. Дори и в случаите, когато тези условия не са хармонизирани, държавите-членки ще трябва да адаптират своите правила. И в единия, и в другия случай държавите-членки трябва да гарантират, че прилагането на тези правила не създава бариери пред търговията с тези продукти.
(9)
Прекратяването на специалните и изключителни права, отнасящи се до свързването на оборудването за спътникови наземни станции към мрежата, налага необходимостта от признаване на правото за свързване на тези съоръжения към комутируемите мрежи, експлоатирани от далекосъобщителните предприятия, така че лицензираните оператори да могат да предлагат своите услуги на потребителите.
(10)
Директива 90/388/ЕИО на Комисията от 28 юни 1990 г. относно конкуренцията на пазарите за далекосъобщителни услуги (6), изменена със Споразумението за ЕИП, предвижда премахването на специалните и изключителни права, дадени от държавите-членки по отношение на далекосъобщителните услуги. Въпреки това директивата изключва спътниковите далекосъобщителни услуги от това приложно поле.
(11)
В решения по Съвместни дела C-271/90, С-281/90 и С-289/90, Испания срещу Комисията (7) Съдът на Европейските общности подкрепи настоящата директива на Комисията на 17 ноември 1992 г. Въпреки това, що се отнася до специалните права, директивата беше обявена за невалидна от Съда на Европейски общности на основание факта, че нито разпоредбите на директивата, нито преамбюла към нея уточняват какъв точно тип права са включени реално, както и доколко съществуването на тези права е в разрез с различните разпоредби на Договора. Следователно тези права трябва да бъдат дефинирани в настоящата директива. Що се отнася до далекосъобщителните услуги, специалните права са на практика права, дадени от държава-членка на ограничен брой предприятия чрез някакъв законодателен, регулаторен или административен механизъм, който в границите на даден географски район:
-
ограничава до две или повече, в разрез с обективни, пропорционални и недискриминационни критерии, броя на такива предприятия, които са лицензирани да доставят такива услуги, или
-
определя предварително, в разрез с тези критерии, няколко конкуриращи се предприятия, като предприятия, лицензирани да доставят такива услуги, или
-
дава на дадено предприятие или предприятия, в разрез с тези критерии, законни или регулаторни предимства, които имат съществено влияние върху възможностите на други предприятия да доставят същите далекосъобщителни услуги в същия географски район при равни други условия.
Тази дефиниция не влиза в противоречие с прилагането на член 92 от Договора за ЕО. В сферата на далекосъобщителните услуги такива специални законни или регулаторни предимства могат да включват, наред с друго, правото да се извършват принудителни покупки от общ интерес, дерогации от правото относно градоустройствения план или възможността да се получава лицензия без преминаване през общоприетата процедура.
(12)
В случаите, когато броят на предприятията, на които е разрешено да доставят спътникови далекосъобщителни услуги, е ограничен от държавата-членка чрез специални права и следователно чрез изключителни права, те съставляват ограничения, които биха се оказали несъвместими с член 59 от Договора в случаите, когато не са оправдани от основни изисквания, тъй като тези права не позволяват на други предприятия да доставят (или получават) услугите, доставяни на или получавани от други държави-членки. В случая с услугите, предлагани по спътниковите далекосъобщителни мрежи, такива съществени изисквания биха били ефективното използване на честотния спектър и избягването на вредните радиосмущения между спътниковите далекосъобщителни системи и други космически или наземни технически системи. Следователно, при положение че оборудването, използвано за предлагане на услугите, удовлетворява основните изисквания, приложими към спътниковите комуникации, отделно законово третиране на последното не е оправдано. От друга страна, специални права, даващи единствено специални законови или регулаторни предимства, по принцип не пречат на участието на други предприятия на пазара. Съвместимостта на тези права с Договора за ЕО следва да бъде преценявана за всеки отделен случай, като се взема предвид тяхното въздействие върху ефективната свобода на други образувания да доставят същата далекосъобщителна услуга и евентуалната обоснованост на тази дейност.
(13)
Изключителните права, съществуващи понастоящем в областта на спътниковите комуникации, са били предоставени на организации, които вече са имали господстващо положение в създаването на наземни далекосъобщителни мрежи, или на едно от техните дъщерни дружества. Такива права имат ефекта на продължаване на господстващото положение на тези организации и съответно на укрепване на това положение. Следователно изключителните права, дадени в областта спътниковите комуникации, са несъвместими с член 90 от Договора за ЕО във връзка с член 86.
(14)
Тези изключителни права, ограничаващи достъпа до пазара, имат също и ефекта на ограничаване или създаване на пречки за ползване на спътниковите комуникации, които евентуално се предлагат, в ущърб на потребителите, забавяйки по този начин техническия напредък в тази област. Поради факта, че инвестиционните им решения вероятно се основават на изключителни им права, съответните предприятия често вземат решения за даване на приоритет на наземни технологии, докато нови участници биха експлоатирали спътникова технология. Далекосъобщителните предприятия винаги са предпочитали да изграждат наземни оптични кабелни линии, а спътниковите комуникации се използват главно като техническо решение, до което се прибягва единствено в случаите когато разходите за наземните алтернативи са твърде високи, или за разпръскване на данни и/или телевизионни сигнали, а не като допълнителна технология със свое отделно място в областта на предаването на сигнали. Следователно изключителните права означават ограничаване на възможностите за развитие на спътниковите комуникации, което е несъвместимо с член 90 от Договора във връзка с член 86.
(15)
Въпреки това, що се отнася до спътниковите услуги, процедурите за лицензиране и деклариране са оправдани, тъй като гарантират съответствие с основни изисквания, отговарящи на принципа на пропорционалността. Лицензирането не е оправдано, когато една обикновена процедура за деклариране на съответствие би била достатъчна за постигането на поставената цел. Например при доставката на спътникова услуга, която включва единствено ползването на зависима наземна станция, работеща във VSAT система, в държава-членка, последната не трябва да изисква нищо повече от една процедура за деклариране на съответствие.
(16)
Член 90, параграф 6 от Договора предвижда изключение от предвиденото в член 86 в случаите, когато прилагането на последния би възпрепятствало, де юре или де факто, изпълнението на специфичните задачи, поставени на далекосъобщителните предприятия. Съгласно тази разпоредба Директива 90/388/ЕИО разрешава ползването на изключителни права за един преходен период по отношение на гласовата телефония.
Терминът „гласова телефония“ е дефиниран в член 1 от Директива 90/388/ЕИО като предоставяне на търговска услуга за населението, включваща пряко пренасяне и комутация на реч в реално време между крайни точки на обществена комутируема мрежа, позволяваща на потребителя да използва оборудване, свързано с такава крайна точка, чрез което той комуникира с друга крайна точка. В случаите когато прякото пренасяне и комутация на реч става чрез мрежи от спътникови наземни станции, такава търговска услуга за населението може по принцип да се достави само при положение че мрежата от спътникови наземни станции е свързана към обществената комутируема мрежа.
По отношение на всякакви други услуги, освен гласова телефония, никакво специално третиране съгласно член 90, параграф 2 не е оправдано, особено с оглед на незначителния принос на тези услуги към оборота на далекосъобщителните предприятия.
(17)
Предоставянето на услуги за пренасяне на радио- и телевизионни програми по спътниковата мрежа като далекосъобщителна услуга е предмет на настоящата директива и съответно на нейните разпоредби. Независимо от прекратяването на някои специални и изключителни права по отношение на приемащи спътникови наземни станции, които не са свързани към обществената мрежа на съответната държава-членка, както и прекратяването на специални и изключителни права по отношение на спътникови услуги, доставяни на обществени или частни радио- и телевизионни предприятия, съдържанието на спътникови услуги за радио- и телевизионно разпространение, доставяни на обществени или частни радио- и телевизионни предприятия, а също и съдържанието на услугите за радио- и телевизионно разпространение, доставяни на обществени предприятия чрез честотни ленти, дефинирани в радиорегламентите за спътникови услуги за радио- и телевизионно разпространение (СУРТР) и фиксирани спътникови услуги (ФСУ) ще продължава да бъде предмет на специални правила, приети от държавите-членки в съответствие с законодателството на Общността, и следователно не е предмет на настоящата директива.
(18)
Настоящата директива не изключва приемането на мерки в съответствие с законодателството на Общността и съществуващите международни задължения с цел да се гарантира, че националните предприятия от държавите-членки се третират еднакво в трети страни.
(19)
Предлагането от спътникови оператори на капацитет на космическия сегмент от национални, частни или международни спътникови системи на лицензирани оператори на мрежи от спътникови наземни станции е все още, в някои държави-членки, предмет на регулаторни ограничения, различни от ограниченията, които са съвместими с мерките за координиране на честотите и местоположението, задължителни по силата на международните ангажименти на държавите-членки. Тези допълнителни ограничения са в разрез с член 59, който гласи, че тези спътникови оператори трябва да имат пълна свобода на предоставяне на своите услуги в цялата Общност, след като вече са лицензирани в една от държавите-членки.
(20)
Тестове за установяване дали спътниковите наземни станции на лицензирани оператори (без националните оператори) отговарят на спецификациите за технически и експлоатационен достъп до междуправителствени спътникови системи, се извършват в повечето държави-членки от националния орган, подписал Договора, на държавата, на чиято територия се експлоатира станцията. Следователно тези оценки за съответствие се извършват от доставчици на услуги, които са конкуренти.
Това не е съвместимо с разпоредбите на Договора, по-специално с член 3, буква ж) и член 90 във връзка с член 86. Следователно държавите-членки трябва да гарантират, че тези оценки за съответствие се извършват директно между съответния оператор на мрежата от спътникови наземни станции и самата междуправителствена организация, под надзора единствено на регулаторните органи.
(21)
По-голяма част от капацитета на космическия сегмент се предлага от международни организации за спътникови комуникации. Таксите за използване на такъв капацитет са все още високи в много държави-членки, тъй като той може да бъде придобит само от националния орган, подписал Договора, от съответната страна. Такова изключително право, разрешено от някои държави-членки, води до разделянето на общия пазар в ущърб на потребителите, нуждаещи се от капацитет. В своята резолюция от 19 декември 1991 г. Съветът призова съответно държавите-членки да увеличат достъпа до космическия сегмент на междуправителствените организации. Що се отнася до изграждането и ползването на отделни системи, рестриктивни мерки, въведени по силата на международни конвенции, подписани от държавите-членки, биха имали също ефект, несъвместим със законодателството на Общността, ограничавайки доставките за сметка на потребителя по смисъла на член 86, буква б). В международните организации за спътникови комуникации понастоящем се извършва преразглеждане на разпоредбите на съответните законови документи, inter alia, и във връзка с увеличения достъп, както и изграждането и ползването на отделни системи. За да се даде възможност на Комисията да изпълнява надзорната си функция, възложена ѝ от Договора за ЕО, трябва да се създадат такива законови инструменти, които да подпомогнат държавите-членки в основното им задължение да си сътрудничат, което е залегнало в член 5, първи параграф във връзка с член 234, параграф 2 от Договора.
(22)
При оценка на мерките, предвидени в настоящата директива, Комисията, в контекста на постигането на основните цели на Договора, посочени в член 2 от него, включително и укрепването на икономическите и социални връзки в Общността, цитирано в член 130, буква а), ще вземе предвид положението в държавите-членки, в които наземните далекосъобщителни мрежи не са достатъчно изградени, което би оправдало по-късното въвеждане на спътникови далекосъобщителни услуги и, в необходимата степен, отлагане на срока за пълно прилагане на разпоредбите на настоящата директива до 1 януари 1996 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Директива 88/301/ЕИО се изменя, както следва:
1.
Член 1 се изменя, както следва:
а)
последното изречение от първото тире се заменя със следното:
„Терминално оборудване означава също и оборудване за спътникови наземни станции.“
б)
След второ тире се добавят следните тирета:
-
„„специални права“ означава права, дадени от държава-членка на ограничен брой предприятия, чрез някакъв законодателен, регулаторен или административен акт, който, в границите на даден географски район,
-
ограничава до две или повече броя на тези предприятия, в разрез с обективни, пропорционални и недискриминационни критерии, или
-
определя предварително, в разрез с тези критерии, няколко конкуриращи се предприятия, или
-
дава на дадено предприятие или предприятия, в разрез с тези критерии, законни или регулаторни предимства, които имат съществено влияние върху възможностите на други предприятия да внасят, продават, свързват, въвеждат в експлоатация и/или поддържат далекосъобщително терминално оборудване в същия географски район при равни други условия.
-
„оборудване за спътникови наземни станции“ означава оборудване, което може да се използва само за предаване или за предаване и приемане („предаване/приемане“), или само за приемане („само приемане“) на радиокомуникационни сигнали посредством спътници или други космически системи“
2.
Първият параграф от член 2 се заменя от следния текст:
„Държави-членки, които са дали специални или изключителни права, гарантират, че всички изключителни права са прекратени, както и тези специални права, които:
а)
ограничават до две или повече бройката на предприятия по смисъла на член 1, в разрез с обективни, пропорционални и недискриминационни критерии, или
б)
определят предварително, в разрез с тези критерии, няколко конкуриращи се предприятия по смисъла на член 1.“
3.
Първото тире от член 3 се заменя със следния текст:
-
„в случая на оборудване за спътникови наземни станции не се разрешава такова оборудване да се свързва към обществената далекосъобщителна мрежа и/или да се пуска в експлоатация, ако не удовлетворява съответните общи технически норми, приети съгласно Директива 93/97/ЕИО на Съвета (8) или, при липса на такива, основните изисквания, посочени в член 4 от посочената директива. При липса на общи технически правила за хармонизирани регулаторни условия национални правила, съответстващи на тези основни изисквания, се изпращат на Комисията съгласно Директива 83/189/ЕИО, когато това се изисква съгласно посочената директива;
-
в случая с друго терминално оборудване не се разрешава такова оборудване да се свързва към обществената далекосъобщителна мрежа, ако не удовлетворява съответните общи технически норми, приети съгласно Директива 91/26/ЕИО на Съвета (9), или, при липса на такива, основните изисквания, посочени в член 4 от посочената директива.
Член 2
Директива 90/388/ЕИО се изменя, както следва:
1.
Член 1 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се изменя, както следва:
i)
второто тире се заменя със следното:
-
„„изключителни права“ означава права, които се предоставят от държава-членка на едно предприятие чрез някакъв законодателен, регулаторен или административен акт, който запазва правото за предоставяне на далекосъобщителни услуги или извършването на дейности в границите на даден географски район.“;
ii)
следното се добавя като трето тире:
-
„„специални права“ означава права, които се дават от държава-членка на ограничен брой предприятия чрез някакъв законодателен, регулаторен или административен акт, който в границите на даден географски район,
-
ограничава до две или повече броя на тези предприятия, лицензирани да предоставят услуга или извършват дейност в разрез с обективни, пропорционални и недискриминационни критерии, или
-
определя предварително, в разрез с тези критерии, няколко конкуриращи се предприятия като лицензирани за предоставят услуга или извършват дейност, или
-
дава на дадено предприятие или предприятия, в разрез с тези критерии, законни или регулаторни предимства, които имат съществено влияние върху възможностите на други предприятия да предоставя същата далекосъобщителна услуга или да извършва същата дейност в същия географски район, при равни други условия.“;
iii)
четвъртото тире се заменя със следното:
-
„„далекосъобщителни услуги“ означава услуги, чието предоставяне се състои изцяло или отчасти от предаване и маршрутизация на сигнали по обществената далекосъобщителна мрежа посредством далекосъобщителни процеси, с изключение на радио- и телевизионното разпространение за обществото и спътниковите услуги.“;
iv)
след четвъртото тире се добавят следните тирета:
-
„„мрежа от спътникови наземни станции“ означава конфигурация от две или повече наземни станции, които работят съвместно посредством спътник;
-
„услуги по спътниковата мрежа“ означава изграждането и експлоатацията на мрежи от спътникови наземни станции; тези услуги се състоят, като минимум, от изграждането, чрез спътникови наземни станции, на радиокомуникации към космически сегмент („покачващи се връзки“) и в изграждането на радиокомуникации между космически сегмент и спътникови наземни станции („понижаващи се връзки“);
-
„спътникови комуникационни услуги“ означава услуги, чието доставяне се извършва, изцяло или отчасти, посредством услуги по спътниковата мрежа;
-
„спътникови услуги“ означава доставката на спътникови комуникационни услуги и/или услуги по спътниковата мрежа;“;
v)
второто изречение от шестото тире се заменя със следния текст:
„Тези причини са надеждност при експлоатацията на мрежите, поддържане целостта на мрежите и, в случаите, когато това е оправдано, интероперативност на услугите, защита на данните, а в случая с услугите по спътниковата мрежа, ефективното използване на честотния спектър и избягването на вредната интерференция между спътниковите далекосъобщителни системи и други космически или наземни технически системи.“;
б)
параграф 2 се заменя със следното:
„2.
Настоящата директива не се отнася до телексни услуги или наземни мобилни радиокомуникации.“
2.
Член 2 се изменя, както следва:
а)
първият параграф се заменя със следното:
„Без да се засяга член 1, параграф 2, държавите-членки отменят всички мерки, които дават:
а)
изключителни права за доставката на далекосъобщителни услуги, освен гласова телефония, и
б)
специални права, които ограничават до две или повече броя на предприятията, на които е разрешено да доставят тези далекосъобщителни услуги, в разрез с обективни, пропорционални и недискриминационни критерии, или
в)
специални права, които определят предварително, в разрез с тези критерии, няколко конкуриращи се предприятия да предоставят такива далекосъобщителни услуги.
Те предприемат мерки, необходими да гарантират, че всеки един оператор има право да доставя всякакви далекосъобщителни услуги, с изключение на гласова телефония.“;
б)
добавят се следните параграфи:
„Държавите-членки оповестяват критериите, въз основа на които се дават лицензии, заедно с условията, придружаващи тези лицензии, и процедурите за деклариране на експлоатация на предавателни наземни станции.
Държавите-членки продължават да информират Комисията за всякакви планове за въвеждане на нови лицензионни процедури или промяна на съществуващи такива.“
3.
Член 6 се изменя, както следва:
а)
след втория параграф се добавят следните параграфи:
„Държавите-членки гарантират, че всякакви такси, с които доставчиците на услуги се облагат като част от лицензионните процедури, се базират на обективни, прозрачни и недискриминационни критерии.
Таксите, критериите, на които са базирани, и всякакви промени в тази връзка, се публикуват по подходящ и достатъчно подробен начин, така че да се предостави лесен достъп до тази информация.
Държавите-членки нотифицират Комисията, не по-късно от 9 месеца след публикуването на настоящата директивата, а впоследствие, когато възникнат промени, за начинът по който информацията е направена достъпна. Комисията публикува редовно позовавания на такива нотификации.“;
б)
добавя се следния параграф:
„Държавите-членки гарантират, че всякаква регулаторна забрана или ограничения за предлагане на капацитет на космическия сегмент на лицензиран оператор на мрежа от спътникови наземни станции са премахнати и лицензират, в рамките на своята територия, всеки доставчик на космически сегмент, който удостовери, че мрежата от спътникови наземни станции, използвана във връзка с космическия сегмент на въпросния доставчик, е в съответствие с публикуваните условия за достъп до неговия капацитет на космическия сегмент.“
Член 3
Държави-членки, които са страни по международните конвенции за създаването на международните организации „Интелсат“, „Инмарсат“, „Еутелсат“ и „Интерспутник“ за потребностите на спътниковите операции, предоставят на Комисията, по нейно искане, информацията, приета относно всяка една мярка, която би могла да бъде в несъответствие с правилата за конкуренция от Договора за ЕО или да влияе на целите на настоящата директива или на директивите на Съвета относно далекосъобщенията.
Член 4
Държавите-членки предоставят на Комисията, не по-късно от 9 месеца след влизането в сила на настоящата директива, необходимата информация, позволяваща на Комисията да потвърди, че членове 1 и 2 са спазени.
Член 5
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
Член 6
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 13 октомври 1994 година.
KOMMISSIONENS DIREKTIV 94/46/EG av den 13 oktober 1994 om ändring av direktiv 88/301/EEG och direktiv 90/388/EEG särskilt med avseende på satellitkommunikation
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 90.3 i detta, och
med beaktande av följande:
1. I Grönboken om ett gemensamt förhållningssätt avseende området för satellitkommunikation inom gemenskapen, som antogs av kommissionen i november 1990, anges de största förändringar som måste göras av de bestämmelser som reglerar verksamheten för att kunna utnyttja detta kommunikationsmedels potential. I denna grönbok om satellitkommunikation krävs bland annat att sektorerna för satellittjänster och satellitutrustning skall liberaliseras helt och att alla exklusiva eller speciella rättigheter inom detta område skall avskaffas, om inte annat sägs i licensförfarandena, liksom att tillgången till rymdsegmentkapacitet skall vara fri (obegränsad).
2. I rådets resolution av den 19 december 1991 om utvecklingen av den gemensamma marknaden för tjänster och utrustning för satellitkommunikation (1) ges ett generellt stöd till kommissionens ståndpunkter i grönboken om satellitkommunikation och de viktigaste målen anses vara att harmonisera och liberalisera marknaden för lämpliga jordstationer och att vid behov avskaffa exklusiva eller speciella rättigheter inom detta område, särskilt om inte annat sägs i de villkor som är nödvändiga för att uppfylla de väsentliga kraven.
3. I Europaparlamentets resolution om utvecklingen av den gemensamma marknaden för tjänster och utrustning för satellitkommunikation (2) uppmanas kommissionen att genomföra den lagstiftning som är nödvändig för skapa förutsättningar för att avskaffa befintliga restriktioner och utveckla nya verksamheter inom satellitkommunikation samtidigt som behovet av att harmonisera och liberalisera marknaden för satellitutrustning och -tjänster betonas.
4. Flera medlemsstater har redan öppnat vissa satellitkommunikationstjänster för konkurrens och infört licensordningar. Icke desto mindre beviljas licenser i vissa medlemsstater fortfarande utan att objektiva, proportionella och icke-diskriminerande kriterier följs eller också beviljas licenserna med förbehåll för tekniska restriktioner, som t.ex. förbud mot anslutning till teleorganisationernas nät, då det gäller företag som konkurrerar med dessa. Andra medlemsstater har bibehållit de exklusiva rättigheter som beviljats nationella offentliga företag.
5. I kommissionens direktiv 88/301/EEG av den 16 maj 1988 om konkurrens på marknaderna för teleterminalutrustning (3), ändrat genom EES-avtalet, föreskrivs att de speciella eller exklusiva rättigheterna för import, marknadsföring, anslutning och idriftsättning av teleterminalutrustning eller underhåll av sådan utrustning skall avskaffas. Detta omfattar inte alla typer av jordstationsutrustning för satellitkommunikation.
6. I domen i mål C-202/88, Frankrike mot kommissionen (4), bekräftade Europeiska gemenskapernas domstol kommissionens direktiv 88/301/EEG. I den mån direktivet gäller speciella rättigheter förklarades det ogiltigt mot bakgrund av att det varken i direktivets bestämmelser eller i ingressen till detta specificeras vilken typ av rättigheter det faktiskt är fråga om och i vilket avseende förekomsten av sådana rättigheter är i strid med fördragets olika bestämmelser. Vad beträffar import, marknadsföring, anslutning, idriftsättning och underhåll av teleterminalutrustning är speciella rättigheter i praktiken de rättigheter som en medlemsstat beviljar ett begränsat antal företag genom något legalt, författningsenligt eller administrativt instrument som, inom ett bestämt geografiskt område,
- begränsar antalet sådana företag till två eller flera efter andra kriterier än objektiva, proportionerliga och icke diskriminerande kriterier,
eller
- utser flera konkurrerande företag efter andra kriterier än dem som nämns ovan,
eller
- ger ett eller flera företag legala eller författningsenliga fördelar som i väsentlig grad påverkar andra företags möjligheter att utöva någon av ovanstående verksamheter inom samma geografiska område på i huvudsak motsvarande villkor, efter andra kriterier än ovanstående.
Denna definition påverkar inte tillämpningen av artikel 92 i Romfördraget.
7. Till följd av de exklusiva rättigheterna begränsas den fria rörligheten för sådan utrustning, antingen beträffande import och marknadsföring av teleutrustning, inbegripet satellitutrustning, eftersom vissa produkter inte marknadsförs, eller beträffande anslutning, idriftsättning och underhåll, eftersom monopol, med tanke på marknadens särdrag och i synnerhet produkternas mångfald och tekniska egenskaper, inte har något incitament till att tillhandahålla dessa tjänster då det gäller produkter som det inte har marknadsfört eller importerat eller till att anpassa priserna till omkostnaderna eftersom det inte finns något hot om konkurrens från nya företag på marknaden. Då det på de flesta utrustningsmarknader typiskt förekommer ett stort sortiment av teleutrustning och med tanke på den förmodade utvecklingen på marknaderna, där det ännu så länge endast förekommer ett begränsat antal tillverkare, finns det risk för att varje särskild rättighet som direkt eller indirekt begränsar det antal företag som har tillåtelse att importera, marknadsföra, ansluta, idriftsätta och underhålla sådan utrustning, t.ex genom att inte införa ett öppet och icke diskriminerande tillståndsförfarande, får samma inverkan som beviljandet av exklusiva rättigheter.
Sådana exklusiva eller speciella rättigheter är åtgärder med samma verkan som kvantitativa restriktioner som är oförenliga med artikel 30 i Romfördraget. Det finns inga särskilda egenskaper hos jordstationsutrustningen eller marknaden för försäljning eller underhåll av sådan utrustning som är av en sådan karaktär att de kan motivera en annan rättslig behandling än den som ges annan teleterminalutrustning. Det är därför nödvändigt att avskaffa alla exklusiva rättigheter i samband med import, marknadsföring, anslutning, idriftsättning och underhåll av jordstationsutrustning och alla rättigheter med motsvarande verkan, dvs. alla speciella rättigheter utom de som består av legala eller författningsenliga fördelar som ges till ett eller flera företag och som endast berör andra företags möjligheter att utöva någon av ovanstående verksamheter inom samma geografiska område på i huvudsak motsvarande villkor.
8. Jordstationsutrustningen måste uppfylla de väsentliga krav som harmoniserats genom rådets direktiv 93/97/EEG (5), särskilt i fråga om ett effektivt utnyttjande av frekvenserna. Bland annat genom de licenser som beviljas för tillhandahållandet av de berörda tjänsterna kommer det att vara möjligt att övervaka tillämpningen av dessa väsentliga krav. Genom att först och främst införa gemensamma tekniska föreskrifter och harmonisera licensvillkoren kommer en anpassning till de väsentliga kraven att möjliggöras. Även på områden där dessa villkor inte är harmoniserade kommer medlemsstaterna att bli tvungna att anpassa sina föreskrifter. I båda fallen måste medlemsstaterna under tiden se till att tillämpningen av sådana föreskrifter inte skapar handelshinder.
9. I samband med att de speciella eller exklusiva rättigheterna för anslutning av jordstationsutrustning avskaffas är det nödvändigt att erkänna rätten att ansluta sådan utrustning till teleorganisationernas nät så att företag med tillstånd kan erbjuda allmänheten sina tjänster.
10. I kommissionens direktiv 90/388/EEG av den 28 juni 1990 om konkurrens på marknaderna för teletjänster (6), ändrat genom EES-avtalet, föreskrivs att de speciella eller exklusiva rättigheter som medlemsstaterna beviljat i samband med tillhandahållandet av teletjänster skall avskaffas. Satellittjänster omfattas dock inte av direktivets tillämpningsområde.
11. I de förenade målen C-271/90, C-281/90 och C-289/90, Spanien mot kommissionen (7) bekräftade Europeiska gemenskapernas domstol kommissionens direktiv den 17 november 1992. I den mån direktivet gäller speciella rättigheter förklarades det ogiltigt av domstolen mot bakgrund av att det varken i direktivets bestämmelser eller i ingressen till detta specificeras vilken typ av rättigheter det faktiskt är fråga om och i vilket avseende förekomsten av sådana rättigheter är i strid med fördragets olika bestämmelser. Dessa rättigheter måste därför definieras i det här direktivet. Vad beträffar teletjänster är speciella rättigheter i praktiken de rättigheter som en medlemsstat beviljar ett begränsat antal företag genom något legalt, författningsenligt eller administrativt instrument som, inom ett bestämt geografiskt område
- begränsar antalet företag som har rätt att tillhandahålla sådana tjänster till två eller flera efter andra kriterier än objektiva, proportionerliga och icke diskriminerande kriterier,
eller
- ger flera konkurrerande företag rätt att tillhandahålla sådana tjänster efter andra kriterier än dem som nämns ovan,
eller
- ger ett eller flera företag legala eller författnings- enliga fördelar som i väsentlig grad påverkar andra företags möjligheter att tillhandahålla samma tele- tjänst inom samma geografiska område på i huvudsak motsvarande villkor, efter andra kriterier än ovanstående.
Denna definition påverkar inte tillämpningen av artikel 92 i Romfördraget.
Inom området för teletjänster kan sådana legala eller författningsenliga fördelar bl.a. bestå i en rätt till expropriation i det allmännas intresse, undantag från lagstiftningen i samband med fysisk planering eller en möjlighet att få tillstånd utan att vara tvungen att genomgå det normala förfarandet.
12. Om en medlemsstat, med hjälp av speciella rättigheter och än mera med hjälp av exklusiva rättigheter, begränsar antalet företag som har rätt att tillhandahålla satellitkommunikationstjänster, utgör dessa rättigheter begränsningar som kan strida mot artikel 59 i fördraget om denna begränsning inte är motiverad av väsentliga krav, eftersom dessa rättigheter hindrar andra företag från att tillhandahålla eller ta emot de berörda tjänsterna till eller från andra medlemsstater. I samband med satellitnättjänster kan sådana väsentliga krav bestå i att man använder frekvensspektrum på ett effektivt sätt och undviker skadliga störningar mellan satellitkommunikationssystem och andra rymd- eller markbaserade tekniska system. Under förutsättning att den utrustning som används för att tillhandahålla tjänsterna uppfyller de väsentliga krav som gäller i samband med satellitkommunikation är juridisk särbehandling av denna inte motiverad. Å andra sidan hindrar inte speciella rättigheter som endast består i särskilda legala eller författningsenliga fördelar i princip andra företag från att gå in på marknaden. Dessa rättigheters förenlighet med Romfördraget måste därför bedömas från fall till fall med hänsyn tagen till vilken inverkan de har på andra enheters faktiska frihet att tillhandahålla samma teletjänst och om de eventuellt är motiverade med tanke på den berörda verksamheten.
13. De nuvarande exklusiva rättigheterna inom satellitkommunikationsområdet beviljades i allmänhet organisationer som redan hade en dominerande ställning i samband med etableringen av de markbaserade näten eller något av deras dotterbolag. Till följd av sådana rättigheter utsträcks och stärks därför dessa organisationers dominerande ställning. Följaktligen är de exklusiva rättigheter som beviljas inom satellit- kommunikationsområdet, tillsammans med artikel 86, oförenliga med artikel 90 i Romfördraget.
14. Dessa exklusiva rättigheter som begränsar tillgången till marknaden begränsar eller hindrar också, till skada för användarna, användningen av den satellitkommunikation som skulle kunna erbjudas och hindrar därigenom den tekniska utvecklingen på detta område. Eftersom företagen troligen grundar sina investeringsbeslut på exklusiva rättigheter kan de ofta välja att prioritera markbaserad teknik medan nya företag på marknaden kanske skulle utnyttja satellitteknik. Teleorganisationerna har i allmänhet föredragit att utveckla markbaserade förbindelser med optisk fiber, och satellitkommunikation har huvudsakligen använts som en sista teknisk lösning när kostnaderna för markbaserade alternativ har varit oöverkomliga eller för dataöverföring och televisionssändning i stället för att användas som en självständig komplementär transmissionsteknik. De exklusiva rättigheterna begränsar alltså utvecklingen av satellitkommunikation, vilket, tillsammans med artikel 86, är oförenligt med artikel 90 i Romfördraget.
15. I samband med tillhandahållandet av satellittjänster är det dock, med förbehåll för proportionalitetsprincipen, motiverat med en licensiering eller ett deklarationsförfarande för att säkerställa överensstämmelse med de väsentliga kraven. Licensiering är inte motiverad då man kan uppnå målet i fråga genom att endast använda ett deklarationsförfarande. Om det t.ex. gäller att tillhandahålla en satellittjänst för vilken endast en underordnad VSAT-jordstation behöver användas i en medlemsstat, bör medlemsstaten inte införa något mer än ett deklarationsförfarande.
16. Genom artikel 90.2 i fördraget fastställs det att undantag från artikel 86 får göras då tillämpningen av denna artikel enligt lag eller i praktiken hindrar tele- organisationerna från att utföra de särskilda uppgifter som tilldelats dem. I enlighet med detta får genom direktiv 90/388/EEG exklusiva rättigheter i samband med telefoni bibehållas under en övergångsperiod.
Telefoni definieras i artikel 1 i direktiv 90/388/EEG som det kommersiella tillhandahållandet till allmänheten av direktöverföring och koppling av tal i realtid mellan det allmänt tillgängliga nätets anslutningspunkter som möjliggör för varje användare att använda utrustning ansluten till en sådan nätanslutningspunkt för att kommunicera med en annan anslutningspunkt. Då det gäller direktöverföring och koppling av tal via jordstationsnät för satellit kan sådant kommersiellt tillhandahållande till allmänheten vanligtvis endast ske då jordstationsnätet är anslutet till det allmänt tillgängliga nätet.
Vad beträffar alla andra tjänster än telefoni är särbehandling enligt artikel 90.2 inte motiverad, framför allt med tanke på att dessa tjänsters andel av teleorganisationernas omsättning är obetydligt.
17. Tillhandahållandet av satellitnättjänster för överföring av radio- och tv-program är en teletjänst enligt detta direktiv och omfattas därför av bestämmelserna i direktivet. Trots att vissa speciella och exklusiva rättigheter avskaffas då det gäller jordstationer med enbart mottagning som inte är anslutna till en medlemsstats allmänt tillgängliga nät och att vissa speciella och exklusiva rättigheter avskaffas då det gäller satellittjänster som tillhandahålls för offentliga eller privata radio- och televisionsföretag, kommer innehållet i de satellitsändningstjänster som tillhanda- hålls allmänheten via frekvensband som definieras i radioreglementet för både satellitsändningstjänster (BSS) och fasta satellittjänster (FSS) även i fortsättningen att omfattas av särskilda regler som medlemsstaterna antar i enlighet med gemenskapslagstiftningen och omfattas därför inte av bestämmelserna i detta direktiv.
18. Detta direktiv utgör inget hinder för att åtgärder vidtas i överensstämmelse med gemenskapslagstiftningen och befintliga internationella förpliktelser för att säkerställa att medborgarna i medlemsstaterna behandlas på motsvarande sätt i tredje land.
19. I några medlemsstater omfattas satellitföretagens erbjudande till godkända företag med jordstationsnät för satellit om rymdsegmentkapacitet i nationella, privata eller internationella satellitsystem fortfarande av andra föreskrivna restriktioner än dem som är förenliga med de förfaranden för frekvens- och placeringskoordinering som är en följd av medlemsstaternas internationella åtaganden. Dessa ytterligare restriktioner strider mot artikel 59, vilket innebär att sådana satellitföretag bör ha full frihet att tillhandahålla sina tjänster i hela gemenskapen så snart de fått tillstånd i någon medlemsstat.
20. I flertalet medlemsstater är det den nationella undertecknaren i det land på vars territorium stationen drivs som undersöker om de jordstationer som tillhör andra godkända företag än nationella är i överensstämmelse med specifikationerna för teknisk och driftsmässig tillgång till mellanstatliga satellitsystem. Dessa bedömningar av överensstämmelse utförs därför av tjänsteföretag som är konkurrenter.
Detta är inte förenligt med fördragets bestämmelser, särskilt artiklarna 3 g och 90, tillsammans med artikel 86. Medlemsstaterna behöver därför se till att dessa bedömningar av överensstämmelse kan utföras i direkt samverkan mellan nätoperatören för den berörda jordstationen och den mellanstatliga organisationen under överinseende endast av tillsynsmyndigheterna.
21. Merparten av den tillgängliga rymdsegmentkapaciteten erbjuds av de internationella satellitorganisationerna. I många medlemsstaterna är priset för att utnyttja sådan kapacitet fortfarande högt eftersom kapaciteten endast kan erhållas från den berörda medlemssstatens undertecknare. En sådan exklusivitet, som är tillåten i några av medlemsstaterna, leder till en uppdelning av den gemensamma marknaden till skada för de kunder som behöver kapacitet. I rådets resolution av den 19 december 1991 uppmanas därför medlemsstaterna att förbättra åtkomligheten till de mellanstatliga organisationernas rymdsegment. Vad beträffar etableringen och användningen av separata system kan restriktiva åtgärder som vidtagits enligt internationella överenskommelser mellan medlemsstaterna också få verkningar som inte är förenliga med gemenskapslagstiftningen genom att de begränsar tillgången på bekostnad av användaren enligt artikel 86 b. Inom de internationella satellitorganisationerna pågår en genomgång av bestämmelserna i de aktuella handlingarna, bl.a. då det gäller förbättrad åtkomlighet och med tanke på etablering och användning av separata system. För att kommissionen skall kunna utföra den övervakningsuppgift som den tilldelas i Romfördraget bör det tillhandahållas instrument som hjälper medlemsstaterna att uppfylla sina samarbetsförpliktelser enligt artikel 5 första stycket, tillsammans med artikel 234.2, i fördraget.
22. Inom ramen för genomförandet av de grundläggande mål som avses i artikel 2 i fördraget och det mål om att stärka gemenskapens ekonomiska och sociala samhörighet som avses i artikel 130 a kommer kommissionen då den bedömer åtgärderna i detta direktiv också att ta hänsyn till förhållandena i de medlemsstater där det markbaserade nätet ännu inte är fullt utvecklat och tillåta att dessa medlemsstater i nödvändig utsträckning skjuter upp den fulla tillämpningen av bestämmelserna i detta direktiv till den 1 januari 1996 i fråga om satellittjänster.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Direktiv 88/301/EEG ändras på följande sätt:
1. Artikel 1 skall ändras på följande sätt:
a) Första strecksatsens sista mening skall ersättas med följande:
"Terminalutrustning innefattar också jordstationsutrustning."
b) Följande strecksatser skall läggas till efter andra strecksatsen:
"- Speciella rättigheter: de rättigheter som en medlemsstat beviljar ett begränsat antal företag genom något legalt, författningsenligt eller administrativt instrument som, inom ett bestämt geografiskt område,
- begränsar antalet sådana företag till två eller flera efter andra kriterier än objektiva, proportionerliga och icke diskriminerande kriterier,
eller
- utser flera konkurrerande företag efter andra kriterier än dem som nämns ovan,
eller
- ger ett eller flera företag legala eller författningsenliga fördelar som i väsentlig grad påverkar andra företags möjligheter att importera, marknadsföra, ansluta, idriftsätta eller underhålla teleterminalutrustning inom samma geografiska område på i huvudsak motsvarande villkor, efter andra kriterier än ovanstående.
- Jordstationsutrustning: den utrustning som kan användas för enbart sändning, för sändning och mottagning (`sändare/mottagare`) eller för enbart mottagning (`mottagare`) av radio- kommunikationssignaler som förmedlas via satellit eller andra rymdbaserade system."
2. Artikel 2 första stycket skall ersättas med följande text:
"Medlemsstater som har beviljat speciella eller exklusiva rättigheter till företag skall se till att alla exklusiva rättigheter upphävs liksom också de speciella rättigheter som
a) begränsar antalet sådana företag enligt artikel 1 till två eller flera efter andra kriterier än objektiva, proportionerliga och icke diskriminerande kriterier,
eller
b) utser flera konkurrerande företag enligt artikel 1 efter andra kriterier än dem som nämns ovan."
3. Artikel 3 första strecksatsen skall ersättas med följande text:
"- då det gäller jordstationsutrustning, vägra tillåta att sådan utrustning ansluts till det allmänt tillgängliga telenätet eller tas i drift då den inte är i överensstämmelse med de relevanta gemensamma tekniska föreskrifter som antagits enligt rådets direktiv 93/97/EEG (8*) eller, i brist på sådana föreskrifter, de väsentliga krav som fastställs i artikel 4 i det direktivet. I brist på gemensamma tekniska föreskrifter eller harmoniserade författningsenliga villkor, skall de nationella föreskrifterna stå i rimlig proportion till dessa väsentliga krav och skall anmälas till kommissionen enligt direktiv 83/189/EEG då det direktivet kräver detta.
- då det gäller annan terminalutrustning, vägra tillåta att sådan utrustning ansluts till det allmänt tillgängliga telenätet då den inte är i överensstämmelse med de relevanta gemensamma tekniska föreskrifter som antagits enligt rådets direktiv 91/263/EEG (9**) eller, i brist på sådana föreskrifter, de väsentliga krav som fastställs i artikel 4 i det direktivet.
"
Artikel 2
Direktiv 90/388/EEG ändras på följande sätt:
1. Artikel 1 skall ändras på följande sätt:
a) Punkt 1 skall ändras på följande sätt:
i) Andra strecksatsen skall ersättas med följande:
"- Exklusiva rättigheter: de rättigheter som en medlemsstat beviljar ett företag genom något legalt, författningsenligt eller administrativt instrument som för detta företag reserverar rätten att tillhandahålla en teletjänst eller utöva verksamhet inom ett bestämt geografiskt område.".
ii) Följande skall införas som tredje strecksats:
"- Speciella rättigheter: de rättigheter som en medlemsstat beviljar ett begränsat antal företag genom något legalt, författningsenligt eller administrativt instrument som, inom ett bestämt geografiskt område,
- begränsar antalet företag som har rätt att tillhandahålla en tjänst eller utöva verksamhet till två eller flera efter andra kriterier än objektiva, proportionerliga och icke diskriminerande kriterier,
eller
- ger flera konkurrerande företag rätt att tillhandahålla en tjänst eller utöva verksamhet efter andra kriterier än dem som nämns ovan,
eller
- ger ett eller flera företag legala eller författningsenliga fördelar som i väsentlig grad påverkar andra företags möjligheter att tillhandahålla samma teletjänst eller utöva samma verksamhet inom samma geografiska område på i huvudsak motsvarande villkor, efter andra kriterier än ovanstående."
iii) Fjärde strecksatsen skall ersättas med följande:
"- Teletjänster: tjänster vilkas tillhandahållande helt eller delvis består av sändning och fördelning av signaler i ett allmänt tillgängligt telenät med hjälp av telekommunikationsprocesser, med undantag av rundradiosändning och television till allmänheten samt satellittjänster."
iv) Följande strecksatser skall införas efter fjärde strecksatsen:
"- Jordstationsnät: en konfiguration bestående av två eller flera jordstationer som samarbetar via satellit.
- Satellitnättjänster: etablering och drift av jordstationsnät. Dessa tjänster består som ett minimum i att från jordstationer upprätta radioförbindelse med rymdsegment (`upp- länkar`) och att upprätta radioförbindelse mellan rymdsegmentet och jordstationer (`nedlänkar`).
- Satellitkommunikationstjänster: de tjänster för vilkas tillhandahållande satellitnätstjänster helt eller delvis utnyttjas.
- Satellittjänster: de tjänster genom vilka satellitkommunikationstjänster eller satellitnättjänster tillhandahålls."
v) Sjätte strecksatsen andra meningen skall ersättas med följande text:
"Dessa skäl är säkerhet vid nätets drift, upprätthållande av nätets integritet och, i berättigade fall, samverkan mellan tjänster, dataskydd och, i samband med satellitnättjänster, användning av frekvensspektrum på ett effektivt sätt och undvikande av skadliga störningar mellan satellitkommunikationssystem och andra rymd- eller markbaserade tekniska system."
b) Punkt 2 skall ersättas med följande:
"2. Detta direktiv skall inte tillämpas på telex eller markbaserad mobilradiokommunikation."
2. Artikel 2 skall ändras på följande sätt:
a) Första stycket skall ersättas med följande:
"Med de undantag som följer av artikel 1.2 skall medlemsstaterna upphäva alla de åtgärder genom vilka
a) exklusiva rättigheter beviljas för tillhandahållande av andra teletjänster än telefoni,
och
b) speciella rättigheter beviljas som begränsar antalet företag som har rätt att tillhandahålla sådana teletjänster till två eller flera efter andra kriterier än objektiva, proportionerliga och icke diskriminerande kriterier,
eller
c) speciella rättigheter beviljas som ger flera konkurrerande företag tillstånd att tillhanda- hålla sådana teletjänster efter andra kriterier än dem som nämns ovan.
De skall vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att alla företag har rätt att tillhandahålla alla sådana teletjänster med undantag av telefoni."
b) Följande stycken skall läggas till:
"Medlemsstaterna skall tillkännage vilka kriterier som ligger till grund för beviljande av tillstånd och vilka villkor som är förbundna med sådana tillstånd med deklarationsförfarandena för drift av sändande jordstationer.
Medlemsstaterna skall även i fortsättningen under- rätta kommissionen om eventuella planer på att införa nya förfaranden för licensiering eller ändra befintliga förfaranden."
3. Artikel 6 skall ändras på följande sätt:
a) Följande stycken skall läggas till efter andra stycket:
"Medlemsstaterna skall se till att alla avgifter som införs för tjänsteproducenter som en del av auktorisationsförfarandena är grundade på sakliga, klara och icke diskriminerande kriterier.
Avgifterna, de kriterier på vilka dessa är baserade och alla eventuella ändringar av dessa skall offentliggöras på lämpligt och tillräckligt noggrant sätt för att denna information skall bli lättillgänglig.
Medlemsstaterna skall senast nio månader efter det att detta direktiv har offentliggjorts och därefter varje gång det sker en ändring anmäla till kommissionen hur informationen tillhandahålls. Kommissionen skall regelbundet offentliggöra hänvisningar till sådana anmälningar."
b) Följande stycke skall läggas till:
"Medlemsstaterna skall se till att alla författningsenliga förbud eller restriktioner i samband med utbudet av rymdsegmentkapacitet till alla godkända företag med jordstationsnät för satellit avskaffas och skall, inom sitt territorium, ge alla företag som tillhandahåller rymdsegment tillstånd att verifiera att den jordstation som skall användas tillsammans med den berörde leverantörens rymdsegment är i överensstämmelse med de offentliggjorda villkoren för tillgång till dennes rymdsegmentkapacitet."
Artikel 3
Medlemsstater som är part i de internationella konventionerna om inrättandet av de internationella organisationerna Intelsat, Inmarsat, Eutelsat och Intersputnik för satellitverksamhet skall på begäran till kommissionen sända all information de har om alla åtgärder som kan påverka överensstämmelsen med konkurrensreglerna i Romfördraget eller målen i detta direktiv eller rådets olika direktiv om telekommunikation.
Artikel 4
Medlemsstaterna skall senast nio månader efter det att detta direktiv trätt i kraft till kommissionen sända all information som gör det möjligt för kommissionen att bekräfta att bestämmelserna i artiklarna 1 och 2 är uppfyllda.
Artikel 5
Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.
Artikel 6
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdat i Bryssel den 13 oktober 1994.