31983L0181
L 105/38
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА
от 28 март 1983 година
за определяне на обхвата на член 14, параграф 1, буква г) от Директива 77/388/ЕИО по отношение на освобождаването от данък добавена стойност при окончателен внос на някои стоки
(83/181/ЕИО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално членове 99 и 100 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че съгласно член 14, параграф 1, буква г) от Директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 г. за хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъка върху оборота - Обща система на данък върху добавената стойност: еднообразни правила за определяне на данъчното задължение (4), държавите-членки освобождават от облагане с ДДС окончателния внос на стоки, които отговарят на условията за освобождаване от мито, освен случаите на освобождаване, предвидени в Общата митническа тарифа; или които биха били освободени, ако представляват внос от трета страна, без с това да се засягат други разпоредби на Общността и при условията, въведени от тях, с цел, inter alia, да се предотврати възможно неплащане, избягване или злоупотреба;
като има предвид, че в съответствие с член 14, параграф 2 от горепосочената директива Комисията е натоварена да представя на Съвета предложения, целящи да се установят данъчни правила на Общността, изясняващи обхвата на освобождаванията по параграф 1 от указания член, и подробни правила за въвеждането на последните;
като има предвид, че макар да се счита за желателно да се постигне възможно най-висока степен на еднообразност на системата на митата и тази на данъка върху добавената стойност, все пак следва да се държи сметка за разликите в целта и структурата на митата и данъка върху добавената стойност;
като има предвид, че в рамките на необходимото за постигане на целите на хармонизирането следва да бъдат въведени различни правила относно данъка върху добавената стойност по отношение на стоки, внесени от трети страни, и стоки, внесени от други държави-членки; като има предвид, че освобождаванията при внос могат да бъдат предоставяни само при условие че не са причина за накърняване на конкурентната среда на съответния национален пазар;
като има предвид, че в настоящия момент някои облекчения произтичат от конвенции с трети страни или с други държави-членки и с оглед на своето предназначение се отнасят само до подписалите ги държави-членки; като има предвид, че не е уместно да се определят условията за ползване на такива облекчения на общностно равнище;
като има предвид, че е необходимо просто да се разреши на засегнатите държави-членки да запазят облекченията,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
1. С настоящата директива се определят обхватът на освобождаванията от данък върху добавената стойност по член 14, параграф 1, буква г) от Директива 77/388/ЕИО и правилата за тяхното прилагане по член 14, параграф 2 от същата директива. Държавите-членки предоставят освобождаванията, установени с настоящата директива, в съответствие с гореуказания член и при определени във вътрешното си законодателство условия, целящи правилното и безпрепятствено прилагане на освобождаванията и предотвратяването на всяко неплащане, избягване или злоупотреби.
2. По смисъла на настоящата директива:
а)
„внос“ е вносът, както е определен в член 7 от Директива 77/388/ЕИО и внасянето на стоки за вътрешна употреба, след като са били поставени под един от режимите по член 16, параграф 1, буква а) от посочената директива или под режим на временен внос или транзит;
б)
„лично имущество“ е всяко имущество, предназначено за използване лично от заинтересованите лица или за задоволяване на потребностите на тяхното домакинство;
В частност „лично имущество“ са:
-
вещи от домакинството;
-
велосипеди и мотоциклети, частни моторни превозни средства и техните ремаркета, туристически каравани, плавателни съдове за развлечение и частни самолети.
Запасите на домакинствата, съответстващи на обичайно необходимите за семейството; домашните животни и ездитните животни също представляват „лично имущество“.
Естеството и количеството на личното имущество не следва да свидетелстват за какъвто и да е търговски интерес, нито пък да са предназначени за стопанска дейност по смисъла на член 4 от Директива 77/388/ЕИО. Въпреки това, преносими инструменти на приложните изкуства или свободните професии, които са нужни на заинтересованото лице за упражняване на търговската му дейност или професията му, също представляват лично имущество;
в)
„вещи от домакинството“ са лични вещи, постелно бельо, обзавеждане и различни принадлежности, предназначени за лична употреба от засегнатите лица или за задоволяване на потребностите на тяхното домакинство;
г)
„алкохолни продукти“ са продукти (пиво, вино, напитки на винена или алкохолна основа, бренди, ликьори и спиртни напитки и др.), попадащи в раздели от 22.03 до 22.09 от Общата митническа тарифа;
д)
„Общността“ е територията на държавите-членки, на която се прилага Директива 77/388/ЕИО.
ДЯЛ I
ВНОС НА ЛИЧНО ИМУЩЕСТВО, СОБСТВЕНОСТ НА ЛИЦА, КОИТО ИДВАТ ОТ СТРАНИ ИЗВЪН ОБЩНОСТТА
Глава I
Лично имущество на физически лица, които променят обичайното си местопребиваване от трета страна в една от държавите-членки на Общността
Член 2
При спазването на членове от 3 до 10 се освобождава от данък върху добавената стойност вносът на лично имущество от физически лица, които променят обичайното си местопребиваване от трета страна, премествайки се в една от държавите-членки на Общността.
Член 3
Освобождаването се ограничава до лично имущество, по отношение на което:
а)
с изключение на особени случаи, оправдани от обстоятелствата, е било осъществявано владение, и което е било ползвано, що се отнася до непотребими вещи, от засегнатото лице в неговото предишно обичайно местопребиваване в продължение на не по-малко от шест месеца преди датата, на която лицето се премества от обичайното си местопребиваване извън Общността;
б)
е предназначено да бъде използвано за същите цели в новото местопребиваване.
В допълнение, за разрешаване на освобождаване държавите-членки могат да поставят условие това имущество да е било обект на облагане с обичайните за него мита и/или данъчни тежести било в страната на произхода, било в страната на износа.
Член 4
Освобождаване се разрешава само на лица с обичайно местопребиваване извън Общността за непрекъснат период от поне дванадесет месеца.
Въпреки това, компетентните органи могат да предоставят изключения от това правило, при условие че заинтересованото лице е имало ясно намерение да живее извън Общността за непрекъснат период от поне дванадесет месеца.
Член 5
Не се разрешава освобождаване по отношение на:
а)
алкохолни продукти;
б)
тютюн и тютюневи изделия;
в)
превозни средства, използвани за търговски цели;
г)
предмети, използвани при осъществяване на търговска дейност или професия, с изключение на преносими инструменти на приложните изкуства или свободните професии.
Превозни средства с двойно предназначение, които могат да бъдат използвани и за търговски или професионални цели, могат също да бъдат изключени от обхвата на освобождаванията.
Член 6
Освен в особени случаи, освобождаването се разрешава само по отношение на лично имущество, заявено за постоянен внос в срок от 12 месеца от датата на установяване на заинтересованото лице в обичайното му местопребиваване в държавата-членка на вноса.
Личното имущество може да бъде внесено с няколко отделни пратки в рамките на срока, указан в предходното изречение.
Член 7
1. Личното имущество, освободено от данък при внос, не може да бъде заемано, залагано, отдавано под наем или отчуждавано, възмездно или безвъзмездно, преди изтичането на дванадесет месеца от датата на декларацията за постоянен внос, без компетентните органи да бъдат предварително уведомени за това.
2. Всяко заемане, залагане, отдаване под наем или отчуждаване преди изтичане на периода по параграф 1 води до заплащане на съответен данък върху добавената стойност за указаните стоки при ставката, приложима по отношение на дадения вид стоки към датата на заемането, залагането, отдаването под наем или отчуждаването, и митническата стойност, установена или приета от компетентните органи на тази дата.
Член 8
1. Чрез дерогация от разпоредбите на член 6, първи параграф, може да се предостави освобождаване по отношение на лично имущество, внесено за постоянно преди заинтересованото лице да е установило обичайното си местопребиваване в държавата-членка на вноса, при условие че това лице се задължи действително да установи обичайното си местопребиваване там в срок от шест месеца. Поетото задължение се придружава с обезпечение, видът и размерът на което се определят от компетентните органи.
2. При прилагане на разпоредбата на параграф 1, срокът по член 3 се изчислява от датата на вноса в съответната държава-членка.
Член 9
1. Когато поради своите професионални задължения заинтересованото лице напусне страната извън Общността, в която е било обичайното му местопребиваване, без едновременно с това да е установило обичайното си местопребиваване на територията на една от държавите-членки, но с намерението да го направи, компетентните органи могат да разрешат освобождаване на личното имущество, което това лице пренася на указаната територия за тази цел.
2. Освобождаването на указаното в параграф 1 лично имущество се разрешава в съответствие с условията, определени в членове от 2 до 7, като при това:
а)
сроковете, определени в член 3, буква а) и член 6, първи параграф, се изчисляват от датата на вноса;
б)
срокът по член 7, параграф 1 се изчислява от датата, на която заинтересованото лице действително установи обичайното си местопребиваване на територията на една от държавите-членки.
3. Освобождаването е обвързано с поемането от заинтересованото лице на задължение действително да установи обичайното си местопребиваване на територията на една от държавите-членки в срок, определен от компетентните органи при отчитане на обстоятелствата. Последните могат да поискат това задължение да бъде придружено с гаранция, видът и размерът на която се определя от тях.
Член 10
Компетентните органи могат да направят изключение от разпоредбите на член 3, букви а) и б), член 5, букви в) и г) и член 7 в случаите, когато едно лице трябва да смени обичайното си местопребиваване в страна, разположена извън Общността, с такова на територията на една от държавите-членки по политически причини.
Глава II
Имущество, внасяно във връзка с встъпване в брак
Член 11
1. Разрешава се освобождаване, при спазване на членове от 12 до 15, по отношение на чеиз и вещи от домакинството, било то нови или употребявани, принадлежащи на лице, което променя обичайното си местопребиваване в страна извън Общността, премествайки се на територията на държава-членка поради встъпване в брак.
2. Освобождаване се разрешава също за подаръците при встъпване в брак, които се изпращат на лице, отговарящо на условията по параграф 1, от лица, чието обичайно местопребиваване е в страна извън Общността. Освобождаването се прилага за подаръци с обща стойност не повече от 200 ECU. Държавите-членки могат обаче да разрешат освобождаване за подаръци на стойност над 200 ECU, ако общата стойност на всеки освободен подарък не надхвърля 1 000 ECU.
3. Държавите-членки могат да поставят като условие за освобождаването на стоките по параграф 1 тяхното облагане или в страната на произхода, или в страната на износа, с митническите и/или данъчните сборове, които обикновено се дължат за тях.
Член 12
Освобождаването по член 11 може да бъде разрешено само на лица:
а)
чието обичайно местопребиваване е било извън Общността за непрекъснат период от поне 12 месеца. Възможно е обаче да се направят изключения от това правило, при условие че заинтересованото лице е имало ясно намерение да живее извън Общността за непрекъснат период от поне дванадесет месеца,
б)
които представят доказателство за встъпване брак.
Член 13
Не се разрешава освобождаване за алкохолни продукти, тютюн или тютюневи изделия.
Член 14
1. Освен в особени случаи, освобождаването се предоставя само по отношение на стоки, внесени за постоянно:
-
не по-рано от два месеца преди датата, определена за за встъпване в брак (в този случай освобождаването може да обвърже с представяне на подходяща гаранция, видът и размерът на която се определят от компетентните органи), и
-
не по-късно от четири месеца след датата на встъпване в брак.
2. Стоките по член 11 могат да бъдат внесени с няколко отделни пратки в рамките на срока, указан в параграф 1.
Член 15
1. Стоките, освободени от данък при внос, не могат да бъдат заемани, залагани, да бъдат отдавани под наем или отчуждавани, възмездно или безвъзмездно, преди изтичането на дванадесет месеца от датата на декларацията за постоянен внос, без компетентните органи да бъдат предварително уведомени за това.
2. Всяко заемане, залагане, отдаване под наем или отчуждаване преди изтичане на периода по параграф 1 води до заплащане на съответен данък върху добавената стойност за указаните стоки при ставката, приложима по отношение на дадения вид стоки към датата на заемането, залагането, отдаването под наем или отчуждаването, и митническата стойност, установена или приета от компетентните органи на тази дата.
Глава III
Лично имущество, придобито по наследство
Член 16
Разрешава се освобождаване, при спазване на членове от 17 до 19, по отношение на лично имущество, придобито по наследство от физическо лице, чието обичайно местопребиваване е в държава-членка на Общността.
Член 17
Не се разрешава освобождаване за:
а)
алкохолни продукти;
б)
тютюн и тютюневи изделия;
в)
превозни средства, използвани за търговски цели;
г)
предмети, използвани при осъществяване на търговска дейност или професия, с изключение на преносими инструменти на приложните изкуства или свободните професии, необходими за упражняване на търговската дейност или професията на починалия;
д)
запаси от суровини и готова или незавършена продукция;
е)
животни и запаси от продукти на земеделието в количества, по-големи от съответстващите на обичайните нужди на семейството.
Член 18
1. Освобождаването се разрешава само за лично имущество, внесено за постоянно в срок от две години от датата, на която лицето придобие права по отношение на стоките (окончателното разпределяне на наследството).
В особени случаи обаче този срок може да бъде удължен от компетентните органи.
2. Стоките могат да бъдат внесени с няколко отделни пратки в рамките на срока, указан в параграф 1.
Член 19
Членове от 16 до 18 се прилагат mutatis mutandis за лично имущество, придобито по наследство от юридически лица с нестопанска цел, които са установени на територията на държава-членка.
ДЯЛ II
УЧИЛИЩНО ОБЛЕКЛО, УЧЕБНИ МАТЕРИАЛИ И ДРУГИ ВЕЩИ ЗА УЧАЩИ
Член 20
1. Разрешава се освобождаване на училищно облекло, учебни материали и учебни помагала, обичайно обзавеждане на класни стаи, принадлежащи на ученици или студенти, които пребивават в държава-членка с цел учение, и предназначени за лична употреба по време на периода на обучението.
2. По смисъла на този член:
а)
„ученик“ или „студент“ е всяко лице, записано в учебно заведение за пълния курс на предлаганото обучение;
б)
„облекло“ е лично и постелъчно бельо, както и дрехи, било то нови, или употребявани;
в)
„учебни материали“ са предмети и пособия (включително калкулатори и пишещи машини), обикновено използвани от ученици или студенти за целите на тяхното обучение.
Член 21
Освобождаването се разрешава поне веднъж на учебна година.
ДЯЛ III
ВНОС С НЕЗНАЧИТЕЛНА СТОЙНОСТ
Член 22
Държавите-членки могат да разрешат освобождавания за внос на стоки с обща стойност не повече от 22 ECU.
Член 23
Не се разрешава освобождаване за:
а)
алкохолни продукти;
б)
парфюми и тоалетни води;
в)
тютюн и тютюневи изделия.
ДЯЛ IV
ДЪЛГОТРАЙНИ АКТИВИ И ДРУГО ОБОРУДВАНЕ, ВНАСЯНИ ПРИ ПРЕМЕСТВАНЕ НА ДЕЙНОСТТА
Член 24
1. Без да се засягат мерките в областта на промишлената и търговската политика в дадената държава-членка и при спазването на члeнове от 25 до 28, държавите-членки могат да разрешат освобождаване на внос на дълготрайни активи и друго оборудване, принадлежащо на предприятия, които окончателно преустановяват дейността си в страната на износа с цел да започнат подобна дейност в държавата-членка, в която се внасят стоките, и които в съответствие с член 22, параграф 1 от Директива 77/388/ЕИО предварително са уведомили компетентните органи на държавата-членка на вноса за започването на посочената дейност.
Когато преместваното предприятие е селскостопанска ферма, живият добитък също се освобождава при внос.
2. По смисъла на параграф 1:
-
„дейност“ е икономическа дейност по смисъла на член 4 от Директива 77/388/ЕИО;
-
„предприятие“ е независима икономическа единица от производството или сектора на услугите.
Член 25
1. Освобождаването по член 24 се ограничава до дълготрайни активи и оборудване, които:
а)
с изключение на особени случаи съобразно обстоятелствата, са били действително използвани в предприятието в продължение на не по-малко от 12 месеца преди датата, на която предприятието е преустановило дейността си в страната на износа;
б)
са предназначени за същите цели след преместването;
в)
са предназначени за целите на дейност, която не е освободена по член 13 от Директива 77/388/ЕИО;
г)
подхождат по вид и размери за даденото предприятие.
2. Въпреки това, държавите-членки могат да освободят дълготрайни активи и оборудване, внесени от друга държава-членка от благотворителни или филантропични организации, в момента на преместването на седалището на последните в държавата-членка на вноса.
Това освобождаване обаче се разрешава само при условие че указаните дълготрайни активи и оборудване не са били освободени по член 15, параграф 12 от Директива 77/388/ЕИО към момента на тяхното придобиване.
3. До влизането в сила на общите правила по член 17, параграф 6, първа алинея от Директива 77/388/ЕИО държавите-членки могат напълно или частично да изключат от освобождаване дълготрайни активи, за които те са приложили втората алинея на посочения параграф.
Член 26
Не се разрешава освобождаване за предприятия със седалище извън Общността, чието преместване на територията на държава-членка се дължи или е направено с цел сливане със или вливане в предприятие със седалище в Общността, без това да води до започване на нова дейност.
Член 27
Не се разрешава освобождаване за:
а)
превозни средства, непредназначени за производство или предоставяне на услуги;
б)
доставки от всякакъв вид, предназначени за консумация от човека или за хранене на животни;
в)
гориво и запаси от суровини или завършена или незавършена продукция;
г)
добитък, намиращ се във владение на търговци на добитък.
Член 28
С изключение на особени случаи, оправдани от обстоятелствата, освобождаването по член 24 се разрешава само за дълготрайни активи и друго оборудване, внесени преди изтичането на 12 месеца от датата, на която предприятието е преустановило дейността си в страната на износа.
ДЯЛ V
ВНОС НА НЯКОИ СЕЛСКОСТОПАНСКИ ПРОДУКТИ И ПРОДУКТИ, ПРЕДНАЗНАЧЕНИ ЗА УПОТРЕБА В СЕЛСКОТО СТОПАНСТВО
Глава I
Продукти, добити от селскостопански производители от Общността в имоти, разположени в държава, различна от държавата на вноса
Член 29
1. Освобождават се при внос, при спазване на разпоредбите на членове 30 и 31, продукти на земеделието, животновъдството, пчеларството, градинарството и горското стопанство, добити в имоти, разположени в граничеща с държавата-членка на вноса страна и обработвани от селскостопански производители, чието основно предприятие се намира в тази държава-членка и се намира в близост до дадената страна.
2. За освобождаването на продукти на животновъдството по параграф 1 е необходимо те да са получени от животни, отгледани, придобити или внесени в съответствие с общите митнически разпоредби на държавата-членка на вноса.
3. Освобождават се при внос чистокръвни коне на възраст не повече от шест месеца, които са родени извън държавата-членка на вноса отживотно, оплодено в тази държава и впоследствие временно изнесено за раждането.
Член 30
Освобождаването се ограничава до продукти, които не са претърпели друга обработка или преработка освен тази, която обикновено следва тяхното събиране или производство.
Член 31
Освобождаване се разрешава само за продукти, внесени от селскостопанския производител или от негово име.
Член 32
Разпоредбите на тази глава се прилагат mutatis mutandis за риболова или продуктите от аквакултури, осъществявани в езерата или водните пътища, с които граничи територията на държавата-членка на вноса, от риболовци, установени в тази държава-членка, и за улова, осъществяван на езера или водни пътища от ловци-спортисти, установени в тази държава-членка.
Глава II
Семена, торове и продукти за обработка на почвата и посевите
Член 33
Освобождават се при внос, при спазване на разпоредбите на член 34, семена, торове и продукти за обработка на почвата и посевите, предназначени за използване в имот, разположен в държава-членка, която граничи със страна извън Общността или с друга държава-членка, и обработван от селскостопански производители, чието основно предприятие се намира във въпросната страна извън Общността или държава-членка, граничещи с територията на държавата-членка на вноса.
Член 34
1. Освобождаването се ограничава до количествата семена, торове или други продукти, необходими за обработването на имота.
2. То се разрешава само за семена, торове и други продукти, които се внасят в държавата-членка лично от селскостопанския производител или от негово име.
3. Държавите-членки могат да разрешат освобождаването на основата на взаимни разрешения.
ДЯЛ VI
ВНОС НА ТЕРАПЕВТИЧНИ ВЕЩЕСТВА, ЛЕКАРСТВА, ЛАБОРАТОРНИ ЖИВОТНИ И БИОЛОГИЧНИ ИЛИ ХИМИЧЕСКИ ВЕЩЕСТВА
Глава I
Лабораторни животни и биологични или химически вещества, предназначени за изследвания
Член 35
1. Освобождаване при внос се предоставя за:
а)
специално подготвени животни, изпратени безплатно за лабораторни цели;
б)
биологични или химически вещества:
-
които се внасят безплатно от територията на друга държава-членка, или
-
които се внасят от страни извън Общността, при спазване на ограниченията и условията, установени в член 60, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕИО) № 918/83 на Съвета от 28 март 1983 г. за въвеждане на система на Общността за освобождаване от мита (5).
2. Освобождаването по параграф 1 се ограничава до животни и биологични или химически вещества, предназначени за:
-
публични организации, чиято основна дейност е в областта на образованието или научните изследвания, включително звена на публични организации, чиято основна дейност е в областта на обучението или научните изследвания, или
-
частни организации, чиято основна дейност е в областта на образованието или научните изследвания и които са получили разрешение от компетентните органи да получават указаните стоки, без да дължат данък.
Глава II
Терапевтични вещества с човешки произход и реактиви за определяне на кръвната група и за тъканно типизиране
Член 36
1. Без да се засяга освобождаването, предвидено в член 14, параграф 1, буква а) от Директива 77/388/ЕИО, и при спазване на разпоредбите на член 37, се разрешава освобождаване за:
а)
терапевтични вещества от човешки произход;
б)
реактиви за определяне на кръвната група;
в)
реактиви за тъканно типизиране.
2. По смисъла на параграф 1:
-
„терапевтични вещества от човешки произход“ са човешката кръв и нейните производни (естествена човешка кръв; изсушена човешка плазма; човешки албумин и устойчиви разтвори на протеин от човешка плазма, човешки имуноглобулин и човешки фибриноген);
-
„реактиви за определяне на кръвната група“ са всички видове реактиви, независимо от това дали са от човешки, животински, растителен или друг произход, използвани за определяне на кръвната група и за откриване на кръвни несъответствия;
-
„реактиви за тъканно типизиране“ са всички видове реактиви, независимо от това дали са от човешки, животински, растителен или друг произход, използвани за тъканно типизиране.
Член 37
Освобождаването се ограничава за продукти, които:
а)
са предназначени за институции или лаборатории, одобрени от компетентните органи, изключително за употреба за нетърговски медицински или научни цели;
б)
са придружени със сертификат за съответствие, издаден от надлежно упълномощен орган в страната на износа;
в)
са в контейнери със специална маркировка, обозначаваща съдържанието им.
Член 38
Освобождаването включва специалната опаковка, която е от съществено значение за превоза на терапевтичните вещества от човешки произход или на реактивите за определяне на кръвната група и за тъканно типизиране, както и всички разтворители и принадлежности, необходими за тяхното използване, които могат да бъдат включени в пратките.
Глава III
Фармацевтични продукти, използвани при международни спортни прояви
Член 39
Освобождават се внасяни в рамките на необходимото фармацевтични продукти на хуманната или ветеринарната медицина, предназначени за употреба от участващи в международни спортни прояви хора или животни, за да се удовлетворят техните изисквания по време на престоя им в държавата-членка на вноса.
ДЯЛ VII
СТОКИ ЗА БЛАГОТВОРИТЕЛНИ ИЛИ ФИЛАНТРОПИЧНИ ОРГАНИЗАЦИИ
Член 40
Държавите-членки могат да наложат ограничения относно количеството или стойността на стоките, указани в членове от 41 до 55, с цел да предотвратят каквато и да е злоупотреба и да се борят със сериозните нарушения на конкуренцията.
Глава I
Стоки, внесени за общи цели
Член 41
1. При спазване на членове от 42 до 44 освобождаване при внос се предоставя за:
а)
вещи от първа необходимост, получени безвъзмездно и внесени от държавни организации или други одобрени от компетентните органи благотворителни или филантропични организации, с цел да бъдат разпределени безплатно между нуждаещи се лица;
б)
стоки от всякакъв род, изпратени безплатно от лице или организация, установени в страна, различна от държавата-членка на вноса, без изпращачът да има каквито и да е търговски намерения, на държавни организации или други одобрени от компетентните органи благотворителни или филантропични организации, с цел да се наберат средства за определени благотворителни акции в полза на нуждаещи се лица;
в)
оборудване и офис материали, изпратени безплатно от лице или организация, установени в страна, различна от държавата-членка на вноса, без изпращачът да има каквито и да е търговски намерения, на държавни организации или други одобрени от компетентните органи благотворителни или филантропични организации, с цел да се използват единствено за осъществяване на дейността на последните или за постигане на заявените от тях благотворителни или филантропични цели.
2. По смисъла на параграф 1, буква а) „вещи от първа необходимост“ са вещи, необходими за удовлетворяване на основните нужди на човека, като например храна, лекарства, облекло и завивки.
Член 42
Не се освобождават:
а)
алкохолни продукти;
б)
тютюн и тютюневи изделия;
в)
кафе и чай;
г)
моторни превозни средства, с изключение на линейки.
Член 43
Освобождаване се разрешава само на организации, чийто начин на водене на счетоводството позволява на компетентните органи да осъществяват контрол на тяхната дейност и които предоставят всички считани за необходими гаранции.
Член 44
1. Организацията, имаща право на освобождаване, не може да дава назаем, да отдава под наем или отчуждава, възмездно или безвъзмездно, стоките, освободени от данък при внос, за цели, различни от указаните в член 41, параграф 1, букви а) и б), без компетентните органи да бъдат предварително уведомени за това.
2. В случай че стоките и оборудването бъдат дадени назаем, отдадени под наем или прехвърлени на организация, имаща право на освобождаване по силата на членове 41 и 43, освобождаването продължава да бъде предоставяно, ако последната използва стоките и оборудването за цели, от които възниква право на такова освобождаване.
В други случаи заемането, отдаването под наем или отчуждаването се поставя в зависимост от предварителното заплащане на данък върху добавената стойност при ставката, приложима за стоките и оборудването към датата на заемането, отдаването под наем или отчуждаването, и стойността, установена или приета от компетентните органи към тази дата.
Член 45
1. Организациите по член 41, които престанат да изпълняват условията, при които възниква право на освобождаване, или които възнамеряват да използват освободените при внос стоки и оборудване за цели, различни от предвидените в указания член, следва да уведомят за това компетентните органи.
2. Стоки във владение на организации, които престанат да изпълняват условията, при които възниква право на освобождаване, подлежат на облагане със съответния данък върху добавената стойност при внос при ставката, приложима по отношение на стоките и оборудването към датата, на която тези условия престанат да бъдат изпълнявани, и стойността, установена или приета от компетентните органи на тази дата.
3. Стоки, използвани от организация, на която е предоставено освобождаването, за цели, различни от предвидените в член 41, подлежат на облагане със съответния данък върху добавената стойност при внос при ставката, приложима по отношение на стоките и оборудването към датата, на която те са отклонени за друг вид използване, и стойността, установена или приета от компетентните органи на тази дата.
Глава II
Вещи, внесени за подпомагане на инвалиди
Член 46
1. Освобождават се при внос вещите, специално предназначени за обучението, наемането на работа или социалната интеграция на слепите или други лица с физически или умствени недъзи, ако:
а)
се внасят от институции или организации, чиято основна дейност е в областта на образованието или подпомагането на лицата с недъзи, които са получили разрешение от компетентните органи на държавите-членки да получават указаните вещи, без да дължат данък; и
б)
са дарени на тези институции или организации безвъзмездно и без каквито и да е търговски намерения от страна на дарителя.
2. Освобождаването се прилага по отношение на специфични резервни части, детайли или принадлежности, предназначени специално за въпросните вещи, и за инструменти, необходими за поддръжката, проверката, настройването и поправката на указаните вещи, при условие че тези резервни части, детайли, принадлежности или инструменти се внасят едновременно с указаните вещи или ако се внасят впоследствие, могат да бъдат определени като предназначени за вещите, освободени по-рано при вноса или отговарящи на условията за освобождаване към момента на заявяване за внос на дадените специфични резервни части, детайли, принадлежности и инструменти.
3. Вещите, освободени при внос, не могат да бъдат използвани за цели, различни от целите на обучението, наемането на работа или социалния напредък на слепите или други лица с недъзи.
Член 47
1. Институциите или организациите - получателки на стоките, освободени от данък при внос, могат, без при това да формират печалба, да ги дават назаем, да ги отдават под наем или прехвърлят, възмездно или безвъзмездно на указаните в член 46 лица, които те подпомагат, без да се дължи данък добавена стойност при внос.
2. Заемане, отдаване под наем или отчуждаване при условия, различни от указаните в параграф 1, не е възможно, без компетентните органи да бъдат предварително уведомени за това.
В случай че вещ бъде дадена назаем, отдадена под наем или прехвърлена на институция или организация, имаща право на това освобождаване, освобождаването продължава да бъде в сила, ако последната използва вещта за цели, от които възниква право на такова освобождаване.
В други случаи заемането, отдаването под наем или отчуждаването се обвързва с предварителното плащане на данък върху добавената стойност при ставката, приложима за стоките към датата на заемането, отдаването под наем или отчуждаването, и стойността, установена или приета от компетентните органи към тази дата.
Член 48
1. Институциите или организациите по член 46, които престанат да изпълняват условията, при които възниква право на освобождаване, или които възнамеряват да използват освободените при внос вещи за цели, различни от предвидените в указания член, следва да уведомят за това компетентните органи.
2. Вещи във владение на институции или организации, които престанат да изпълняват условията, при които възниква право на освобождаване, подлежат на облагане със съответния данък върху добавената стойност при внос при ставката, приложима по отношение на стоките към датата, на която тези условия престават да бъдат изпълнявани, и стойността, установена или приета от компетентните органи на тази дата.
3. Вещи, използвани от институция или организация, на която е разрешено освобождаването, за цели, различни от предвидените в член 46, подлежат на облагане със съответния данък върху добавената стойност при внос при ставката, приложима по отношение на стоките към датата, на която те са отклонени за друг вид използване, и стойността, установена или приета от компетентните органи на тази дата.
Глава III
Стоки, внесени за подпомагане на пострадали от бедствия
Член 49
1. При спазване на членове от 50 до 55, стоките, внесени от държавни организации или други одобрени от компетентните органи благотворителни или филантропични организации, се освобождават при внос, когато са предназначени:
а)
за безплатно разпределение между пострадали от бедствия, засегнали територията на една или повече държави-членки;
б)
за безвъзмездно предоставяне за ползване от пострадали от такива бедствия, оставайки при това притежание на дадените организации.
2. Стоките, внесени от агенции за подпомагане при бедствия с цел удовлетворяване на свързани с тяхната дейност нужди също се освобождават при внос при спазване на условията по параграф 1.
Член 50
Не се освобождават материали и оборудване, предназначени за възстановителни работи на райони на бедствия.
Член 51
Освобождаване се разрешава при предварително решение на Комисията, взето по искане на заинтересованата държава-членка или държави-членки в съответствие с ускорена процедура, която включва консултации с останалите държави-членки. Това решение установява, когато е необходимо, обхвата и условията на освобождаването.
До получаването на уведомление относно решението на Комисията засегнатите от бедствието държави-членки могат да разрешат отлагане на плащането на всякакъв данък върху добавената стойност при внос, дължим за стоки, внасяни за описаните в член 49 цели, при условие че организацията вносител поеме задължение да плати указания данък, в случай че не бъде разрешено освобождаване.
Член 52
Освобождаване се разрешава само на организации, чийто начин на водене на счетоводството позволява на компетентните органи да осъществяват контрол на тяхната дейност и които предоставят всички считани за необходими гаранции.
Член 53
1. Организациите, на които е разрешено освобождаване, не могат да дават назаем стоките по член 49, параграф 1, да ги отдават под наем или прехвърлят, възмездно или безвъзмездно, при условия, различни от тези в указания член, без компетентните органи да бъдат предварително уведомени за това.
2. В случай че стоките бъдат дадени назаем, отдадени под наем или прехвърлени на организация, имаща право на освобождаване по силата на член 49, освобождаването продължава да бъде в сила, ако последната използва стоките за целите, от които възниква право на такова освобождаване.
В други случаи заемането, отдаването под наем или отчуждаването се поставя в зависимост от предварителното плащане на данък върху добавената стойност при ставката, приложима по отношение на стоките към датата на заемането, отдаването под наем или отчуждаването, и стойността, установена или приета от компетентните органи на тази дата.
Член 54
1. След като престанат да бъдат използвани от пострадали от бедствия, стоките по член 49, параграф 1, буква б) не могат да бъдат давани назаем, отдавани под наем или отчуждавани, възмездно или безвъзмездно, без компетентните органи да бъдат предварително уведомени за това.
2. В случай че стоките бъдат дадени назаем, отдадени под наем или прехвърлени на организация, имаща право на освобождаване по силата на член 49, или евентуално на организация, имаща право на освобождаване по силата на член 41, параграф 1, буква а), освобождаването продължава да бъде валидно, ако указаните организации ги използват за целите, от които възниква право на такова освобождаване.
В други случаи заемането, отдаването под наем или отчуждаването се обвързва с предварителното плащане на данък върху добавената стойност при ставката, приложима по отношение на стоките към датата на заемането, отдаването под наем или отчуждаването, и стойността, установена или приета от компетентните органи на тази дата.
Член 55
1. Организациите по член 49, които престанат да изпълняват условията, при които възниква право на освобождаване, или които възнамеряват да използват освободените при внос стоки за цели, различни от предвидените в указания член, следва да уведомят за това компетентните органи.
2. Продължава да бъде разрешено освобождаване за стоки, намиращи се във владение на организации, които са престанали да изпълняват условията, при които възниква право на освобождаване, когато тези стоки са прехвърлени на организация, имаща право на освобождаване по силата на тази глава или евентуално на организация, имаща право на освобождаване по силата на член 41, ако организацията използва дадените стоки за целите, от които възниква право на такова освобождаване. В други случаи стоките подлежат на облагане със съответния данък върху добавената стойност при внос при ставката, приложима за стоките към датата, на която тези условия престават да бъдат изпълнявани, и стойността, установена или приета от компетентните органи на тази дата.
3. Стоки, използвани от организацията, на която е разрешено освобождаването, за цели, различни от предвидените в тази глава, подлежат на облагане със съответния данък върху добавената стойност при внос при ставката, приложима за стоките към датата, на която те са отклонени за друг вид използване, и стойността, установена или приета от компетентните органи на тази дата.
ДЯЛ VIII
ВНОС В КОНТЕКСТА НА НЯКОИ АСПЕКТИ НА МЕЖДУНАРОДНИТЕ ОТНОШЕНИЯ
Глава I
Почетни отличия или награди
Член 56
При представяне пред компетентните органи на задоволителни доводи от заинтересованите лица и при условие че извършените действия нямат търговски характер, се освобождават:
а)
отличия, присъдени от правителството на страна, различна от държавата-членка на вноса, на лица, чието обичайно местопребиваване е в последната;
б)
купи, медали и други подобни вещи с подчертано символичен характер, които, след като са били присъдени в страна, различна от държавата-членка на вноса, на лица, чието обичайно местопребиваване е в последната, в знак на почит към тяхната дейност в такива области като изкуството, науките, спорта или обществената дейност или като признание за заслуги при определено събитие, се внасят от същите лица;
в)
купи, медали и други подобни вещи с подчертано символичен характер, които се предоставят безвъзмездно от власти или лица, установени в страна, различна от държавата-членка на вноса, за да бъдат връчени на територията на последната по същите поводи, като указаните в буква б).
Глава II
Подаръци, получени в контекста на международните отношения
Член 57
Разрешава се освобождаване, без да се накърняват разпоредбите, приложими за международното движение на пътници, ако има такава вероятност, и при спазване на членове 58 и 59, за стоки:
а)
внесени от лица, направили официално посещение в страна, различна от страната на тяхното обичайно местопребиваване, и по този повод получили дадените стоки като подаръци от приемащите власти;
б)
внесени от лица, пристигащи за официално посещение в държавата-членка на вноса и възнамеряващи по този повод да ги предложат като подаръци на приемащите власти;
в)
изпратени като подаръци в знак на приятелство и доброжелателност от официален орган, публична власт или група, осъществяваща определена дейност в обществен интерес, установени в страна, различна от държавата-членка на вноса, на официален орган, публична власт или група, осъществяваща определена дейност в обществен интерес, установени в държавата-членка на вноса и одобрени от компетентните органи да получават такива стоки, без за последните да се дължи данък.
Член 58
Не се освобождават алкохолни продукти, тютюн и тютюневи изделия.
Член 59
Освобождаване се разрешава само когато:
-
предназначените за подаръци вещи се предлагат по определен случай;
-
по своя вид, стойност или количество те не предполагат какъвто и да е търговски интерес;
-
те не се използват за каквито и да е стопански цели.
Глава III
Стоки, предназначени за използване от монарси или държавни глави
Член 60
Освобождават се, в рамките и при условията, определени от компетентните органи:
а)
подаръци за действащи монарси и държавни глави;
б)
стоки, предназначени за използване или потребление от действащи монарси или държавни глави на друга държава, или от лица, които официално ги представляват, по време на техния официален престой в държавата-членка на вноса. Държавата-членка на вноса обаче може да постави освобождаването в зависимост от еднакво третиране.
Разпоредбите на предходната буква се прилагат за лица, ползващи привилегии на международно равнище, подобни на тези, ползвани от действащи монарси или държавни глави.
ДЯЛ IХ
ВНОС НА СТОКИ ЗА РАЗВИТИЕ НА ТЪРГОВИЯТА
Глава I
Мостри с незначителна стойност
Член 61
1. Освобождават се при внос, без да се накърняват разпоредбите на член 65, параграф 1, буква а), незначителни на стойност мостри от стока, които могат да бъдати зползвани само за събиране на поръчки за стоките, които те представляват.
2. Компетентните органи могат да предвидят за освобождаване при внос на някои стоки последните да бъдат направени трайно неизползваеми чрез разкъсване, продупчване, ясна и неизличима маркировка или по какъвто и да е друг начин, при условие че с това не се нарушава характерът им на мостри.
3. По смисъла на параграф 1 „мостра“ е всяка вещ, представляваща определен вид стоки, чиито начин на представяне и количество изключва за стоки от същия вид или качество нейната употреба за всяка цел, различна от търсене на поръчки.
Глава II
Печатни и рекламни материали
Член 62
Освобождават се, при спазване на член 63, печатни рекламни материали, като каталози, ценови листи, упътвания за употреба или брошури, ако са свързани със:
а)
стоки, предназначени за продажба или отдаване под наем, или
б)
превози, търговско застраховане или банкови услуги,
предлагани от лице, установено извън държавата-членка на вноса.
Член 63
Освобождаването по член 62 се ограничава до печатна реклама, отговаряща на следните условия:
а)
печатните материали трябва ясно да показват името на предприятието, което произвежда, продава или отдава под наем стоките или предлага услугите, за които се отнасят материалите;
б)
всяка пратка трябва да съдържа не повече от един документ или по едно-единствено копие от всеки документ, ако е съставена от няколко документа. Независимо от това може да бъде разрешено освобождаване за пратки, състоящи се от няколко копия от един и същи документ, с общо брутно тегло до един килограм;
в)
печатните материали не могат да бъдат предмет на групови пратки от един и същи отправител за един и същи получател.
Член 64
Освобождават се също изпратени безплатно от доставчици на техни клиенти вещи с рекламно предназначение, на които не е присъща търговска стойност и са негодни за употреба извън тяхната рекламна функция.
Глава III
Стоки, използвани или консумирани на търговски изложения или други подобни събития
Член 65
1. При спазване на членове от 66 до 69 се освобождават от облагане:
а)
малки представителни мостри от стоки, предназначени за търговски панаир или друго подобно събитие;
б)
стоки, внесени само за да бъдат показани или за демонстриране на машини и съоръжения, изложени на търговски панаир или друго подобно събитие;
в)
различни материали с малка стойност, като бои, лакове и тапети, които ще бъдат използвани в сградата или за обзавеждане и украса на временни щандове на търговски панаир или друго подобно събитие и които се унищожават чрез тяхната употреба;
г)
печатни материали, каталози, проспекти, ценови листи, рекламни плакати, илюстровани или неилюстровани календари, снимки без рамка и други вещи, доставяни безплатно с цел рекламиране на стоки, които са изложени на търговски панаир или друго подобно събитие.
2. По смисъла на параграф 1 „търговски панаир или друго подобно събитие“ са:
а)
изложби, панаири, демонстрации и други подобни събития, свързани с търговията, промишлеността, селското стопанство или занаятите;
б)
изложби и събития, провеждани главно с благотворителна цел;
в)
изложби и събития, провеждани главно с научна, техническа, художествена, образователна, културна или спортна цел или за развитие на занаятите, с религиозна цел, с цел поклонение, профсъюзна дейност или туризъм или с цел насърчаване на международното разбирателство;
г)
срещи на представители на международни организации или колективни органи;
д)
официални или възпоменателни тържества и събрания;
с изключение на изложби, организирани с частна цел в търговски складове или помещения, за продажба на стоки.
Член 66
Освобождаването по член 65, параграф 1, буква а) се ограничава до мостри, които:
а)
като такива се внасят безплатно или се получават на изложбата от стоки, внесени в големи количества;
б)
се разпространяват безплатно сред посетителите на изложбата за потребление от лицата, на които са били предложени;
в)
могат да бъдат определени като рекламни мостри с ниска единична стойност;
г)
не са лесно продаваеми и евентуално са опаковани по такъв начин, че количеството на разглежданата единица стока е по-малко от най-малкото количество от същата единица стока, действително предлагана на пазара;
д)
се употребяват на мястото на изложбата, що се отнася до храни и напитки, неопаковани съгласно буква г);
е)
по своята обща стойност и количество съответстват на естеството на изложбата, броя посетители и обема на участие на изложителя.
Член 67
Освобождаването по член 65, параграф 1, буква б) се ограничава до стоки, които:
а)
се употребяват или унищожават на изложбата;
б)
по своята обща стойност и количество съответстват на естеството на изложбата, броя посетители и обема на участие на изложителя.
Член 68
Освобождаването по член 65, параграф 1, буква г) се ограничава до печатни материали и вещи с рекламно предназначение, които:
а)
са предназначени изключително за безплатно разпространяване сред посетителите на изложбата за потребление от лицата, на които са били предложени;
б)
по своята обща стойност и количество съответстват на естеството на изложбата, броя посетители и обема на участие на изложителя.
Член 69
Не се освобождават по член 65, параграф 1, букви а) и б):
а)
алкохолни продукти;
б)
тютюн и тютюневи изделия;
в)
горива, независимо от това, дали са твърди, течни или газообразни.
ДЯЛ Х
СТОКИ, ВНЕСЕНИ С ЦЕЛ ПРОВЕРКА, АНАЛИЗ ИЛИ ИЗПИТВАНЕ
Член 70
При спазването на членове от 71 до 76 се освобождават при внос стоки, които ще бъдат подложени на проверка, анализ или изпитвания, за да се определи техният състав, качество или други технически показатели с информационна цел или за целите на промишлени или търговски проучвания.
Член 71
Без да се накърнява разпоредбата на член 74, освобождаването по член 70 се разрешава само при условие че стоките, които ще бъдат проверявани, анализирани или изпитвани, се износват или унищожават напълно в хода на проверката, анализа или изпитването.
Член 72
Не се освобождават стоки, използвани при проверка, анализ или изпитване, които сами по себе си представляват действия за разширяване на продажбите.
Член 73
Освобождават се само количествата стоки, строго необходими за целта, за която се внасят. Тези количества се определят във всеки отделен случай от компетентните органи, като се има предвид указаната цел.
Член 74
1. Освобождаването по член 70 обхваща стоки, които не се износват или унищожават напълно по време на проверката, анализа или изпитването, ако със съгласието и под надзора на компетентните органи остатъчните продукти:
-
се унищожават напълно или се довеждат в състояние на безполезност при завършване на проверката, анализа или изпитването;
-
ако това е възможно съгласно националното законодателство, се предават на държавата, без това да води за нея до каквито и да е разходи, или
-
в случаи, надлежно оправдани от обстоятелствата, се изнасят извън територията на държавата-членка на вноса.
2. За целите на параграф 1 „остатъчни продукти“ са продукти, получени в резултат на проверките, анализите или изпитванията на стоки, или неизползвани в действителност стоки.
Член 75
С изключение на случаите, в които се прилага член 74, параграф 1, продуктите, оставащи в края на проверките, анализите или изследванията, посочени в член 70, подлежат на облагане със съответния данък върху добавената стойност при внос при ставката, за стоките към датата на завършване на проверките, анализите или изследванията, и стойността, установена или приета от компетентните органи на тази дата.
Заинтересованата страна може обаче със съгласието и под надзора на компетентните органи да превърне остатъчните продукти в отпадъци или скрап. В този случай вносните мита ще бъдат тези, които са приложими за такива отпадъци или скрап в момента на превръщането.
Член 76
Компетентните органи определят срока, в който трябва да бъдат осъществени проверките, анализите или изследванията, и административните формалности, които следва да бъдат изпълнени, за да се осигури използването на стоките по предназначение.
ДЯЛ ХI
РАЗЛИЧНИ ИЗКЛЮЧЕНИЯ
Глава I
Пратки, предназначени за организации за закрила на авторското право или промишлени и търговски патентни права
Член 77
Освобождават при внос търговски марки, образци или дизайн и съпровождащите ги документи, както и заявки за патенти и други подобни, които следва да бъдат представени пред органите, компетентни в областта на закрилата на авторското право или закрилата на промишлените или търговски патентни права.
Глава II
Издания с туристическа информация
Член 78
Освобождават се при внос:
а)
документация (проспекти, брошури, книги, списания, пътеводители, плакати със или без рамка, снимки без рамка и фотографски увеличения, илюстровани или неилюстровани карти, лепенки за прозорци и илюстровани календари), предназначена за безплатно разпространяване и чиято главна цел е да насърчи обществеността да посещава чужди страни, и в частност културни, туристически, религиозни, търговски или професионални събрания или събития, при условие че указаните издания съдържат не повече от 25 % частни търговски реклами и общият характер на тяхната насоченост към насърчаване е очевиден;
б)
списъци на чуждестранни хотели и годишници, публикувани от официални туристически агенции или под тяхното покровителство, и разписания за чужди превозни услуги, при условие че указаните издания са предназначени за безплатно разпространяване и съдържат не повече от 25 % частни търговски реклами;
в)
справочен материал, доставян на акредитирани представители или кореспонденти, назначени от официални туристически агенции, и непредназначен за разпространяване, в т.ч. годишници, списъци с телефонни или телексни номера, списъци на хотели, каталози на панаири, мостри на занаятчийски стоки с незначителна стойност и справочници относно музеи, университети, минерални бани или други подобни.
Глава III
Различни документи и вещи
Член 79
Освобождават се при внос:
а)
документи, изпратени безплатно на обществените служби на държавите-членки;
б)
публикации на чужди правителства и публикации на официални международни органи, предназначени за безплатно разпространяване;
в)
избирателни бюлетини за избори, организирани от съществуващи органи в страни, различни от държавата-членка на вноса;
г)
предмети, които следва да бъдат представени като доказателства или за подобни цели пред съдилищата или други официални агенции на държавите-членки;
д)
образци от подписи и печатни бланки относно подписи, които се изпращат в рамките на обичайния обмен на информация между обществените служби или банките;
е)
официални печатни материали, изпратени на централните банки на държавите-членки;
ж)
доклади, отчети, заявления, проспекти, бланки и други документи, съставени от дружества със седалище извън държавата-членка на вноса и изпратени на приносителите или записалите ценни книги, издадени от тези дружества;
з)
записани носители (перфокарти, звукозаписи, микрофилми и т.н.), които се използват за предаване на информация, изпратена безплатно на получателя, доколкото освобождаването не води до злоупотреби или до сериозно нарушаване на конкуренцията;
и)
папки, архиви, печатни форми и други документи, предназначени за използване на международни срещи, конференции и конгреси, и доклади за такива събрания;
й)
планове, технически чертежи, рисуван дизайн, описания и други подобни документи, внесени с цел да се получат или изпълнят поръчки в страна, различна от държавата-членка на вноса, или с цел да се участва в организиран в тази държава конкурс;
к)
документи, предназначени за използване при изпити, провеждани в държавата-членка на вноса от институции със седалище в други страни;
л)
печатни форми, предназначени за използване в рамките на международните конвенции като официални документи в международното движение на превозни средства и стоки;
м)
печатни форми, етикети, билети и други подобни документи, които превозни предприятия или предприятия на хотелиерството, разположени в страна, различна от държавата-членка на вноса, изпращат на туристически агенции със седалище в тази държава;
н)
използвани печатни форми и билети, товарителници, товарителни записи и други търговски или офис документи;
о)
официални печатни форми от национални или международни власти и печатни материали, съобразени с международните стандарти, които асоциации на страни, различни от държавата-членка на вноса, изпращат за разпространяване на съответните асоциации, разположени в тази държава;
п)
снимки, диапозитиви и стереотипни матрици за снимки, с надписи или не, които информационни агенции изпращат на издатели на вестници или списания;
р)
вещи, посочени в приложението към настоящата директива, които се предоставят от Организацията на обединените нации или някоя от нейните специализирани агенции, независимо от тяхното предназначение;
с)
предмети от колекции и произведения на изкуството от образователен, научен или културен характер, които не са предназначени за продажба и се внасят от музеи, галерии или други институции, одобрени от компетентните органи на държавите-членки да получават такива стоки, без за последните да се дължи данък, като освобождаването се предоставя само при условие че дадените вещи се внасят безплатно или ако се внасят срещу заплащане, те не се доставят от данъчно задължено лице.
Глава IV
Спомагателни материали за натоварването и защитата на стоки по време на превоз
Член 80
Освобождават се при внос различните материали, като например: въжета, слама, парцали, хартия и картон, дърво и пластмаса, които се използват за натоварването и защитата, включително топлинната защита, на стоки по време на техния превоз до територията на една от държавите-членки, при условие че:
а)
обикновено те не са годни за повторна употреба, и
б)
заплатената за тях сума представлява част от облагаемата стойност съгласно член 11 от Директива 77/388/ЕИО.
Глава V
Слама за постилане, фураж и храни за животни по време на превоз
Член 81
Освобождават се при внос слама за постилане, фураж и храни от всякакъв вид, натоварени на превозни средства, които се използват за превоз на животни до територията на една от държавите-членки, и предназначени за разпределяне между указаните животни.
Глава VI
Горива и смазочни материали в наземни моторни превозни средства
Член 82
1. При спазване на членове от 83 до 85 се освобождава при внос:
а)
гориво, съдържащо се в обичайните резервоари на лични моторни превозни средства, включително мотоциклети, както и на моторни превозни средства, използвани за търговски цели;
б)
гориво, съдържащо се в преносими резервоари на лични моторни превозни средства, включително мотоциклети, при максимум 10 литра на превозно средство, без това да накърнява националните разпоредби относно държането и превозването на горива.
2. По смисъла на параграф 1:
а)
„моторни превозни средства, използвани за търговски цели“ означава всяко снабдено с мотор превозно средство, което по своя вид, конструкция и оборудване е предназначено и пригодено да превозва, срещу възнаграждение или не:
-
повече от девет лица, включително водача,
-
стоки,
и всяко пътно превозно средство със специално предназначение, различно от превоза като такъв;
б)
„лично моторно превозно средство“ е всяко моторно превозно средство, което не попада в обхвата на определението по буква а);
в)
„обичайни резервоари“ са резервоарите, трайно прикрепени от производителя към всички моторни превозни средства от същия вид като даденото превозно средство, чиито постоянни приспособления правят възможно прякото използване на гориво както за целите на задвижването, така и когато това е необходимо, за действието на система за охлаждане.
За обичайни резервоари се считат също газови резервоари, прикрепени към моторни превозни средства, които са приспособени за пряко използване на газ за гориво.
Член 83
Държавите-членки могат да ограничат освобождаването за гориво, намиращо се в обичайните резервоари на моторни превозни средства, използвани за търговски цели, до 200 литра на превозно средство за едно пътуване.
Член 84
Държавите-членки могат да ограничат количеството гориво, за което се разрешава освобождаване при внос, както следва:
а)
за моторни превозни средства, използвани за търговски цели в международните превози:
-
от трети страни до своята гранична зона - за навлизане в дълбочина от максимум 25 километра по права линия;
-
от друга държава-членка до своята гранична зона - за навлизане в дълбочина от максимум 15 километра по права линия,
когато тези превози се изразяват в пътувания, осъществявани от лица с местопребиваване в указаната зона;
б)
за лични моторни превозни средства, принадлежащи на лица с местопребиваване в граничната зона в съседство с трета страна - за навлизане в дълбочина от максимум 15 километра по права линия.
Член 85
Гориво, за което е било разрешено освобождаване при внос, не може да бъде използвано в превозно средство, различно от това, в което е било внесено, източвано от това превозно средство и съхранявано, освен в случаите, когато са необходими поправки на това превозно средство, или отчуждавано възмездно или безвъзмездно от лицето, на което е било разрешено освобождаването.
Нарушаването на разпоредбата на предходната алинея води до облагане с данък върху добавената стойност при внос на дадените изделия при ставката, приложима за стоките към датата на извършването на указаното нарушение, и стойността, установена или приета от компетентните органи.
Член 86
Освобождаването по член 82 се прилага също за смазочни материали, намиращи се в моторни превозни средства и необходими за тяхното нормално действие по време на даденото пътуване.
Глава VII
Стоки за строителство, поддръжка или украса на паметници или гробища на жертви на война
Член 87
Освобождават се от данък стоки, внасяни от упълномощени за тази цел от компетентните органи организации за използване при строителството, поддръжката или украсата на гробища, гробове и паметници на жертви на война от страна, различна от държавата-членка на вноса, погребани в последната.
Глава VIII
Ковчези, погребални урни и предмети за украса при погребения
Член 88
Освобождават при внос:
а)
ковчези, съдържащи тела, и урни, съдържащи прах на покойници, както и цветята, погребалните венци и други предмети за украса, които обикновено ги съпровождат;
б)
цветя, венци и други предмети за украса, когато се носят от лица с местопребиваване в държава-членка, различна от тази на вноса, които посещават погребение или идват, за да украсят гробове на територията на държавата-членка на вноса, при условие че внасяните вещи не разкриват било по своето естество, или по количеството си, каквито и да е търговски намерения.
ДЯЛ ХII
ОБЩИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 89
Когато в настоящата директива се предвижда, че освобождаването е обвързано с изпълняването на определени условия, заинтересованото лице представя удовлетворителни за компетентните органи доказателства, че са изпълнени тези условия.
Член 90
1. Обменната стойност в национална валута, съответстваща на стойността в екю, която следва да бъде взета под внимание за целите на настоящата директива, се определя веднъж годишно. Приложими са курсовете, действащи за първия работен ден на октомври, като прилагането им започва на първи януари следващата година.
2. Държавите-членки могат да закръглят стойностите в национална валута, получени при превръщането на сумите в екю.
3. Държавите-членки могат да продължат да прилагат действащите към момента на годишното коригиране по параграф 1 суми на освобождаванията, ако превръщането на сумите на освобождаванията в екю води до промяна с по-малко от 5 % на освобождаването, изразено в национална валута, преди закръглянето.
Член 91
Никоя от разпоредбите на настоящата директива не е пречка държавите-членки да продължат да предоставят:
а)
привилегиите и имунитетите, които са предоставени от тях по споразумения за културно, научно или техническо сътрудничество, сключени между тях самите или с трета страна;
б)
специалните освобождавания, оправдани от естеството на пограничния обмен, които са предоставени от тях по споразумения за погранично сътрудничество, сключени между тях самите или със страни извън Общността.
Член 92
До въвеждането на освобождавания на Общността при внос държавите-членки могат да запазят освобождаванията, разрешени за:
а)
моряци от търговския флот;
б)
работници, завръщащи се в своята страна, след като са пребивавали извън държавата-членка на вноса по причина на своето занятие за срок от поне шест месеца.
Член 93
1. Държавите-членки въвеждат в сила мерките, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, от 1 юли 1984 г.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията мерките, които приемат за прилагане на настоящата директива, като посочват при необходимост тези, които приемат с обикновено позоваване на сходните разпоредби на Регламент (ЕИО) № 918/83.
Член 94
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 28 март 1983 година.
RÅDETS DIREKTIV av den 28 mars 1983 om räckvidden av artikel 14.1 d i direktiv 77/388/EEG om befrielse från mervärdeskatt vid slutlig införsel av vissa varor (83/181/EEG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artiklarna 99 och 100 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag(),
med beaktande av Europaparlamentets yttrande(),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(), och
med beaktande av följande:
I kraft av artikel 14.1 d i rådets direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmoniseringen av medlemsstaternas lagar rörande omsättningsskatt - Gemensamt system för mervärdeskatt: enhetlig beräkningsgrund() skattebefriar medlemsstaterna - utan att det påverkar tillämpningen av övriga gemenskapsbestämmelser och under förutsättningar som de fastställer i syfte att bland annat förhindra eventuell skatteflykt, skatteundandragande eller missbruk - slutlig införsel av varor som är berättigade till befrielse från annan tullavgift än den som fastställs i den gemensamma tulltaxan eller som skulle vara berättigade därtill om de infördes från tredje land.
I enlighet med artikel 14.2 i ovan nämnda direktiv skall kommissionen föreslå rådet gemenskapsregler om skatter vari klargörs räckvidden av de undantag som avses i punkt 1 i nämnda artikel samt närmare regler för deras tillämpning.
Det är önskvärt att få största möjliga enhetlighet mellan systemen för tull och för mervärdeskatt men hänsyn bör ändå tas till skillnaderna i syfte och uppbyggnad mellan tullar och mervärdeskatt.
Regler för mervärdeskatt bör införas som skiljer sig åt beroende på om varorna importeras från tredje land eller från andra medlemsstater i den utsträckning som är nödvändig för skatteharmoniseringens syften; skattebefrielser vid införsel kan beviljas bara under förutsättning att de inte är ägnade att påverka konkurrensförhållandena på hemmamarknaden.
Vissa lättnader som för närvarande tillämpas i medlemsstaterna härrör från överenskommelser med tredje land eller med andra medlemsstater vilka till sina syften bara berör signatärstaten. Det är inte lämpligt att på gemenskapsnivå definiera villkoren för beviljande av sådana lättnader. Det är tillräckligt att medlemsstaterna i fråga tillåts behålla dem.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. Räckvidden för de undantag från mervärdeskatt som avses i artikel 14.1 d i direktiv 77/388/EEG och de regler för deras tillämpning som avses i artikel 14.2 i det direktivet skall definieras i det här direktivet. I enlighet med nämnda artikel skall medlemsstaterna tillämpa de skattebefrielser som fastställs i det här direktivet på de villkor som de själva bestämmer för att säkerställa att sådana undantag tillämpas riktigt och på enklaste sätt och för att förhindra varje form av skatteflykt, skatteundandragande, eller missbruk.
2. I detta direktiv avses med
a) införsel: införsel enligt definitionen i artikel 7 i direktiv 77/388/EEG och övergång till fri omsättning av varor som inte längre omfattas av något av de förfaranden som föreskrivs i artikel 16.1 a i nämnda direktiv eller tillfällig införsel eller transitering.
b) personlig egendom: egendom som är avsedd för personligt bruk av de berörda personerna eller för användning i deras hushåll.
I synnerhet följande skall utgöra personlig egendom:
- bohag,
- cyklar och motorcyklar, privata motorfordon och släpvagnar till sådana, husvagnar, fritidsbåtar och privata flygplan.
Livsmedel för normalt familjebehov, husdjur och riddjur skall också betraktas som personlig egendom.
Den personliga egendomen får inte ha en beskaffenhet eller mängd som ger anledning till antagande att införseln är förvärvsmässig eller avsedd för näringsverksamhet i den mening som avses i artikel 4 i direktiv 77/388/EEG. Bärbara instrument och verktyg för konsthantverk eller de fria konsterna som personen i fråga behöver för att utöva sitt yrke skall också anses vara personlig egendom.
c) bohag: personliga tillhörigheter, sängkläder och möbler och utrustning avsedd för personligt bruk av de berörda personerna eller för användning i deras hushåll.
d) alkoholhaltiga varor: varor (öl, vin, aperitif på vin- eller alkoholbas, konjak, likör och spritdrycker m.fl.) som är hänförliga till nummer 22.03 22.09 i Gemensamma tulltaxan.
e) gemenskapen: det territorium tillhörande medlemsstaterna där direktiv 77/388/EEG är tillämpligt.
AVDELNING I INFÖRSEL FRÅN LÄNDER UTANFÖR GEMENSKAPEN AV PERSONLIG EGENDOM TILLHÖRANDE ENSKILDA PERSONER
Kapitel I Personlig egendom hörande till fysiska personer som flyttar sin bosättning från ett tredje land till gemenskapen
Artikel 2
Om inte annat sägs i artikel 3 10 skall befrielse från mervärdeskatt vid import medges när det gäller personlig egendom införd av fysiska personer som flyttar sin bosättning från en plats utanför gemenskapen till någon av gemenskapens medlemsstater.
Artikel 3
Befrielsen skall begränsas till personlig egendom som
a) utom i de särskilda fall då omständigheterna motiverar ett undantag har ägts av och, om det inte gäller förbrukningsvaror, använts av personen i fråga på bosättningsorten under minst sex månader före den dag då han upphör att ha sin bosättning utanför gemenskapen,
b) är avsedd att användas för samma ändamål på hans nya bosättningsort.
Medlemsstaterna kan dessutom ställa som villkor för befrielsen att egendomen antingen i sitt ursprungsland eller i avreselandet har belagts med de tullar eller avgifter - eller bådadera - som den i vanliga fall är underkastad.
Artikel 4
Befrielse får bara beviljas personer vars bosättningsort har varit belägen utanför gemenskapen under en sammanhängande tid om minst tolv månader.
De behöriga myndigheterna får dock bevilja undantag från denna regel förutsatt att vederbörande persons avsikt uppenbarligen varit att vara bosatt utanför gemenskapen under en sammanhängande tid om minst tolv månader.
Artikel 5
Undantag skall inte beviljas för
a) alkoholhaltiga varor,
b) tobak eller tobaksvaror,
c) transportmedel för yrkesmässigt bruk,
d) andra artiklar som används i yrkesutövning än bärbara instrument och verktyg för konsthantverk eller de fria konsterna.
Fordon avsedda för blandad användning, som brukas för kommersiella eller yrkesmässiga ändamål, får också undantas från befrielse.
Artikel 6
Utom i särskilda fall skall befrielse medges endast när det gäller personlig egendom som har anmälts för varaktig införsel inom tolv månader från den dag då personen i fråga bosatte sig i den medlemsstat dit införseln skedde.
Den personliga egendomen får föras in i flera separata sändningar inom den tid som nämns i föregående stycke.
Artikel 7
1. Personlig egendom som har förts in med skattebefrielse kan inte förrän tolv månader har förflutit från den dag då den slutliga införseln deklarerades lånas ut, pantsättas, hyras ut eller överlåtas, vare sig mot eller utan vederlag, utan att berörda myndigheter dessförinnan har underrättats.
2. Varje utlåning, pantsättning, uthyrning eller överlåtelse före utgången av den frist som nämns i punkt 1 skall medföra skyldighet att betala vederbörlig mervärdeskatt för varorna i fråga, enligt den skattesats som gällde på dagen för lånet, pantsättningen, uthyrningen eller överlåtelsen, allt efter det varuslag och värde som den dagen fastställdes eller godtogs av de berörda myndigheterna.
Artikel 8
1. Trots vad som sägs i artikel 6 första stycket kan befrielse beviljas för personlig egendom som varaktigt har införts innan personen i fråga bosätter sig i den medlemsstat dit införseln skedde, förutsatt att han förbinder sig att bosätta sig där inom sex månader. För denna förbindelse skall ställas säkerhet vars art och belopp skall bestämmas av de behöriga myndigheterna.
2. Om bestämmelserna i punkt 1 åberopas skall den tidsfrist som fastställs i artikel 3 räknas från dagen för införseln till medlemsstaten i fråga.
Artikel 9
1. Om personen i fråga på grund av åtaganden som gäller hans arbete lämnar det land utanför gemenskapen där han hade sin normala bostadsort utan att samtidigt bosätta sig i en medlemsstats territorium, fastän han har för avsikt att förr eller senare göra detta, får de berörda myndigheterna bevilja skattebefrielse för den personliga egendom som han inför i nämnda territorium för detta ändamål.
2. Befrielse vad avser den personliga egendom som nämns i punkt 1 skall beviljas i enlighet med de villkor som fastställs i artikel 2 7, varvid
a) de tidsfrister som fastställs i artikel 3 a och i artikel 6 första stycket skall räknas från dagen för införseln,
b) den tidsfrist som nämns i artikel 7.1 skall räknas från den dag då personen i fråga verkligen bosätter sig i en medlemsstats territorium.
3. Befrielsen skall också vara förbunden med ett åtagande av personen i fråga att han verkligen kommer att bosätta sig i en medlemsstats territorium inom en tidsfrist som fastställs av de behöriga myndigheterna, allt efter omständigheterna. Myndigheterna kan kräva att säkerhet ställs, vars art och belopp de skall bestämma.
Artikel 10
De behöriga myndigheterna får göra undantag från artiklarna 3 a och 3 b, 5 c och 5 d och 7 när en person måste flytta sin bosättning från ett land utanför gemenskapen till en medlemsstats territorium till följd av extraordinära politiska förhållanden.
Kapitel II Varor som införs vid giftermål
Artikel 11
1. Om inte annat sägs i artiklarna 12 15 skall befrielse beviljas för personlig utrustning och bohag vare sig det är nytt eller ej, som tillhör en person som vid sitt giftermål flyttar sin bosättning från ett land utanför gemenskapen till ett territorium i en medlemsstat.
2. Befrielse skall också beviljas för presenter som enligt sed ges vid giftermål och som skickas till en person som uppfyller de villkor som fastställs i punkt 1 av personer som har sin normala bostadsort i ett land utanför gemenskapen. Befrielsen skall tillämpas på presenter som har ett värde av högst 200 ecu per styck. En medlemsstat får dock bevilja befrielse för mer än 200 ecu förutsatt att värdet på någon befriad present inte överskrider 1 000 ecu.
3. Medlemsstaten kan göra befrielser för de varor som nämns i punkt 1 beroende av att varorna antingen i ursprungslandet eller i avreselandet har belagts med de tullar eller avgifter - eller bådadera - som i vanliga fall åvilar dem.
Artikel 12
Den befrielse som nämns i artikel 11 får bara beviljas personer
a) vars normala bostadsort har varit belägen utanför gemenskapen under en sammanhängande tid om minst tolv månader. Undantag från denna regel får dock beviljas förutsatt att vederbörande persons avsikt uppenbarligen var att vara bosatt utanför gemenskapen under en sammanhängande tid om minst tolv månader.
b) som företer bevis på sitt giftermål.
Artikel 13
Ingen befrielse skall beviljas för alkoholhaltiga varor, tobak eller tobaksvaror.
Artikel 14
1. Förutom under exceptionella förhållanden skall befrielse beviljas endast för varor som varaktigt har införts
- tidigast två månader före den dag som har fastställts för bröllopet. I detta fall får undantaget göras beroende av att vederbörlig säkerhet ställs, vars art och belopp bestäms av de behöriga myndigheterna, och
- senast fyra månader efter dagen för bröllopet.
2. Varor som nämns i artikel 11 får införas i flera separata sändningar inom den tid som nämns i punkt 1.
Artikel 15
1. Varor som har förts in med skattebefrielse får inte förrän tolv månader har förflutit från den dag då deras slutliga införsel deklarerades lånas ut, pantsättas, hyras ut eller överlåtas, vare sig mot eller utan vederlag, utan att berörda myndigheter dessförinnan har underrättats.
2. Varje lån, pantsättning, uthyrning eller överlåtelse före utgången av den frist som nämns i punkt 1 skall medföra skyldighet att betala mervärdeskatt för varorna i fråga, enligt den skattesats som gällde dagen för lånet, pantsättningen, uthyrningen eller överlåtelsen, och på grundval av det varuslag och värde som den dagen fastställdes eller godtogs av de berörda myndigheterna.
Kapitel III Personlig egendom förvärvad genom arv
Artikel 16
Om inte annat sägs i artikel 17 19 skall befrielse beviljas för personlig egendom förvärvad genom arv av en fysisk person som har sin normala bostadsort i en medlemsstat.
Artikel 17
Befrielse skall inte beviljas för
a) alkoholhaltiga varor,
b) tobak eller tobaksvaror,
c) transportmedel för yrkesmässigt bruk,
d) artiklar för utövandet av ett yrke, andra än bärbara instrument och verktyg för konsthantverk eller de fria konsterna som behövdes för utövandet av den avlidnes yrke,
e) lager av råmaterial samt färdiga eller halvfärdiga varor,
f) boskap och lager av jordbruksprodukter som överstiger de kvantiteter som är motiverade av normala hushållsbehov.
Artikel 18
1. Befrielse skall endast beviljas för personlig egendom som varaktigt införts inom två år från den dag då personen blev ägare till varorna (slutliga arvsskiftet).
Denna tidsfrist får dock utsträckas av de behöriga myndigheterna om särskilda skäl föreligger.
2. Varorna får införas i flera separata sändningar inom den tidsfrist som nämns i punkt 1.
Artikel 19
Artikel 16 18 skall i tillämpliga delar gälla för personlig egendom som genom testamentsförordnande övergått till juridiska personer som driver verksamhet utan vinstsyfte och som är etablerade i en medlemsstats territorium.
AVDELNING II STUDIEUTRUSTNING OCH STUDIEMATERIEL SAMT STUDERANDES PERSONLIGA UTRUSTNING OCH BOHAG
Artikel 20
1. Befrielse skall beviljas för personlig utrustning, läromedel och bohag som utgör vanliga inventarier i en studerandes bostad och som tillhör elever eller studenter som kommer till en medlemsstat för att studera där och som är avsedda för deras personliga bruk under tiden för studierna.
2. I detta direktiv avses med
a) elev eller studerande: person som är inskriven vid en läroanstalt för att på heltid följa undervisningen där,
b) personlig utrustning: linne och kläder, vare sig de är nya eller gamla,
c) läromedel: artiklar och redskap (inklusive räknare och skrivmaskiner) som normalt används av elever eller studerande för studierna.
Artikel 21
Befrielse skall beviljas minst en gång per läsår.
AVDELNING III INFÖRSEL AV RINGA VÄRDE
Artikel 22
Medlemsstater får tillåta befrielse för införsel av varor med ett sammanlagt värde om högst 22 ecu.
Artikel 23
Skattebefrielse skall inte beviljas för
a) alkoholhaltiga varor,
b) parfymer och luktvatten,
c) tobak eller tobaksvaror.
AVDELNING IV KAPITALVAROR OCH ANNAN UTRUSTNING SOM INFÖRS I SAMBAND MED FLYTTNING AV VERKSAMHET
Artikel 24
1. Utan att det påverkar medlemsstaternas industri- och handelspolitiska åtgärder och med beaktande av artikel 25 28 får medlemsstaterna vid införseltillfället tillåta befrielse för införsel av kapitalvaror och annan utrustning som tillhör företag som för gott upphör med sin verksamhet i utreselandet i avsikt att bedriva liknande verksamhet i den medlemsstat dit varorna införs och som i enlighet med artikel 22.1 i direktiv 77/388/EEG i förväg har underrättat de behöriga myndigheterna i införselmedlemsstaten om påbörjandet av denna verksamhet.
Om den överförda verksamheten är ett jordbruksföretag, skall även dess boskap vara befriad vid införseln.
2. I punkt 1 avses med
- verksamhet: näringsverksamhet som avses i artikel 4 i direktiv 77/388/EEG,
- företag: självständig ekonomisk tillverkningsenhet eller tjänsteenhet.
Artikel 25
1. Den befrielse som nämns i artikel 24 skall begränsas till kaptialvaror och utrustning som
a) förutom i särskilda fall där omständigheterna berättigar till undantag, verkligen har använts inom företaget under minst tolv månader före den dag då företaget upphörde med sin verksamhet i avreselandet,
b) är avsedd att användas för samma ändamål efter flyttningen,
c) kommer att användas för en verksamhet som inte är undantagen enligt artikel 13 i direktiv 77/388/EEG,
d) är motiverade av arten och omfattningen av företaget i fråga.
2. Medlemsstater får dock befria kapitalvaror och utrustning som har införts från en annan medlemsstat av välgörenhetsorganisationer eller filantropiska organisationer vid det tillfälle då deras huvudsakliga verksamhetsort flyttas till införselmedlemsstaten.
En sådan befrielse skall dock beviljas endast under förutsättning att kapitalvarorna och utrustningen i fråga inte vid inköpstillfället var undantagna enligt artikel 15.12 i direktiv 77/388/EEG.
3. I avvaktan på att de gemensamma regler som nämns i artikel 17.6 första stycket i direktiv 77/388/EEG skall träda i kraft kan medlemsstaterna undanta från befrielse, helt eller delvis, kapitalvaror för vilka de har tillämpat det andra stycket i den punkten.
Artikel 26
Ingen skattebefrielse skall beviljas företag etablerade utanför gemenskapen och vars flyttning till en medlemsstats territorium sker som en följd av eller i syfte att sammangå med eller uppgå i ett företag som är etablerat i gemenskapen och utan att någon ny verksamhet sätts i gång.
Artikel 27
Skattebefrielse skall inte beviljas för:
a) transportmedel som inte har karaktären av apparatur för tillverkning eller för tjänstesektorn,
b) alla typer av livsmedel eller foder,
c) bränsle och råmateriallager eller färdiga produkter eller halvfabrikat,
d) boskap i återförsäljares besittning.
Artikel 28
Förutom i särskilda fall då omständigheterna så motiverar skall den skattebefrielse som avses i artikel 24 beviljas enbart för kapitalvaror och annan utrustning som importerats inom tolv månader från den dag då företaget upphörde med sin verksamhet i det land varifrån företaget flyttade.
AVDELNING V INFÖRSEL AV VISSA JORDBRUKSPRODUKTER OCH VAROR AVSEDDA FÖR ANVÄNDNING INOM JORDBRUKET
Kapitel 1 Varor förvärvade av jordbrukare inom gemenskapen på egendomar i en annan stat än införselstaten
Artikel 29
1. Med förbehåll för vad som sägs i artikel 30 och 31 skall jordbruksprodukter, produkter av boskapsuppfödning, produkter av biskötsel, trädgårdsprodukter och skogsbruksprodukter från ägor som ligger i ett land gränsande till införselmedlemsstatens territorium och brukas av jordbruksproducenter som har sin huvudsakliga verksamhet i denna medlemsstat och intill landet i fråga, befrias från skatt vid införseln.
2. För att omfattas av punkt 1 skall produkter av boskapsuppfödning komma från djur som har fötts upp, förvärvats eller införts i enlighet med de allmänna skatteregler som tillämpas i införselmedlemsstaten.
3. Rashästar som är högst sex månader gamla och är födda utanför införselmedlemsstaten av ett djur som har betäckts i den staten och tillfälligt utförts för att föda, skall vid införseln vara skattebefriade.
Artikel 30
Skattebefrielsen skall vara begränsad till varor som inte har undergått någon annan behandling än den som normalt följer på skörd eller produktion.
Artikel 31
Skattebefrielse skall beviljas enbart för varor som importeras av jordbruksproducenten eller för dennes räkning.
Artikel 32
Detta kapitel skall i tillämpliga delar gälla fiskeprodukter och produkter av fiskodlingsverksamhet som bedrivs i de sjöar och vattendrag som gränsar till införselmedlemsstaten av fiskare som är etablerade i den medlemsstaten, samt produkter från jaktverksamhet som bedrivs på sådana sjöar eller vattendrag av jägare etablerade i den medlemsstaten.
Kapitel II Utsäde, gödningsmedel och varor för bearbetning av jord och grödor
Artikel 33
Med förbehåll för vad som sägs i artikel 34 skall skattebefrielse vid införseln medges utsäde, gödningsmedel och varor för bearbetning av jord och grödor, avsedda för användning på ägor som är belägna i en medlemsstat gränsande till ett land utanför gemenskapen eller till en annan medlemsstat och som brukas av jordbruksproducenter som har sin huvudsakliga verksamhet i nämnda land utanför gemenskapen eller i den till införselmedlemsstatens territorium gränsande medlemsstaten.
Artikel 34
1. Skattebefrielsen skall begränsas till de kvantiteter utsäde, gödningsmedel eller andra varor som krävs för att bruka ägorna.
2. Den skall bara beviljas för utsäde, gödningsmedel eller andra produkter som införs direkt till införselmedlemsstaten av jordbruksproducenten eller för dennes räkning.
3. En medlemsstat får ställa som villkor för skattebefrielsen att den beviljas ömsesidigt.
AVDELNING VI INFÖRSEL AV SUBSTANSER FÖR MEDICINSK BEHANDLING, MEDICIN, LABORATORIEDJUR OCH BIOLOGISKA ELLER KEMISKA ÄMNEN
Kapitel I Laboratoriedjur och biologiska eller kemiska ämnen avsedda för forskning
Artikel 35
1. Följande skall skattebefrias vid införsel:
a) Djur som har undergått särskild behandling och utan vederlag skickas för laboratorieanvändning.
b) Biologiska eller kemiska ämnen
- som införs utan vederlag från en annan medlemsstats territorium, eller
- som införs från länder utanför gemenskapen i enlighet med de begränsningar och villkor som fastställs i artikel 60.1 b i rådets förordning (EEG) nr 918/83 av den 28 mars 1983 om upprättandet av ett gemenskapssystem för befrielse från tullavgifter().
2. Den skattebefrielse som avses i punkt 1 skall begränsas till djur och biologiska eller kemiska ämnen som är avsedda för
- offentliga eller allmännyttiga institutioner främst verksamma med utbildning eller vetenskaplig forskning, inklusive de avdelningar inom offentliga eller allmännyttiga institutioner som främst är verksamma med utbildning eller vetenskaplig forskning, eller
- privata eller allmännyttiga institutioner som främst är verksamma med utbildning eller vetenskaplig forskning och som av de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna har fått rätt att ta emot sådana skattebefriade artiklar.
Kapitel II Substanser för medicinsk behandling, härrörande från människa, samt reagenser för blodgruppering och typbestämning av vävnader
Artikel 36
1. Utan att det påverkar den skattebefrielse som föreskrivs i artikel 14.1 a i direktiv 77/388/EEG och om inte annat sägs i artikel 37, skall följande varor undantas:
a) Substanser för medicinsk behandling härrörande från människa.
b) Reagenser för blodgruppering.
c) Reagenser för typbestämning av vävnader.
2. I punkt 1 används följande beteckningar med de betydelser som här anges:
- substanser för medicinsk behandling härrörande från människa: blod från människa och därur framställda produkter (helblod, torkad blodplasma, albumin och fixerade lösningar av plasmaprotein, immunglobulin och fibrinogen),
- reagenser för blodgruppering: reagenser, som härrör från människa, djur, växter eller annat, använt för blodgruppsbestämning och för att upptäcka blodinkompatibilitet,
- reagenser för typbestämning av vävnader: reagenser, som härrör från människa, djur, växter eller annat, använt för att typbestämma mänskliga vävnader.
Artikel 37
Skattefriheten skall begränsas till varor som
a) är avsedda för institutioner eller laboratorier som har godkänts av behöriga myndigheter och enbart för användning i icke-kommersiella medicinska eller vetenskapliga syften,
b) åtföljs av ett intyg om överensstämmelse utfärdat av ett vederbörligen bemyndigat organ i det land varifrån varan sändes,
c) förvaras i behållare med en särskild etikett som identifierar dem.
Artikel 38
Skattefriheten skall innefatta den särskilda förpackning som är nödvändig för transporten av terapeutiska ämnen av mänskligt ursprung eller reagens för blodgruppering och typbestämning av vävnader, och även alla lösningsmedel och tillbehör som krävs för deras användning och som kan ingå i försändelserna.
Kapitel III Läkemedel som används vid internationella sport- och idrottsevenemang
Artikel 39
Läkemedel för människor eller djur som används av människor eller djur som deltar i internationella sport- eller idrottsevenemang skall, inom de gränser som är nödvändiga för att tillgodose vederbörandes behov under vistelsen i införselmedlemsstaten, vara skattefria vid införseln.
AVDELNING VII VAROR FÖR VÄLGÖRENHETSORGANISATIONER ELLER FILANTROPISKA ORGANISATIONER
Artikel 40
En medlemsstat får begränsa mängden eller värdet av de varor som avses i artikel 41 55 för att komma till rätta med missbruk och för att stävja betydande snedvridning av konkurrensen.
Kapitel 1 Varor som importeras för allmänna ändamål
Artikel 41
1. Om inte annat sägs i artikel 42 44 skall följande varor vara skattebefriade vid införseln:
a) Väsentliga förnödenheter som statliga organisationer eller andra av behöriga myndigheter godkända välgörenhetsorganisationer eller filantropiska organisationer utan kostnad förvärvat och inför för att dela ut gratis till behövande.
b) Varor av alla slag som av en person eller organisation som är etablerad i ett annat land än införselmedlemsstaten utan något kommersiellt syfte hos avsändaren sänds gratis till av behöriga myndigheter godkända välgörenhetsorganisationer eller filantropiska organisationer för att enbart användas vid insamling av pengar vid enstaka välgörenhetsevenemang till förmån för behövande.
c) Utrustning och kontorsmateriel som av en person eller organisation som är etablerad i ett annat land än införselmedlemsstaten utan något kommersiellt syfte hos avsändaren sänds gratis till statliga organisationer eller andra av behöriga myndigheter godkända välgörenhetsorganisationer eller filantropiska organisationer för att enbart användas i deras verksamhet eller för deras välgörenhetssyften eller filantropiska syften.
2. I punkt 1 a avses med väsentliga förnödenheter de varor som behövs för att uppfylla människors omedelbara behov, t.ex. mat, medicin, kläder och sängkläder.
Artikel 42
Skattebefrielse skall inte beviljas för
a) alkoholhaltiga varor,
b) tobak eller tobaksvaror,
c) kaffe och te,
d) andra motorfordon än ambulanser.
Artikel 43
Skattebefrielse skall endast beviljas organisationer vars redovisningsförfaranden gör det möjligt för de behöriga myndigheterna att övervaka deras verksamhet, och som medger all den säkerhet som anses nödvändig.
Artikel 44
1. De i artikel 41 angivna varorna får inte av den organisation som är berättigad till befrielse lånas ut, hyras ut eller överlåtas, mot eller utan vederlag, för andra ändamål än dem som bestäms i artikel 41.1 a och 41.1 b, såvida inte de behöriga myndigheterna i förväg har underrättats om detta.
2. Om varor och utrustning lånas ut, hyrs ut eller överlåts till en organisation som själv har rätt att åtnjuta befrielse enligt artiklarna 41 och 43, skall befrielsen alltjämt gälla, förutsatt att mottagaren använder varorna och utrustningen för ändamål som ger rätt till befrielse.
I annat fall skall före utlåningen, uthyrningen eller överlåtelsen mervärdeskatt erläggas enligt den skattesats som var tillämplig dagen för utlåningen, uthyrningen eller överlåtelsen, och på grundval av det varuslag och värde som den dagen fastställdes eller godtogs av de behöriga myndigheterna.
Artikel 45
1. Organisationer som avses i artikel 41 och som upphör att uppfylla de villkor som ger rätt till skattebefrielse eller som har för avsikt att använda varor och utrustning som vid införseln var skattebefriade för andra ändamål än dem som fastställs i den artikeln, skall underrätta de behöriga myndigheterna om detta.
2. Varor som kvarstår i ägo hos organisationer som upphör att uppfylla de villkor som ger rätt till skattebefrielse skall beläggas med vederbörlig importmervärdeskatt enligt den skattesats som var tillämplig den dag då förutsättningarna upphörde att vara uppfyllda och på grundval av det varuslag och värde som den dagen fastställdes eller godtogs av de behöriga myndigheterna.
3. Varor som av den organisation som åtnjuter skattebefrielse används för andra ändamål än dem som fastställs i artikel 41 skall beläggas med vederbörlig mervärdeskatt enligt den skattesats som var tillämplig den dag då de började användas på annat sätt och på grundval av det varuslag och värde som den dagen fastställdes eller godtogs av de behöriga myndigheterna.
Kapitel II Varor som importeras för handikappade personer
Artikel 46
1. Varor som är särskilt konstruerade för att bereda möjlighet till utbildning eller sysselsättning eller ge socialt stöd åt synskadade eller andra fysiskt eller mentalt handikappade personer skall vara skattebefriade vid införseln om de
a) importeras av institutioner eller organisationer som huvudsakligen ägnar sig åt att ge utbildning eller hjälp till handikappade och är bemyndigade av de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna att erhålla sådana varor med skattebefrielse, och
b) har skänkts till sådana institutioner eller organisationer utan vederlag och utan kommersiellt syfte hos givaren.
2. Skattebefrielse skall gälla för särskilda reservdelar, komponenter eller tillbehör uttryckligen avsedda för varorna i fråga samt för de verktyg som skall användas för underhåll, kontroll, kalibrering och reparation av varorna, förutsatt att dessa reservdelar, komponenter eller tillbehör importeras samtidigt som varorna eller, om de importeras senare, att det kan konstateras att de är avsedda för varor som tidigare var skattebefriade vid införseln eller som skulle ha varit berättigade till sådan befrielse vid den tidpunkt då införsel begärs för reservdelarna, komponenterna eller tillbehören och verktygen i fråga.
3. Varor som skattebefrias vid införseln får inte användas för andra ändamål än att ge utbildning, sysselsättning eller socialt stöd åt synskadade eller andra handikappade personer.
Artikel 47
1. Varor som skattebefrias vid införseln får utan att mervärdeskatt betalas för importen lånas ut, hyras ut eller överlåtas, mot eller utan vederlag, av de mottagande institutionerna eller organisationerna till de personer som avses i artikel 46 och som de arbetar för om det sker utan vinstintresse.
2. Utlåning, uthyrning eller överlåtelse får inte ske under andra förutsättningar än dem som anges i punkt 1, om inte de behöriga myndigheterna först har underrättats.
Om en vara lånas ut, hyrs ut eller överlåts till en institution eller organisation som själv har rätt att åtnjuta denna skattebefrielse, skall befrielsen alltjämt gälla, förutsatt att mottagaren använder varan för ändamål som ger rätt till befrielse.
I annat fall skall före utlåningen, uthyrningen eller överlåtelsen mervärdeskatt betalas enligt den skattesats som var tillämplig på dagen för utlåningen, uthyrningen eller överlåtelsen och på grundval av det varuslag och värde som den dagen fastställdes eller godtogs av de behöriga myndigheterna.
Artikel 48
1. Institutioner eller organisationer som avses i artikel 46 vilka upphör att uppfylla de förutsättningar som ger rätt till skattebefrielse, eller som avser att använda varor som skattebefriades vid införsel för andra ändamål än dem som fastställs i den artikeln, skall underrätta de behöriga myndigheterna om detta.
2. Varor som förblir i ägo hos institutioner eller organisationer, vilka upphör att uppfylla de förutsättningar som ger rätt till skattebefrielse, skall beläggas med mervärdeskatt enligt den skattesats som var tillämplig den dag då förutsättningarna upphörde att vara uppfyllda, och på grundval av det varuslag och värde som den dagen fastställdes eller godtogs av de behöriga myndigheterna.
3. Varor som av de institutioner eller organisationer vilka åtnjuter skattebefrielse används för andra ändamål än dem som anges i artikel 46, skall beläggas med mervärdeskatt enligt den skattesats som var tillämplig den dag då förutsättningarna upphörde att vara uppfyllda, och på grundval av det varuslag och värde som den dagen fastställdes eller godtogs av de behöriga myndigheterna.
Kapitel III Varor som införts till förmån för katastrofoffer
Artikel 49
1. Om inte annat sägs i artikel 50 55 skall varor som införs av statliga organisationer eller andra välgörenhetsorganisationer eller filantropiska organisationer, godkända av behöriga myndigheter, vara skattebefriade vid införseln om de är avsedda att
a) gratis delas ut till offer för katastrofer som drabbar territorier i en eller flera medlemsstater, eller
b) gratis ställas till förfogande för offren för sådana katastrofer samtidigt som de förblir respektive organisationers egendom.
2. Även varor som importeras av katastrofhjälpsorgan för att tillgodose deras behov under deras hjälpinsatser skall vid införseln åtnjuta den skattebefrielse som avses i punkt 1 och på samma villkor.
Artikel 50
Skattebefrielse skall inte medges för material och utrustning avsedd för återuppbyggnad av katastrofområden.
Artikel 51
Beviljandet av skattebefrielse kräver beslut av kommissionen på begäran av den eller de medlemsstater som berörs i enlighet med ett katastrofförfarande som innefattar samråd med de andra medlemsstaterna. Beslutet skall vid behov ange befrielsens räckvidd och förutsättningar.
I avvaktan på kommissionens beslut får medlemsstater som har drabbats av en katastrof medge anstånd med betalningen av den mervärdeskatt som kan läggas på varor som införs för de ändamål som anges i artikel 49, förutsatt att den importerande organisationen åtar sig att betala denna skatt om befrielse inte beviljas.
Artikel 52
Skattebefrielse skall enbart beviljas organisationer vars redovisningsförfarande gör det möjligt för de behöriga myndigheterna att övervaka deras verksamhet och som medger den säkerhet som anses nödvändig.
Artikel 53
1. De organisationer som åtnjuter skattebefrielse får endast under de förutsättningar som fastställs i artikel 49.1 låna ut, hyra ut eller överlåta, mot eller utan vederlag, de varor som avses i den artikeln utan att dessförinnan underrätta de behöriga myndigheterna om detta.
2. Om varor lånas ut, hyrs ut eller överlåts till en organisation som själv har rätt att åtnjuta befrielse enligt artikel 49, skall befrielsen alltjämt gälla, förutsatt att mottagaren använder varan för ändamål som ger rätt till befrielse.
I annat fall skall före utlåningen, uthyrningen eller överlåtelsen mervärdeskatt betalas enligt den skattesats som var tillämplig på dagen för utlåningen, uthyrningen eller överlåtelsen och på grundval av det varuslag och värde som den dagen fastställdes eller godtogs av de behöriga myndigheterna.
Artikel 54
1. När de varor som avses i artikel 49.1 b inte längre används av katastrofoffer får de inte lånas ut, hyras ut eller överlåtas, mot eller utan vederlag, såvida inte de behöriga myndigheterna underrättas i förväg.
2. Om varor lånas ut, hyrs ut eller överlåts till en organisation som själv har rätt att åtnjuta befrielse enligt artikel 49 eller, i tillämpliga fall, till en organisation som har rätt att åtnjuta befrielse enligt artikel 41.1 a, skall befrielsen alltjämt gälla, förutsatt att mottagaren använder varan för ändamål som ger rätt till befrielse.
I annat fall skall före utlåningen, uthyrningen eller överlåtelsen mervärdeskatt betalas enligt den skattesats som var tillämplig på dagen för utlåningen, uthyrningen eller överlåtelsen och på grundval av det varuslag och värde som den dagen fastställdes eller godtogs av de behöriga myndigheterna.
Artikel 55
1. Organisationer som avses i artikel 49 och som upphör att uppfylla de förutsättningar som ger rätt till skattebefrielse eller som har för avsikt att använda varor som vid införseln var skattebefriade för andra ändamål än dem som fastställs i den artikeln, skall underrätta de behöriga myndigheterna om detta.
2. Om en organisation upphör att uppfylla de förutsättningar som ger rätt till skattebefrielse men i sin ägo behåller varor som vid införseln var skattebefriade och dessa varor överlåts till en organisation som själv är berättigad att åtnjuta befrielse enligt detta kapitel eller, i tillämpliga fall, till en organisation som har rätt att åtnjuta befrielse enligt artikel 41, skall befrielsen alltjämt gälla, förutsatt att organisationen använder varorna i fråga för ändamål som ger rätt till sådan befrielse. I annat fall skall varorna beläggas med importmervärdeskatt enligt den skattesats som var tillämplig den dag då förutsättningarna upphörde att vara uppfyllda och på grundval av det varuslag och värde som den dagen fastställdes eller godtogs av de behöriga myndigheterna.
3. Varor som av den organisation som åtnjuter skattebefrielse används för andra ändamål än dem som fastställs i detta kapitel skall beläggas med mervärdeskatt enligt den skattesats som var tillämplig den dagen då förutsättningarna upphörde att vara uppfyllda och på grundval av det varuslag och värde som den dagen fastställdes eller godtogs av de behöriga myndigheterna.
AVDELNING VIII INFÖRSEL MED ANKNYTNING TILL VISSA INTERNATIONELLA FÖRBINDELSER
Kapitel I Hedersutmärkelser i form av ordnar eller belöningar
Artikel 56
Förutsatt att nöjaktigt bevis företes inför de behöriga myndigheterna av berörda personer, och förutsatt att den berörda verksamheten inte på något sätt är av kommersiell art, skall skattebefrielse beviljas för
a) ordnar som regeringen i ett annat land än införselmedlemsstaten tilldelar personer vars normala bosättningsort är belägen i den senare staten,
b) pokaler, medaljer och liknande föremål av väsentligen symbolisk art som vid ett särskilt tillfälle i ett annat land än införselmedlemsstaten överlämnats till personer med hemvist i den senare staten som en hyllning av mottagarnas verksamhet inom vissa områden såsom konst, vetenskap, sport eller offentlig tjänst eller som ett erkännande av förtjänst och som införs av mottagarna själva,
c) pokaler, medaljer och liknande föremål av väsentligen symbolisk art som utan vederlag skänks av myndigheter eller personer etablerade i ett annat land än införselmedlemsstaten i avsikt att överlämnas på den senare statens territorium för samma ändamål som avses i punkt b.
Kapitel II Gåvor som erhålls inom ramen för internationella förbindelser
Artikel 57
Utan att det påverkar tillämpliga bestämmelser om internationella resor och om inte annat sägs i artikel 58 59, skall skattebefrielse beviljas för varor som
a) införs av personer som har avlagt officiellt besök i ett annat land än det där de normalt är bosatta och som vid detta tillfälle har erhållit varorna som gåvor av de myndigheter som står för värdskapet,
b) införs av personer som avlägger officiellt besök i införselmedlemsstaten och som avser att vid detta tillfälle ge varorna som gåva till de myndigheter som står för värdskapet,
c) officiella myndigheter, offentliga sammanslutningar eller allmännyttiga föreningar i ett annat land än införselmedlemsstaten som tecken på vänskap eller välvilja sänder som gåva till officiella myndigheter, offentliga sammanslutningar eller allmännyttiga föreningar i införselmedlemsstaten, när mottagaren har vederbörande myndigheters godkännande att ta emot en sådan gåva skattefritt.
Artikel 58
Skattebefrielse skall inte beviljas för alkoholhaltiga varor, tobak eller tobaksvaror.
Artikel 59
Skattebefrielse skall endast beviljas
- om de föremål som är avsedda som gåvor skänks vid enstaka tillfällen,
- om de inte genom sin art, värde eller mängd avspeglar något kommersiellt intresse,
- om de inte används i kommersiellt syfte.
Kapitel III Varor som skall användas av monarker eller statsöverhuvuden
Artikel 60
Inom de gränser och under de förutsättningar som fastställs av de behöriga myndigheterna skall befrielse från skatt beviljas med avseende på
a) gåvor till regerande monarker och till statsöverhuvuden,
b) varor som skall användas eller förbrukas av regerande monarker och av statsöverhuvuden i en annan stat, eller av personer som officiellt representerar dem, under deras officiella vistelse i införselmedlemsstaten. Medlemsstaten får dock ställa krav på motsvarande behandling som villkor för befrielsen.
Bestämmelserna i föregående stycke är också tillämpliga på personer som åtnjuter privilegier på internationellt plan likvärdiga dem som åtnjuts av regerande monarker eller av statsöverhuvuden.
AVDELNING IX IMPORT AV VAROR FÖR FRÄMJANDET AV HANDEL
Kapitel I Varuprov av ringa värde
Artikel 61
1. Med förbehåll för vad som sägs i artikel 65.1 a skall varuprov av ringa värde och som endast kan användas för att söka få beställning på varor av det slag som de representerar, vara skattebefriade vid införseln.
2. De behöriga myndigheterna får kräva att vissa varor, för att vara berättigade till skattebefrielse vid införseln, måste göras varaktigt obrukbara genom att rivas sönder, perforeras eller tydligt och outplånligt märkas, eller genom någon annan process, förutsatt att åtgärden inte förstör deras egenskap av prov.
3. I punkt 1 avses med varuprov varje artikel som representerar ett varuslag och vars presentationssätt och kvantitet när det gäller varor av det slaget eller den kvaliteten utesluter dess användning för något annat ändamål än att erhålla beställningar.
Kapitel II Trycksaker och reklammaterial
Artikel 62
Om inte annat sägs i artikel 63 skall tryckt reklammaterial såsom kataloger, prislistor, bruksanvisningar och broschyrer vara skattebefriade vid införseln förutsatt att de hänför sig till
a) varor som bjuds ut till försäljning eller uthyrning, eller
b) transporttjänster, kommersiella försäkringstjänster eller banktjänster som erbjuds
av en person som är etablerad utanför införselmedlemsstaten.
Artikel 63
Den skattebefrielse som avses i artikel 62 skall vara begränsad till tryckt reklam som uppfyller följande villkor:
a) Trycksakerna måste tydligt visa namnet på det företag som tillverkar, säljer eller hyr ut varorna eller som erbjuder de tjänster som de avser.
b) Ingen sändning får innehålla mer än ett dokument eller ett enda exemplar av varje dokument, om den utgörs av flera dokument. Sändningar som utgörs av flera exemplar av samma dokument får dock beviljas befrielse, förutsatt att deras sammanlagda bruttovikt inte överstiger ett kilogram.
c) Trycksaker får inte vara föremål för gruppförsändelser från samma avsändare eller till samma adressat.
Artikel 64
Skattefrihet skall även gälla för varor för reklamändamål vilka saknar eget kommersiellt värde, som utan vederlag sänds av leverantörer till kunderna, och som inte kan användas för annat ändamål.
Kapitel III Varor som används eller förbrukas på en mässa eller liknande evenemang
Artikel 65
1. Om inte annat sägs i artikel 66 69 skall följande varor vara skattebefriade vid införseln:
a) Små, representativa varuprover avsedda för en mässa eller liknande evenemang.
b) Varor som införs enbart för att demonstreras eller för att demonstrera maskiner och apparater som ställs ut på en mässa eller liknande evenemang.
c) Diverse materiel av ringa värde, såsom färg, fernissa och tapeter, som skall användas för uppförande, utrustning eller utsmyckning av tillfälliga stånd vid en mässa eller liknande evenemang och som inte kan återanvändas.
d) Trycksaker, kataloger, prospekt, prislistor, reklamaffischer, kalendrar - illustrerade eller ej -, oinramade fotografier och andra artiklar som utan vederlag tillhandahålls för att göra reklam för varor som visas upp på en mässa eller liknande evenemang.
2. I punkt 1 avses med mässa eller liknande evenemang
a) utställningar, mässor, uppvisningar och liknande evenemang som har att göra med handel, näring, jordbruk eller hantverk,
b) utställningar och evenemang som ordnas främst i välgörenhetssyfte,
c) utställningar och evenemang som ordnas främst i vetenskapligt, tekniskt, hantverksmässigt, konstnärligt, utbildnings- eller kulturellt syfte eller i sportsligt eller idrottsligt syfte, av religiösa skäl eller av skäl som hänger samman med religionsutövning, fackföreningsverksamhet eller turism, eller för att främja internationellt samförstånd,
d) möten med representanter för internationella organisationer eller sammanslutningar,
e) officiella ceremonier och sammankomster eller minnesceremonier och minnessammankomster,
men inte utställningar som arrangeras för privata ändamål i kommersiella lokaler för försäljning av varor.
Artikel 66
Den skattebefrielse som avses i artikel 65.1 a skall vara begränsad till varuprov som
a) införs som sådana utan vederlag eller framställs vid utställningen av varor importerade en gros,
b) enbart delas ut utan vederlag till besökande vid utställningen att användas eller förbrukas av dem de har skänkts till,
c) kan konstateras vara reklamprov med lågt styckevärde,
d) inte med lätthet kan saluföras och, i tillämpliga fall, är förpackade på ett sådant sätt att kvantiteten av varan i fråga är mindre än den minsta kvantitet av samma vara som försäljs på marknaden,
e) när det gäller matvaror och drycker som inte är förpackade enligt punkt d, förbrukas på platsen vid utställningen,
f) i fråga om sammanlagt värde och sammanlagd mängd är anpassade till utställningens art, antalet besökande och omfattningen av utställarens deltagande.
Artikel 67
Den skattebefrielse som avses i artikel 65.1 b skall vara begränsad till varor som
a) förbrukas eller förstörs vid utställningen, och
b) i fråga om sammanlagt värde och sammanlagd mängd är anpassade till utställningens art, antalet besökande och omfattningen av utställarens deltagande.
Artikel 68
Den skattebefrielse som avses i artikel 65.1 d skall vara begränsad till trycksaker och artiklar för reklamändamål som
a) enbart är avsedda att utan vederlag delas ut till besökarna på den plats där utställningen äger rum,
b) i fråga om sammanlagt värde och sammanlagd mängd är anpassade till utställningens art, antalet besökande och omfattningen av utställarens deltagande.
Artikel 69
Den skattebefrielse som avses i artikel 65.1 a och b skall inte medges för
a) alkoholhaltiga varor,
b) tobak eller tobaksvaror,
c) bränsle, vare sig det är fast, flytande eller gasformigt.
AVDELNING X VAROR SOM INFÖRS FÖR UNDERSÖKNING, ANALYS ELLER PROVNING
Artikel 70
Om inte annat sägs i artikel 71 76 skall varor som är avsedda att genomgå undersökning, analys eller provning för att utröna deras sammansättning, kvalitet eller andra tekniska egenskaper i informationssyfte eller för industriella eller kommersiella forskningsändamål vara skattebefriade vid införseln.
Artikel 71
Med förbehåll för vad som sägs i artikel 74 skall den skattebefrielse som avses i artikel 70 beviljas enbart under förutsättning att de varor som skall undersökas, analyseras eller provas fullständigt förbrukas eller förstörs under loppet av undersökningen, analysen eller provningen.
Artikel 72
Skattebefrielse skall inte beviljas för varor som används vid undersökning, analys eller provning som i sig utgör säljfrämjande verksamhet.
Artikel 73
Skattebefrielse skall beviljas enbart för de kvantiteter varor som är absolut nödvändiga för de ändamål för vilka de införs. Dessa kvantiteter skall i varje enskilt fall bestämmas av de behöriga myndigheterna med hänsyn till det uppgivna ändamålet.
Artikel 74
1. Det undantag som avses i artikel 70 skall omfatta varor som inte helt och hållet förbrukas eller förstörs vid undersökning, analys eller provning, förutsatt att återstående varor med behöriga myndigheters medgivande och under deras tillsyn
- fullständigt förstörs eller görs kommersiellt värdelösa vid avslutningen av undersökningen, analysen eller provningen, eller
- överlämnas kostnadsfritt till staten, såvida detta är möjligt enligt nationell lag, eller
- förs ut ur införselmedlemsstatens territorium när detta visats vara motiverat.
2. I punkt 1 avses med "återstående varor" varor som blir resultatet av undersökningarna, analyserna eller provningarna, eller varor som faktiskt inte kommit till användning.
Artikel 75
Med förbehåll för artikel 74.1 skall varor som återstår vid slutet av de undersökningar, analyser eller provningar som avses i artikel 70 beläggas med mervärdeskatt enligt den skattesats som var tillämplig den dag då undersökningarna, analyserna eller provningarna avslutades och på grundval av det varuslag och värde som den dagen fastställdes eller godtogs av de behöriga myndigheterna.
Intressenten får dock med de behöriga myndigheternas medgivande och tillsyn omvandla de återstående varorna till avfall eller skrot. I så fall skall skatten vara den som gällde för sådant avfall eller skrot vid tiden för omvandlingen.
Artikel 76
Den tidsfrist inom vilken undersökningarna, analyserna eller provningarna måste utföras liksom de administrativa formaliteter som skall uppfyllas för att se till att varorna används för de avsedda ändamålen skall bestämmas av de behöriga myndigheterna.
AVDELNING XI DIVERSE SKATTEBEFRIELSER
Kapitel I Varusändningar till organisationer som skyddar upphovsrätt eller industriella och kommersiella rättigheter och patenträttigheter
Artikel 77
Skattebefrielse vid införsel skall gälla för varumärken, mönster eller formgivningar och tillhörande dokumentation såväl som ansökningar om patent på uppfinningar eller liknande, avsedda att överlämnas till de organ som är behöriga att handha skyddet av upphovsrätt, industriella eller kommersiella rättigheter eller patenträttigheter.
Kapitel II Turistinformation
Artikel 78
Följande varor skall vara skattebefriade vid införsel:
a) Dokumentation (foldrar, broschyrer, böcker, magasin, guideböcker, affischer, vare sig inramade eller ej, oinramade fotografier och fotografiska förstoringar, kartor, vare sig illustrerade eller ej, fönstertransparanger och illustrerade almanackor), avsedda att spridas utan vederlag och vars huvudsakliga syfte är att uppmuntra allmänheten att besöka främmande länder bl.a. för att bevista möten eller evenemang som gäller kultur, turism, sport, religion, handel eller yrkesutövning, förutsatt att innehållet inte till mer än 25 % utgörs av privat kommersiell annonsering och att det är uppenbart att dess allmänna syfte är att främja turism.
b) Utländska hotellistor och årsböcker publicerade av officiella turistbyråer eller under deras ledning, och tidtabeller för utländska transporttjänster, förutsatt att denna litteratur är avsedd att spridas utan vederlag och innehållet inte till mer än 25 % utgörs av privat kommersiell annonsering.
c) Handboksmaterial som tillhandahålls ackrediterade företrädare eller korrespondenter utnämnda av officiella nationella turistbyråer och som inte är avsett att utdelas, dvs. årsböcker, förteckningar över telefon- eller telexnummer, hotellförteckningar, utställningskataloger, hantverksprover av ringa värde och litteratur om museer, universitet, kurorter eller andra liknande inrättningar.
Kapitel III Diverse dokument och artiklar
Artikel 79
Följande varor skall vid införsel vara skattebefriade:
a) Dokument som skickas utan vederlag till medlemsstaternas myndigheter.
b) Publikationer från utländska regeringar och officiella internationella organ, avsedda för gratis utdelning.
c) Röstsedlar för val organiserade av organ etablerade i andra länder än införselmedlemsstaten.
d) Föremål som skall överlämnas som bevis eller i liknande syften till domstolar eller andra officiella organ i medlemsstaterna.
e) Namnteckningsprover och tryckta cirkulär som gäller namnteckningar som skickas som en del av normalt informationsutbyte mellan myndigheter eller bankinrättningar.
f) Officiella trycksaker som skickas till medlemsstaternas centralbanker.
g) Rapporter, verksamhetsberättelser, informationsskrivelser, prospekt, teckningsblanketter och andra dokument som har utformats av företag med huvudkontor utanför införselmedlemsstaten och skickas till dem som innehar eller har tecknat värdepapper som utges av dessa företag.
h) Inspelade medier, hålkort, ljudinspelningar, mikrofilm osv. som används för överföring av information som skickas utan vederlag till adressaten, såvida inte skattebefrielsen ger upphov till missbruk eller till betydande snedvridning av konkurrensen.
i) Akter, arkiv, tryckta blanketter och andra dokument som skall användas vid internationella möten, konferenser eller kongresser och rapporter från sådana sammankomster.
j) Ritningar, konstruktionsritningar, tecknade mönster, beskrivningar och andra liknande dokument som har införts i avsikt att erhålla eller verkställa beställningar i ett annat land än införselmedlemsstaten eller i avsikt att delta i en tävling som hålls i den sistnämnda staten.
k) Dokument som skall användas vid undersökningar som utförs i införselmedlemsstaten av institutioner som är etablerade i ett annat land.
l) Tryckta blanketter som skall användas som officiella dokument vid förflyttning av fordon eller varor över gränserna inom ramen för internationella konventioner.
m) Tryckta blanketter, etiketter, biljetter och liknande dokument som skickas av transportföretag eller av företag inom hotellbranschen belägna i ett annat land än införselmedlemsstaten till reseföretag som är etablerade i den sistnämnda staten.
n) Tryckta blanketter och biljetter, fraktsedlar, passagerarlistor och andra kommersiella dokument eller kontorsdokument som har använts.
o) Officiella trycksaker från nationella eller internationella myndigheter och trycksaker i överensstämmelse med internationella standarder som skickas av sammanslutningar i andra länder än införselmedlemsstaten till motsvarande sammanslutningar i den sistnämnda staten för utdelning.
p) Fotografier, diabilder och klichéer till fotografier, med eller utan tillhörande text, som skickas till nyhetsbyråer eller utgivare av tidningar eller tidskrifter.
q) Artiklar som förtecknas i bilagan till detta direktiv och som tillverkas av Förenta nationerna eller någon av dess fackorgan, oavsett för vilket ändamål de är avsedda.
r) Samlarobjekt och konstverk av utbildningsinriktad, vetenskaplig eller kulturell art som inte är avsedda för försäljning och som importeras av museer, gallerier och andra institutioner som har godkänts av de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna för skattefri införsel av sådana varor. Befrielsen medges endast under förutsättning att artiklarna införs utan vederlag eller, om det sker mot betalning, att de inte tillhandahålls av någon skattskyldig person.
Kapitel IV Material för lastning och skydd av varor under transport
Artikel 80
De olika material såsom rep, halm, tyg, papper och papp, trä och plast som används för lastning och skydd - inklusive värmeskydd - av varor under transporten till en medlemsstats territorium skall vara skattebefriade vid införsel, förutsatt att
a) de i normala fall inte kan återanvändas, och
b) det vederlag som erläggs för dem utgör en del av beskattningsunderlaget sådant det definieras i artikel 11 i direktiv 77/388/EEG.
Kapitel V Strö och foder för djur under transport
Artikel 81
Alla typer av strö och foder som förs ombord för att användas under resan på det transportmedel som används för att transportera djur till en medlemsstats territorium skall vid införsel vara skattebefriade.
Kapitel VI Bränsle och smörjmedel i landgående motorfordon
Artikel 82
1. Om inte annat sägs i artikel 83 85 skall följande varor vara skattebefriade vid införsel:
a) Bränsle som finns i standardtankarna i privata och kommersiella motorfordon och motorcyklar.
b) Bränsle som finns i reservdunkar i privata motorfordon och på motorcyklar, dock högst 10 liter per fordon, med förbehåll för nationella bestämmelser om innehav och transport av bränsle.
2. I punkt 1 används följande beteckningar med de betydelser som här anges:
a) kommersiella motorfordon: motordrivna vägfordon som genom sin konstruktionstyp och sin utrustning är utformade för och ägnade att mot eller utan betalning transportera
- mer än nio personer inräknat föraren,
- varor,
liksom varje vägfordon för annat särskilt ändamål än egentlig transport.
b) privata motorfordon: motorfordon som inte omfattas av definitionen i a.
c) standardtankar: tankar som av tillverkaren är fast monterade i alla motorfordon av samma typ som fordonet i fråga och vars fasta installation gör det möjligt att använda bränslet direkt, både för framdrivning och i tillämpliga fall för drift av kylsystem.
Gastankar som är installerade i motorfordon och avsedda för direktanvändning av gas som bränsle skall också anses vara standardtankar.
Artikel 83
Medlemsstaterna kan begränsa skattebefrielsen för bränsle i standardtankarna på kommersiella motorfordon till 200 liter per fordon och resa.
Artikel 84
Medlemsstaterna kan begränsa den mängd bränsle som vid införseln är skattebefriad när det gäller
a) kommersiella motorfordon som används för internationella transporter
- från tredjeländer till deras gränszon som sträcker sig högst 25 km fågelvägen in i landet,
- från en annan medlemsstat till dess gränszon som sträcker sig högst 15 km fågelvägen in i landet,
om transporten utförs av personer bosatta i denna zon,
b) privata motorfordon som tillhör personer som är bosatta i gränszonen intill ett tredje land upp till ett avstånd om högst 15 km fågelvägen.
Artikel 85
Bränsle som vid införseln är skattebefriat får inte användas i något annat fordon än det som det infördes i och inte heller flyttas från det fordonet och lagras, utom vid nödvändiga reparationer, eller överlåtas mot eller utan vederlag av den person som beviljades befrielsen.
Överträdelse av föregående stycke skall leda till påförande av mervärdeskatt för varorna i fråga enligt den skattesats som var tillämplig den dag då överträdelsen skedde och på grundval av det varuslag och värde som den dagen fastställdes eller godtogs av de behöriga myndigheterna.
Artikel 86
Den skattebefrielse som avses i artikel 82 skall också tillämpas på smörjmedel i motorfordon som krävs för deras normala drift under resan i fråga.
Kapitel VII Varor för uppförande, underhåll eller utsmyckning av minnesmärken eller krigskyrkogårdar
Artikel 87
Befrielse från skatt skall beviljas för varor som importeras av organisationer som har de behöriga myndigheternas tillstånd för ändamålet, om varorna skall användas vid uppförande, underhåll eller utsmyckning av begravningsplatser och gravar för och minnesmärken över krigsoffer från ett annat land än införselmedlemsstaten, som är begravda i den senare staten.
Kapitel VIII Kistor, gravurnor och gravutsmyckningar
Artikel 88
Följande skall vid införsel vara skattebefriade:
a) Kistor innehållande avlidna personers kvarlevor och urnor innehållande aska efter avlidna personer, därtill de blommor, begravningskransar och andra utsmyckningsföremål som normalt åtföljer dem.
b) Blommor, kransar och andra utsmyckningsföremål som medförs av personer bosatta i en annan stat än införselmedlemsstaten, vilka bevistar en begravning eller kommer för att smycka gravar inom införselmedlemsstatens territorium, förutsatt att denna import inte genom vare sig art eller kvantitet avspeglar något kommersiellt syfte.
AVDELNING XII ALLMÄNNA OCH SLUTLIGA BESTÄMMELSER
Artikel 89
I de fall skattefrihet enligt detta direktiv är underkastat vissa villkor, skall den berörda personen inför de behöriga myndigheterna styrka att villkoren är uppfyllda.
Artikel 90
1. Motvärdet i nationell valuta av belopp uttryckta i ecu skall för tillämpningen av detta direktiv fastställas en gång om året. De kurser som skall tillämpas skall vara de som gällde första arbetsdagen i oktober, och de skall gälla från och med den 1 januari följande år.
2. Medlemsstaterna får avrunda de belopp i nationell valuta som erhålls vid omräkning av beloppen i ecu.
3. Medlemsstaterna får fortsätta att tillämpa de gränsbelopp för skattefrihet som var i kraft vid tiden för den årliga justering som bestäms i punkt 1, om omräkning av beloppen uttryckta i ecu, före den avrundning som anges i punkt 2, leder till en förändring som är mindre än 5 % av beloppet uttryckt i nationell valuta.
Artikel 91
Detta direktiv skall inte hindra medlemsstaterna från att fortsätta att bevilja
a) de privilegier och rättigheter som de har beviljat inom ramen för kulturella, vetenskapliga eller tekniska samarbetsavtal vilka de har slutit sinsemellan eller med tredje land,
b) de särskilda befrielser, motiverade av arten av gränstrafik, som de har beviljat i gränsavtal vilka de har slutit sinsemellan eller med länder utanför gemenskapen.
Artikel 92
Till dess att gemenskapsregler införs om skattefrihet vid införsel får medlemsstaterna behålla de befrielser som de medger
a) sjömän vid handelsflottan,
b) arbetare som återvänder till sitt land efter att på grund av sitt yrke ha varit bosatta utanför införselmedlemsstaten under minst sex månader.
Artikel 93
1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de åtgärder som är nödvändiga för att följa detta direktiv så att de träder i kraft från och med den 1 juli 1984.
2. Medlemsstaterna skall underätta kommissionen om de åtgärder som de vidtar för att sätta detta direktiv i kraft och i förekommande fall ange vilka åtgärder som de vidtar genom att endast hänvisa till identiska bestämmelser i förordning (EEG) nr 918/83.
Artikel 94
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdat i Bryssel den 28 mars 1983.