РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1580/2007 НА КОМИСИЯТА
от 21 декември 2007 година
за определяне на правила за прилагане на Регламенти (ЕО) № 2200/96, (ЕО) № 2201/96 и (ЕО) № 1182/2007 на Съвета в сектора на плодовете и зеленчуците
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 2200/96 на Съвета от 28 октомври 1996 година относно общата организация на пазара на плодове и зеленчуци (1), и по-специално член 1, параграф 3 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 2201/96 на Съвета от 28 октомври 1996 година относно общата организация на пазарите на продукти от преработени плодове и зеленчуци (2), и по-специално член 1, параграф 3 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1182/2007 на Съвета от 26 септември 2007 година за определяне на специфични правила по отношение на сектора на плодовете и зеленчуците и за изменение на директиви 2001/112/ЕО и 2001/113/ЕО, и регламенти (ЕИО) № 827/68, (ЕО) № 2200/96, (ЕО) № 2201/96, (ЕО) № 2826/2000, (ЕО) № 1782/2003 и (ЕО) № 318/2006, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 2202/96 (3), и по-специално член 42 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 1182/2007 промени предишния режим за сектора на плодовете и зеленчуците, установен с регламенти (ЕО) № 2200/96, (ЕО) № 2201/96 и Регламент (ЕО) № 2202/96 на Съвета от 28 октомври 1996 година относно въвеждането на режим за помощ на Общността за производители на определени цитрусови плодове (4).
(2)
Съществуващите правила за прилагане, които обхващат сектора на плодовете и зеленчуците, се съдържат в голям брой регламенти, много от които са били многократно изменяни. Тези правила за прилагане трябва да бъдат променени в резултат на измененията, внесени в режима на плодовете и зеленчуците с Регламент (ЕО) № 1182/2007, както и предвид придобития опит. Обхватът на промените налага, с цел по-голяма яснота, всички тези правила за прилагане да бъдат събрани в нов, отделен регламент.
(3)
Ето защо следните регламенти на Комисията следва да бъдат отменени:
-
Регламент (ЕО) № 3223/94 от 21 декември 1994 г. относно подробни правила за прилагането на режима на внос на плодове и зеленчуци (5);
-
Регламент (ЕО) № 1555/96 от 30 юли 1996 година относно правила за прилагане на допълнителни вносни мита върху плодове и зеленчуци (6);
-
Регламент (ЕО) № 961/1999 от 6 май 1999 година за определяне на подробни правила за прилагане разширяването на правилата, приети от организациите на производители в сектора на плодовете и зеленчуците (7);
-
Регламент (ЕО) № 544/2001 от 20 март 2001 година относно определяне на правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 2200/96 на Съвета по отношение на допълнителната финансовата помощ за оперативните фондове (8);
-
Регламент (ЕО) № 1148/2001 от 12 юни 2001 година относно проверките за съответствие със стандартите за търговия, приложими за пресните плодове и зеленчуци (9);
-
Регламент (ЕО) № 2590/2001 от 21 декември 2001 година относно одобрение на операциите за проверка на съответствието със стандартите за търговия с пресни плодове и зеленчуци, извършвани в Швейцария преди внос в Европейската общност (10);
-
Регламент (ЕО) № 1791/2002 от 9 октомври 2002 година за одобряване на проверките за съответствие със стандартите за търговия, приложими за пресните плодове и зеленчуци, извършвани в Мароко преди внос в Европейската общност (11);
-
Регламент (ЕО) № 2103/2002 от 28 ноември 2002 година относно одобряване на проверките за съответствие със стандартите за търговия, приложими за пресните плодове и зеленчуци, извършвани в Южна Африка преди внос в Общността (12);
-
Регламент (ЕО) № 48/2003 от 10 януари 2003 година относно определяне на правилата за смесите от пресни плодове и зеленчуци от различни видове в една и съща търговска опаковка (13);
-
Регламент (ЕО) № 606/2003 от 2 април 2003 година за одобряване на проверките за съответствие със стандартите за търговия, приложими за пресните плодове и зеленчуци, извършвани в Израел преди внос в Общността (14);
-
Регламент (ЕО) № 761/2003 от 30 април 2003 година относно одобрение на проверките за съответствие със стандартите за търговия с пресни плодове и зеленчуци, извършвани в Индия преди внос в Европейската общност (15);
-
Регламент (ЕО) № 1432/2003 от 11 август 2003 година относно определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 2200/96 на Съвета по отношение на условията за признаване на организациите на производители и предварително признаване на групи производители (16);
-
Регламент (ЕО) № 1433/2003 на Комисията от 11 август 2003 година относно определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 2200/96 на Съвета по отношение на оперативните фондове, оперативните програми и финансовата помощ (17);
-
Регламент (ЕО) № 1943/2003 от 3 ноември 2003 година относно определяне на правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 2200/96 на Съвета по отношение на помощта за групи производители, които са получили предварително признаване (18);
-
Регламент (ЕО) № 103/2004 от 21 януари 2004 година за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 2200/96 на Съвета по отношение на интервенционния режим и оттеглянията от пазара в сектора на плодовете и зеленчуците (19);
-
Регламент (ЕО) № 1557/2004 от 1 септември 2004 година за одобряване на проверките за съответствие със стандартите за търговия, които се прилагат по отношение на определени пресни плодове, които проверки се извършват в Нова Зеландия, преди вноса на плодовете в Общността (20);
-
Регламент (ЕО) № 179/2006 от 1 февруари 2006 година относно въвеждането на система за вносни лицензии за ябълки, внесени от трети страни (21);
-
Регламент (ЕО) № 430/2006 от 15 март 2006 година за одобрение на операции за проверка на съответствие със стандартите за търговия, приложими за пресни плодове и зеленчуци, извършвани в Сенегал преди вноса им в Общността (22);
-
Регламент (ЕО) № 431/2006 от 15 март 2006 година за одобрение на операции за проверка на съответствие с търговските стандарти, приложими за пресни плодове и зеленчуци, извършвани в Кения преди вноса им в Общността (23);
-
Регламент (ЕО) № 1790/2006 от 5 декември 2006 година за одобряване на проверките за съответствие със стандартите за търговия, приложими за пресни плодове и зеленчуци, извършвани в Турция преди внос в Общността (24).
(4)
За прилагането на Регламент (ЕО) № 1182/2007 следва да бъдат приети подробни правила.
(5)
Следва да бъдат определени пазарни години за плодовете и зеленчуците. Тъй като вече няма схеми за помощ в сектора, които да следват периода на реколтата на въпросните продукти, всички пазарни години могат да бъдат хармонизирани и да съвпадат с календарната година.
(6)
С Регламент (ЕО) № 1182/2007 Комисията е упълномощена да предвиди стандарти за предлагане на пазара за плодовете и зеленчуците, а член 2, параграф 7 от него гласи, че настоящите индивидуални регламенти, които предвиждат такива стандарти, следва да продължат да се прилагат, докато не бъдат приети нови стандарти.
(7)
Изключения или освобождаване от прилагането на стандартите за предлагане на пазара следва да бъдат предоставяни при дадени операции, които са или съвсем незначителни и/или специфични, или се извършват в началото на дистрибуторската верига, или в случая на предназначени за преработка продукти.
(8)
Информацията, която се изисква от стандартите за предлагане на пазара, следва да бъде видима върху опаковката/етикета.
(9)
В отговор на търсенето на някои потребители, на пазара все по-често се срещат опаковки, съдържащи различни видове пресни плодове и зеленчуци. Лоялната търговия изисква пресните плодове и зеленчуци, предлагани в една и съща опаковка, да бъдат еднородни по отношение на качеството. Тази еднородност може да бъде гарантирана за продукти, за които не са приети стандарти на общностно равнище, чрез прибягване до общите разпоредби. За смесите от плодове и зеленчуци от различни видове в една и съща опаковка следва да бъдат определени изисквания за етикетиране. Те следва да бъдат по-облекчени в сравнение с тези, установени в стандартите за предлагане на пазара, най-вече за да се вземе предвид наличното място върху етикетите.
(10)
Всяка държава-членка следва да посочи контролните органи, които отговарят за извършване на проверките за съответствие на всеки етап от търговията. Един от тези органи следва да бъде отговорен за контактите и координацията между всички други определени за целта органи.
(11)
Тъй като познаването на търговците и основните им характеристики е необходимо средство за извършването на анализ от държавите-членки, от ключово значение е да се изгради база данни за търговците на пресни плодове и зеленчуци във всяка държава-членка.
(12)
Проверките за съответствие следва да се извършват чрез вземане на проби и да се концентрират върху търговци, които е най-вероятно да притежават стоки, които не са в съответствие със стандартите. Като имат предвид характерните особености на националните си пазари, държавите-членки следва да определят правила, които да дават приоритет на проверките на определени категории търговци. За да се осигури прозрачност, тези правила следва да бъдат съобщени на Комисията.
(13)
Държавите-членки следва да гарантират, че износът на пресни плодове и зеленчуци за трети страни съответства на стандартите за предлагане на пазара и да го удостоверят съгласно Женевския протокол за стандартизация на пресни плодове и зеленчуци и на сухи и сушени плодове, сключен в рамките на Икономическата комисия за Европа към ООН и Схемата на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР) за прилагане на международните стандарти за плодове и зеленчуци.
(14)
Вносът на пресни плодове и зеленчуци от трети страни следва да съответства на стандартите за предлагане на пазара или на еквивалентни на тях стандарти. Следователно проверките за съответствие трябва да се извършват преди тези стоки да влязат на митническата територия на Общността, с изключение на малки партиди, за които контролните органи преценяват, че съществува незначителен риск за несъответствие. В някои трети страни, които осигуряват задоволителни гаранции по отношение на съответствието, предварителните проверки при износ могат да се извършват от контролните органи на тези трети страни. Там, където се прилага тази възможност, държавата-членка следва да проверява редовно ефективността/качеството на проверките преди износ, извършвани от контролните органи на третата страна, и да информира Комисията за резултатите от тези проверки.
(15)
Не се изисква продуктите, предназначени за преработка, да съответстват на стандартите за предлагане на пазара, затова следва да се гарантира, че тези продукти не се продават на пазара като пресни продукти. Такива продукти следва да бъдат етикетирани по подходящ начин, а в някои случаи/когато е възможно - придружени от сертификат за преработка, който удостоверява тяхното крайно предназначение, за да могат да бъдат извършвани проверки.
(16)
Плодовете и зеленчуците, проверявани за съответствие със стандартите за предлагане на пазара, следва да бъдат подложени на същия вид проверки на всички етапи на предлагането на пазара. За тази цел следва да бъдат прилагани насоките за проверка, препоръчвани от Икономическата комисия за Европа към ООН, които са в съгласие със съответните препоръки на ОИСР. Въпреки това трябва да бъдат определени специфични условия за проверките при етапа на продажба на дребно.
(17)
Следва да бъде предвидено признаване на организациите на производители за продуктите, за които те подадат заявление. Когато се иска признаване за продукти, предназначени само за преработка, следва да се гарантира, че те наистина се доставят за преработка.
(18)
С оглед да се помогне постигането на целите на режима на плодовете и зеленчуците и да се осигури функционирането на организациите на производители по ефективен и устойчив начин, последните трябва да бъдат колкото е възможно по-стабилни. Затова следва да се предвиди минимален срок на членство на производител в организация на производители. На държавите-членки следва да бъде дадена възможността да определят сроковете за предизвестие и датите, на които влиза в сила отказът от членство.
(19)
Основните и съществени дейности на организацията на производители трябва да бъдат свързани с концентриране на доставките и предлагането на пазара. Въпреки това организациите на производителите следва да могат да се занимават и с други дейности, независимо дали са от търговски характер. Насърчава се сътрудничеството между организации на производители, като се разрешава търговията с плодове и зеленчуци, закупени изключително от друга призната организация на производители, да не бъде взета предвид при изчисленията, както за целите на основната дейност, така и за други дейности. Що се отнася до разпоредбата за техническите средства, уместно е да се разшири обхватът на това как може да се включи разпоредба чрез членовете на организация на производители.
(20)
Организациите на производители могат да притежават дялове във филиали, които им помагат да увеличат добавената стойност на продукцията на членовете си. Следва да бъдат определени правила за изчисляването на такава предлагана на пазара продукция. Основните дейности на такива филиали следва да бъдат същите като тези на организацията на производители, като се предостави преходен период за адаптиране.
(21)
Следва да бъдат предвидени подробни правила за признаването и функционирането на асоциациите на организациите на производители, транснационалните организации на производители и транснационалните асоциации на организациите на производители, посочени в Регламент (ЕО) № 1182/2007. За да бъде осигурена последователност, тези правила следва да отразяват възможно най-точно правилата, определени за организациите на производители.
(22)
С оглед улесняване на концентрацията на доставките следва да се насърчава сливането на съществуващи организации на производители с цел образуване на нови, чрез изготвяне на правила за сливането на оперативните програми на слетите организации.
(23)
Без по никакъв начин да се нарушава спазването на принципите, съгласно които организацията на производители трябва да бъде образувана по собствена инициатива на производителите и контролирана от тях, трябва да се предвиди възможността за държавите-членки да определят условията за приемане на други физически или юридически лица за членове на организация на производители и/или на асоциация на организации на производители.
(24)
За да се гарантира, че организациите на производители действително представляват минимален брой производители, държавите-членки вземат мерки да гарантират, че дадено малцинство от членове, които произвеждат по-голяма част от продукцията в организацията на производителите, не контролират неправомерно нейното управление и функциониране.
(25)
За да се вземат предвид различните особености на производството и предлагането на пазара в Общността, държавите-членки следва да определят условията за предоставянето на предварително признаване на групи производители, които представят план за признаване.
(26)
За да се насърчи създаването на стабилни организации на производители, способни да допринесат значително за постигане на целите на режима на плодове и зеленчуци, предварително признаване следва да се предоставя само на групи производители, които могат да демонстрират способността си да изпълнят всички изисквания за признаване в рамките на определен срок.
(27)
Следва да бъде определена информацията, която групите производители са длъжни да посочат в плана за признаване. За да се даде възможност на групите производители да изпълнят по-добре изискванията, необходимо е да се разрешат изменения в плановете за признаване. За тази цел следва да се предвиди възможността всяка държава-членка да изисква от организацията на производители да извърши коригиращи действия, така че да се осигури изпълнението на нейния план.
(28)
Групата производители може да отговаря на условията за признаване преди планът за признаване да е завършен. Следва да се предвиди възможността такива групи да подават заявления за признаване едновременно с проектите на оперативните програми. За да се осигури последователност, предоставянето на такова признаване на група производители трябва да означава приключване на плана за признаване, а предоставяната помощ следва да бъде преустановена. Въпреки това, за да се вземе предвид многогодишното финансиране на инвестициите, инвестициите, които отговарят на условията за инвестиционна помощ, следва да могат да бъдат включени в оперативните програми.
(29)
За да се улесни коректното прилагане на системата от помощи и за да бъдат покрити разходите за създаване и административна дейност на групите производители, тази помощ следва да бъде с фиксиран размер. Следва да бъде определена горна граница на този фиксиран размер, за да се вземат предвид бюджетните ограничения. Освен това, като се имат предвид различните финансови потребности на групите производители, които се различават по големината си, тази горна граница следва да бъде определена така, че да бъде в съответствие със стойността на търгуваната продукция на групите производители.
(30)
За да се осигури последователност и плавен преход към статута на призната група производители, към организациите на производители следва да се прилагат еднакви правила по отношение на основните дейности на групите производители и стойността на търгуваната от тях продукция.
(31)
В случай на сливания следва да бъде дадена възможност за отпускане на помощ на групите производители, възникнали в резултат на тези сливания, за да се вземат предвид финансовите потребности на новите групи производители и за да се гарантира правилното прилагане на схемата за помощи.
(32)
За да се улесни използването на схемата за подпомагане на оперативните програми, трябва ясно да се определи продукцията на организациите на производители, предлагана на пазара, включително да се определи кои продукти могат да бъдат взети предвид и на кой етап от предлагането на пазара следва да бъде изчислявана стойността на продукцията. Трябва също така да бъдат допуснати допълнителни методи за изчисление на продукцията, предназначена за търговия, в случай на годишни колебания или недостатъчни данни. За да се предотврати злоупотреба със схемата, на организациите на производители не се разрешава да сменят референтните периоди, по време на изпълнението на програмата.
(33)
За да се гарантира правилното използване на помощта, следва да бъдат определени правила за управлението на оперативните фондове и на финансовите вноски на членовете, като се предостави, доколкото е възможно, повече гъвкавост, при условие че всички производители могат да се облагодетелстват от оперативния фонд и могат демократично да участват в решенията за използването му.
(34)
Следва да бъдат предвидени разпоредби, които определят обхвата и структурата на националната стратегия за устойчиви оперативни програми и националната рамка за екологични действия. Целта им е да се оптимизира разпределението на финансовите ресурси и да се подобри качеството на стратегията.
(35)
В интерес на доброто управление се определят процедури за представяне и одобрение на оперативните програми, включително крайните срокове, така че да може да информацията да бъде преценена по подходящ начин от компетентните органи, и мерките и дейностите, които се включват или изключват от програмите. Тъй като програмите се управляват на годишна основа, следва да се предвиди програмите, които не са одобрени преди дадена дата, да се отлагат с една година.
(36)
Следва да се предвиди годишна процедура за изменението на оперативните програми за следващата година, така че те да могат да бъдат адаптирани, за да отчетат всякакви нови условия, които не са били предвидени при първоначалното им представяне. Освен това следва да се предвиди възможността мерките и размерите на оперативния фонд да бъдат променяни в течение на всяка година от изпълнението на съответната програма. Всички подобни изменения следва да се подчиняват на известни граници и условия, определени от държавите-членки и включващи задължително уведомяване на компетентните органи за измененията, за да се гарантира, че одобрените програми поддържат общите си цели.
(37)
За целите на финансовата и правната сигурност следва да бъде изготвен списък с действия и съответни разходи, които не могат да бъдат покрити от оперативни програми.
(38)
В случай на инвестиции в индивидуални стопанства, за да се предотврати неправомерното обогатяване на частно лице, което е тясно свързано с организацията през полезния живот на инвестицията, се определят разпоредби, които да позволят на организацията да възстанови остатъчната стойност на инвестицията, независимо дали инвестицията е собственост на член или на организацията като цяло.
(39)
За да се гарантира правилното прилагане на схемата, следва да се определи каква информация трябва да бъде включена в заявленията за помощ, както и процедурите за изплащане на помощта. За да се предотвратят трудности с паричния поток, организациите на производителите следва да разполагат със система от авансови плащания заедно с подходящи гаранции. Поради същата причина трябва да има и алтернативна система за възстановяване на вече възникнали разходи.
(40)
Следва да бъдат предвидени подробни разпоредби за обхвата и прилагането на мерки за предотвратяване и управление на кризи. Доколкото е възможно, тези правила следва да бъдат гъвкави и бързо приложими при кризи, като правото за вземане на решения следва да бъде предоставено на самите държави-членки и организации на производители. Независимо от това обаче правилата следва да гарантират, че злоупотребите се избягват, и следва да се предвидят граници за използването на някои мерки, включително във финансово отношение. Те също така следва да гарантират, че фитосанитарните и екологични изисквания надлежно се спазват.
(41)
Що се отнася до изтеглянето на продукти от пазара, следва да бъдат приети подробни правила, които да отчетат потенциалното значение на тази мярка. По-специално, следва да бъдат изготвени правила относно системата за увеличеното подпомагане за изтеглените от пазара плодове и зеленчуци, които се доставят безвъздмездно като хуманитарна помощ от благотворителни организации и някои други учреждения и институции. В допълнение към това следва да бъдат определени максимални равнища на подпомагане за изтеглени от пазара продукти, за да се гарантира, че изтеглянето от пазара няма да се превърне в постоянен алтернативен начин за пласиране на продукцията, за сметка на предлагането ѝ на пазара. В този контекст, за онези продукти, за които са определени максимални равнища на обезщетения при изтегляне в приложение V към Регламент (ЕО) № 2200/96, е подходящо тези равнища да продължат да бъдат прилагани, след известно увеличаване, за да се отрази фактът, че тези изтегляния в момента се съфинансират. За други продукти, при които опитът не е показал риск от прекомерно изтегляне, е уместно на държавите-членки да бъде позволено да определят максимални равнища на подпомагане. При всички случаи обаче, поради сходни причини, е уместно да се фиксират количествени ограничения за изтегляне по продукти и по организация на производители.
(42)
Следва да бъдат приети подробни правила относно националната финансова помощ, която държавите-членки отпускат в региони на Общността, в които степента на организация на производителите е особено слаба, като се определи такава слаба степен на организация. Следва да бъдат предвидени процедури за одобрение на такава национална помощ, както и процедури за одобрение и размер на общностното възстановяване на помощта и изплащането на възстановяванията, както и за съотношението на възстановяване, което трябва да отразява реално приложимите съотношения.
(43)
Следва да бъдат приети подробни правила, по-конкретно процедурни разпоредби, относно условията, при които правилата, определяни от организациите или асоциациите на производителите в сектора на плодовете и зеленчуците, могат да бъдат разширени към всички производители, установени в конкретен икономически регион. Освен това, когато продукцията се продава от мястото на производството, следва да се изясни кои правила се отнасят към производителите и кои към купувачите.
(44)
Преди известно време производителите на ябълки в Общността се оказали в трудна ситуация, дължаща се освен всичко друго, и на значително увеличение на вноса на ябълки от някои трети страни в южното полукълбо. Следователно контролът върху вноса на ябълки трябва да бъде подобрен. Подходящият инструмент за постигане на тази цел е механизъм, базиран на издаването на лицензии за внос с условието да бъде представена парична гаранция, с което да се гарантира реалното изпълнение на операциите, за които се иска лицензия. Следва да се прилагат Регламент (ЕО) № 1291/2000 на Комисията за определяне на общи подробни правила за прилагане на режима на вносни и износни лицензии и сертификати за предварително фиксиране за селскостопански продукти (25) и Регламент (ЕИО) № 2220/85 на Комисията за определяне на общи подробни правила за прилагане на системата от гаранции за селскостопанските продукти (26).
(45)
Също така следва да бъдат приети подробни правила относно системата на входните цени на плодовете и зеленчуците. Тъй като повечето от въпросните бързоразвалящи се плодове и зеленчуци се доставят на пратки, възникват особени трудности за определянето на стойността им. Следва да бъдат определени възможните методи за изчисляване на входната цена, въз основа на която вносните продукти се класират в Общата митническа тарифа. По-специално, следва да бъдат установени стандартни стойности за внос въз основа на среднопретеглената стойност на средните цени за продуктите и трябва да бъде определена специална разпоредба за случаите, в които не са налични цени за продукти с даден произход. Следва да бъде предвидено и внасяне на гаранция при определени обстоятелства, за да се обезпечи правилното прилагане на системата.
(46)
Следва да бъдат приети подробни правила относно вносното мито, което може да бъде налагано върху дадени продукти в допълнение към митото, определено в Общата митническа тарифа. Допълнителното мито може да бъде налагано, ако обемът на внос на въпросните продукти превишава началните обеми, определени за продукта и за периода на прилагане. Стоки на път към Общността се освобождават от допълнителното мито и следователно за тях следва да бъдат приети специални разпоредби.
(47)
Следва да бъде предвиден подходящ мониторинг и оценка на текущите програми и схеми, за да може тяхната ефективност и ефикасност да бъде оценена както от страна на организациите на производители, така и от страна на държавите-членки.
(48)
Следва да бъдат определени мерки/разпоредби относно вида, формата и средствата за комуникация, които са необходими за прилагането на настоящия регламент. Те следва да включват съобщения от производители и организации на производители до държавите-членки, и съобщения от държавите-членки до Комисията, както и последствията при закъснели или неточни съобщения.
(49)
Следва да бъдат определени мерки за извършването на проверките, за да се гарантира правилното прилагане на настоящия регламент и на Регламент (ЕО) № 1182/2007, както и подходящи санкции, приложими при откриване на нередности. Тези мерки следва да включват както специфични проверки и санкции, определени на общностно равнище, така и други необходими допълнителни национални проверки и санкции. Проверките и санкциите следва да бъдат ефективни, пропорционални и с възпиращ ефект. Следва да бъдат предвидени и правила за разрешаването на случаи на очевидни грешки и обстоятелства на непреодолима сила или други извънредни обстоятелства, с цел да се осигури справедливо третиране на производителите. Следва да бъдат предвидени правила за изкуствено създадени ситуации, с цел да се избегне евентуално облагодетелстване от тях.
(50)
Следва да бъдат предвидени разпоредби за плавния преход от предишната система към новата система, определена с настоящия регламент и прилагането на преходните разпоредби, посочени в член 55 от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
(51)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет по плодове и зеленчуци,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
УВОДНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Обхват и използвани термини
1. Настоящият регламент определя правилата за прилагане на Регламент (ЕО) № 2200/96, Регламент (ЕО) № 2201/96 и Регламент (ЕО) № 1182/2007.
2. Термините, използвани в посочените в параграф 1 регламенти, имат същото значение както в настоящия регламент, освен ако в настоящия регламент не е предвидено друго.
Член 2
Пазарни години
Пазарните години за продуктите, изброени в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2200/96 и в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2201/96, започват на 1 януари и приключват на 31 декември.
ДЯЛ II
КЛАСИФИКАЦИЯ НА ПРОДУКТИТЕ
ГЛАВА I
Общи правила
Член 3
Изключения и освобождаване от прилагането на стандарти за предлагане на пазара
1. Чрез дерогация от член 2, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 за следните продукти не се изисква да съответстват на стандартите за предлагане на пазара:
а)
продуктите, които се транспортират до преработвателните предприятия, освен когато изрично са определени минимални критерии за качество за продуктите, предназначени за промишлена преработка в настоящия регламент;
б)
продукти, предлагани на потребителите за тяхно лично ползване в самото стопанство на производителя; и
в)
по решение на Комисията, взето по молба на държава-членка, посредством предвидената в член 46 от Регламент (ЕО) № 2200/96 процедура - продуктите от определен регион, които са продадени в мрежата за търговия на дребно на този регион за целите на утвърдено традиционно местно потребление.
2. Чрез дерогация от член 2, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 за следните продукти не се изисква да съответстват на стандартите за предлагане на пазара в даден производствен район:
а)
продуктите, които се продават или доставят от производителя до местата за подготовка и опаковане или до складовите съоръжения, или се транспортират от неговото стопанство до подобни места; и
б)
продуктите, които се транспортират от складовите съоръжения до местата за подготовка и опаковане.
3. Чрез дерогация от член 2, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 държавите-членки могат да освободят следните продукти от изискването да съответстват на стандартите за предлагане на пазара или на някои от разпоредбите на тези стандарти:
а)
продуктите, които са изложени или предлагани за продажба, продавани, доставяни или търгувани по какъвто и да било друг начин от производителя на пазарите на едро, и по-специално на пазарите на производители, разположени в производствения район; и
б)
продуктите, които са транспортирани от тези пазари на едро до местата за подготвяне и опаковка и до складовите съоръжения, разположени в същия производствен район.
В случаите, когато се прилага първата алинея, съответната държава-членка уведомява Комисията за това, както и за предприетите в тази връзка мерки.
4. Пред компетентния орган на държавата-членка е необходимо да се представят доказателства в подкрепа на това, че обхванатите от параграф 1, буква а) и параграф 2 продукти отговарят на определените условия, особено по отношение на тяхното предназначение.
Член 4
Информация върху опаковките
1. Изискваната от стандартите за предлагане на пазара информация върху опаковките, определени в член 2 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, трябва да бъде изписана четливо на видно място от едната страна на опаковката като се отпечатва незаличимо върху опаковката или върху етикет, който е неразделна част от опаковката или е прикрепен неподвижно към нея.
2. За стоките, които се превозват в насипно състояние и се товарят направо на превозното средство, предвидената в параграф 1 информация се прилага в документ, придружаващ стоките или прикрепен на видно място вътре в превозното средство.
Член 5
Информация върху опаковките при продажбата на дребно
При продажбата на дребно, когато продуктите са опаковани, информацията върху опаковките, която се изисква от стандартите за предлагане на пазара, определени в член 2 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, е четлива и видима.
При предварително опакованите продукти, както е упоменато в Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и Съвета (27), се посочва нетното тегло в допълнение към данните, изисквани от стандартите за предлагане на пазара. Въпреки това при продуктите, които обикновено се продават на бройка, изискването за посочване на нетното тегло не се прилага, ако бройката на продуктите се вижда ясно и се брои лесно отвън, или ако тази бройка е посочена върху етикета.
Продуктите могат да бъдат неопаковани, при условие че продавачът на дребно е в състояние да покаже за предлаганите за продажба стоки карта, на която ясно и разбираемо се вижда информацията, посочена в стандартите за предлагане на пазара и в член 2, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 относно разнообразието, страната на произход на продукта и неговия клас.
Член 6
Търговски опаковки
1. Търговските опаковки, съдържащи пресни плодове и зеленчуци с нетно тегло равно на или по-малко от три килограма, могат да съдържат смеси от пресни плодове и зеленчуци от различни видове при следните условия:
а)
продуктите да са еднородни по отношение на качеството и за всеки наличен вид да съответстват на стандартите съобразно разпоредбите на параграф 2;
б)
върху опаковката да има подходящо обозначение съгласно параграф 3; и
в)
тази смес да не е от естество, което може да заблуди потребителя.
2. Продуктите, които се съдържат в опаковки, посочени в параграф 1, следва да бъдат от същия търговски клас качество съгласно приложение I.
В случай че смесите съдържат плодове и зеленчуци, които не са обхванати от стандартите за предлагане на пазара на Общността, те трябва да бъдат класирани в един и същи клас в съответствие с приложение I.
3. Обозначаването на търговските опаковки, посочено в параграф 1, и/или всяка една от опаковките, която ги съдържа, следва да включва най-малко следните указания:
а)
Името и адресът на опаковчика и/или експедитора. Това означение може да се замени:
i)
за всички опаковки с изключение на предварителните опаковки - от официално издадената или приета кодова маркировка, представяща опаковчика и/или експедитора, указана в тясна връзка с препратката „Опаковчик и/или експедитор“ (или еквивалентни съкращения);
ii)
само за предварителните опаковки - от името и адреса на продавача, установен в рамките на Общността и указан в тясна връзка с препратката „Опакован за:“ или еквивалентно означение. В този случай етикетирането включва и код, представящ опаковчика и/или експедитора. Продавачът дава цялата информация, която инспектиращият орган сметне за необходима относно значението на този код;
б)
наименованието на продуктите или видовете, съдържащи се в опаковката;
в)
наименованието на сорта или на търговския вид за всеки един от продуктите, съдържащи се в сместа, за които стандартите за предлагане на пазара на Общността го изискват за несмесените продукти;
г)
страната на произход на всеки един от съответните продукти в непосредствена близост до наименованията на съответните продукти; и
д)
клас.
За плодовете и зеленчуците, обхванати от стандартите за предлагане на пазара на Общността, тези означения заменят предвидените от въпросните стандарти указания.
ГЛАВА II
Проверки за съответствие със стандартите за предлагане на пазара
Раздел 1
Общи разпоредби
Член 7
Обхват
Настоящата глава определя правилата за държавите-членки при извършването на проверки на всички етапи от предлагането на пазара за съответствие със стандартите за предлагане на пазара, определени съгласно член 2 от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
Член 8
Компетентни органи
1. Всяка държава-членка определя:
а)
единен компетентен орган, който да отговаря за координацията и контактите в областите, обхванати от настоящата глава, наричан по-надолу „координиращ орган“, и
б)
контролен орган или органи, които да отговарят за прилагането на член 2, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, наричани по-надолу „контролни органи“.
2. Държавите-членки изпращат на Комисията следните данни:
а)
наименование, пощенски адрес и адрес на електронната поща на координиращия орган, който са определили съгласно параграф 1,
б)
наименование, пощенски адрес и адрес на електронната поща на контролните органи, които са определили съгласно параграф 1, и
в)
точното описание на съответните области на дейност на контролните органи, които са назначили.
3. Координиращият орган може да бъде контролният орган или един от контролните органи, или който и да е друг орган, определен съгласно параграф 1.
4. Комисията публикува списъка с координиращите органи, определени от държавите-членки по начин, който сметне за уместен.
Член 9
База данни за търговците
1. Държавите-членки създават база данни за търговците на плодове и зеленчуци, в която са регистрирани в съответствие с условията, определени в този член, търговците, занимаващи се с предлагане на пазара на пресни плодове и зеленчуци, за които са определени стандарти в съответствие член 2 от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
За целите на настоящата глава „търговец“ означава всяко физическо или юридическо лице, което държи пресни плодове и зеленчуци, предмет на стандарти за предлагане на пазара, и което има за цел да ги излага или предлага за продажба, да ги продава или търгува по всякакъв друг начин за своя или чужда сметка на територията на Общността и/или да ги изнася в трети страни.
2. Държавите-членки определят условията, съгласно които следните търговци се включват или не в базата данни:
а)
търговци, чиято дейност е освободена от задължението да съответстват на стандартите за предлагане на пазара съгласно член 3; и
б)
физически или юридически лица, чиято дейност в сектора на плодовете и зеленчуците е ограничени или до транспортиране на стоките, или до продажба на малки количества в търговската мрежа на дребно.
3. Когато базата данни се състои от няколко отделни елемента, координиращият орган гарантира, че базата данни, нейните елементи и нейното актуализиране са еднакви. Актуализацията се извършва, по-специално, от контролните органи като се използва информацията, събирана по време на проверките, извършвани на всички етапи на предлагането на пазара.
4. Тази база данни съдържа за всеки търговец регистрационния номер, име, адрес, информация, необходима за неговото класифициране в някоя от категориите, посочени в член 10, по-специално положение в търговската верига, информация относно значимостта на търговеца, информация относно констатациите, направени по време на предишни проверки на всеки търговец, както и всякаква друга информация, която се счита за необходима при проверките.
5. Търговците предоставят информацията, която държавите-членки смятат, че е необходима за създаването и актуализирането на базата данни. Държавите-членки определят условията, съгласно които търговците, които не са установени на тяхна територия, но извършват търговска дейност на тази територия, се регистрират в тяхната база данни.
Раздел 2
Проверки, извършвани на вътрешния пазар
Член 10
Проверки за съответствие, извършвани на вътрешния пазар
1. Държавите-членки въвеждат система за извършване на проверки чрез вземане на проби за съответствие със стандартите за предлагане на пазара на продуктите, притежавани от търговците на всички етапи от предлагането на пазара.
По тази система държавите-членки определят честотата, на базата на анализ на риска от това даден търговец да предлага стоки, които не съответстват на стандартите за предлагане на пазара, с която трябва да бъдат извършвани проверки от контролните органи. Честотата на проверките трябва да бъде такава, че да гарантира спазване на общностните правила за всяка категория първоначално определени търговци.
Този анализ на риска се отнася по-специално до размера на търговците, тяхното положение в търговската верига, констатациите, направени по време на предишни проверки, и други възможни параметри, които се определят от държавите-членки.
Търговците, занимаващи се с подготовката и пакетирането на плодове и зеленчуци, особено в производствения район, са обект на повече проверки, отколкото другите категории търговци. Проверки могат да се извършват и по време на превоз на стоките.
Когато при проверките се откриват значителни нередности, контролните органи увеличават честотата на проверките на съответните търговци.
2. Търговците предоставят на контролните органи цялата информация, която тези органи преценяват, че е необходима за организиране и извършване на проверките.
3. Държавите-членки могат да разрешат на търговците, които гарантират постоянна и висока степен на съответствие със стандартите за предлагане на пазара на плодовете и зеленчуците, предмет на тези стандарти по време на етапа на експедиране, да използват при етикетирането на всяка опаковка образеца, посочен в приложение II. Разрешението се дава за срок от три години и може да се подновява.
В допълнение към това, за да могат да се възползват от образеца, търговците трябва:
а)
да имат контролиращ персонал, който е преминал курс на обучение, одобрен от държавата-членка;
б)
да имат подходящо оборудване за подготвяне и опаковане на продуктите;
в)
да поемат задължението сами да извършват проверки за съответствие на стоките, които експедират, и да имат регистър, в който се записват всички операции по проверките, които извършват.
Когато търговците не могат повече да гарантират висока и постоянна степен на съответствие или когато не отговарят на едно от условията, посочени във втора алинея, държавата-членка оттегля разрешението, което дава на търговеца за използване на образеца, посочен в приложение II, при етикетирането на всяка опаковка.
4. Координиращият орган съобщава на Комисията разпоредбите на контролната система, както е посочено в параграф 1. Това съобщение включва различните категории търговци, които са били идентифицирани, и честотата на проверките, определена за всеки от тях, а също така, когато е необходимо, подробните условия за прилагане на разпоредбите по параграф 3, подробните условия за прилагане на разпоредбите по член 11, параграф 1, включително минималния дял на проверките за различните засегнати търговци. Той незабавно информира Комисията за последващи изменения на тази система.
5. Контролните органи на държава-членка, на чиято територия е открита партида от стоки, с произход от друга държава-членка, която не съответства на стандартите поради дефекти или други повреди, които биха могли да бъдат открити по време на опаковането, незабавно уведомяват за такива случаи на несъответствия, открити до етапа на продажба на пазара на едро, включително в дистрибуторските центрове, органите на другите държави-членки, които биха могли да бъдат заинтересовани.
Член 11
Проверки за съответствие, извършвани при износ
1. Компетентният контролен орган гарантира на етапа на износа чрез проверка за съответствие, че продуктите, предназначени за износ в трети страни, напускат митническата територия на Общността само при условие, че съответстват на стандартите за предлагане на пазара.
Износителите предоставят на контролните органи цялата информация, която тези органи преценяват, че е необходима за организиране и извършване на проверките.
2. Държавите-членки могат да определят, за всяка категория търговци и на основата на анализ на риска, минималния дял пратки и количества, които са предмет на контрол за съответствие, извършван от компетентния контролен орган на етапа на износа. Този дял трябва да бъде достатъчен, за да осигури спазването на законодателството на Общността. В случай че проверките установят значителни нередности, контролните органи увеличават дела на пратките и количествата, подлагани на проверка, по отношение на съответните търговци.
Държавите-членки могат да прилагат посочените в първа алинея разпоредби към търговците, които отговарят на следните условия:
а)
предоставят достатъчно гаранции за постоянна и висока степен на съответствие на плодовете и зеленчуците, с които търгуват;
б)
разполагат с контролиращ персонал, който е преминал курс на обучение, одобрен от държавата-членка;
в)
поемат задължение да извършат проверка за съответствие на стоките, които предлагат на пазара; и
г)
поемат задължение да водят регистър, съдържащ описание на всички проверки, които са извършили.
3. След приключване на операциите по контрола, споменати в параграф 1, контролният орган издава сертификат за съответствие, както е посочено в приложение III, за всяка партида, предназначена за износ, и която те смятат, че съответства на стандартите за предлагане на пазара. Когато пратката за износ се състои от няколко партиди, съответствието на тези партиди може да бъде удостоверено с един единствен сертификат, в който ясно са вписани различните партиди, съставляващи на дадената пратка.
Когато, в съответствие с параграф 2, партидите, за които се отнася сертификатът за съответствие, не са подложени на проверка от компетентния контролен орган на етапа на износа, означението „самоконтрол (член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 0000/2007)“ трябва да бъде нанесено в клетка 13 (забележки) на сертификата.
4. Декларацията за износ може да бъде приета от компетентния митнически орган, само ако:
а)
стоките са придружени или от сертификата, посочен в параграф 3, или от сертификата, посочен в член 19, параграф 2, или ако
б)
компетентният контролен орган е информирал митническите органи по подходящ начин, че съответните партиди са били предмет на издаването на един от тези два вида сертификати.
Член 12
Проверки за съответствие, извършвани при внос
1. Преди освобождаване за свободно обращение продуктите от трети страни се проверяват за съответствие със стандартите за предлагане на пазара.
Вносителите предоставят на контролните органи цялата информация, която тези органи преценяват, че е необходима за организиране и извършване на проверките съгласно параграф 2 и член 16, параграф 1.
2. Без да се засяга раздел 3, официалният контролен орган извършва проверка за съответствие на етапа на внос на всяка внесена партида и, когато тези продукти съответстват на изискваните стандарти, издава сертификат за съответствие, както е посочено в приложение III. Когато пратката за внос се състои от няколко партиди, съответствието на тези партиди може да бъде удостоверено с един единствен сертификат, в който ясно са вписани различните партиди, съставляващи дадената пратка.
3. Митническите органи разрешават освобождаване за свободно обращение, само ако:
а)
стоките са придружени от сертификата съгласно параграф 2, от сертификата съгласно член 14, параграф 1, или от сертификата съгласно член 19, параграф 2, или ако
б)
компетентният контролен орган е информирал митническите органи по подходящ начин, че съответните партиди са били предмет на издаването на един от тези сертификати.
4. Чрез дерогация от параграфи 1, 2 и 3 в случай, че компетентният контролен орган прецени на етапа на вноса, че рисковете от несъответствие със стандартите за предлагане на пазара на някои партиди са малки, той може да не извърши проверка за съответствие на тези партиди. За целта компетентният контролен орган представя на митническия орган подпечатана декларация или го уведомява по друг начин, че процедурите по митническо оформяне могат да бъдат извършени.
За целите на прилагане на първа алинея компетентният контролен орган определя предварително критериите за оценка на риска от несъответствие на партидите, както и на основата на анализ на риска, за всеки вид внос, който е определил, минималния дял пратки и количества, които да бъдат предмет на проверка за съответствие от компетентния контролен орган на етапа на вноса. Всеки дял, определен в съответствие с разпоредбите на настоящия параграф, трябва във всеки случай да бъде значително по-висок от дела, прилаган по силата на член 16, параграф 1.
5. С цел да се постигне по-голямо единство при прилагането на параграф 4 в държавите-членки, Комисията следва да приеме общи насоки за неговото прилагане. Координиращият орган съобщава незабавно на Комисията правилата за прилагане на параграф 4, включително критериите и минималните дялове, посочени в параграф 4, втора алинея, както и всякакви следващи промени в тези правила.
6. Когато при внос от трета страна се установи, че партида от стоки не съответства на стандартите, координиращият орган на съответната държава-членка незабавно уведомява Комисията и координиращите органи на другите държави-членки, които биха могли да бъдат заинтересовани, които на свой ред разпространяват тази информация на своята територия, където е необходимо. Уведомяването на Комисията се извършва посредством електронната система, посочена от Комисията.
Раздел 3
Проверки, извършвани от трети страни
Член 13
Одобрение на операциите по проверка, извършвани от трети странипреди внос в Общността
1. По молба на трета страна Комисията може да одобри в съответствие с процедурата, предвидена в член 46 от Регламент (ЕО) № 2200/96, операции по проверка за съответствие, които тази трета страна извършва преди осъществяването на внос в Общността.
2. Одобрението по параграф 1 може да бъде дадено на трети страни, които поискат това и на чиято територия стандартите за предлагане на пазара на Общността или поне еквивалентни стандарти, са спазени за продукти, изнасяни за Общността.
Одобрението уточнява официалния орган в третата страна, който отговаря за извършването на операциите по проверка, посочени в параграф 1. Този орган отговаря за контактите с Общността. Одобрението също така определя контролните органи, които са натоварени с извършването на споменатите проверки, наричани по-нататък „контролни органи на третата страна“.
Одобрението може да се прилага само за продукти с произход от съответната трета страна и може да бъде ограничено до някои определени продукти.
3. Контролните органи на третата страна са официални органи или официално признати от органа, посочен в параграф 2, които предоставят задоволителни гаранции и разполагат с необходимия персонал, оборудване и съоръжения за извършване на проверки в съответствие с методите, посочени в член 20, параграф 1 или с еквивалентни методи.
4. Списъкът на страните, чиито проверки за съответствие са били одобрени съгласно настоящия член, и въпросните продукти се съдържат в част A от приложение IV. Подробностите за техните официални и контролни органи се съдържат в част Б от същото приложение, а образците на сертификати, посочени в член 14, се съдържат в част В от същото приложение.
Член 14
Сертификати
1. Контролните органи на третата страна издават за всяка партида, проверена преди влизането ѝ на митническата територия на Общността, сертификат за съответствие, описан в приложение III, или друг вид формуляр, одобрен от Комисията и третата страна. Когато пратката за внос се състои от няколко партиди, съответствието на тези партиди може да бъде удостоверено с един единствен сертификат, в който ясно са вписани различните партиди, съставляващи дадената пратка.
Моделите на формуляри, на основата на които се изготвят сертификатите, предвидени в първа алинея, се определят в рамките на одобрението, посочено в член 13, параграф 1.
2. Сертификатът носи обозначението „оригинал“. Ако са необходими допълнителни екземпляри, те трябва да носят означението „копие“. Компетентните органи на Общността могат да приемат за валиден единствено оригинала на сертификата.
Формулярът е с размери 210 × 297 mm; допустимото отклонение в размера на дължината е до 8 mm повече или до 5 mm по-малко. Хартията, която се използва, трябва да бъде бяла, без остатъци от хартиена каша, предназначена за писане и с тегло най-малко 40 g/m2.
Формулярите се отпечатват и попълват на един от официалните езици на Общността.
Формулярите се попълват по механично графичен или сходен метод.
Върху сертификатите не трябва да има зачерквания или допълнителен текст и знаци. Промените се извършват чрез зачеркване на неверните данни и, където е уместно, чрез допълване на необходимото. Всяка извършена промяна се парафира от автора и заверява от органа, издал сертификата.
Всеки сертификат има сериен номер, предназначен да го идентифицира, и носи печата на органа, който го издава, както и подписите на лицето или лицата, упълномощени да го подпишат.
Издаващият орган задържа по едно копие от всеки издаден сертификат.
Член 15
Преустановяване на одобрението
Действието на одобрението може да бъде преустановено от Комисията, ако тя установи, че в значителен брой партиди и/или количества стоките не отговарят на данните, вписани в сертификатите за съответствие, издадени от контролните органи на третите страни, или когато не е отговорено по задоволителен начин на исканията за последващи проверки, посочени в член 16, параграф 2.
Член 16
Допълнителни проверки, извършвани от държавите-членки
1. Държавите-членки извършват на етапа на внос физически проверки за съответствие със стандартите на продукти, които се внасят съгласно условията, определени в този раздел, като извършват за всяка съответна трета страна проверки за съответствие на базата на значителен дял от пратките и количествата, внасяни съгласно тези условия. Този дял е достатъчен, за да се осигури спазване на правилата на Общността от контролните органи на третата страна. Държавите-членки гарантират, че мерките, определени в член 20, параграф 3, се прилагат спрямо проверените партиди, когато тези партиди не съответстват на стандартите за предлагане на пазара.
Когато при проверките се откриват значителни нередности, държавите-членки незабавно информират Комисията и контролните органи увеличават дела на пратките и количествата, проверявани в съответствие с разпоредбите на този член.
В случай че дадена държава-членка събира такса за покриване на разходите, направени за проверките за съответствие, посочени в настоящия параграф, тази такса се определя в такъв размер, че да отразява по-малкия дял на проверените пратки и количества за тези проверки, отколкото за тези, посочени в член 12.
2. При наличието на основателни съмнения по отношение на автентичността на даден сертификат, посочен в член 14, параграф 1, първа алинея, или по отношение на точността на съдържащите се в него данни, се извършва последваща проверка.
Компетентният орган на Общността изпраща сертификата или копие от него до официалния кореспондент в третата страна, посочен в член 13, параграф 2, втора алинея, като посочва при необходимост причините, които налагат проверка, и всички получени сведения, които дават основание да се смята, че сертификатът не е автентичен или че сведенията, които се съдържат в него, са неточни. Исканията за последваща проверка се довеждат в най-кратки срокове до знанието на Комисията заедно с резултатите от всяка извършена проверка.
Когато се изисква последваща проверка, вносителят на въпросните продукти може да поиска от компетентните контролни органи да извършат проверката за съответствие, предвидена в член 12.
Член 17
Задължения за съобщаване
1. Координиращият орган съобщава на Комисията всяко тримесечие, не по-късно от края на тримесечието, следващо съответното тримесечие, за всяка трета страна или даден продукт, броя на партидите и общите количества, внесени в съответствие с член 13, броя на партидите и количествата, които са били проверени за съответствие, както е предвидено в член 16, параграф 1, и от тези партиди, онези, при които контролните органи са открили несъответствие с данните, посочени в сертификатите за съответствие, издадени от контролните органи на третата страна, като се уточняват количествата за всяка от тези партиди и видовете дефекти, довели до появата на тази констатация.
2. Митническите органи си сътрудничат тясно с координиращия орган и/или контролните органи, по-конкретно що се отнася до приложението на член 16, параграфи 1 и 2, и им предоставят цялата необходима информация.
Член 18
Административно сътрудничество
1. Прилагането на разпоредбите на настоящия раздел е подчинено на установяването на процедура за административно сътрудничество между Общността и всяка заинтересована трета страна.
За да отговарят на условията на тази процедура, заинтересованите трети държави съобщават на Комисията всякаква информация, свързана с операциите по проверките, и по-специално образци на печатите, използвани от контролните органи на третата държава, както и, когато е необходимо, без отлагане, всякакви промени относно тази информация. Тази информация, както и последващите промени в нея, се предоставят от Комисията на координиращите органи на държавите-членки, които уведомяват митническите органи и останалите компетентни органи.
След установяване на административно сътрудничество и последващите значителни изменения на информацията, съобщена от въпросната трета страна в рамките на това административно сътрудничество и във връзка с имената и адресите на официалния кореспондент и на контролните органи, Комисията прави съобщение, което е публично достояние по начин, който сметне за подходящ.
2. Одобрението на третите държави, посочени в член 13, параграф 4, се прилага от датата на съобщението, посочено в параграф 1 от настоящия член, относно установяването на административно сътрудничество между Общността и третата държава и се обявява публично от Комисията.
Раздел 4
Продукти, предназначени за преработка
Член 19
Продукти, предназначени за преработка
1. За целите на настоящия регламент, продуктите, предназначени за преработка, са пресни плодове и зеленчуци, които са предмет на стандартите за предлагане на пазара и които са транспортирани до преработвателните предприятия, където се преработват в продукти, класирани в тарифна позиция по КН, която е различна от тази на първоначалния пресен продукт.
2. Компетентните контролни органи издават сертификати за промишлено предназначение, както е предвидено в приложение V, за продукти, предназначени за износ в трети страни, и за продукти, внасяни в Общността, когато такива продукти са предназначени за преработка и следователно, съгласно член 3, параграф 1, буква а), не подлежат на съответствие със стандартите за предлагане на пазара. Те се уверяват, че специалните разпоредби относно етикетирането, описани в параграф 4 от настоящия член, са спазени.
3. При внос, след като е издаден един от сертификатите, посочени в параграф 2, компетентният контролен орган незабавно изпраща на координиращия орган на държавата-членка, където ще се осъществява преработката, копие от сертификата и всякаква друга информация, необходима за извършването на евентуални проверки в хода на операциите по преработка. След преработката преработвателното предприятие връща сертификата на компетентния контролен орган, който се уверява, че продуктите наистина са били преработени.
4. Пакетирането на продуктите, предназначени за преработка, трябва да бъде ясно обозначено от опаковчика с думите „предназначен за преработка“ или друго еквивалентно съчетание от думи. При стоки, превозвани в насипно състояние, натоварени директно в някакво превозно средство, това указание се посочва в документ, придружаващ стоките, или върху бележка, поставена на видно място вътре в превозното средство.
5. Държавите-членки вземат всички необходими мерки, по-конкретно тези, които са свързани със сътрудничество с другите заинтересовани държави-членки, за да се избегне експедирането извън района на производство на стоки, предназначени за продажба на пазара в прясно състояние, като стоки, предназначени за преработка.
Раздел 5
Метод на контрол
Член 20
Метод на контрол
1. Проверките за съответствие, определени в настоящата глава, с изключение на тези в етапа на продажба на дребно на крайния потребител, се извършват в съответствие с методите, посочени в приложение VI, освен ако в настоящия регламент не е предвидено друго.
Държавите-членки определят специфични мерки за проверка на съответствието на етапа на продажба на дребно на крайния потребител.
2. Когато инспекторите определят, че стоките съответстват на стандартите за предлагане на пазара, контролният орган може да издаде посочения в приложение III сертификат за съответствие. При всички случаи този сертификат се издава на етапите на внос или износ.
3. Когато стоките не отговарят на стандартите, контролният орган издава констативен протокол за несъответствие на вниманието на търговеца или негови представители. Стоките, за които е издаден констативен протокол за несъответствие, не могат да бъдат премествани без разрешение на контролния орган, който е издал този констативен протокол. Това разрешение може да бъде взето като се спазват условията, определени от контролния орган.
Търговците могат да решат да приведат в съответствие всичките или някои от стоките. Стоките, приведени в съответствие, не могат да бъдат търгувани преди компетентният контролен орган да се е уверил чрез всички подходящи начини, че стоките наистина са били приведени в съответствие. Той издава, когато е приложимо, сертификат за съответствие, както е посочено в приложение III, за една партида или част от нея, само след като стоките са били приведени в съответствие със стандартите.
Ако контролен орган приеме искането на търговец да приведе в съответствие стоките в държава-членка, различна от тази, в която е извършена проверката, заключаваща несъответствието на стоките, държавите-членки вземат всички мерки, които считат за необходими, по-специално по отношение на сътрудничеството между тях, за да проверят дали е извършено привеждането в съответствие.
Когато стоките не могат да бъдат приведени в съответствие, нито предназначени за хранене на животни, нито за промишлена преработка, нито за каквато и да било друга нехранителна употреба, контролният орган може, ако е необходимо, да поиска от търговците да вземат необходимите мерки, за да гарантират, че въпросните продукти няма да бъдат предлагани на пазара.
Търговците предоставят цялата информация, която държавите-членки считат за необходима за прилагането на настоящия параграф.
4. За целите на прилагането на настоящата глава, във фактурите и другите придружаващи стоката документи се посочват клас на качество, страна на произход на продуктите и, където е необходимо, предназначението на стоката за преработка. Това изискване не се прилага при етапа на продажба на дребно на крайния потребител.
ДЯЛ III
ОРГАНИЗАЦИИ НА ПРОИЗВОДИТЕЛИ
ГЛАВА I
Изисквания и признаване
Раздел 1
Определения
Член 21
Определения
1. За целите на настоящия дял:
а)
„производител“ означава селскостопански производител, както е посочено в член 3, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 1182/2007;
б)
„филиал“ означава дружество, в което една или повече организации на производители, или асоциации на такива организации притежават дялове и което допринася за постигане на целите на организацията на производители или на асоциацията от организации на производители;
в)
„транснационална организация на производители“ е всяка организация, в която поне едно от стопанствата на производители се намира в държава-членка, различна от тази, в която е седалището на организацията;
г)
„транснационална асоциация на организации на производители“ е всяка асоциация на организации на производители, в която поне една от асоциираните организации се намира в държава-членка, различна от тази, в която е седалището на асоциацията;
д)
цел „Сближаване“: целта на действието за най-слабо развитите държави-членки и региони съгласно законодателството на Общността, регулиращо Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд за периода от 1 януари 2007 г. до 31 декември 2013 г.
е)
„мярка“ означава едно от следните:
i)
действия, които имат за цел планиране на производството, включително придобиване на дълготрайни активи;
ii)
действия, които имат за цел подобряване или поддържане на качеството на продукта, включително придобиване на дълготрайни активи;
iii)
действия, които имат за цел подобряване на предлагането на пазара, включително придобиване на дълготрайни активи, както и дейности по насърчаване и комуникация, различни от насърчителните и комуникационните дейности, по точка vi);
iv)
научна дейност и експериментално производство, включително придобиване на дълготрайни активи;
v)
действия за обучение, различни от обучението по точка vi), и действия, които имат за цел да насърчават достъпа до консултантски услуги;
vi)
всеки един от шестте инструмента за предотвратяване и управление на кризи, изброени в букви а)-е) от член 9, параграф 2, първа алинея от Регламент (ЕО) № 1182/2007;
vii)
екологични действия, посочени в член 9, параграф 3, от Регламент (ЕО) № 1182/2007, включително придобиване на дълготрайни активи;
viii)
други действия, включително придобиване на дълготрайни активи, различни от посочените в точки i), ii), iii), iv) и vii), които отговарят на една или повече от целите, посочени в член 9, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
ж)
„действие“ означава специфична дейност или инструмент за постигането на конкретна оперативна цел, която допринася за постигането на една или повече от целите, посочени в член 9, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007;
з)
„вторичен продукт“ означава продукт, който се получава от подготвянето и/или преработката на плодове или зеленчуци, който има положителна икономическа стойност, но не е основният предвиден резултат;
и)
„първи етап на преработка“ означава преработването на плодове и зеленчуци в друг продукт, описан в приложение I към Договора за ЕО. Почистването, нарязването, подрязването, изсушаването и пакетирането на пресни продукти с оглед на предлагането на пазара не се считат за първи етап на преработка;
й)
„междубраншова основа“, както е посочено в член 10, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, означава една или повече от дейностите, описани в член 20, буква в) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, одобрени от държавите-членки и съвместно управлявани от организация на производителите или асоциация на организациите на производителите, и най-малко един друг участник в преработката и/или дистрибуторската верига;
к)
„базов показател“ означава показател, който отразява състояние или тенденция, съществуваща в началото на програмния период, който може да даде полезна информация:
i)
при анализа на първоначалното състояние с цел установяване на национална стратегия за устойчиви оперативни програми или оперативна програма;
ii)
като референция, спрямо която резултатите и въздействието на национална стратегия или оперативна програма могат да бъдат оценени, и/или
iii)
при тълкуването на резултатите и въздействието на национална стратегия или оперативна програма.
2. Държавите-членки определят съответните юридически лица на своята територия за целите на член 3, параграф 1 и член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, предвид техните правни и административни структури. Ако е уместно, те предвиждат и разпоредби за ясно определение на части от юридически лица за прилагането на тези членове.
Раздел 2
Изисквания, приложими към организациите на производители
Член 22
Продуктов обхват
1. Държавите-членки признават организациите на производители по член 4 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 по отношение на продукта или групата от продукти, посочени в заявлението за признаване, за което се взема решение съгласно член 4, параграф 1, буква в) от посочения регламент.
2. Държавите-членки признават организациите на производители по отношение единствено на продуктите, предназначени за преработка, за които могат да гарантира, че се предоставят за преработка било то чрез система за договори за доставка, или по друг начин.
Член 23
Минимален брой членове
При определянето на минимален брой членове от организациите на производители съгласно член 4, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, държавите-членки предвиждат, когато един заявител за признаване е изцяло или частично съставен от членове, които сами по себе си представляват юридически лица или ясно определени части на юридически лица, съставени от производители, минималният брой производители може да се изчислява въз основа на броя асоциирани производители във всяко едно от юридическите лица или ясно определените части на юридически лица.
Член 24
Минимална продължителност на членството
1. Минималният срок на членството на производител е не по-малък от една година.
2. Отказът от членство се изпраща на организацията на производители в писмена форма. Държавите-членки определят сроковете за изпращане на предизвестие, които не превишават шест месеца, както и датите, на които отказът влиза в сила.
Член 25
Структури и дейности на организациите на производители
Държавите-членки се уверяват, че организациите на производители имат на свое разположение персонал, инфраструктура и оборудване, необходими за изпълняване на изискванията, определени в член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, и осигуряват извършването на основните им функции, по-специално що се отнася до:
а)
познаване на продукцията на членовете си;
б)
събиране, сортиране, съхранение и опаковане на продукцията на членовете си;
в)
търговско и финансово управление и
г)
централизирано счетоводство и система за фактуриране.
Член 26
Стойност или обем на търгуваната продукция
За целите на член 4, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1182/2007 стойността или обемът на търгуваната продукция се изчисляват на същата база като стойността на търгуваната продукция, определена в членове 52 и 53 от настоящия регламент.
Член 27
Предоставяне на технически средства
За целите на член 4, параграф 1, буква д) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, счита се, че организация на производители, която е призната за продукт, за който е необходимо предоставяне на техническо средство изпълнява задължението си, когато предостави адекватно ниво на технически средства или тя самата, или чрез членовете си, чрез филиали или чрез подизпълнители.
Член 28
Основни дейности на организациите на производители
1. Основната дейност на организацията на производители е свързана с концентрация на доставките и с пласиране на пазара на продуктите на членовете ѝ, за които е призната.
2. Стойността на търгуваната продукция на членовете на организацията на производители, както и на членове на други организации на производители, която тя продава, е по-голяма от стойността на другата търгувана продукция, която тя продава.
Това изчисление се базира само на продукти, за които организацията на производителите е призната.
3. Когато се прилага член 52, параграф 7, параграф 2 от настоящия член се прилага mutatis mutandis към въпросните филиали от 1 януари 2012 г.
Член 29
Изнасяне на дейности
Изнасянето на дейности на организация на производители означава, че организацията на производители е сключила търговско споразумение с друг субект, включително един от членовете ѝ или филиал, с цел предоставяне на въпросната дейност. Независимо от това обаче организацията на производители продължава да бъде отговорна за гарантирането на изпълнението на тази дейност и за цялостния контрол на управление и наблюдение на търговското споразумение за предоставянето на дейността.
Първият параграф се прилага mutatis mutandis, когато асоциация на организации на производители възлага дейност на подизпълнител.
Член 30
Транснационални организации на производители
1. Седалището на транснационална организация на производители се установява в държава-членка, в която организацията разполага със значими съоръжения или значителен брой членове и/или реализира значителна част от търгуваната продукция.
2. Държавата-членка, в която се намира седалището на транснационалната организация на производители, е отговорна за следното:
а)
признаване на транснационалната организация на производители;
б)
одобряване на оперативната програма на транснационалната организация на производители;
в)
установяване на необходимото административно сътрудничество с другите държави-членки, в които се намират членовете, по отношение на спазване на изискванията на признаване, както и режима на проверки и санкции. Тези други държави-членки се задължават да оказват необходимото съдействие на държавата-членка, в която е установено седалището, и
г)
предоставяне при поискване от страна на другите държави-членки на всякаква необходима информация, включително приложимо законодателство на други държави-членки, в които са разположени членовете, преведена на официалния език на държавите-членки, отправили искането.
Член 31
Сливане на организации на производители
1. При сливането на организации на производители с различни оперативни програми организациите изпълняват програмите си паралелно и отделно до 1 януари на годината след сливането. В такива случаи въпросните организации на производители изискват сливането на оперативните програми да стане чрез изменение в съответствие с разпоредбите на член 66. В противен случай въпросните организации на производители изискват сливането на оперативните програми да стане чрез изменение в съответствие с разпоредбите на член 67.
2. Чрез дерогация от параграф 1 държавите-членки могат да разрешат на организации на производители, които отправят искане за това, при наличието на надлежно обосновани причини, да изпълняват отделни оперативни програми паралелно до завършването на тези програми.
Член 32
Членове, които не са производители
1. Държавите-членки могат да определят дали и при какви условия едно физическо или юридическо лице, което не е производител, може да бъде прието за член на организация на производители.
2. При определяне на условията, посочени в параграф 1, държавите-членки гарантират, по-специално, спазването на член 3, параграф 1, буква а) и параграф 4, буква в) от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
3. Физическите или юридическите лица, посочени в параграф 1, не могат:
а)
да бъдат взети предвид за критериите за признаване;
б)
да се ползват пряко от мерките, финансирани от Общността.
Държавите-членки могат да ограничат или забранят правото на тези лица да гласуват по решения относно оперативните фондове при спазване на условията, определени в параграф 2.
Член 33
Демократична отчетност на организациите на производители
Държавите-членки предприемат всички мерки, които считат за необходими, за да предотвратят злоупотреба с власт или влияние от страна на един или повече от членовете по отношение на управлението и дейността на организация на производители, които включват най-малко правото на глас.
Раздел 3
Асоциации на организации на производители
Член 34
Признаване на асоциации на организации на производители
1. Държавите-членки могат да признават единствено асоциации на организации на производители по член 5 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 по отношение на дейностите относно посочените в заявлението за признаване продукт или продукти.
2. Асоциация на организации на производители се признава по член 5 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 и съответно развива дейност на организация на производители, дори когато предлагането на въпросните продукти на пазара продължава да се извършва от членовете ѝ.
Член 35
Основни дейности на асоциациите на организации на производители
Член 28, параграфи 2 и 3 се прилагат mutatis mutandis към асоциациите на организации на производители.
Член 36
Членове на асоциации на организации на производители, които не са организации на производителите
1. Държавите-членки могат да определят дали и при какви условия всяко физическо или юридическо лице, което не е призната организация на производители, може да бъде прието за член на асоциацията на организации на производители.
2. Членове на призната асоциация на организации на производители, които не са признати организации на производители:
а)
не се вземат предвид при критериите за признаване;
б)
не гласуват по решения, свързани с оперативни фондове;
в)
не се ползват пряко от мерките, финансирани от Общността.
Член 37
Транснационална асоциация на организации на производители
1. Седалището на транснационалната асоциация на организации на производители се установява в държава-членка, в която тази асоциация разполага със значителен брой членуващи организации и/или членуващите организации реализират значителна част от търгуваната продукция.
2. Държавата-членка, в която се намира седалището на транснационалната организация на производители, е отговорна за следното:
а)
признаване на асоциацията;
б)
одобряване, когато е необходимо, на оперативната програма на асоциацията;
в)
установяване на необходимото административно сътрудничество с другите държави-членки, в които се намират асоциираните организации по отношение на изпълнение на изискванията за признаване и режима на проверки и санкции. Тези други държави-членки се задължават да оказват необходимото съдействие на държавата-членка, в която е установено седалището, и
г)
предоставяне при поискване на всякаква необходима информация, включително приложимо законодателство на други държави-членки, в които се намират членовете, преведена на официалния език на държавите-членки, отправили искането.
Раздел 4
Групи производители
Член 38
Представяне на планове за признаване
1. Юридическото лице или ясно обособена част от юридическото лице представя посочения в член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 план за признаване на компетентния орган на държавата-членка, в която е установено седалището на юридическото лице.
2. Държавите-членки определят:
а)
минималните критерии, на които юридическото лице или ясно обособената част на юридическо лице трябва да отговаря, за да може да представи план за признаване;
б)
правилата за съставяне, съдържание и изпълнение на планове за признаване;
в)
периода, по време на който на бивш член на организация на производители се забранява да се присъедини към група производители след като е напуснал организацията на производители, във връзка с продуктите, за които организацията на производители е била призната, и
г)
административните процедури за одобрението, контрола и изпълнението на плановете за признаване.
Член 39
Съдържание на плановете за признаване
Проектът на план за признаване съдържа най-малко следното:
а)
описание на първоначалното състояние, по-специално във връзка с броя на членовете производители, като се предоставят всички подробности за членовете, продукцията, включително стойността на търгуваната продукция, маркетинг и инфраструктурата, включително инфраструктурата, която е собственост на индивидуални членове на група производители, ако се използва от самата група производители;
б)
предложената дата за започване на изпълнение на плана и неговата продължителност, която не може да превишава пет години; и
в)
дейностите, които следва да се предприемат, за да се получи признаване.
Член 40
Одобрение на планове за признаване
1. Компетентният национален орган взема решение по проекта на план за признаване в рамките на три месеца от получаване на плана заедно с всички необходими документи.
2. След извършване на проверките, посочени в член 113, компетентният национален орган, ако е уместно:
а)
приема плана и предоставя предварително признаване;
б)
изисква промени в плана;
в)
отхвърля плана.
Планът се приема, когато е необходимо, само ако промените, изисквани съгласно буква б), са включени в него.
Той уведомява юридическото лице или ясно обособената част от юридическо лице за своето решение.
Член 41
Изпълнение на планове за признаване
1. Планът за признаване се изпълнява на годишни сегменти с начало 1 януари. Държавите-членки могат да позволят на групите производители да разделят тези годишни сегменти на шестмесечни периоди.
Планът за признаване започва в съответствие с предложената дата съгласно член 39, буква б):
а)
на 1 януари след датата на приемането му от компетентния национален орган, или
б)
веднага след приемането му.
2. Държавите-членки определят условията, при които групи производители могат да поискат изменения в плановете по време на изпълнението им. Тези молби се придружават от всички необходими документи.
3. Компетентният национален орган взема решение за изменения в плановете в рамките на три месеца от получаването на молбата за изменение, след разглеждане на представените доказателства. Когато не е взето решение по дадена молба за изменение в рамките на този срок, молбата се счита за отхвърлена.
Член 42
Заявления за признаване на организация на производители
Групите производители, които изпълняват план за признаване, могат по всяко време да подадат заявление за признаване в съответствие с член 4 от Регламент (ЕО) № 1182/2007. Такива заявления се подават при всички случаи преди края на преходния период, посочен в член 7 от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
От датата, на която се подава такова заявление, въпросната група може да представи проект на оперативна програма съгласно член 64.
Член 43
Основни дейности на групи производители
Член 28 се прилага mutatis mutandis към групи производители.
Член 44
Стойност на търгуваната продукция
1. Член 52 се прилага mutatis mutandis към групи производители.
2. Когато стойността на търгуваната продукция намалее поради надлежно обосновани пред държава-членка причини, които не зависят от отговорността и контрола на групата производители, стойността на търгуваната продукция не може да бъде по-малка от 65 % от декларираната стойност в предишното заявление или заявления за помощ, обхващащи най-скорошния годишен сегмент, както е проверено от държавата-членка, а при липсата на такова - от първоначално декларираната стойност в одобрения план за признаване.
Член 45
Финансиране на планове за признаване
1. Равнищата на помощта, посочена в член 7, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, се намаляват наполовина по отношение на търгуваната продукция, която надвишава 1 000 000 евро.
2. Помощта, посочена в член 7, параграф 3, буква а) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, има горна граница от 100 000 евро за всяка група производители за годишен сегмент.
3. Когато сегмент от изпълнението не е за цяла календарна година, посочените в параграф 2 горни граници пропорционално се намаляват.
4. Помощта съгласно член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 се изплаща:
а)
на годишни или шестмесечни вноски в края на всеки годишен или шестмесечен период за изпълнението на плана за признаване, или
б)
на вноски, които обхващат част от годишен период, ако планът започне по време на годишен период или ако признаването бъде получено съгласно член 4 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 преди края на годишния период.
За изчисляване на вноските държавата-членка може да използва като база търгуваната продукция, която се отнася за период, различен от периода, по отношение на който се изплаща вноската, когато това е оправдано от гледна точка на контрола. Разликата между периодите следва да бъде по-малка от продължителността на въпросния период.
5. Обменният курс, който е приложим към сумите, посочени в параграфи 1 и 2, е последният обменен курс, публикуван от Европейската централна банка преди първия ден на периода, в рамките на който са предоставени въпросните помощи.
Член 46
Помощ за инвестиции, необходими за получаване на признаване
По отношение на инвестициите, свързани с изпълнението на плановете за признаване, посочени в член 39, буква в) от настоящия регламент, за които се предоставя помощ съгласно член 7, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕО) № 1182/2007:
а)
не се разрешават инвестиции, които има опасност да доведат до нарушаване на конкуренцията, засягаща другите икономически дейности на организацията, и
б)
инвестиции, които водят до пряка или косвена полза от такива мерки, се финансират пропорционално на тяхното използване за секторите или продуктите, за които е предоставено предварителното признаване.
Член 47
Заявление за предоставяне на помощ
1. Дадена група производители представя само едно заявление за помощта, посочена в член 7, параграф 3, букви а) и б) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, в срок от три месеца след края на всеки годишен или шестмесечен период, както е посочено в член 45, параграф 4 от настоящия регламент. Заявлението включва декларация за стойността на търгуваната продукция за периода, за който се иска помощ.
2. Заявления за помощ за шестмесечни периоди се подават, само ако планът за признаване е разделен на шестмесечни периоди, както е посочено в член 41, параграф 1. Всички заявления за помощ се придружават от писмена декларация от групата производители, в която последната декларира, че:
а)
спазва и ще продължи да спазва Регламент (ЕО) № 1182/2007 и настоящия регламент; и
б)
не е извлякла полза, не извлича полза и няма да извлича полза нито пряко, нито косвено от дублирано финансиране на общностно или на национално равнище за действията, приложими съгласно нейния план за признаване, за които се отпуска финансиране от Общността по силата на настоящия регламент.
3. Държавите-членки определят срока за изплащане на помощта, който в никакъв случай не е по-дълъг от шест месеца от получаване на заявлението.
Член 48
Условия за участие
Държавите-членки оценяват възможността на групите производители да се ползват от помощта съгласно настоящия регламент, за да установят, че отпускането на дадена помощ е надлежно оправдано, като се вземат предвид условията и датата, на която е била отпусната предишна публична помощ на организациите или групите производители, от които произхождат членовете на въпросните групи производители, както и за движението на членове между организациите и групите производители.
Член 49
Участие на Общността
1. Участието на Общността за помощта, посочена в член 7, параграф 3, буква а) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, възлиза на:
а)
75 % от приемливите публични разходи в регионите, отговарящи на условията на цел „Сближаване“, и
б)
50 % от приемливите публични разходи в останалите региони.
2. Участието на Общността за помощта, посочена в член 7, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, изразено в отпускане на средства или еквивалент на отпускане на средства, не превишава процента приемливи разходи за инвестиции:
а)
50 % в регионите, отговарящи на условията на цел „Сближаване“, и
б)
30 % в останалите региони.
Въпросните държави-членки се задължават да участват най-малко с 5 % от приемливите разходи за инвестиции.
Получателите на помощта за приемливи разходи за инвестиции плащат най-малко:
а)
25 % в регионите, отговарящи на условията на цел „Сближаване“, и
б)
45 % в останалите региони.
Член 50
Сливания
1. Помощта, посочена в член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, може да бъде отпусната или да продължи да се отпуска на групи производители, които са получили предварително признаване и които са резултат от сливането между две или повече групи производители, които са получили предварително признаване.
2. За целите на изчисляването на помощта, която се изплаща по силата на параграф 1, групата производители, образувана в резултат на сливането, замества групите на производители, които са се слели.
3. Когато две или повече групи производители се слеят, новата организация получава правата и задълженията на групата производители, която първа е получила предварително признаване.
4. Когато група производители, която е получила предварително признаване, се слее с призната организация на производители, организацията, която е резултат от това сливане, вече не отговаря на условията за предварително признаване като група производители, нито за помощта, посочена в член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1182/2007. Организацията, която е резултат от сливането, продължава да се счита за призната организация на производители, при условие че спазва приложимите изисквания. Ако е необходимо, организацията на производителите изисква промяна в оперативната ѝ програма и за тази цел член 31 се прилага mutatis mutandis.
Въпреки това дейности изпълнени от групи производители преди подобно сливане продължават да отговарят на условията, определени в плана за признаване.
Член 51
Последици от признаването
1. Посочената в член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 помощ се прекратява след получаване на признаването.
2. Когато е представена оперативна програма в съответствие с настоящия регламент, държавата-членка гарантира, че няма дублиране на финансирането на мерките, предвидени в плана за признаване.
3. Инвестициите, отговарящи на условията за помощ или разходите, посочени в член 7, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, могат да бъдат продължени в оперативните програми, при условие че съответстват на изискванията на настоящия регламент.
4. Държавите-членки определят срока, започващ да тече след изпълнението на плана за признаване, в рамките на който се изисква от групата производители да бъде призната като организация на производители. Този срок не може да превишава четири месеца.
ГЛАВА II
Оперативни фондове и оперативни програми
Раздел 1
Стойност на търгуваната продукция
Член 52
Основа за изчисление
1. За целите на настоящата глава стойността на търгуваната продукция за организация на производители се изчислява въз основа на продукцията на членове на организации на производители, за които организацията на производителите е призната.
2. Стойността на търгуваната продукция включва продукцията на членовете, които напускат или се присъединяват към организацията на производители. Държавите-членки определят условията за избягване двойното осчетоводяване.
3. Държавите-членки могат да позволят на организациите на производители да включват стойността на вторичните продукти в стойността на търгуваната продукция.
4. Стойността на търгуваната продукция включва стойността на изтеглените от пазара количества, пласирани в съответствие с букви а) и б) от член 10, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, изчислени на средната цена на тези продукти, предлагани на пазара от организацията на производители през предходната година.
5. Единствено продукцията на членовете на организацията на производители, предлагана на пазара от самата организация на производители или в съответствие с член 3, параграф 3, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, се причислява към стойността на търгуваната продукция.
6. Търгуваната продукция се фактурира франко организацията на производителите:
а)
когато е приложимо, като продукт, който е пакетиран, подготвен или е преминал първи етап на преработка;
б)
без ДДС; и
в)
без вътрешни транспортни разходи, когато разстоянието между пункта за централизирано събиране или опаковане на организацията на производители и пункта за дистрибуция на организацията на производители е значително. Държавите-членки предвиждат намаления, които да се прилагат на фактурираната стойност за продуктите, фактурирани на различни етапи на преработка, доставка или транспорт.
7. Стойността на търгуваната продукция може също да се изчислява франко филиал, на същата основа като посочената в параграф 6, при условие че поне 90 % от капитала на филиала се притежава от:
а)
организацията на производители или асоциацията на организации на производители, или
б)
при одобрение от страна на държавата-членка, от членове, които са кооперации на организациите на производители или на асоциациите на организации на производители, ако това допринася за постигане на целите, изброени в член 3, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
8. При намаляване на продукцията поради климатични събития, болести по растенията или животните или нашествия на вредители, в стойността на търгуваната продукция може да се включи всякакво застрахователно обезщетение във връзка с мерките за застраховане на реколтата, обхванати в раздел 6 на глава III, или еквивалентни мерки, предприемани от организацията на производители.
Член 53
Референтен период
1. Годишната горна граница на помощта, посочена в член 10, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, се изчислява всяка година на базата на стойността на търгуваната продукция през дванадесетмесечния референтен период, определен от държавите-членки.
2. Референтният период се определя от държавите-членки за всяка организация на производители като:
а)
дванадесетмесечен период, започващ не по-рано от 1 януари три години преди годината, през която се прилага оперативната програма, и завършващ не по-късно от 1 август на същата година, или
б)
средната стойност на три последователни дванадесетмесечни периода, започващи не по-рано от 1 януари пет години преди годината, през която се прилага оперативната програма, и завършващи не по-късно от 1 август на същата година.
3. Дванадесетмесечният период е отчетният период на въпросната организация на производители.
Референтният период не се изменя в рамките на една оперативна програма освен при надлежно обосновани случаи.
4. Когато намаляването на стойността на продукта е възникнало по причини, надлежно доказани съгласно изискванията на държава-членка, и които попадат извън отговорността и контрола на организацията на производители, стойността на търгуваната продукция, посочена в параграф 1, не е по-малка от 65 % от стойността на въпросния продукт през предишния референтен период.
Причините, посочени в първата алинея, се доказват надлежно.
5. Когато наскоро признати организации на производители не разполагат с достатъчни данни за търгуваната продукция за приложението на параграф 2, за стойност на търгуваната продукция може да се счита стойността на продукцията, предназначена за търговия, която е предвидена от организацията на производители за целите на признаването. Това се изчислява като средна стойност от търгуваната продукция за трите предходни години на всички производители, които са членове на организацията на производители, когато е подадено заявление за признаване.
6. Държавите-членки вземат необходимите мерки, за да съберат информация за стойността на търгуваната продукция на организациите на производители, които не са представили оперативни програми.
7. Чрез дерогация от параграфи 1 и 6 стойността на търгуваната продукция за референтния период се изчислява съгласно приложимото законодателство през въпросния референтен период.
Раздел 2
Оперативни фондове
Член 54
Управление
Държавите-членки следят оперативните фондове да се управляват по такъв начин, че да е възможно за външни одитори да идентифицират годишно, проверяват и заверяват приходите и разходите.
Член 55
Финансиране на оперативните фондове
Финансовите вноски в оперативния фонд, посочен в член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, се определят от организацията на производители.
Всички производители имат възможност да се възползват от оперативния фонд и всички производители имат възможност демократично да участват в решения, свързани с използването на фондовете на организацията на производители и финансовите вноски в оперативните фондове.
Член 56
Съобщаване на прогнозираната сума
Организациите на производители съобщават прогнозираните суми за вноската на Общността, вноската на членовете ѝ и на самата организация на производители в оперативните фондове за следващата година на държавите-членки най-късно до 15 септември, заедно с оперативните програми или исканията за одобрение на техните изменения.
Държавите-членки могат да определят по-късна дата от 15 септември.
Изчислението на прогнозираната сума на оперативните фондове се базира на оперативните програми и стойността на търгуваната продукция. Изчислението се разделя между разходите за мерки за предотвратяване и управление на кризи, както и други мерки.
Раздел 3
Оперативни програми
Член 57
Национална стратегия
1. Цялостната структура и съдържание на националната стратегия, посочена в член 12, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, се определя от 1 януари 2009 г. в съответствие с насоките, определени в приложение VII. Преди тази дата държавите-членки определят цялостната ѝ структура и съдържание. Тя може да включва регионални елементи.
Националната стратегия включва всички взети решения и приети разпоредби от държавите-членки при прилагането на дял III от Регламент (ЕО) № 1182/2007 и настоящия дял.
2. Националната стратегия, включително интегрирането на националната рамка, посочена в член 12, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, се определя преди представянето на проектите за оперативните програми за дадена година. Националната рамка се интегрира, след като е била изпратена до Комисията и, ако е уместно, след като е била изменена, в съответствие с член 12, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
3. Анализът на първоначалното положение е част от процеса на изготвяне на национална стратегия и се извършва под наблюдението на държавата-членка. Тя идентифицира и оценява съответните потребности, подредбата на потребностите по отношение на приоритетите, определянето на целите, които трябва да бъдат постигнати чрез оперативните програми, така че да отговорят на приоритетните нужди, очакваните резултати и количествените цели в сравнение с първоначалното състояние, и изброява най-подходящите инструменти за постигане на тези цели.
4. Държавите-членки също така осигуряват мониторинга и оценяването на националната стратегия и изпълнението ѝ чрез оперативните програми.
Националната стратегия може да бъде изменена, по-специално като се вземат предвид мониторинга и оценяването. Такива изменения се извършват преди представянето на проектите на оперативните програми за дадена година.
5. Държавите-членки определят в националната стратегия максималните проценти от фонда, които могат да бъдат похарчени за индивидуална мярка и/или вид действие и/или разход, с цел да се гарантира подходящ баланс между различните мерки.
Член 58
Национална рамка за екологични действия
1. В допълнение към нотификацията, предвидена по член 12, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, държавите-членки уведомяват Комисията и за всякакви изменения на националната рамка, които са предмет на процедурата, изложена в член 12, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1182/2007. Комисията предоставя рамката на другите държави-членки чрез средства, които сметне за подходящи.
2. Рамката определя неизчерпателен списък с екологични действия и условията за тях, приложими в държавите-членки, за целите на член 9, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, като за всяко избрано екологично действие посочва:
а)
конкретно поет ангажимент или ангажименти, и
б)
оправдаването на действието, базирано на очакваното въздействие върху околната среда във връзка с нуждите и приоритетите на околната среда.
Член 59
Допълнителни правила на държавите-членки
Държавите-членки могат да приемат правила за допълнение на Регламент (ЕО) № 1182/2007 и на настоящия регламент относно приемливостта на мерките, действията и разходите в оперативните програми.
Член 60
Връзка с програмите за развитие на селските райони
1. Не се предоставя подпомагане в рамките на програма или програми за развитие на селските райони на държавите-членки, одобрени съгласно Регламент (ЕО) № 1698/2005 за действия, които са обхванати от мерки, посочени в настоящия регламент, при условията на параграф 2.
2. Когато по изключение съгласно Регламент (ЕО) № 1698/2005 се предоставя подпомагане в съответствие с член 5, параграф 6 от посочения регламент за мерки, които биха били потенциално приемливи съгласно настоящия регламент, държавите-членки гарантират, че един бенефициер може да получи подпомагане за дадено действие само по една схема.
За тази цел, когато държавите-членки включват мерки, съдържащи такива изключения в програмите им за развитие на селските райони, те гарантират, че националната стратегия съгласно член 57 от настоящия регламент, определя критериите и административните правила, които те ще прилагат в програмите за развитие на селските райони.
Когато е уместно и без да се накърняват разпоредбите на член 10, параграфи 1, 3 и 11 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, равнището на подпомагане за мерките, обхванати от настоящия регламент, не надвишава равнището, приложимо към мерките по програмата за развитие на селските райони.
Подпомагането за екологичните действия, различни от придобиването на дълготрайни активи, се ограничава до максималните суми, определени в приложението към Регламент (ЕО) № 1698/2005 за агроекологични плащания. Тези суми могат да бъдат увеличавани в извънредни случаи, като се вземат предвид специфичните обстоятелства, които трябва да бъдат обосновани в националната стратегия съгласно член 57 от настоящия регламент.
Член 61
Съдържание на оперативните програми и приемливи разходи
1. Оперативните програми включват:
а)
описание на първоначалното състояние, базирано, когато е подходящо, на базовите показатели, описани в приложение XIV;
б)
целите на програмата, като се имат предвид перспективите за продукцията и пазара, и обяснение за това какъв е приносът на програмата към националната стратегия и потвърждение, че тя съответства на националната стратегия, включително по отношение на баланса между дейностите. Описанието на целите се отнася до целите, определени в националната стратегия, и набелязва измерими цели, за да се улесни мониторингът на постепенния напредък при изпълнението на програмата;
в)
подробно описание на мерките, включващи тези за предотвратяване и управление на кризи, съдържащи отделни дейности, които да бъдат предприети, и средствата за постигане на тези цели през всяка година на прилагане на програмата. Описанието посочва степента на различните предложени мерки:
i)
да допълни и да бъде в съответствие с други мерки, включително мерките, финансирани или отговарящи на условията за подпомагане от други фондове на Европейската общност, и по-специално за подпомагане на развитието на селските райони. В този смисъл се прави специфично позоваване, ако е уместно, на мерки, извършени в рамките на предишните оперативни програми;
ii)
не съдържа какъвто и да е риск за двойно финансиране от фондове на Европейската общност;
г)
продължителността на програмата; и
д)
финансовите аспекти, а именно:
i)
методът на изчисляване и размерите на финансовите вноски;
ii)
процедурата за финансиране на оперативния фонд;
iii)
информацията, необходима за обосноваване на различните размери на вноските; и
iv)
бюджетът и графикът за предприемане на действия за всяка година от изпълнението на програмата.
2. Различните екологични действия могат да бъдат съчетавани при условие, че са взаимно допълващи се и съвместими.
Когато екологичните действия се съчетават, равнището на подпомагане взема предвид специфичните предшестващи приходи и допълнителните разходи, произтичащи от съчетаването.
3. Инвестиции, включително тези по договори за лизинг, чийто период на изплащане надвишава продължителността на оперативната програма, могат да се прехвърлят в следваща оперативна програма на надлежно обоснована икономическа база, и по-специално в случаи, когато фискалният период на обезценяване е по-дълъг от пет години.
Когато инвестициите се заменят, остатъчната стойност на заменените инвестиции:
а)
се добавя към оперативния фонд на организацията на производители, или
б)
се изважда от разходите за замяна.
Инвестиции или действия могат да се изпълняват в индивидуални стопанства на членове на организацията на производители, при условие че те допринасят за постигането на целите на оперативната програма. Ако членът напусне организацията на производители, държавите-членки гарантират, че инвестицията или остатъчната ѝ стойност се възстановява, освен ако държавата-членка не предвиди друго.
4 Оперативните програми не включват действия или разходи, посочени в списъка в приложение VIII.
5. Разходите в рамките на оперативните програми, които са отговарят на условията за помощ, се ограничават до реално направените разходи. Все пак държавите-членки могат да установят вместо това стандартни фиксирани суми предварително и по надлежно оправдан начин в следните случаи:
а)
когато такива стандартни фиксирани суми са посочени в приложение VIII;
б)
за допълнителни външни транспортни разходи, сравнени с разходи за пътен превоз, които са направени при използване на железопътен и/или морски транспорт, като част от мярка за опазване на околната среда, и
в)
за допълнителни разходи и пропуснати ползи в резултат на екологични действия, изчислени в съответствие с член 53, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1974/2006.
Държавите-членки извършват преглед на такива суми на всеки пет години.
6. За да отговаря едно действие на условията за приемливост, повече от 50 % от продуктите в стойностно изражение, които са отнасят до него, следва да бъдат тези, за които организацията на производители е призната. За да бъдат включени в тези 50 %, продуктите следва да произлизат от членове на организацията на производители или от членове на друга организация на производители. Съответните правила от член 52 се прилагат при изчисляване на стойността.
Член 62
Документи, които трябва да се представят
Оперативните програми се съпровождат от:
а)
доказателство за учредяване на оперативен фонд;
б)
писмена декларация от организацията на производители, че се задължава да спазва Регламент (ЕО) № 1182/2007 и настоящия регламент; и
в)
писмена декларация от организацията на производители, че тя не получава и няма да получава, пряко или косвено, друго финансиране от страна на Общността или съответната държава, по отношение на действия, които могат да бъдат финансирани съгласно настоящия регламент.
Член 63
Частични оперативни програми
1. Съгласно член 5 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 държава-членка може да разреши на асоциация на организации на производители да представи собствена частична оперативна програма, която се състои от действия, които са идентифицирани, но не се изпълняват от двама или повече членове на организации на производители в техните оперативни програми.
2. За частични оперативни програми се прилагат същите правила, както и за другите оперативни програми и те се разглеждат заедно с оперативните програми на членовете-организации на производители.
3. Държавите-членки гарантират, че:
а)
дейностите са изцяло финансирани от вноските на съответните организации на производители, изплатени от оперативните фондове на тези организации;
б)
дейностите и съответното финансово участие са изброени в оперативната програма на всяка участваща организация на производители; и
в)
няма риск от дублиране на помощта и че член 60 се прилага mutatis mutandis.
Член 64
Срок за представяне
Оперативните програми се представят за одобрение от организацията на производители от компетентните органи в държавата-членка, в която се намира седалището на организацията на производители, най-късно до 15 септември в годината, предшестваща тази, през която програмите трябва се изпълняват. Независимо от това държавите-членки могат да отложат тази дата.
Когато юридическо лице или ясно обособена част от юридическо лице, включително група производители, представи заявление за признаване като организация на производители, то може в същото време да представи посочената в алинея първа оперативна програма за одобрение. За да бъде одобрена програмата, е необходимо да се получи признаване не по-късно от крайната дата, посочена в член 65, параграф 2.
Член 65
Решение
1. В зависимост от случая компетентните национални органи:
а)
одобряват размерите на фондовете и програмите, които отговарят на изискванията на Регламент (ЕО) № 1182/2007 и тези от настоящата глава;
б)
одобряват програми, при условие че организациите на производители приемат някои изменения; или
в)
отхвърлят програмите или част от програмите.
2. Компетентните национални органи вземат решения по програмите и фондовете най-късно до 15 декември на годината, в която са представени.
Държавите-членки уведомяват организациите на производители за тези решения най-късно до 15 декември.
Въпреки това при надлежно обосновани причини компетентният национален орган може да вземе решение по отношение на оперативна програма и фондовете не по-късно от 20 януари след датата на заявлението. Решението за одобрение може да постанови, че разходите са приемливи от 1 януари на годината, която следва заявлението.
Член 66
Изменения на оперативните програми за следващи години
1. Организациите на производители могат да поискат изменения на оперативните програми, включително ако е необходимо удължаване на продължителността им до обща продължителност от пет години, най-късно до 15 септември, за да бъдат приложени от 1 януари следващата година.
Въпреки това държавите-членки могат да отложат датата за представяне на искания.
2. Исканията за изменения се придружават от документи, посочващи причината, характера и последствията от промените.
3. Компетентният орган взема решения за искания за изменения в оперативни програми най-късно до 15 декември.
Въпреки това при надлежно обосновани причини държавите-членки могат да вземат решение за изменение на оперативни програми не по-късно от 20 януари след датата на заявлението. Решението за одобрение може да постанови, че разходите са приемливи от 1 януари на годината, която следва заявлението.
Член 67
Изменения на оперативни програми през текущата година
1. Държавите-членки могат да разрешат изменения на оперативни програми през текущата година при определени от тях условия.
2. Компетентните национални органи могат да разрешат на организациите на производители през текущата година:
а)
да приложат само частично оперативните си програми;
б)
да променят съдържанието на оперативната програма, включително, ако е необходимо, да удължат продължителността ѝ до обща продължителност от пет години;
в)
да увеличат размера на оперативния фонд с максимум 25 % и да го намалят с процент, който ще бъде определен от държавите-членки, от първоначално одобрения размер при условие, че са спазени общите цели на оперативната програма. Държавите-членки могат да увеличат този процент в случай на сливания на организации на производители съгласно член 31, параграф 1.
3. Държавите-членки определят условията, при които оперативните програми могат да бъдат изменяни през текущата година без предварително одобрение от страна на компетентните национални органи. Тези изменения отговарят на условията за отпускане на помощ, само ако организацията на производители е уведомила незабавно компетентните органи.
Член 68
Формат на оперативните програми
1. Оперативните програми се прилагат на годишни периоди от 1 януари до 31 декември.
2. Оперативните програми, одобрени най-късно на 15 декември, се прилагат от 1 януари следващата година.
Прилагането на програмите, одобрени след 15 декември, се отлага с една година.
Чрез дерогация от първа и втора алинея от настоящия параграф, когато се прилага член 65, параграф 2, трета алинея или член 66, параграф 3, втора алинея, изпълнението на оперативните програми, одобрени в съответствие с тези разпоредби, започва не по-късно от 31 януари след одобрението им.
Раздел 4
Помощи
Член 69
Одобрен размер на помощта
Държавите-членки съобщават на организациите на производители и на асоциациите на организации на производители одобрения размер на помощта, както се изисква съгласно член 13, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, най-късно до 15 декември.
Когато се прилагат член 65, параграф 2, трета алинея или член 66, параграф 3, втора алинея от настоящия регламент, държавите-членки съобщават одобрения размер на помощта не по-късно от 20 януари.
Член 70
Заявления
1. Организациите на производители представят заявление за помощ или остатъка от нея на компетентните органи за всяка оперативна програма, за която се иска помощ най-късно на 15 февруари от годината след тази, за която се иска помощ.
2. Заявленията се придружават от документи, които посочват:
а)
исканата помощ;
б)
стойността на търгуваната продукция;
в)
финансовите вноски, които се събират от членовете ѝ, и вноските на самата организация на производители;
г)
възникналите разходи по отношение на оперативната програма;
д)
разходите за предотвратяване и управление на кризи, разпределени на действия;
е)
дела от оперативния фонд, изразходван за мерки за предотвратяване и управление на кризи, разпределен по действия;
ж)
съответствие с член 9, параграф 2, член 9, параграф 3, букви а) и б) и член 10 от Регламент (ЕО) № 1182/2007;
з)
писмена декларация, че не са получили дублиране на общностно или национално финансиране по отношение на мерките и/или действията, които отговарят на условията за помощ съгласно настоящия регламент; и
и)
при заявление за плащане на стандартна фиксирана сума съгласно член 61, параграф 4, доказателство за изпълнението на въпросното действие.
3. Заявленията могат да включват планирани, но неизвършени разходи, ако се докажат следните елементи:
а)
въпросните действия не са могли да бъдат извършени най-късно до 31 декември в годината на прилагане на оперативната програма поради причини, независещи от съответната организация на производители;
б)
тези дейности могат да бъдат извършени най-късно до 30 април следващата година; и
в)
еквивалентна вноска от организацията на производители остава в оперативния фонд.
Помощта се изплаща и внесената гаранция в съответствие с член 72, параграф 3 се освобождава само при условие, че се представи доказателство за изпълнението на планирания разход, посочен в първа алинея, буква б), най-късно до 30 април от годината след тази, за която е бил планиран въпросният разход, и на основата на действително установеното право да бъде получена помощ.
4. Когато заявленията са представени след датата, предвидена в параграф 1, помощта се намалява с 1 % за всеки ден закъснение.
В изключителни и надлежно обосновани случаи компетентните органи могат да приемат заявления след датата, предвидена в параграф 1, ако необходимите проверки са били извършени и срокът за плащане, предвиден в член 71, е спазен.
Член 71
Изплащане на помощта
Държавите-членки изплащат помощта най-късно до 15 октомври на годината след годината на изпълнение на програмата.
Член 72
Авансови плащания
1. Държавите-членки могат да разрешат на организациите на производители да подават заявления за авансови плащания на частта от помощта, съответстваща на предвидимите разходи, произтичащи от оперативната програма през три - или четиримесечния период, започващ от месеца, в който е подадено заявлението.
2. Заявления за авансови плащания се подават по решение на държавата-членка на тримесечие - през януари, април, юли и октомври - или на четиримесечие - през януари, май и септември.
Общите авансови плащания, направени през дадена година, не могат да надвишават 80 % от първоначално одобрената сума на помощта за оперативната програма.
3. Авансите се изплащат след внасяне на гаранция, равна на 110 % от тях в съответствие с Регламент № (ЕИО) 2220/85.
Държавите-членки определят условия, гарантиращи, че финансовите вноски в оперативния фонд са събрани в съответствие с членове 54 и 55 от настоящия регламент, а сумите от предишните авансови плащания са били действително изразходвани.
4. Заявленията за освобождаване на гаранции могат да бъдат представени през текущата програмна година и се придружават от съответните документи.
Гаранциите се освобождават по отношение на до 80 % от платените аванси.
5. Основното изискване по смисъла на член 20 от Регламент (ЕИО) № 2220/85 обхваща изпълнението на дейностите, определени в оперативните програми, при спазване на задълженията, предвидени в член 62, букви б) и в) от настоящия регламент.
В случай на неспазване на основните изисквания или на сериозно нарушение на задълженията, предвидени в член 62, букви б) и в), гаранцията се задържа, независимо от другите санкции, приложими в съответствие с раздел 3 на глава V.
В случай на неспазване на други изисквания, гаранцията се задържа пропорционално на сериозността на нарушението, което е било установено.
6. Държавите-членки определят минимална сума и срокове за авансовите плащания.
Член 73
Частични плащания
Държавите-членки могат да разрешат на организации на производители да кандидатстват за изплащане на онази част от помощта, която съответства на разходите, направени в резултат на оперативната програма.
Заявления могат да се подават по всяко време, но не повече от три пъти през дадена година. Те се придружават от подходящи подкрепящи документи.
Общите плащания по отношение на заявленията за части от помощта не могат да превишават 80 % от първоначално одобрената сума на помощта за оперативната програма или от реалните разходи, което от двете е по-малко.
Държавите-членки могат да определят минимална сума и срокове за частичните плащания.
ГЛАВА III
Мерки за предотвратяване и управление на кризи
Раздел 1
Общи разпоредби
Член 74
Избор на мерки за предотвратяване и управление на кризи
Държавите-членки могат да предвидят една или повече от мерките, описани в член 9, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, да не се прилагат на тяхна територия.
Член 75
Заеми за финансиране на мерки за предотвратяване и управление на кризи
Заеми, които се вземат за финансиране на мерки за предотвратяване и управление на кризи съгласно член 9, параграф 2, трета алинея от Регламент (ЕО) № 1182/2007, периодът на плащане на които превишава срока на оперативната програма, могат да бъдат пренесени към следваща оперативна програма при надлежно обосновани икономически основания.
Раздел 2
Изтегляния от пазара
Член 76
Определение
Настоящият раздел определя правилата по отношение на изтеглянията от пазара, разглеждани в член 9, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 1182/2007. За целите на настоящата глава „продукти, изтеглени от пазара“, „изтеглени продукти“ и „продукти, които няма да се предлагат за продажба“ означават продукти, които са изтеглени от пазара по такъв начин.
Член 77
Стандарти за предлагане на пазара
1. Когато за даден продукт съществува стандарт за предлагане на пазара, както е посочено в член 2, параграфи 2 и 7 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, изтегленият от пазара продукт трябва напълно да съответства на тези стандарти, с изключение на разпоредбите за търговския вид и обозначаването на продуктите. Продуктите могат да бъдат изтеглени от пазара в насипно състояние, при което всички размери са заедно, при условие че се спазват минималните изисквания за клас II, по-специално по отношение на качеството и размера.
Въпреки това миниатюрната продукция, така както е определена в съответните стандарти, трябва да съответства на приложимите стандарти за предлагане на пазара, включително на разпоредбите, отнасящи се до търговския вид и обозначаването на продуктите.
2. Ако за даден продукт не съществуват стандарти за предлагане на пазара, изтеглените от пазара продукти трябва да отговарят на минималните изисквания, посочени в приложение IX. Държавите-членки могат да създадат допълнителни правила, допълващи тези минимални изисквания.
Член 78
Среден тригодишен период за изтегляне от пазара за безвъздмездно разпространение
Таванът от 5 % от обема на търгуваната продукция, посочен в член 10, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, се изчислява въз основа на средно аритметично на всички обеми продукти, за които организацията на производители е призната и които се търгуват чрез организацията на производители през предходните три години.
За наскоро признатите организации на производители данните за пазарните години преди признаването са:
а)
когато организацията е била група производители, еквивалентните данни за тази група производители, ако са приложими, или
б)
приложимият за признаването обем.
Член 79
Предварителна нотификация за операции по изтегляне на продукти от пазара
1. Организациите на производители и асоциациите на организации на производители предварително уведомяват компетентните национални органи чрез писмено съобщение или съобщение по електронен път за всяка операция по изтегляне на продукти от пазара, която възнамеряват да предприемат. В тази нотификация се уточняват по-специално списъкът на продуктите, подложени на интервенция, и техните основни характеристики съгласно съответните стандарти за предлагане на пазара, очакваното количество от всеки засегнат продукт, тяхното предвидено предназначение и мястото, където изтеглените от пазара продукти могат да бъдат проверени, както е предвидено в член 110. Нотификациите включват сертификат, който удостоверява, че изтеглените продукти съответстват на приложимите стандарти за предлагане на пазара или на минималните изисквания, посочени в член 77.
2. Държавите-членки определят подробни правила за организациите на производители що се отнася до нотификациите, посочени в параграф 1, по-специално по отношение на сроковете.
3. В сроковете, посочени в параграф 2, държавите-членки:
а)
или извършват проверката, както е посочено в член 110, параграф 1, след която, ако не са открити никакви нередности, разрешават операцията по изтегляне на продукти от пазара, така както е отбелязано след проверката; или
б)
в случаите, посочени в член 110, параграф 3, не извършват проверката, както е посочено в член 110, параграф 1, в който случай уведомяват за това организацията на производители чрез писмено съобщение или съобщение по електронен път и разрешават операцията по изтегляне от пазара, така както е обявена.
Член 80
Подпомагане
1. Подпомагането, включващо както вноската на Общността, така и вноската на организацията на производители, за изтеглените от пазара количества е не по-голямо от размера, определен в приложение X за продуктите, посочени в това приложение. За други продукти държавите-членки определят максималните размери на подпомагането.
2. Изтеглените от пазара продукти не следва да превишават 5 % като дял от обема на търгуваната продукция за всеки един продукт във всяка една организация на производители.
Обемът на търгуваната продукция се изчислява като среден обем от търгуваната продукция за предходните три години. Ако няма такава информация, се използва обемът на търгуваната продукция, за която организацията на производители е била призната.
Процентите, посочени в първа алинея, са средногодишните проценти за период от три години, с допустима грешка от 3 % годишно.
Член 81
Предназначение на изтеглените от пазара продукти
1. Държавите-членки определят разрешимите предназначения за продуктите, които подлежат на изтегляне от пазара. Те приемат разпоредби, за да гарантират, че няма да има отрицателно въздействие върху околната среда, нито отрицателни фитосанитарни последици от изтеглянето или предназначението на продуктите. Разходите, направени от организациите на производители за спазване на тези разпоредби, подлежат на възстановяване като част от подпомагането за изтегляне от пазара съгласно оперативната програма.
2. Предназначенията, посочени в параграф 1 от настоящия член, включват безвъздмездно разпространение, което означава посочените в член 10, параграф 4, букви а) и б) от Регламент (ЕО) № 1182/2007 и други сходни предназначения, одобрени от държавите-членки.
Държавите-членки предприемат всички необходими стъпки за улесняване на контактите и сътрудничеството между организациите на производители и получателите, които те са одобрили, по тяхно искане, за безвъздмездно разпространение.
3. Прехвърлянето на продуктите към преработвателната индустрия е възможно само при условие, че в резултат на това няма да се получи нарушаване на конкуренцията за засегнатите отрасли в рамките на Общността или за внесените продукти.
Член 82
Транспортни разходи
1. Транспортните разходи за безплатната дистрибуция на всички изтеглени от пазара продукти се възстановяват в рамките на оперативната програма по фиксирани суми в зависимост от разстоянието между точката на изтегляне и мястото на доставката, определено в приложение ХI.
В случай на морски транспорт Комисията определя транспортните разходи, които могат да бъдат възстановени въз основа на реалните транспортни разходи и разстоянието. Така определеното обезщетение не може да превишава разходите при наземен транспорт при най-краткия път между мястото на натоварване и теоретичната точка на излизане. Коригиращ коефициент от 0,6 се прилага за сумите, посочени в приложение XI.
2. Транспортните разходи се изплащат на страната, която действително поема финансовия разход за въпросната транспортна операция.
Плащанията зависят от представянето на подкрепящи документи, уточняващи по-специално:
а)
наименованията на получаващите организации;
б)
количествата от въпросните продукти;
в)
приемане от страна на получаващите организации и използваните транспортни средства; и
г)
действително извършените транспортни разходи.
Член 83
Разходи за сортиране и опаковане
1. Разходите за сортиране и опаковане на пресни плодове и зеленчуци, изтеглени от пазара за безвъздмездно разпространение, се възстановяват в рамките на оперативните програми по фиксирана сума от 132 евро на тон нетно тегло в случай на продукти в пакети от по-малко от 25 килограма нетно тегло.
2. Опаковките на продуктите, предназначени за безвъздмездно разпространение, съдържат европейския символ заедно с един или повече от надписите, посочени в приложение ХII.
3. Разходите за сортиране и опаковане се изплащат на организациите на производители, които са извършили тези операции.
Плащанията зависят от представянето на подкрепящи документи, уточняващи по-специално:
а)
наименованията на получаващите организации;
б)
количествата от въпросните продукти; и
в)
приемане от страна на получаващите организации, уточняващи търговския вид.
Член 84
Условия за получателите на изтеглени от пазара продукти
1. Получателите на изтеглени от пазара продукти, посочени в член 10, параграф 4, букви а) и б) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, се задължават:
а)
спазват настоящия регламент;
б)
да водят отделно материална и финансова отчетност, които отразяват в подробности въпросните операции;
в)
приемат извършването на проверки, предвидени в законодателството на Общността; и
г)
да предоставят подкрепящи документи за крайното предназначение на всеки един продукт под формата на приемо-предавателен протокол (или еквивалентен документ), който удостоверява, че изтеглените продукти са били приети от трета страна с цел безвъздмездно разпространение.
Независимо от това държавите-членки могат да решат получателите да не водят отчетност или счетоводство, посочени в първа алинея, буква б), ако получават само малки количества и когато считат, че рискът е малък. Това решение и обосновката му се регистрират;
2. Получателите на изтеглените продукти за друго предназначение се задължават да:
а)
спазват настоящия регламент;
б)
водят отделно материална отчетност и финансово счетоводство за въпросните операции, ако държавите-членки считат за уместно, въпреки факта, че продуктът е бил денатуриран преди доставката;
в)
приемат извършването на проверки, предвидени в законодателството на Общността; и
г)
не искат допълнителна помощ за алкохола, произведен от въпросните продукти, в случай на изтегляне на продукти, предназначени за дестилация.
Раздел 3
Бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране
Член 85
Определения за бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране
1. Бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, означава общата реколта от нетъргувани продукти в дадена площ, извършено преди започването на нормалната реколта. Въпросните продукти все още не са били увредени преди бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени поради климатични причини, болест или друго.
2. За небране се говори, когато от въпросната площ не е добита търговска продукция по време на нормалния производствен цикъл. Въпреки това унищожаването на продуктите поради климатични събития или болест не се счита за небране на реколтата.
3. Брането на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небрането са допълнителни и различни от нормалните практики за култивиране.
Член 86
Условия за прилагане на бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране
1. Във връзка с мерките за бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране държавите-членки:
а)
приемат подробни разпоредби за изпълнението на мерките, включително за предварителни нотификации за небране или бране на плодове и зеленчуци докато са още зелени, съдържанието и крайните им срокове, за равнището на обезщетение, което следва да бъде изплатено, и за прилагането на мерките, както и списъка с продуктите, отговарящи на изискванията на тези мерки;
б)
приемат разпоредби, които да гарантират, че няма да има отрицателно въздействие върху околната среда, нито отрицателни фитосанитарни последици от прилагането им;
в)
гарантират, че е възможно да се провери правилното извършване на мерките, и не одобряват прилагането им в противен случай;
г)
прилагат необходимите проверки, за да гарантират правилното извършване на мерките, включително във връзка с разпоредбите от букви а) и б).
2. Организациите на производители и асоциациите на тези организации уведомяват компетентните национални органи чрез писмено съобщение или съобщение по електронен път за всяка операция по бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране, която предприемат.
В първата нотификация за всяка една година и за всеки един продукт те следва да включат анализ, основан на очакваната пазарна ситуация, която оправдава брането на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, като мярка за предотвратяване на кризи.
3. Бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране не се прилагат едновременно за един и същ продукт или в една и съща площ, през една и съща година или през две последователни години.
4. Сумите за обезщетение за бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране, включващи както участието на Общността, така и участието на организацията производител, представляват плащания за хектар, определени от държавите-членки по силата на параграф 1, буква а):
а)
на такова равнище, че да се покрият допълнителните разходи, възникнали от прилагането на мярката, като се взема предвид необходимото екологично и фитосанитарно управление за спазване на разпоредбите, приети съгласно параграф 1, буква б), или
б)
на такова равнище, че да покриват не повече от 90 % от максималното равнище на подпомагане за изтегляне от пазара съгласно член 80.
Раздел 4
Насърчаване и комуникация
Член 87
Прилагане на мерките за насърчаване и комуникация
1. Държавите-членки приемат подробни разпоредби за прилагането на мерките за насърчаване и комуникация. Тези разпоредби дават възможност за бързо прилагане на мерките, когато е необходимо.
2. Действия в рамките на мерките за насърчаване и комуникация са допълнителни към текущите действия за насърчаване и информация, които се прилагат от въпросната организация на производители.
Раздел 5
Обучение
Член 88
Прилагане на мерки за обучение
Във връзка с мерките за обучение държавите-членки приемат подробни разпоредби за прилагането на тези мерки.
Раздел 6
Застраховане на реколтата
Член 89
Цел на мерките за застраховане на реколтата
Действията по застраховане на реколтата се ръководят от организация на производители, която допринася за предпазването на доходите на производителите и за покриването на пазарни загуби, понесени от организацията на производители и/или членовете ѝ в случай на природни бедствия, климатични събития и, когато е уместно, болести и нашествия на вредители.
Член 90
Прилагане на мерките за застраховане на реколтата
1. Във връзка с мерките за застраховане на реколтата държавите-членки приемат подробни разпоредби за прилагането на тези мерки, включително такива, които са необходими, за да се гарантира, че мерките по застраховането на реколтата не нарушават конкуренцията на застрахователния пазар.
2. Държавите-членки могат да предоставят допълнително национално финансиране в подпомагане на мерките за застраховане на реколтата, които се възползват от оперативния фонд. Въпреки това общата публична помощ за застраховане на реколта не може да надвишава:
а)
80 % от размера на застрахователната премия, заплащана от производителите за застраховане срещу щети, причинени от неблагоприятни климатични събития, които могат да бъдат приравнени към природни бедствия;
б)
50 % от размера на застрахователната премия, заплащана от производителите за застраховане срещу:
i)
щети по буква а) и срещу други щети, причинени от неблагоприятни климатични събития; и
ii)
щети, причинени от болести по животните или растенията или от нашествия на вредители.
Таванът, определен в първа алинея, буква б), се прилага дори и в случаи, при които оперативният фонд отговаря на условията за получаване на общностна финансова помощ от 60 % съгласно член 10, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
3. Мерките за застраховане на реколта не покриват застрахователни плащания, които обезщетяват производителите за повече от 100 % от понесените щети, като се взема предвид всички обезщетения, които производителите получават от други схеми за помощ, свързани със застрахования риск.
4. За целите на настоящия член „неблагоприятно климатично събитие, което може да бъде приравнено към природно бедствие“ има същото значение както в член 2, параграф 8 от Регламент (ЕО) № 1857/2006 на Комисията (28).
Раздел 7
Подпомагане за административните разходи по създаване на взаимоспомагателни фондове
Член 91
Условия за подпомагане за административните разходи по създаване на взаимоспомагателни фондове
1. Във връзка с подпомагането за административни разходи по създаване на взаимоспомагателни фондове държавите-членки приемат подробни разпоредби за изпълнението на тази мярка.
2. През първата, втората и третата година съответно от функционирането на взаимоспомагателния фонд подпомагането за административни разходи по създаване на взаимоспомагателни фондове представлява следния дял от вноската на организацията на производители във взаимоспомагателния фонд през първата, втората и третата година от функционирането му:
а)
10 %, 8 % и 4 % в държавите-членки, които са се присъединили към Европейския съюз на 1 май 2004 г. или по-късно,
б)
5 %, 4 % и 2 % в другите държави-членки.
3. Държавите-членки могат да определят горни граници за сумите, които могат да бъдат получени от организация на производители като подпомагане за административните разходи по създаването на взаимоспомагателни фондове.
Раздел 8
Държавна помощ за мерки за предотвратяване и управление на кризи
Член 92
Подробни разпоредби в националните стратегии
Държавите-членки, които изплащат държавна помощ в съответствие с член 43, втора алинея, буква в) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, определят подробни разпоредби за изпълнението на тази разпоредба в националните си стратегии.
ГЛАВА IV
Национална финансова помощ
Член 93
Степен на организираност на производителите
За целите на член 11, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 степента на организираност на производители в регион на държава-членка се счита за особено ниска, когато организациите на производители, асоциациите на организации на производители и групите производители са предлагали на пазара по-малко от 20 % от средната стойност на произведените плодове и зеленчуци през всяка една от последните три години, за които има налични данни.
Член 94
Разрешение за изплащане на национална финансова помощ
1. Държавите-членки отправят искане към Комисията за разрешение за изплащане на национална финансова помощ съгласно член 11, параграф 1, първа алинея от Регламент (ЕО) № 1182/2007 през всяка календарна година до 15 януари от същата година.
Искането се придружава от доказателство, че степента на организираност на производители във въпросния регион е изключително ниска съгласно определението в член 93 от настоящия регламент, както и подробности за въпросните организации на производители, размера на въпросната помощ и делът на финансовите вноски, които са направени съгласно член 8, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
2. Комисията одобрява или отхвърля искането в рамките на три месеца след подаването му. Ако Комисията не изрази становище в рамките на този срок, искането се счита за одобрено.
Член 95
Кандидатстване и изплащане на национална финансова помощ
Организациите на производители кандидатстват за националната финансова помощ и държавите-членки изплащат помощта в съответствие с членове 70-73.
Член 96
Максимален дял на възстановяване от Общността на националната финансова помощ
Делът на възстановяване от Общността на националната финансова помощ е в размер на 60 % от националната финансова помощ, отпускана на организацията на производители.
Член 97
Възстановяване от Общността на националната финансова помощ
1. Държавите-членки искат възстановяване от Общността на одобрена национална финансова помощ, действително изплатена на организациите на производители, преди 1 март на годината след годишното изпълнение на оперативните програми.
Искането се придружава от доказателство, че условията, определени в член 11, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1182/2007, са били изпълнени през предходните три години, както и от подробности за въпросните организации на производители, размера на действително изплатената помощ и дела на действително направените финансови вноски съгласно член 8, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
2. Комисията взема решение за одобрение или отхвърляне на искането.
3. Когато възстановяването от Общността на помощта е било одобрено, приемливите разходи се обявяват пред Комисията в съответствие с процедурата, определена в член 5 от Регламент (ЕО) № 883/2006 на Комисията (29).
ГЛАВА V
Общи разпоредби
Раздел 1
Обмен на информация
Член 98
Отчети на организациите на производители
1. Организациите на производители представят годишни отчети, които придружават заявленията за помощ, за изпълнението на оперативните програми.
Тези отчети се отнасят до следното:
а)
изпълнените оперативни програми през предходната година;
б)
основни изменения на оперативните програми; и
в)
разлики между прогнозирана помощ и помощ, за която е подадено заявление.
2. За всяка изпълнена оперативна програма годишният отчет посочва:
а)
постиженията и резултатите от оперативната програма, базирани, когато е подходящо, на общите показатели за осъществените дейности и резултатите, посочени в приложение XIV, и, когато е уместно, допълнителни показатели за осъществените дейности и резултатите, посочени в националната стратегия; и
б)
обобщение на основните проблеми, възникнали при управлението на програмата, и всякакви предприети мерки за гарантиране на качеството и ефективността на изпълнението на програмата.
Когато е уместно, годишният отчет посочва какви ефективни предпазни средства за защита са предприети в съответствие с националната стратегия и в изпълнение на член 9, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 за предпазване на околната среда от повишен натиск в резултат на инвестиции, подкрепени по оперативната програма.
3. За последната година от прилагане на оперативната програма годишният отчет, посочен в параграф 1, се заменя от окончателен отчет.
Окончателните отчети показват до каква степен са изпълнени целите, преследвани от програмата. Тези отчети обясняват промените в действията и/или методите и посочват факторите, които са допринесли за успеха или провала на изпълнението на програмата, които са били или ще бъдат взети под внимание при изготвянето на следващи оперативни програми, или при изменението на съществуващите оперативни програми.
4. Без да се засягат специфичните разпоредби на настоящия регламент, когато организация на производители не съобщи информация на държавата-членка, както се изисква съгласно настоящия регламент или Регламент (ЕО) № 1182/2007, или когато подадената информация е била неправилна, предвид обективните факти, с които разполага държавата-членка, държавата-членка прекратява одобрението за съответната оперативна програма за следващата година, докато не бъде подадена правилна информация.
Държавата-членка включва в годишния си отчет, посочен в член 99, параграф 3 от настоящия регламент, подробности за подобни случаи.
Член 99
Изисквана информация от държавите-членки
1. Държавите-членки определят единен компетентен орган, отговорен за обмена между Комисията и държавата-членка на информация, която се отнася до организациите на производители, групи производители и асоциации на организации на производители. Те съобщават на Комисията определения орган и координатите за контакт с органа.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията не по-късно от 31 януари общия размер на оперативния фонд, одобрен през тази година за всички оперативни програми. Това съобщение изяснява както общия размер на оперативния фонд, така и общия размер на общностното финансиране за този оперативен фонд. След това тези цифри се разпределят между суми за мерки за предотвратяване и управление на кризи и други мерки.
3. Държавите-членки предават на Комисията не по-късно от 15 ноември през дадена година годишен отчет за организациите на производители и групите производители и оперативните фондове, оперативните програми и плановете за признаване през предходната година. Този отчет по-специално съдържа информацията, посочена в приложение XIII.
Раздел 2
Проверки
Член 100
Единна идентификационна система
Държавите-членки гарантират, че по отношение на всички заявления за помощ, подадени от същата организация на производители или група производители се прилага единна идентификационна система. Тази идентификация е съвместима със системата за регистриране на самоличността, посочена в член 18, параграф 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета (30).
Член 101
Заявления за помощ
Без да се засягат специфичните разпоредби на настоящия регламент, държавите-членки предвиждат подходящи процедури за подаването на заявления за подпомагане, искания за признаване или одобрение на оперативната програма, както и молби за плащания.
Член 102
Вземане на проби
Когато е уместно да се извършат проверки чрез вземане на проби, държавите-членки гарантират чрез естеството и честотата им и въз основа на анализ на риска, че проверките са подходящи за въпросната мярка.
Член 103
Административни проверки
Административните проверки се извършват за всички заявления за подпомагане или молби за плащания и обхващат всички възможни и подходящи елементи за проверка чрез административни средства. Процедурите изискват регистрирането на предприетите операции, резултатите от проверката и предприетите мерки по отношение на несъответствията.
Член 104
Проверки на място
1. Всяка проверка на място е предмет на мониторингов доклад, за да могат да се отразят различните аспекти на извършената проверка. Докладът посочва по-специално:
а)
проверяваните заявления и схеми за помощ;
б)
присъствалите лица;
в)
проверените действия, мерки и документи; и
г)
резултатите от проверката.
2. На получателя може да бъде дадена възможност да подпише доклада, за да удостовери присъствието си по време на проверката и да добави забележки. При откриване на нередности получателят може да получи копие от мониторинговия доклад.
3. Предварителни известия за проверки на място могат да бъдат изпращани, при условие че целта на проверката не е застрашена от това. Предварителното известие следва да се ограничи до минимално необходимия срок.
4. Където това е приложимо, проверките на място, предвидени в настоящия регламент, както и всички други проверки, предвидени в законодателството на Общността относно селскостопански субсидии, се извършват по едно и също време. През 2008 година обаче при необходимост проверките на място могат да бъдат извършвани от различни органи и по различно време.
Член 105
Одобрение на молби за признаване и одобрение на оперативни програми
1. Преди признаването на организация на производители съгласно член 4, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 1182/2007 държавите-членки провеждат предварително посещение на място в организацията на производители, за да проверят съответствието с условията за признаване.
2. Преди да одобри една оперативна програма съгласно член 65, компетентният национален орган проверява чрез всички подходящи средства, включително чрез проверки на място, представената за одобрение оперативна програма и, ако е приложимо, молбите за промени в нея. Тези проверки се отнасят по-специално до:
а)
точността на подадената информация съобразно член 61, параграф 1, букви а), б) и д);
б)
съответствието на целите на програмите с член 9 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, както и с националната рамка и националната стратегия;
в)
приемливостта на действията и приемливостта на предложените разходи;
г)
съгласуваността и техническото качество на програмите, добрата обоснованост на прогнозите и на плана за помощ, както и планирането на изпълнението му. Проверките ще удостоверят дали са поставени измерими цели, чието постигане да може да бъде наблюдавано и дали поставените цели са постижими чрез изпълнение на предлаганите действия; и
д)
съответствието на операциите, за които се иска подпомагане, с приложимите национални и общностни правила по отношение, по-специално и ако е уместно, на обществените поръчки, държавната помощ и други подходящи задължителни стандарти, установени от националното законодателство или установени в националната рамка или националната стратегия.
Член 106
Проверки на заявленията за помощ за оперативни програми
Преди отпускане на плащане държавите-членки извършват административни проверки на всички заявления за помощ, както и проверки на място чрез вземане на проби.
Член 107
Административни проверки на заявления за помощ за оперативни програми
1. Административните проверки на заявления за помощ включват по-специално и, доколкото това е уместно по отношение на въпросното заявление, проверка на:
а)
годишния, и когато е приложимо, на окончателния доклад, предаден заедно със заявлението за изпълнение на оперативната програма;
б)
стойността на търгуваната продукция, вноските в оперативния фонд и направените разходи;
в)
доставянето на продуктите и услугите и истинността на предявените разходи;
г)
съответствието на изпълнените действия с включените действия в оперативната програма, както е одобрена; и
д)
спазването на наложените финансови или други ограничения и тавани.
2. Плащанията, финансирани в рамките на оперативната програма, се подкрепят с фактури и документи, които доказват, че плащането е било извършено. Когато това не е възможно, плащанията биват оправдавани със счетоводни документи с еквивалентна доказателствена стойност. Използваните фактури трябва да са издадени на името на организацията на производители, асоциацията на организации на производители, групата производители или филиала, както е предвидено в член 52, параграф 7 или, при одобрение от страна на държавата-членка, на името на един или повече от членовете ѝ.
Член 108
Проверки на място на заявления за помощ за оперативни програми
1. В контекста на проверката на заявлението за помощ, посочено в член 70, параграф 1, държавите-членки извършват проверки на място в организациите на производители, за да гарантират съответствието им с условията за отпускане на помощ или остатъка от нея за въпросната година.
Тези проверки се отнасят по-специално до:
а)
съответствието с критериите за признаване за въпросната година;
б)
използването на оперативния фонд през дадената година, включително декларираните в молбите разходи за авансови плащания или частични плащания; и
в)
проверки на второ ниво за разходите на изтеглените от пазара количества и за бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране.
2. Проверките, посочени в параграф 1, засягат значителна извадка от заявления всяка година. Извадката представлява поне 30 % от общия размер на помощта в държавите-членки, които имат повече от 10 признати организации на производители. В други случаи всяка организация на производители се посещава поне веднъж на всеки три години.
На всяка организация на производители трябва да бъде направена поне една проверка преди изплащането на помощта или остатъка от нея за последната година от оперативната ѝ програма.
3. Резултатите от проверките на място се оценяват, за да се установи дали евентуално открити проблеми имат системен характер като създават риск за подобни действия, получатели или органи. Оценката също така посочва причините за подобни положения, следващ преглед, който може да се наложи, и необходимото коригиращо и превантивно действие.
Ако проверките установят значителни нередности в даден регион или част от регион, или за отделна организация на производители, държавите-членки провеждат допълнителни проверки през въпросната година и увеличават процента на съответните заявления за проверка през следващата година.
4. Държавата-членки определя кои организации на производители да бъдат проверени въз основа на анализ на риска.
Анализът на риска взема предвид по специално:
а)
размера на помощта;
б)
резултатите от проверки през предишни години;
в)
случаен елемент, и
г)
други параметри, определяни от държавите-членки, по-специално дали организациите на производители са ангажирани в утвърждаването на програма за качество, официално призната от държавите-членки или от независими сертифициращи органи.
Член 109
Проверки на място на мерки на оперативни програми
1. Чрез проверки на място относно мерките на оперативни програми държавите-членки проверяват по-специално следното:
а)
изпълнението на съдържащите се в оперативната програма действия;
б)
дали изпълнението или възнамеряваното изпълнение на действието съответства на описаната в оперативната програма цел във вида, в който е одобрена;
в)
за достатъчно на брой точки разходи дали естеството и графика на релевантните разходи съответстват на общностните разпоредби и на одобрените спецификации;
г)
дали направените разходите могат да бъдат подкрепени от счетоводни или други документи; и
д)
стойността на търгуваната продукция.
2. Стойността на търгуваната продукция се проверява въз основа на данните от счетоводната система, приложима съгласно националното право.
За тази цел държавите-членки могат да решат, че декларацията за стойността на търгуваната продукция се удостоверява по същия начин като счетоводните данни, изисквани съгласно националното право.
Проверката на декларацията за стойността на търгуваната продукция може да бъде извършена преди представяне на съответното заявление за помощ.
3. Освен при извънредни обстоятелства проверката на място включва посещение на действието или, ако действието е неосезаемо, на насърчаващото действие. По-конкретно при действия в индивидуални стопанства, обхванати от извадката по член 108, параграф 2, се извършва поне едно посещение, за да се провери изпълнението им.
Въпреки това държавите-членки могат да решат да не извършват тези посещения за по-малки операции или, ако считат, че рискът условията за получаване на помощта да не са изпълнени е малък или че операцията не е била реално извършена. Това решение и неговата обосновка се регистрират.
4. Проверката на място обхваща всички ангажименти и задължения на организацията на производители или членовете ѝ, които могат да бъдат проверени по времето на посещението.
5. Само проверки, които отговарят на всички изисквания в настоящия член, могат да бъдат считани за изпълнение на нивата на проверка, посочени в член 108, параграф 2.
Член 110
Проверки на първо ниво на операции по изтегляне от пазара
1. Държавите-членки извършват проверки на първо ниво на операции по изтегляне от пазара на всяка организация на производители, която включва проверка на документите и самоличността, както и физическа проверка, когато е уместно чрез вземане на проба, на теглото на изтеглените от пазара продукти и проверка на съответствието с правилата в член 77 съгласно процедурите, определени в дял II, глава II. Проверката се извършва след получаване на известието, посочено в член 79, параграф 1, в рамките на сроковете, определени в член 79, параграф 2.
2. Проверките на първо ниво, посочени в параграф 1, обхващат 100 % от количеството на изтеглените от пазара продукти. В края на тази проверка, в присъствието на компетентните органи, изтеглените от пазара продукти, с изключение на онези, предназначени за безвъздмездно разпространение, са предмет на денатуриране или пласиране на преработвателната промишленост съгласно условията, определени от държавата-членка по член 81.
Ако обаче продуктите са предназначени за безвъздмездно разпространение, държавите-членки могат да проверят по-малък дял от онзи, определен в параграф 2 от настоящия член при условие, че той не е по-малък от 10 % от съответните количества за пазарната година. Проверката се извършва в организацията на производители и/или при получателите на продуктите. В случай че проверките разкриват значителни нередности, компетентните органи извършват допълнителни проверки.
Член 111
Проверки на второ ниво на операции по изтегляне от пазара
1. В рамката на проверките, посочени в член 108, държавите-членки извършват проверки на второ ниво.
Държавите-членки определят критериите за анализиране и оценка на риска на дадена организация на производители да извърши неправомерни операции по изтегляне на продукти от пазара. Тези критерии вземат предвид, наред с другите неща, констатациите, направени при предишни проверки на първо и второ ниво, както и дали дадена организация на производители има или няма някаква форма на процедура за осигуряване на качество. Те използват тези критерии, за да определят за всяка организация на производители минималната честота на проверките от второ ниво.
2. Проверките, предвидени в параграф 1, включват проверки на място в помещенията на организациите на производители и на лицата, получаващи изтеглените от пазара продукти, за да се гарантира, че са били спазени изискваните условия за плащане на помощи от Общността. Тези проверки включват:
а)
проверка на материалната и финансовата отчетност, които трябва да се водят и съхраняват от всички организации на производители, които извършват една или повече операции по изтегляне на продукти от пазара през въпросната пазарна година;
б)
проверка на търгуваните количества, както са декларирани в заявленията за помощ, като се проверяват по-специално материалната отчетност и финансовото счетоводство, фактурите и, когато е необходимо, тяхната истинност и съответствието на тези декларации със счетоводните данни и/или данните, свързани с плащането на данъци от въпросните организации на производители;
в)
проверки за коректното управление на счетоводството, по-специално истинността на нетните приходи, реализирани от организациите на производители, така както са декларирани в техните заявления за плащане, на пропорционалността на всякакви разходи, направени във връзка с изтегляне на продукти от пазара, вписванията в сметките по отношение на получаването от организациите на производители на подпомагане от Общността и всякакви суми, които са изплатени от организациите на членовете им, както и съответствието между тях; и
г)
проверки за предназначението на изтеглените от пазара продукти, така както са декларирани в заявленията за плащане и проверки на подходящото денатуриране, за да се гарантира, че организациите на производители и получателите са спазили разпоредбите на настоящия регламент.
3. Проверките, посочени в параграф 2, се извършват за въпросните организации на производители и получателите, свързани с тези организации. Всяка проверка включва проба, представляваща най-малко 5 % от количествата, изтеглени от пазара от организацията на производители през пазарната година.
4. Материалната и счетоводната отчетност, посочени в параграф 2, буква а), показват за всеки изтеглен продукт, преместените количества, изразени в обем, на:
а)
продукцията, доставена от членовете на организацията на производители и от членове на други организации на производители в съответствие с член 3, параграф 3, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 1182/2007;
б)
продажби, извършени от организацията на производители, с разбивка по продукти, подготвени за пазара в прясно състояние и други типове продукти, включително суровините за преработка; и
в)
изтеглени от пазара продукти.
5. Проверките за предназначението на продуктите, посочени в параграф 4, буква в), включват по-специално:
а)
проверка чрез изследване на отчетността, която трябва да бъде водена и съхранявана от получателите и, при необходимост, проверка дали тази отчетност съответства на отчетността, изисквана съгласно националното законодателство; и
б)
проверки за съответствие със съответните екологични изисквания;
6. Когато проверките от второ ниво разкриват значителни нередности, компетентните органи извършват по-подробни проверки от второ ниво за въпросната пазарна година и увеличават честотата на проверките от второ ниво на съответните организации на производители или техните асоциации през следващата пазарна година.
Член 112
Бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране
1. Преди да се извърши дадена операция по бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, държавите-членки проверяват чрез проверка на място дали въпросните продукти не са увредени и дали парцелът е добре поддържан. След период на бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени държавата-членка проверява дали реколтата във въпросната площ е напълно събрана и дали продукцията от реколтата е денатурирана.
След края на периода за събиране на реколтата държавите-членки проверяват надеждността на анализа, базиран на очакваната пазарна ситуация, посочена в член 86, параграф 2. Те анализират също така и всякакви разлики между очакваната пазарна ситуация и реалната пазарна ситуация.
2. Преди да се извърши дадена операция по небране, държавите-членки проверяват чрез проверка на място дали дадената площ е била добре поддържана, дали не е имало частично събиране на реколта, дали продуктът е добре развит, дали би бил здрав, с добро качество и подходящ за предлагане на пазара.
Държавите-членки гарантират, че продукцията е денатурирана. Ако това не е възможно, те гарантират чрез посещение или посещения на място по време на периода на събирането на реколтата, че реколта няма да бъде събирана.
3. Параграфи 1, 2, 3 и 6 от член 111 се прилагат mutatis mutandis.
Член 113
Проверки преди одобряване на план за признаване на групи производители
1. Преди да одобрят план за признаване на група производители съгласно член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 държавите-членки провеждат проверка на място на юридическото лице или ясно обособената част от юридическо лице.
2. Държавата-членка проверява чрез всички подходящи средства, включително чрез проверка на място:
а)
точността на информацията, представена в плана за признаване;
б)
търговската последователност и качествата на плана от техническа гледна точка, обосноваността на предвижданията в инвестиционния план и планирането на изпълнението му;
в)
приемливостта на действията и приемливостта и логичността на предложените разходи; и
г)
съответствието на операциите, за които се иска подпомагане, с приложимите национални и общностни правила по отношение на, и по-специално с правилата за обществените поръчки, държавната помощ и други уместни задължителни стандарти, установени от националното законодателство или установени в националната рамка или националната стратегия.
Член 114
Проверки на заявления за помощ на групи производители
1. Преди отпускане на помощ държавите-членки извършват административни проверки на всички заявления за помощ, подадени от групи производители, както и проверки на място чрез вземане на проби.
2. След подаването на заявлението за помощ, посочено в член 47, държавите-членки извършват проверки на място на групи производители, за да гарантират спазването на условията за отпускане на помощ за въпросната година.
Тези проверки се отнасят по-специално до:
а)
спазването на критериите за признаване за въпросната година; и
б)
стойността на търгуваната продукция, както и изпълнението на мерките, съдържащи се в плана за признаване и направените разходи.
3. Проверките, посочени в параграф 2, засягат значителна извадка от заявления всяка година. Извадката представлява поне 30 % от общия размер на помощта.
Всички групи производители се проверяват поне веднъж на всеки пет години.
4. Членове 107 и 109 се прилагат mutatis mutandis.
Член 115
Транснационални организации на производители и транснационални асоциации на организации на производители
1. Държавата-членка, в която се намира седалището на транснационална организация на производители или транснационална асоциация на организации на производители, носи пълната отговорност за организирането на проверките на тази организация или асоциация и прилага санкции, когато е необходимо.
2. Другите държави-членки, от които се изисква да предоставят административно сътрудничество, посочено в член 30, параграф 2, буква в) и член 37, параграф 2, буква в), извършват такива административни проверки и проверки на място, както се изисква от посочената в параграф 1 от настоящия член държава-членка и докладват резултатите на тях. Те спазват всички крайни срокове, определени от държавата-членка, посочена в параграф 1.
3. Правилата, приложими в посочената в параграф 1 държава-членка, се прилагат във връзка с организацията на производителите и оперативната програма и оперативния фонд. Въпреки това по отношение на екологични, фитосанитарни въпроси, и във връзка с пласирането на изтеглени от пазара продукти, се прилагат правилата на държавата-членка, в която се извършва производството.
Раздел 3
Санкции
Член 116
Неспазване на критериите за признаване
1. Държавите-членки оттеглят признаването на организация на производители, ако е допуснато сериозно неспазване на критериите за признаване, което се дължи на факта, че организацията на производители е действала преднамерено или е допуснала груба небрежност.
Държавите-членки по-специално оттеглят признаването на организацията на производители, ако неспазването на критериите за признаване засяга:
а)
нарушаване на изискванията на членове 23 и 25 и член 28, параграфи 1 и 2 или член 33, или
б)
положение, при което стойността на търгуваната продукция намалее през две последователни години под границата, определена от държавата-членка съгласно член 4, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
Оттеглянето на признаването съгласно настоящия параграф влиза в сила от датата, на която не са били изпълнени условията за признаване, като се взема предвид приложимото хоризонтално законодателство на национално ниво по отношение на ограничителните периоди.
2. Когато параграф 1 не се прилага, държавите-членки временно преустановяват признаването на организация на производители, ако е допуснатото нарушение на критериите за признаване е сериозно, но само временно.
По време на временното преустановяване не се изплаща никаква помощ. Временното преустановяване влиза в сила на датата, на която е била извършена проверката, и приключва в деня, в който проверката покаже, че въпросните критерии са били изпълнени.
Срокът на временно преустановяване не надвишава 12 месеца. Ако се окаже впоследствие, че въпросните критерии не са изпълнени след 12 месеца, признаването се оттегля.
Държавите-членки могат да извършват плащания след крайния срок, определен в член 71, когато това е необходимо за прилагането на настоящия параграф.
3. В други случаи на неспазване на критериите за признаване, когато параграфи 1 и 2 не се прилагат, държавите-членки изпращат предупредително писмо с коригиращите мерки, които следва да бъдат взети. Държавите-членки могат да отложат плащането на помощта, докато не бъдат взети коригиращи мерки.
Ако не бъдат взети коригиращи мерки в рамките на 12-месечен период, това се счита за сериозно неспазване на критериите и следователно се прилага параграф 2.
Член 117
Измами
1. Без да се засягат наказанията съгласно общностното и националното законодателство, държавите-членки отнемат признаването на организация на производители, асоциация на организации на производители или група производители, ако се открие, че тя е извършила измама по отношение на помощта, обхваната от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
2. Държавите-членки могат временно да преустановят признаването на организация на производители, асоциация на организации на производители или група производители или да прекратят плащанията към такива органи, ако последните са заподозрени в извършване на измама по отношение на помощта, обхваната от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
Член 118
Групи производители
1. Държавите-членки прилагат, mutatis mutandis, определените в член 116 и/или член 119 санкции към плановете за признаване.
2. В допълнение към параграф 1, ако след края на периода, определен от държавата-членка съгласно член 51, параграф 4, групата производители не е призната като организация на производители, държавата-членка възстановява:
а)
100 % от помощта, изплатена на групата производители, ако неполучаването на признаване се е дължало на групата производители в резултат на предумишлени действия или груба небрежност; и
б)
50 % от помощта, изплатена на групата производители във всички останали случаи.
Член 119
Оперативна програма
1. Плащанията се изчисляват въз основа на това, което е счетено за приемливо.
2. Държавата-членка разглежда заявлението за помощ, получено от получателя, и установява сумите, които отговарят на условията за подпомагане. Тя установява:
а)
платимата сума на получателя, основана само на заявлението;
б)
платимата сума на получателя след разглеждане на приемливостта на заявлението.
3. Ако установената съгласно параграф 2, буква а) сума превишава сумата, установена съгласно параграф 2, буква б) с повече от 3 %, се прилага намаление на реално платимата сума на получателя. Намалението се равнява на разликата между сумите, изчислени в букви а) и б) от параграф 2.
Въпреки това намаление не се прилага, ако организацията на производители или групата производители може да демонстрира, че не е отговорна за включването на неприемливата сума.
4. Параграфи 2 и 3 се прилагат mutatis mutandis за неприемливите разходи, идентифицирани по време на проверките на място.
5. Ако стойността на търгуваната продукция е декларирана и проверена преди заявлението за помощ, се прилага намаление към стойността на търгуваната продукция, използвана при изчисляването на сумите в съответствие с параграфи 2 и 3.
6. Ако се открие, че получателят е подал преднамерено фалшива декларация, въпросната операция се изключва от подпомагане в оперативната програма или плана за признаване и всякакви платени дотогава суми за тази операция се възстановяват. Освен това получателят се изключва за тази операция от получаването на подпомагане в рамките на въпросната оперативна програма през следващата година.
Член 120
Санкции след проверки на първо ниво за операции по изтегляне от пазара
Ако след проверката, посочена в член 110, се открият нередности по отношение на стандартите за предлагане на пазара или минималните изисквания, посочени в член 77, се изисква получателят:
а)
да заплати размера на обезщетението, изчислен на основата на количествата изтеглени от пазара продукти, които не съответстват на стандартите или на минималните изисквания, ако тези количества са по-малко от 10 % от количествата, които са съобщени съгласно член 79 за въпросната операция по изтегляне от пазара;
б)
да заплати глоба в двоен размер на това обезщетение, ако тези количества са между 10 % и 25 % от съобщените количества; или
в)
да заплати глоба върху размера на обезщетението за целия период, съобщен съгласно член 79, през който тези количества превишават 25 % от съобщеното количество.
Член 121
Други санкции, приложими към организации на производители по отношение на операции по изтегляне от пазара
1. Посочените в член 119 санкции обхващат помощта, за която е кандидатствано по отношение на операции по изтегляне като интегрирани части от разходите за оперативна програма.
2. Разходите за операция по изтегляне се считат за неприемливи, ако продуктите, които не са били пуснати за продажба, не са били реализирани съгласно член 81, параграф 1, или ако изтеглянето или предназначението на продуктите е оказало отрицателно въздействие върху околната среда, или някакви отрицателни фитосанитарни последици в нарушение на разпоредбите на член 81, параграф 1.
Член 122
Санкции, приложими към получателите на изтеглени от пазара продукти
Когато по време на проверките, извършени в съответствие с членове 110 и 111, се открият нередности, за които са отговорни получателите на изтеглените от пазара продукти, се прилагат следните санкции:
а)
получателите престават да отговарят на условията за получаване на изтеглени продукти, и
б)
получателите на изтеглени от пазара продукти се задължават да възстановят стойността на продуктите, които са получили, плюс разходите, свързани със сортирането и пакетирането и получените транспортни разходи в съответствие с правилата, определени от държавите-членки. В такъв случай организацията на производители възстановява средствата от Общността.
Санкцията, предвидена в буква а), влиза в сила незабавно и продължава най-малко една пазарна година, като може да бъде продължена още в зависимост от сериозността на констатираната нередност.
Член 123
Бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране
1. Що се отнася до брането на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, ако се открие, че организацията на производители не е изпълнила задълженията си, то тя заплаща като глоба размера на обезщетението по отношение на площите, за които задължението не е било спазено. Неизпълнение на задълженията включва случаи, при които:
а)
държавата-членка открие, по време на проверката, посочена в член 112, параграф 1, втора алинея, че мярката за бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, не е обоснована на базата на анализ на очакваната пазарна ситуация по същото време;
б)
обявената площ за бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, не отговаря на условията за бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени; или
в)
от площта не е събрана цялата реколта или продукцията не е денатурирана.
2. Що се отнася до небрането, ако се установи, че организацията на производители не е изпълнила задълженията си, организацията на производители плаща като глоба размера на обезщетението по отношение на площите, за които задължението не е било спазено. Неизпълнение на задълженията включва случаи, при които:
а)
обявената за небране площ не отговаря на условията за небране;
б)
въпреки всичко е била събрана реколта или частична реколта, или
в)
имало е отрицателно въздействие върху околната среда или каквито и да е отрицателни фитосанитарни последици, за които е отговорна организацията на производители.
3. Глобите по параграфи 1 и 2 се прилагат едновременно с намаляване на плащанията съгласно член 119.
Член 124
Предотвратяване на проверка на място
Заявлението за помощ се отхвърля за въпросната част от разходите, ако организацията на производители, членът или съответният представител попречат на извършването на проверка на място.
Член 125
Възстановяване на помощ
Неправомерно платената помощ се възстановява с лихви от организациите на производители, асоциации на организации на производители, групи производители или други засегнати оператори. Правилата, определени в член 73 от Регламент (ЕО) № 796/2004 (31), се прилагат mutatis mutandis.
Налагането на административни санкции и възстановяване на неправомерно изплатени суми съгласно настоящия раздел, не засягат съобщаването на нередности на Комисията съгласно Регламент № 1848/2006 на Комисията (32).
Раздел 4
Мониторинг и оценка на оперативните програми и националните стратегии
Член 126
Общ набор от показатели за постигнатите резултати
1. Както националните стратегии, така и оперативните програми подлежат на мониторинг и оценка, предназначени да оценят постигнатия напредък към осъществяването на целите, определени в оперативните програми, както и ефикасността и ефективността във връзка с тези цели.
2. Напредъкът, ефикасността и ефективността се оценяват посредством общ набор от показатели за постигнатите резултати спрямо изходното положение, както и показатели за финансовото изпълнение, осъществените дейности и въздействието на изпълнените оперативни програми.
3. Общият набор от показатели за постигнатите резултати са описани в приложение XIV към настоящия регламент.
4. Когато дадена държава-членка счете за необходимо, националната стратегия посочва ограничен набор от допълнителни показатели, специфични за тази стратегия, които да отразяват националните и/или регионалните нужди, условия и цели, специфични за изпълнените от организациите на производители оперативни програми. Когато е възможно се включват допълнителни показатели относно екологичните цели, които не се обхващат от общите показатели за постигнатите резултати.
Член 127
Процедури за мониторинг и оценка във връзка с оперативни програми
1. Организациите на производители осигуряват мониторинга и оценката на своите оперативни програми чрез използване на съответни показатели от общия набор от показатели за постигнатите резултати, посочен в член 126, и, когато е уместно, на допълнителните показатели, посочени в националната стратегия.
За тази цел те изготвят система за събиране, регистриране и поддържане на информацията, полезна за съчетаването на тези показатели.
2. Мониторингът е насочен към оценяване на постигнатия напредък към специфичните цели, които са били определени за оперативната програма. Той се извършва чрез финансови показатели и показатели за продуктивността и резултатите. Резултатите от извършения мониторинг са насочени към:
а)
проверката на качеството на изпълнението на програмата;
б)
идентифицирането на необходимостта от корекции или преглед на оперативната програма, насочени към постигането на целите, определени за програмата, или за подобряването на управлението на програмата, включително финансовото управление;
в)
приноса за изпълнението на изискванията за докладването относно изпълнението на оперативната програма.
Информацията относно резултатите от дейностите по мониторинга се включва във всеки годишен отчет, както е посочено в член 98, параграф 1, който организацията на производители трябва да предаде на националния орган, отговарящ за управлението на националната стратегия.
3. Оценката се изготвя под формата на отделен средносрочен отчет за оценка.
Средносрочната оценка, която може да бъде извършена с помощта на специализиран консултативен орган, е насочена към разглеждането на степента на използването на финансовите ресурси, ефикасността и ефективността на оперативната програма, и оценяването на постигнатия напредък във връзка с цялостните цели на програмата. За тази цел се използват общите базови показатели, показателите, свързани с резултатите и, където е уместно, въздействията.
Когато е уместно, средносрочната оценка включва качествена оценка на резултатите и на въздействието на екологичните действия, насочени към:
а)
предотвратяване на ерозията на почвата;
б)
намаляване на използването/по-добра употреба на препарати за растителна защита;
в)
защита на местообитанията и на биоразнообразието; или
г)
съхраняване на ландшафта.
Резултатите от извършения мониторинг се използват за:
а)
подобряване на качеството на оперативните програми, управлявани от организацията на производители;
б)
идентифицирането на всякаква нужда за съществена промяна на оперативната програма;
в)
принос за изпълнението на изискванията за докладване относно изпълнението на оперативните програми; и
г)
изваждането на поуки, полезни за подобряването на качеството, ефикасността и ефективността на бъдещите оперативни програми, управлявани от организацията на производители.
Средносрочната оценка се извършва по време на изпълнението на оперативната програма, в такъв срок че да даде възможност резултатите от оценката да бъдат взети предвид при подготовката на следващата оперативна програма.
Отчетът от средносрочната оценка се прилага към съответния годишен отчет, посочен в член 98, параграф 1.
Член 128
Процедури за мониторинг и оценка във връзка с националната стратегия
1. Мониторингът и оценката на националната стратегия се извършват чрез използване на подходящите показатели от общия набор от показатели за постигнатите резултати, посочени в член 126, и когато е уместно, допълнителни показатели, посочени в националната стратегия.
2. Държавите-членки изготвят система за събиране, регистриране и поддържане на информацията в подходяща компютъризирана форма за целите на съчетаването на показателите, посочени в член 126. За тази цел те добавят информацията, предадена от организацията на производителите във връзка с мониторинга и оценката на техните оперативни програми.
3. Мониторингът е текущ и насочен към оценяване на постигнатия напредък към цели, определени за оперативните програми. Той се извършва чрез финансови показатели и показатели за продуктивността и резултатите. За тази цел се използва информацията, предоставена в годишния доклад за напредък, предаден от организацията на производители относно мониторинга на техните оперативни програми. Резултатите от извършения мониторинг се използват за:
а)
проверка на качеството на изпълнение на оперативните програми;
б)
идентифициране на необходимостта от корекции или преглед на националната стратегия, насочени към постигане на целите, определени за стратегията, или за подобряване на управлението на стратегията, включително финансовото управление на оперативните програми; и
в)
принос към изпълнението на изискванията за докладване относно изпълнението на националната стратегия.
4. Оценката е насочена към оценяване на постигнатия напредък за осъществяване на цялостните цели на стратегията. Тя се извършва чрез базовите показателите, показателите за резултати, и, където е уместно, показатели за въздействие. За тази цел се използват резултатите от мониторинга и средносрочната оценка на оперативните програми, както е посочено в годишните доклади за напредък, предадени от организациите на производители. Резултатите от извършената оценка се използват за:
а)
подобряване качеството на стратегията;
б)
идентифицирането на всякаква нужда за съществена промяна на стратегията; и
в)
принос към изпълнението на изискванията за докладване относно изпълнението на националната стратегия.
Оценката включва извършване на отделни оценки през 2012 г., но в подходящия срок, за да бъдат включен техните резултати в отделен отчет за оценка, който се прилага в същата година към годишния национален отчет, посочен в член 99, параграф 3. Отчетът разглежда степента на използване на финансовите ресурси, ефикасността и ефективността на изпълнение на оперативните програми и оценява ефектите и въздействието на тези програми във връзка с целите и заложените резултати, определени от стратегията, и, където е уместно, други цели, определени в член 9, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007. Цели да се извадят полезни поуки за подобряване на качеството на бъдещите национални стратегии, и по-специално да се идентифицират възможните недостатъци при определянето на целите, заложените резултати и мерките, отговарящи на условията за подпомагане или нуждите за определянето на нови инструменти.
ГЛАВА VI
Разширяване на обхвата на правилата за производители от икономическа област
Член 129
Нотификация на списък с икономически области
Нотификацията, предвидена в член 14, параграф 2, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1182/2007 на списъка с икономическите области, включва всички необходими данни, за да се прецени дали са изпълнени условията, определени в член 14, параграф 2, първа алинея от посочения регламент.
Член 130
Нотификация на задължителни правила; представителност
1. Когато държава-членка нотифицира правилата, които е направила задължителни за даден продукт и икономическа област съгласно член 15 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, в същото време тя информира Комисията за:
а)
организацията на производители или асоциацията от организации, които са поискали разширяване на правилата;
б)
броя на производителите, които принадлежат към тази организация или асоциация и общия брой на производителите в съответната икономическа област; такава информация се дава във връзка със съществуващото положение към момента на подаване на заявлението за разширяване;
в)
общата продукция на икономическата област и продукцията, реализирана от организацията на производители или асоциацията по време на последната пазарна година, за която има налични данни;
г)
датата, от която правилата, които трябва да се разширят, се прилагат от съответната организация на производители или асоциация; и
д)
датата, от която разширяването влиза в сила и продължителността на прилагане на разширяването.
2. За определяне на представителността по смисъла на член 14, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 държавите-членки определят правилата за изключване на:
а)
производители, чиято продукция е предназначена основно за директна продажба на потребители в стопанството или в производствената област;
б)
директни продажби, както е посочено в буква а);
в)
продукция, предназначена за преработка, както е посочено в член 14, параграф 4, буква б) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, с изключение на случаите, когато въпросните правила се прилагат изцяло или отчасти за такава продукция.
Член 131
Финансови вноски
Когато държава-членка вземе решение съгласно член 17 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, че производители, които не принадлежат към организации на производители, дължат финансови вноски, тя изпраща на Комисията необходимата информация, за да се направи преценка на изпълнението на условията, определени в този член. Такава информация включва по-конкретно основата, върху която е изчислена вноската и нейният единичен размер, получателя или получателите и естеството на различните разходи, посочени в букви а) и б) от член 21.
Член 132
Разширяване извън пазарната година
Когато се вземе решение за прилагане на разширяването за период, надвишаващ една пазарна година, държавите-членки проверяват по отношение на всяка пазарна година дали условията относно представителността, определени в член 14, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, продължават да се спазват за периода на прилагане на разширяването. Ако установят, че условията вече не се спазват, те незабавно отменят разширяването от началото на следващата пазарна година. Те незабавно информират Комисията за всяка отмяна, която обявява публично тази информация чрез средства, които сметне за подходящи.
Член 133
Продукция, продавана от мястото на производството; купувачи
1. В случаите когато производители, непринадлежащи към организация на производители, продават своята продукция на мястото на производство, купувачът, с оглед спазването на правилата, посочени в точка 1, буква д), точка 1, буква е) и в точка 3 от приложение I към Регламент (ЕО) № 1182/2007, се счита за производител на тази продукция.
2. Съответната държава-членка може да реши, че правилата, изброени в приложение I към Регламент (ЕО) № 1182/2007, различни от посочените в параграф 1, могат да станат задължителни за купувача, когато последният отговаря за управлението на съответната продукция.
ДЯЛ IV
ТЪРГОВИЯ С ТРЕТИ ДЪРЖАВИ
ГЛАВА I
Лицензии за внос
Член 134
Лицензии за внос за ябълки
1. Допускането за свободно обращение на ябълки, които попадат под код по КН 0808 10 80, подлежи на представяне на лицензия за внос.
2. Регламент (ЕО) № 1291/2000 се прилага към лицензии за внос съгласно настоящия член.
3. Вносителите могат да подадат заявления за лицензии за внос пред компетентните органи на която и да е държава-членка.
Те попълват страната на произход в клетка 8 в заявленията за лицензия и обозначават думата „да“ с кръст.
4. Вносителите внасят парична гаранция със заявлението си в съответствие с дял III от Регламент (ЕИО) № 2220/85 като гарантират съответствието с ангажимента за внос по време на периода на валидност на лицензията за внос. Паричната гаранция е в размер от 15 евро на тон.
Освен в случаи на непреодолима сила, гаранцията се задържа в пълен размер или частично, ако вносът не бъде осъществен или се осъществи само частично в срока на валидност на лицензията за внос.
5. Лицензиите за внос се издават без закъснение на всеки заявител без значение мястото му на установяване в Общността.
Страната на произход се попълва в клетка 8 от лицензията за внос и думата „да“ се маркира с кръст.
6. Лицензиите за внос имат валидност от три месеца.
Лицензиите за внос са валидни само за внос с произход от посочената страна.
7. Държавите-членки докладват на Комисията, не по-късно от 12 часа на обяд (брюкселско време) в сряда всяка седмица, количествата ябълки, за които са били издадени лицензии за внос през предходната седмица, разбити на трета страна на произход.
Това съобщение се изпраща по електронната система, посочена от Комисията.
ГЛАВА II
Вносни мита и система на входни цени
Раздел 1
Система на входни цени
Член 135
Обхват и определения
1. Настоящият раздел определя правилата за прилагането на член 34 от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
2. По смисъла на настоящия раздел:
а)
„партида“ означава стоките, представени с декларация за допускане за свободно обращение, обхващаща единствено стоките от един и същ произход, които попадат под един единствен код по Комбинираната номенклатура; и
б)
„вносител“ означава деклараторът по смисъла на член 4, параграф 18 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 (33).
Член 136
Отчитане на цени
1. За всеки продукт и за периодите, изложени в част А от приложение ХV, за всеки пазарен ден и за всеки произход държавите-членки съобщават на Комисията до 12 часа на обяд (брюкселско време) най-късно на следващия работен ден:
а)
средните представителни цени на продуктите, внесени от трети страни и продавани на представителни пазари за вносни стоки, посочени в член 137, параграф 1, както и регистрирани на други пазари значими цени за големи количества от внесените продукти, или, ако липсват цени за представителните пазари на вносни стоки, значимите цени за внесени стоки, регистрирани на други пазари; и
б)
общите количества, отнасящи се за цените, посочени в буква а).
Когато общите количества, посочени в буква б), са по-малки от един тон, съответните цени не се съобщават на Комисията.
2. Цените, посочени в параграф 1, буква а), се регистрират:
а)
за всеки от описаните в част A на приложение XV продукти,
б)
за всички налични разновидности и размери, и
в)
на стадий вносител/продавач на едро или на стадий продавач на едро/продавач на дребно, ако липсват цени на стадий вносител/продавач на едро.
Тези цени се намаляват със следните суми:
а)
търговска отстъпка 15 % за търговските центрове в Лондон, Милано и Рюнжи и 8 % за останалите търговски центрове, и
б)
транспортни разходи и застраховка на митническата територия на Общността.
Държавите-членки могат да определят фиксирани суми за намаляване по отношение на транспортните разходи и застраховката по втора алинея. Тези фиксирани суми и начините за изчисляването им се съобщават незабавно на Комисията.
3. Цените, регистрирани в съответствие с параграф 2, ако са установени на стадий продавач на едро/продавач на дребно, се намаляват първо със сума, равна на 9 %, за да се отчете търговската печалба на продавача на едро, и после със сума, равна на 0,7245 евро за 100 килограма, за да се отчетат разходите за обработка на товара и данъците и таксите на пазара.
4. За представителни се считат следните цени:
а)
цените за продукти от клас I, при условие че количествата в този клас възлизат на поне 50 % от общите предлагани на пазара количества;
б)
цените за продукти от клас I, плюс - ако продуктите в този клас са по-малко от 50 % от общите количества - цените, така както са установени за продукти от клас II за количества, позволяващи да се покрият 50 % от общите предлагани на пазара количества;
в)
цените, така както са установени за продукти от клас II, ако липсват продукти от клас I, освен ако не се вземе решение за тях да се прилага корекционен коефициент, в случай че в резултат на производствените условия за продукти с въпросния произход тези продукти не се продават нормално и традиционно в клас I поради техните качествени характеристики.
Корекционният коефициент, посочен в първа алинея, буква в), се прилага за цените след приспадане на сумите, посочени в параграф 2.
Член 137
Представителни пазари
Държавите-членки уведомяват Комисията за обичайните пазарни дни за пазарите, изброени в приложение XVI, които се смятат за представителни пазари.
Член 138
Фиксирани стойности при внос
1. За всеки продукт и за периодите, изложени в част А на приложение ХV, Комисията определя за всеки работен ден и за всеки произход фиксирана стойност при вноса, равна на среднопретеглената стойност от представителните цени, посочени в член 136, минус фиксираната сума от 5 евро/100 kg и адвалорните мита.
2. Ако за продуктите и за периодите на прилагане, изброени в част А от приложение ХV, в съответствие с настоящия раздел, бъде установена фиксирана стойност при вноса, не се прилага единичната стойност, посочена в 152, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията (34). Тя се заменя от фиксираната стойност при вноса, посочена в параграф 1.
3. Ако липсва фиксирана стойност при внос, която е в сила за определен продукт и определен произход, прилага се средната стойност на фиксираните стойности при вноса, които са в сила за този продукт.
4. За периода на прилагане, определен в част А от приложение ХV, фиксираните стойности при вноса остават в сила, докато не бъдат променени. Въпреки това те престават да се прилагат, когато на Комисията не е съобщена никаква средна представителна цена за седем последователни пазарни дни.
Когато съгласно първа алинея за даден продукт не е в сила никаква фиксирана стойност при вноса, приложимата фиксирана стойност при вноса за този продукт е равна на последната средна стойност от фиксираните стойности при вноса.
5. Чрез дерогация от параграф 1, когато не е било възможно да се изчисли фиксирана стойност при внос, не се прилага фиксирана стойност при внос от първия ден от периодите за прилагане, определени в част А от приложение ХV.
6. Представителните цени в евро се конвертират като се използва представителният търговски курс, изчислен за въпросния ден.
7. Фиксираните стойности при внос в евро се обявяват публично от Комисията чрез методи, които тя сметне за подходящи.
Член 139
Основа за входни цени
1. Входната цена, въз основа на която продуктите, фигуриращи в част А на приложение ХV, са класирани в митническата тарифа на Европейските общности, е равна на, по избор на вносителя:
а)
цената FOB на продуктите в тяхната страна на произход, плюс разходите за застраховка и транспортните разходи до границите на митническата територия на Общността, ако тази цена и тези разходи са известни към момента при изготвяне на декларацията за допускане на продуктите за свободно обращение. Ако посочените по-горе цени надвишават с повече от 8 % фиксираната стойност, която е в сила за въпросния продукт по време на приемането на декларацията за допускане за свободно обращение, вносителят трябва да предостави гаранцията, посочена в член 248, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2454/93. За тази цел сумата на вносните мита, на които биха подлежали на облагане стоките е сумата на митата, които вносителят би платил, ако класирането е било извършено въз основа на въпросната фиксирана стойност; или
б)
митническата стойност, изчислена в съответствие с член 30, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕИО) № 2913/92, приложена само за въпросните внасяни продукти. В този случай приспадането на митата се извършва при условията, предвидени в член 138, параграф 1. В този случай вносителят депозира гаранцията, посочена в член 248, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2454/93, равна на сумата на митото, което би подлежало на плащане, ако класирането на продуктите е извършено въз основа на фиксираната стойност при внос, приложима за въпросната партида; или
в)
фиксираната стойност при внос, изчислена съгласно член 138 от настоящия регламент.
2. Входната цена, въз основа на която продуктите, фигуриращи в част Б от приложение ХV, са класирани в митническата тарифа на Европейските общности, трябва да бъде равна на, по избор на вносителя:
а)
на цената FOB на продуктите в тяхната страна на произход, плюс разходите за застраховка и транспортните разходи до границите на митническата територия на Общността, доколкото тази цена и тези разходи са известни при изготвянето на митническата декларация. В случай че митническите органи преценят, че се изисква гаранция съгласно член 248 от Регламент (ЕИО) № 2454/93, вносителят трябва да депозира гаранция, равна на максималната стойност на прилаганите за въпросния продукт мита; или
б)
на митническата стойност, изчислена в съответствие с член 30, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕИО) № 2913/92, приложена само за въпросните внасяни продукти. В този случай приспадането на митата се извършва при условията, предвидени в член 138, параграф 1. В този случай вносителят трябва да депозира гаранцията, посочена в член 248 от Регламент (ЕИО) № 2454/93, равна на максималната стойност на прилаганите за въпросния продукт мита.
3. Когато входната цена е изчислена на основата на FOB цената на продуктите в страната на произход, митническата стойност се изчислява на основата на съответната продажба на тази цена.
Когато входната цена е изчислена съгласно една от процедурите, предвидени в параграф 1, букви б) или в) или параграф 2, буква б), митническата стойност се изчислява на същата основа, както входната цена.
4. Вносителят разполага с един месец от продажбата на въпросните продукти, в срок от четири месеца след датата на приемане на декларацията за допускане за свободно обращение, да докаже, че партидата е пласирана при условия, потвърждаващи коректността на цените, посочени в параграф 1, буква а), втора алинея или параграф 2, буква а), или да определи митническата стойност, посочена в параграф 1, буква б) и параграф 2, буква а). Неспазването на един от тези крайни срокове води до загуба на депозираната гаранция, без това да засяга прилагането на параграф 5.
Депозираната гаранция се освобождава, доколкото е осигурено доказателство за условията при пласирането по удовлетворителен за митническите органи начин.
В противен случай гаранцията се задържа като плащане на вносните мита.
5. Срокът от четири месеца, посочен в параграф 4, може да бъде удължен от компетентните органи с най-много три месеца по искане на вносителя, което трябва да бъде надлежно обосновано.
6. Ако при проверка компетентните органи установят, че изискванията на настоящия член не са спазени, те възстановяват дължимото мито по член 220 от Регламент (ЕИО) № 2913/92. Размерът на подлежащото на възстановяване мито или частта от него, която следва да се възстанови, включва лихва от датата, на която стоката е била допусната за свободно обращение до датата на възстановяване. Размерът на лихвата е равен на размера на лихвата, който е в сила за операциите по възстановяване съгласно националното законодателство.
Раздел 2
Допълнителни вносни мита
Член 140
Обхват и определения
1. Върху продуктите и през периодите, фигуриращи в приложение XVII, могат да бъдат приложени допълнителни вносни мита, посочени в член 35, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, наричани по-долу „допълнителни мита“, при условията, предвидени в настоящия раздел.
2. Праговите нива на допълнителните мита фигурират в приложение XVII.
Член 141
Отчитане на обеми
1. За всеки от продуктите, описани в приложение XVII, и по време на посочените периоди, държавите-членки съобщават на Комисията подробностите за обемите, допуснати за обращение чрез използване на метода за наблюдение на преференциалния внос, определен в член 308, буква г) от Регламент (ЕИО) № 2454/93.
Това съобщение се изпраща не по-късно от 12 часа на обяд, брюкселско време, всяка сряда за обемите, допуснати за обращение през предходната седмица.
2. Декларациите за допускане за свободно обращение на продуктите, обхванати от настоящия раздел, които митническите органи могат да приемат по искане на подателя на декларацията, при които липсват някои от данните, посочени в приложение 37 към Регламент (ЕИО) № 2454/93, трябва да съдържат освен данните, посочени в член 254 от цитирания регламент, и данни за нетната маса в kg на въпросните продукти.
Когато за допускане за свободно обращение на продуктите, обхванати от настоящия раздел се използва процедурата за опростено деклариране, предвидена в член 260 от Регламент (ЕИО) № 2454/93, опростените декларации съдържат освен другите изисквани данни и данни за нетната маса в kg на въпросните продукти.
Когато за допускане за свободно обращение на продуктите, обхванати от настоящия раздел се използва процедурата за местно оформяне, посочена в член 263 от Регламент (ЕИО) № 2454/93, уведомяването на митническите органи, предвидено в член 266, параграф 1 от посочения регламент, съдържа всички необходими данни за идентифицирането на стоките, а също и данни за нетната маса в kg на въпросните продукти.
Член 266, параграф 2, буква б) не се прилага при вноса на продукти, обхванати от настоящия раздел.
Член 142
Налагане на допълнително мито
1. Ако се установи, че за един от продуктите и за един от периодите, посочени в приложение XVII, допуснатото за обращение количество надвишава съответстващия прагов обем, Комисията налага допълнително мито, освен ако няма вероятност вносът да наруши общностния пазар или ако последиците биха били несъразмерни с поставената цел.
2. Допълнителното мито се налага за допуснатите за свободно обращение количества след датата на прилагане на това мито, при условие че:
а)
тяхното тарифно класиране, определено в съответствие с член 139, води до прилагане на най-високите специфични мита, приложими към вноса с въпросния произход;
б)
вносът е осъществен в рамките на периода на прилагане на допълнителното мито.
Член 143
Размер на допълнителното мито
Допълнителното мито, наложено по силата на член 142, е една трета от приложимото мито за продукта, определено в съответствие с Общата митническа тарифа.
Въпреки това за внос, ползващ тарифни преференции като адвалорно мито, допълнителното мито е една трета от специфичното мито за продукта, доколкото член 142, параграф 2 е приложим.
Член 144
Освобождаване от допълнителното мито
1. Следните стоки са освободени от допълнително мито:
а)
стоки, внесени в рамките на тарифните квоти, включени в приложение VII към Комбинираната номенклатура;
б)
стоки на път към Общността, посочени в параграф 2.
2. За стоки на път към Общността се считат стоки, които:
а)
са напуснали страната на произход преди решението, което налага допълнително мито, и
б)
са транспортирани с транспортен документ, който е валиден от мястото на натоварване в страната на произход до мястото на разтоварване в Общността, изготвен преди налагането на допълнително мито.
3. Заинтересованите страни представят удовлетворителни за митническите органи доказателства, че са изпълнени изискванията по параграф 2.
Въпреки това тези органи могат да приемат, че стоките са напуснали тяхната страна по произход преди датата на налагане на допълнително мито, ако бъде представен един от следните документи:
а)
за морски транспорт, коносамент, който удостоверява, че товаренето е извършено преди тази дата;
б)
за железопътен транспорт, товарителница, получена от железопътните органи на страната по произход преди тази дата;
в)
за автомобилен транспорт, товарителница (CMR) или друг транзитен документ, изготвен в страната на произход преди тази дата, ако са спазени условията, определени в двустранни или многостранни споразумения, сключени в контекста на общия транзит или общностния транзит,
г)
за въздушен транспорт, карго товарителница, която удостоверява, че въздушният превозвач е поел товара преди тази дата.
ДЯЛ V
ОБЩИ, ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ И РАЗПОРЕДБИ ЗА ОТМЯНА
Член 145
Проверки
Без да се засягат специфичните разпоредби на настоящия регламент или друго общностно законодателство, държавите-членки въвеждат проверки и мерки, доколкото са необходими, за да гарантират правилното прилагане на Регламент (ЕО) № 1182/2007 и на настоящия регламент. Те са ефективни, пропорционални и с възпиращ ефект, така че предоставят адекватна защита на финансовите интереси на Общността.
По-специално, те гарантират, че:
а)
всички критерии за приемливост, установени от Общността или националното законодателство, националната рамка или националната стратегия, могат да бъдат проверени;
б)
компетентните органи, отговорни за извършването на проверките, разполагат с достатъчен на брой персонал с подходящи квалификации и опит, за да извършат ефективно проверките; и
в)
предвижда се разпоредба за проверките, за да се избегнат нередовно дублирано финансиране или мерки в рамките на настоящия регламент или други общностни или национални схеми.
Член 146
Национални санкции
Без да се засягат санкциите, определени в настоящия регламент или Регламент (ЕО) № 1182/2007, държавите-членки предвиждат прилагането на санкции на национално равнище във връзка с допуснатите нередности по отношение на изискванията, определени в настоящия регламент и Регламент (ЕО) № 1182/2007, които са ефективни, пропорционални и с възпиращ ефект, така че да предоставят адекватна защита на финансовите интереси на Общността.
Член 147
Изкуствено създадени ситуации
Без да се засягат специфичните мерки, определени в настоящия регламент или в Регламент (ЕО) № 1182/2007, не се извършват никакви плащания в полза на получателите, за които е установено, че изкуствено са създали условията за получаването на такива плащания с оглед да получат облаги, в противоречие с целите на въпросната схема за подпомагане.
Член 148
Съобщения
1. Без да се засягат специфичните разпоредби на настоящия регламент, всички съобщения между държавите-членки и Комисията съгласно настоящия регламент се извършва чрез средства и под форма, определени от Комисията.
Обмен на информация, извършен чрез различни от посочените средства и посочената форма, може да се счита за неизвършен, без да се засяга параграф 3.
2. Без да се засягат специфичните разпоредби на настоящия регламент. Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че са в състояние да спазят крайните срокове за обмена на информация, посочен в настоящия регламент.
3. Ако държава-членка не подаде информация, както се изисква съгласно настоящия регламент или Регламент (ЕО) № 1182/2007, или ако съобщението изглежда неправилно предвид обективните факти, с които Комисията разполага, Комисията може да прекрати част или всички месечни плащания, посочени в член 14 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 (35) на Съвета по отношение на сектора на плодовете и зеленчуците, докато информацията не бъде правилно подадена.
Член 149
Очевидни грешки
Всяка информация, искане или молба, отправена към държава-членка съгласно настоящия регламент или Регламент (ЕО) № 1182/2007, включително заявление за помощ, може да бъде коригирана по всяко време след подаването ѝ в случаи на очевидни грешки, признати от компетентния орган.
Член 150
Непреодолима сила и извънредни обстоятелства
Когато съгласно настоящия регламент или Регламент (ЕО) № 1182/2007 трябва да бъде наложена санкция или трябва да бъде оттеглена полза или признаване, санкцията не се налага, нито изтеглянето се извършва при непреодолима сила или извънредни обстоятелства по смисъла на член 40, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
Въпреки това случаят на непреодолима сила се съобщава на органа със съответното удовлетворително за компетентния орган доказателство в рамките на десет работни дни от датата, на която въпросното лице е било в позиция да го извърши.
Член 151
Отмяна
Регламенти (ЕО) № 3223/94, (ЕО) № 1555/96, (ЕО) № 961/1999, (ЕО) № 544/2001, (ЕО) № 1148/2001, (ЕО) № 2590/2001, (ЕО) № 1791/2002, (ЕО) № 2103/2002, (ЕО) № 48/2003, (ЕО) № 606/2003, (ЕО) № 761/2003, (ЕО) № 1432/2003, (ЕО) № 1433/2003, (ЕО) № 1943/2003, (ЕО) № 103/2004, (ЕО) № 1557/2004, (ЕО) № 179/2006, (ЕО) № 430/2006, (ЕО) № 431/2006 и (ЕО) № 1790/2006 се отменят.
Независимо от това отменените регламенти продължават да се прилагат, когато е уместно, за целите на член 55, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
Член 152
Преходни разпоредби
1. Независимо от член 2 от настоящия регламент, само за целите на прилагането на член 55, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, се прилагат определенията за пазарни години за продуктите, описани в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2201/96, съществуващи преди влизането в сила на настоящия регламент.
2. Правилата за одобрението на всички оперативни програми, представени през 2007 г., са приложимите непосредствено преди датата на прилагане на настоящия регламент правила.
Оперативните програми, които се възползват от член 55, параграф 3, буква а) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, могат да продължат да действат до своя край, при условие че съответстват на правилата, които са в сила преди датата на прилагане на настоящия регламент.
Чрез дерогация от членове 66 и 67 от настоящия регламент държавите-членки могат да приемат всички необходими разпоредби, за да позволят на организациите на производители да внесат изменения в оперативните си програми възможно най-скоро след влизането в сила на настоящия регламент, с цел да приложат член 55, параграф 3, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
3. За целите на член 55, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 правилата относно минималните характеристики на суровината, доставена за преработка, и минималните изисквания за качество на готовите продукти остават в сила по отношение на суровината, добита на територията на държавите-членки, които използват преходното споразумение съгласно член 68, буква б) или член 143, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 1782/2003, се добавят към съответните стандарти за предлагане на пазара, посочени в член 2 от Регламент (ЕО) № …/2007, които се съдържат в регламентите на Комисията, изброени в приложение VIII.
Член 153
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след датата на неговото публикуване в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2008 година.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 21 декември 2007 година.
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 1580/2007
av den 21 december 2007
om tillämpningsföreskrifter för rådets förordningar (EG) nr 2200/96, (EG) nr 2201/96 och (EG) nr 1182/2007 avseende sektorn för frukt och grönsaker
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2200/96 av den 28 oktober 1996 om den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker (1), särskilt artikel 1.3,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2201/96 av den 28 oktober 1996 om den gemensamma organisationen av marknaden för bearbetade produkter av frukt och grönsaker (2), särskilt artikel 1.3,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1182/2007 av den 26 september 2007 om särskilda bestämmelser för sektorn för frukt och grönsaker och om ändring av direktiven 2001/112/EG och 2001/113/EG och förordningarna (EEG) nr 827/68, (EG) nr 2200/96, (EG) nr 2201/96, (EG) nr 2826/2000, (EG) nr 1782/2003 och (EG) nr 318/2006 och om upphävande av förordning (EG) nr 2202/96 (3), särskilt artikel 42, och
av följande skäl:
(1)
Genom förordning (EG) nr 1182/2007 ändrades det tidigare systemet för sektorn för frukt och grönsaker enligt förordning (EG) nr 2200/96, förordning (EG) nr 2201/96 och rådets förordning (EG) nr 2202/96 av den 28 oktober 1996 om att inrätta ett system med stöd till producenter av vissa citrusfrukter (4).
(2)
De befintliga tillämpningsföreskrifterna för sektorn för frukt och grönsaker återfinns i ett stort antal förordningar, varav flera har ändrats många gånger. Det är nödvändigt att ändra dessa tillämpningsföreskrifter till följd av de ändringar som gjorts av systemet för frukt och grönsaker genom förordning (EG) nr 1182/2007 och mot bakgrund av vunna erfarenheter. Med tanke på ändringarnas omfattning är det av tydlighetsskäl nödvändigt att införliva alla dessa tillämpningsbestämmelser i en ny, särskild förordning.
(3)
Följande kommissionsförordningar bör därför upphävas:
-
Förordning (EG) nr 3223/94 av den 21 december 1994 om tillämpningsföreskrifter till importsystemet för frukt och grönsaker (5).
-
Förordning (EG) nr 1555/96 av den 30 juli 1996 om tillämpningsföreskrifter för systemet med tilläggstull vid import inom sektorn för frukt och grönsaker (6).
-
Förordning (EG) nr 961/1999 av den 6 maj 1999 om tillämpningsföreskrifter avseende vidgad giltighet för regler utfärdade av producentorganisationer inom frukt- och grönsakssektorn (7).
-
Förordning (EG) nr 544/2001 av den 20 mars 2001 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 2200/96 när det gäller tilläggsstöd till driftsfonder (8).
-
Förordning (EG) nr 1148/2001 av den 12 juni 2001 om kontroll av överensstämmelse med handelsnormerna för färsk frukt och färska grönsaker (9).
-
Förordning (EG) nr 2590/2001 av den 21 december 2001 om godkännande av de kontroller som görs i Schweiz av överensstämmelse med handelsnormerna för färsk frukt och färska grönsaker före import till Europeiska gemenskapen (10).
-
Förordning (EG) nr 1791/2002 av den 9 oktober 2002 om godkännande av de kontroller som görs i Marocko av överensstämmelse med handelsnormerna för färsk frukt och färska grönsaker före import till Europeiska gemenskapen (11).
-
Förordning (EG) nr 2103/2002 av den 28 november 2002 om godkännande av de kontroller som görs i Sydafrika av överensstämmelse med handelsnormerna för färsk frukt och färska grönsaker före import till gemenskapen (12).
-
Förordning (EG) nr 48/2003 av den 10 januari 2003 om fastställande av bestämmelser för blandningar av olika arter av färsk frukt och färska grönsaker i samma förpackning (13).
-
Förordning (EG) nr 606/2003 av den 2 april 2003 om godkännande av de kontroller som görs i Israel av överensstämmelse med handelsnormerna för färsk frukt och färska grönsaker före import till gemenskapen (14).
-
Förordning (EG) nr 761/2003 av den 30 april 2003 om godkännande av de kontroller som görs i Indien av överensstämmelse med handelsnormerna för färsk frukt och färska grönsaker före import till gemenskapen (15).
-
Kommissionens förordning (EG) nr 1432/2003 av den 11 augusti 2003 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 2200/96 med avseende på erkännande av producentorganisationer och förhandserkännande av producentgrupper (16).
-
Förordning (EG) nr 1433/2003 av den 11 augusti 2003 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 2200/96 med avseende på driftsfonder, verksamhetsprogram och ekonomiskt stöd (17).
-
Förordning (EG) nr 1943/2003 av den 3 november 2003 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 2200/96 när det gäller stöd till förhandserkända producentgrupper (18).
-
Förordning (EG) nr 103/2004 av den 21 januari 2004 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 2200/96 när det gäller ordningen för intervention och återtag från marknaden för frukt och grönsaker (19).
-
Förordning (EG) nr 1557/2004 av den 1 september 2004 om godkännande av de kontroller som görs i Nya Zeeland av överensstämmelse med handelsnormerna för viss färsk frukt före import till gemenskapen (20).
-
Förordning (EG) nr 179/2006 av den 1 februari 2006 om införande av ett system med importlicenser för äpplen som importerats från tredjeländer (21).
-
Förordning (EG) nr 430/2006 av 15 mars 2006 om godkännande av de kontroller som görs i Senegal av överensstämmelse med handelsnormerna för färsk frukt och färska grönsaker före import till gemenskapen (22).
-
Förordning (EG) nr 431/2006 av 15 mars 2006 om godkännande av de kontroller som görs i Kenya av överensstämmelse med handelsnormerna för färsk frukt och färska grönsaker före import till gemenskapen (23).
-
Förordning (EG) nr 1790/2006 av 5 december 2006 om godkännande av de kontroller som görs i Turkiet av överensstämmelse med handelsnormerna för färsk frukt och färska grönsaker före import till gemenskapen (24).
(4)
Närmare bestämmelser bör antas för genomförandet av förordning (EG) nr 1182/2007.
(5)
Regleringsåren för frukt- och grönsaksprodukter bör fastställas. Eftersom det inom sektorn inte längre finns några stödsystem som följer skördetiden för de berörda produkterna kan regleringsåren harmoniseras så att de sammanfaller med kalenderåret.
(6)
Genom förordning (EG) nr 1182/2007 ges kommissionen befogenhet att besluta om handelsnormer för frukt- och grönsaksprodukter och enligt artikel 2.7 i samma förordning ska normerna i de enskilda gällande förordningarna fortsätta att tillämpas tills nya handelsnormer har antagits.
(7)
Undantag och befrielser från handelsnormerna bör medges för viss verksamhet som antingen är mycket marginell och/eller specifik eller som äger rum i början av handelsledet eller för produkter som är avsedda för industriell bearbetning.
(8)
De uppgifter som krävs enligt handelsnormerna bör framträda tydligt på förpackningen eller etiketten.
(9)
Detaljhandelsförpackningar som innehåller flera olika sorters frukt och grönsaker blir allt vanligare på marknaden, vilket är en följd av att vissa konsumenter efterfrågar den typen av produkter. God affärssed innebär att färsk frukt och färska grönsaker som säljs i samma förpackning ska vara av samma kvalitet. För produkter som inte omfattas av gemenskapsnormer kan denna enhetlighet säkerställas genom hänvisning till allmänna bestämmelser. Märkningskrav bör fastställas för blandningar av olika arter av frukt och grönsaker i samma förpackning. Dessa bör vara mindre strikta än vad som fastställs i handelsnormerna, bland annat med hänsyn till det tillgängliga utrymmet på etiketten
(10)
Varje medlemsstat bör utse kontrollorgan som ska ansvara för att kontroller av överensstämmelsen sker i alla handelsled. Ett av dessa organ bör ansvara för kontakter och samordning mellan alla övriga utsedda organ.
(11)
Mot bakgrund av att kännedom om aktörerna och om grundläggande drag i deras verksamhet är nödvändig för medlemsstaternas analyser bör varje medlemsstat upprätta en databas med uppgifter om aktörerna inom sektorn för färsk frukt och färska grönsaker.
(12)
Kontrollerna av överensstämmelsen bör ske genom stickprov och koncentreras till de aktörer hos vilka risken att påträffa varor som inte överensstämmer med normerna är som störst. Medlemsstaterna bör med beaktande av den nationella marknadens särdrag fastställa regler som gör det möjligt för dem att prioritera kontroller av vissa kategorier av aktörer. För att säkerställa överblickbarhet bör dessa regler meddelas kommissionen.
(13)
Medlemsstaterna bör säkerställa att exporten av frukt och grönsaker till tredjeländer överensstämmer med handelsnormerna och intyga detta i enlighet med bestämmelserna i Genèveprotokollet om fastställande av normer för färska frukter och grönsaker samt torra och torkade produkter, som ingicks inom ramen för Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa, samt OECD-ordningen för tillämpningen av internationella normer för frukt och grönsaker.
(14)
Import av färsk frukt och färska grönsaker från tredje land bör överensstämma med handelsnormerna eller med likvärdiga normer. En kontroll av överensstämmelsen bör alltså genomföras innan dessa varor förs in på gemenskapens tullområde, utom när det gäller mindre partier där risken för att de inte överensstämmer med normerna har bedömts som liten av kontrollmyndigheterna eller -organen. När det gäller vissa tredjeländer som kan lämna tillfredsställande garantier för att normerna efterlevs, får kontroll före export utföras av dessa tredjeländers egna kontrollorgan. När denna möjlighet utnyttjas bör medlemsstaterna regelbundet granska effektiviteten och kvaliteten hos de kontroller före export som utförts av tredjeländernas kontrollorgan samt informera kommissionen om resultaten av dessa granskningar.
(15)
Det bör säkerställas att produkter som är avsedda för industriell bearbetning och som därför inte behöver överensstämma med handelsnormerna inte saluförs på färskvarumarknaden. Sådana produkter är bör märkas på lämpligt sätt och i vissa fall eller när så är möjligt åtföljas av ett bearbetningsintyg med angivande av den slutgiltiga användningen, vilket bör möjliggöra kontroller.
(16)
När överensstämmelsen med handelsnormerna kontrolleras för frukt och grönsaker bör samma slag av kontroll tillämpas i alla handelsled. Därvid bör man tillämpa de riktlinjer som rekommenderas av Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa och som överensstämmer med OECD:s rekommendationer i denna fråga. Särskilda ordningar bör dock fastställas för kontrollen i detaljhandelsledet.
(17)
Åtgärder bör vidtas för att erkänna producentorganisationer med avseende på produkter för vilka de ansöker om sådant erkännande. Om ansökan avser produkter som endast är avsedda för industriell bearbetning bör det säkerställas att produkterna verkligen levereras för det ändamålet.
(18)
För att bidra till att uppnå målen med systemet för frukt och grönsaker och för att säkerställa att producentorganisationerna utför sitt arbete på ett hållbart och effektivt sätt är det nödvändigt att producentorganisationerna präglas av största möjliga stabilitet. Det bör därför föreskrivas en minimitid för medlemskap i en producentorganisation. Medlemsstaterna bör ha möjlighet att fastställa inom vilka tidsramar ansökan om utträde ska lämnas in och datum för när utträdet ska träda i kraft.
(19)
En producentorganisations viktigaste och huvudsakliga verksamhet bör gälla gemensam förvaltning av utbud och marknadsföring. Producentorganisationen bör dock få tillåtelse att ägna sig åt annan verksamhet - kommersiell eller ej. Samarbete mellan producentorganisationer bör främjas genom att låta sådan saluföring av frukt och grönsaker som enbart köpts från en annan erkänd producentorganisation undantas från beräkningen, både avseende den huvudsakliga verksamheten och övrig verksamhet. När det gäller tillhandahållande av tekniska hjälpmedel är det lämpligt att även låta en producentorganisations medlemmar tillhandahålla dessa.
(20)
Producentorganisationer får ha ägarintressen i dotterbolag som bidrar till att höja förädlingsvärdet för medlemmarnas produktion. Det bör fastställas regler för beräkningen av värdet av sådan marknadsförd produktionsverksamhet. Dessa dotterbolag bör efter en övergångsperiod för anpassning bedriva samma huvudsakliga verksamhet som producentorganisationen.
(21)
Närmare bestämmelser bör fastställas om erkännande och drift av sammanslutningar av producentorganisationer, gränsöverskridande producentorganisationer och gränsöverskridande sammanslutningar av producentorganisationer enligt förordning (EG) nr 1182/2007. I konsekvensens intresse bör de i största möjliga mån återspegla reglerna för producentorganisationer.
(22)
För att underlätta en koncentration av utbudet bör samgående av befintliga producentorganisationer för att skapa nya organisationer främjas genom att regler fastställs för kombinationen av sammanslagna organisationers verksamhetsprogram.
(23)
Utan att åsidosätta principerna om att en producentorganisation ska inrättas på producenternas eget initiativ och kontrolleras av dessa bör medlemsstaterna ha möjlighet att fastställa villkor som andra fysiska eller juridiska personer ska uppfylla för att bli medlemmar i en producentorganisation och/eller en sammanslutning av producentorganisationer.
(24)
För att säkerställa att producentorganisationerna faktiskt representerar ett lägsta antal producenter bör medlemsstaterna vidta åtgärder för att undvika att en minoritet av medlemmarna, som eventuellt svarar för den största delen av en organisations produktion, på ett otillbörligt sätt dominerar förvaltningen och driften av organisationen.
(25)
För att ta hänsyn till de olika produktions- och saluföringsförhållandena inom gemenskapen bör medlemsstaterna fastställa villkor för beviljande av förhandserkännande av producentgrupper som lämnar in en erkännandeplan.
(26)
För att gynna skapandet av stabila producentorganisationer som kan bidra till att målen för frukt- och grönsaksordningen förverkligas på ett hållbart sätt, är det lämpligt att förhandserkännande endast beviljas producentgrupper som kan bevisa att de kan uppfylla samtliga villkor inom en bestämd tidsperiod.
(27)
Det bör fastställas vilka uppgifter som producentgrupperna måste lämna i erkännandeplanen. För att göra det möjligt för producentgrupperna att bättre uppfylla villkoren för erkännande är det nödvändigt att tillåta ändringar i erkännandeplanerna. Av samma orsak är det lämpligt att föreskriva att medlemsstaterna ska ges befogenhet att begära korrigerande åtgärder av producentgrupperna för att säkerställa att deras planer genomförs.
(28)
Producentgrupper kan uppfylla villkoren för erkännande innan planen för erkännande avslutas. Det bör föreskrivas att sådana grupper ska ha möjlighet att inlämna en ansökan om erkännande tillsammans med förslaget till verksamhetsprogram. I konsekvensens namn bör beviljandet av ett sådant erkännande av producentgruppen innebära att både dess erkännandeplan och stödet upphör. Eftersom finansieringen av investeringarna löper över flera år bör dock de investeringar som berättigar till investeringsstöd kunna föras över till verksamhetsprogrammen.
(29)
För att underlätta en riktig tillämpning av stödsystemet för att täcka kostnaderna för bildande och administration av producentgrupper är det lämpligt att bevilja detta stöd i form av ett schablonbelopp. För att budgetramarna ska respekteras bör det införas ett tak för detta schablonmässigt beräknade stöd. Av hänsyn till de skiftande ekonomiska behoven hos producentgrupper av olika storlek bör detta tak anpassas i relation till värdet av producentgruppens avsättningsbara produktion.
(30)
I konsekvensens namn och för att få en smidig övergång till ställningen som erkänd producentgrupp bör samma regler gälla för producentgrupper när det gäller producentgruppernas huvudsakliga verksamhet och värdet av deras avsättningsbara produktion.
(31)
Vid ett samgående bör det finnas möjlighet att fortsätta att bevilja stöd till de producentgrupper som har uppstått genom samgåendet för att ta hänsyn till de nya producentgruppernas ekonomiska behov samt för att garantera en korrekt tillämpning av stödsystemet.
(32)
För att systemet med stöd till verksamhetsprogrammen ska bli lättare att använda bör den produktion som saluförs av producentorganisationer vara tydligt definierad, vilket också omfattar en specifikation av vilka produkter som kan komma i fråga samt av det saluföringsled i vilket produktionens värde beräknas. Det bör också finnas kompletterande metoder för beräkning av den avsättningsbara produktionen i händelse av årliga fluktuationer eller otillräckliga uppgifter. För att förhindra att systemet missbrukas bör producentorganisationerna i regel inte tillåtas ändra referensperioderna under pågående program.
(33)
För att garantera att stödet används på rätt sätt bör det fastställas bestämmelser för förvaltningen av driftsfonderna samt för medlemmarnas ekonomiska bidrag som möjliggör största möjliga flexibilitet, på villkor att samtliga producenter får utnyttja driftsfonden och demokratiskt delta i beslut som rör användningen av denna.
(34)
Bestämmelser bör fastställas för att ange tillämpningsområde och struktur för den nationella strategin för hållbara verksamhetsprogram och de nationella villkoren för miljöinsatser. Syftet ska vara att optimera användningen av de ekonomiska resurserna och förbättra strategins kvalitet.
(35)
För att främja en sund förvaltning bör det fastställas förfaranden för presentation och godkännande av verksamhetsprogram (däribland tidsfrister) så att de behöriga myndigheterna kan utvärdera informationen korrekt och åtgärder och verksamheter kan införas i eller uteslutas från programmen. Eftersom programmen förvaltas på årsbasis bör det anges att program som inte godkänts före ett visst datum ska skjutas upp ett år.
(36)
Det bör finnas ett förfarande för att varje år ändra programmen inför det påföljande året, så att de kan justeras med hänsyn till nya villkor som inte kunde förutses vid den tidpunkt då de först lades fram. Dessutom bör det vara möjligt att ändra åtgärder och storlek på driftsfonden varje år under genomförandet av programmen. Alla sådana ändringar bör omfattas av vissa begränsningar och villkor som ska fastställas av medlemsstaterna och i vilka det föreskrivs obligatorisk anmälan av ändringar till de behöriga myndigheterna för att säkerställa att de mål som fastställts för godkända program upprätthålls.
(37)
För att trygga ekonomin och skapa rättslig förutsebarhet bör det upprättas en förteckning över insatser och utgifter, som inte får omfattas av verksamhetsprogrammen.
(38)
I fråga om investeringar i enskilda företag bör det, för att förhindra att en enskild part som har lämnat organisationen under investeringens livslängd gör otillbörliga vinster, fastställas bestämmelser som möjliggör för organisationen att återvinna det resterande värdet av investeringen, oavsett om investeringen tillhör medlemmen eller organisationen.
(39)
För att garantera att systemet tillämpas på ett korrekt sätt bör den information som ska ingå i stödansökningarna specificeras och förfaranden för betalningen av stödet fastställas. För att förhindra likviditetssvårigheter bör ett system med förskottsbetalningar tillsammans med lämpliga säkerheter stå till producentorganisationernas förfogande. Av liknande skäl bör det finnas tillgång till ett alternativt system för ersättning för redan betalda utgifter.
(40)
Närmare bestämmelser bör fastställas om omfattningen och tillämpningen av åtgärder som avser krishantering och krisförebyggande. Dessa bestämmelser bör i största möjliga mån ge utrymme för flexibilitet och kunna tillämpas snabbt i händelse av kris, och medlemsstaterna och producentorganisationerna själva bör därför ges beslutsbefogenheter. Det bör dock finnas bestämmelser för att förhindra missbruk, och det bör anges begränsningar, även i ekonomiskt avseende, för tillämpningen av vissa åtgärder. Bestämmelserna bör även säkerställa att fytosanitära krav och miljökrav vederbörligen iakttas.
(41)
När det gäller återtag från marknaden bör närmare bestämmelser antas med beaktande av den omfattning som sådana åtgärder kan få. Bestämmelser bör särskilt fastställas för systemet för utökat stöd för frukt och grönsaker som återtagits från marknaden och som delas ut gratis som humanitärt bistånd genom välgörenhetsorganisationer och vissa andra institutioner. Maximinivåer bör dessutom fastställas för återtag från marknaden för att säkerställa att sådana åtgärder inte används som ett permanent alternativ till utsläppande på marknaden för att få avsättning av produkterna. Beträffande de produkter för vilka sådana maximinivåer för gemenskapens ersättning vid återtag har fastställts genom bilaga V till förordning (EG) nr 2200/96 är det därvid lämpligt att fortsätta att tillämpa dessa maximinivåer, dock med förbehåll för en viss grad av ökning för att ta hänsyn till att sådana återtag numera samfinansieras. När det gäller andra produkter, för vilka erfarenheterna hittills inte har givit anledning att befara alltför stora återtag, är det lämpligt att överlåta åt medlemsstaterna att fastställa maximinivåer för ersättningen. I samtliga fall är det dock av liknande skäl lämpligt att ange kvantitativa begränsningar för återtagen per produkt och producentorganisation.
(42)
Närmare bestämmelser bör antas beträffande det nationella ekonomiska stöd som medlemsstaterna får bevilja i regioner i gemenskapen där producenternas organisationsgrad är särskilt låg, och begreppet låg organisationsgrad bör definieras. Förfaranden bör fastställas för godkännande av sådant nationellt stöd och av gemenskapsersättningen (inbegripet dess belopp) för stödet samt för ersättningarnas andel som bör återspegla de nivåer som gäller för närvarande.
(43)
Närmare bestämmelser, särskilt förfaranderegler, bör antas när det gäller villkoren för att utvidga tillämpningsområdet för regler som producentorganisationer eller sammanslutningar av sådana inom frukt- och grönsakssektorn har utfärdat till att omfatta samtliga producenter i ett visst ekonomiskt område. När det gäller försäljningen av oskördade produkter bör det även klargöras vilka regler som ska utvidgas till att även omfatta producenterna respektive köparna.
(44)
Äppelproducenterna i gemenskapen befinner sig sedan en tid tillbaka i en svår situation, bland annat till följd av en tydlig ökning av importen av äpplen från vissa tredjeländer på södra halvklotet. Övervakningen av äppelimporten bör därför förbättras. Det sker lämpligast med hjälp av en mekanism för utfärdande av importlicenser mot tillhandahållande av säkerheter för att de transaktioner som licensansökan gäller verkligen genomförs. Kommissionens förordningar (EG) nr 1291/2000 om gemensamma tillämpningsföreskrifter för systemet med import- och exportlicenser samt förutfastställelselicenser för jordbruksprodukter (25) och (EEG) nr 2220/85 om gemensamma tillämpningsföreskrifter för systemet med säkerheter för jordbruksprodukter (26) bör tillämpas.
(45)
Närmare bestämmelser bör antas för systemet med ingångspriser för frukt och grönsaker. De flesta av de berörda ömtåliga frukterna och grönsakerna levereras i konsignation, vilket skapar särskilda problem i samband med fastställandet av värdet. Det bör fastställas alternativa beräkningsmetoder för det ingångspris som utgör grunden för importerade produkters klassificering i Gemensamma tulltaxan. Särskilt bör schablonimportvärden fastställas på grundval av det viktade genomsnittet av genomsnittspriserna på produkterna, och det är nödvändigt att fastställa särskilda bestämmelser avseende fall där inga prisuppgifter finns för produkter med ett visst ursprung. I vissa fall är det lämpligt att föreskriva att en säkerhet ska ställas för att säkerställa en riktig tillämpning av systemet.
(46)
Närmare bestämmelser bör antas för de importtullar som får införas för vissa produkter, utöver den importtull som anges i Gemensamma tulltaxan. Tilläggstull får debiteras om de berörda produkternas importkvantitet överskrider en viss fastställd tröskelvolym per produkt och tillämpningsperiod. Varor under transport till gemenskapen är befriade från tilläggstull, och särskilda bestämmelser bör därför antas för sådana varor.
(47)
Det bör antas bestämmelser om lämplig övervakning och utvärdering av pågående program och system för att såväl producentorganisationerna som medlemsstaterna ska kunna bedöma deras måluppfyllelse och effektivitet.
(48)
Åtgärder och bestämmelser bör fastställas beträffande typ, format och medium för de meddelanden som, är nödvändiga för att genomföra denna förordning. Dessa bör även omfatta meddelanden från producenter och producentorganisationer till medlemsstaterna och från medlemsstaterna till kommissionen samt åtgärder som ska vidtas om meddelanden inkommer för sent eller är felaktiga.
(49)
Det bör fastställas bestämmelser för de kontroller som är nödvändiga för att säkerställa en riktig tillämpning av den här förordningen och av förordning (EG) nr 1182/2007 samt avseende lämpliga påföljder för konstaterade oegentligheter. Dessa bestämmelser bör omfatta såväl särskilda kontroller och påföljder som fastställs på EU-nivå som ytterligare kontroller och påföljder som tillämpas på nationell nivå. Åtgärderna och påföljderna bör vara avskräckande, effektiva och proportionerliga. Bestämmelser bör finnas avseende behandlingen i händelse av uppenbara fel, ”force majeure” och andra exceptionella omständigheter för att säkerställa att producenterna behandlas rättvist. Bestämmelser om konstruerade situationer bör föreskrivas för att förhindra att sådana kan utnyttjas för att skapa fördelar.
(50)
Bestämmelser bör föreskrivas i syfte att skapa en smidig övergång från det föregående systemet till det nya system som fastställs genom denna förordning och för genomförandet av övergångsbestämmelserna i artikel 55 i förordning (EG) nr 1182/2007.
(51)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från förvaltningskommittén för färsk frukt och färska grönsaker.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
AVDELNING I
INLEDANDE BESTÄMMELSER
Artikel 1
Tillämpningsområde och termanvändning
1. Genom denna förordning fastställs tillämpningsföreskrifter för förordningarna (EG) nr 2200/96, (EG) nr 2201/96 och (EG) nr 1182/2007.
2. De termer som används i de förordningar som avses i punkt 1 ska ha samma betydelse när de används i denna förordning, om inte annat föreskrivs i denna förordning.
Artikel 2
Regleringsår
Regleringsåren för de produkter som anges i artikel 1.2 i förordning (EG) nr 2200/96 och i artikel 1.2 i förordning (EG) nr 2201/96 ska löpa från den 1 januari till den 31 december.
AVDELNING II
KLASSIFICERING AV PRODUKTER
KAPITEL I
Allmänna bestämmelser
Artikel 3
Undantag och befrielse från tillämpningen av handelsnormerna
1. Genom undantag från artikel 2.5 i förordning (EG) nr 1182/2007 behöver följande produkter inte uppfylla handelsnormerna:
a)
Produkter som transporteras till bearbetningsanläggningar, såvida det i denna förordning inte särskilt fastställs några lägsta kvalitetskrav för produkter avsedda för industriell bearbetning.
b)
Produkter som överlåts till konsumenter för personligt bruk av producenter på deras egna anläggningar.
c)
Produkter från en viss region som säljs i detaljhandeln i denna region för väl etablerad, traditionell lokal konsumtion efter ett av kommissionen fattat beslut på begäran av en medlemsstat enligt förfarandet i artikel 46 i förordning (EG) nr 2200/96.
2. Genom undantag från artikel 2.5 i förordning (EG) nr 1182/2007 behöver följande produkter inte uppfylla handelsnormerna inom produktionsområdet:
a)
Produkter som säljs eller levereras av odlaren till berednings- eller förpackningscentraler eller lagercentraler eller som transporteras från odlarens företag till sådana centraler.
b)
Produkter som transporteras från lagercentraler till berednings- eller förpackningscentraler.
3. Genom undantag från artikel 2.5 i förordning (EG) nr 1182/2007 får medlemsstaterna befria följande produkter från kravet att uppfylla samtliga eller vissa föreskrifter i handelsnormerna:
a)
Produkter som ställs ut eller utbjuds till försäljning eller på annat sätt saluförs av odlaren på partimarknader, särskilt producentmarknader som är belägna i produktionsområdet.
b)
Produkter som transporteras från dessa partimarknader till berednings- eller förpackningscentraler eller lagercentraler belägna i samma produktionsområde.
Om punkt a är tillämplig, ska den berörda medlemsstaten underrätta kommissionen om de åtgärder som har vidtagits.
4. Det ska styrkas för den behöriga myndigheten i medlemsstaten att de produkter som avses i punkterna 1 a och 2 uppfyller de fastställda villkoren, särskilt vad gäller avsedda användning.
Artikel 4
Uppgifter som ska ingå i märkningen
1. De uppgifter i märkningen som krävs enligt de handelsnormer som fastställts enligt artikel 2 i förordning (EG) nr 1182/2007 ska anges tydligt på framträdande plats på någon av förpackningens sidor, tryckta antingen direkt på förpackningen med outplånlig skrift eller på en etikett som utgör en integrerad del av förpackningen eller är fäst vid den.
2. I fråga om bulktransporter av varor, som lastas direkt ombord på ett transportmedel, ska de uppgifter som avses i punkt 1 anges i ett dokument som åtföljer varorna eller på ett anslag som placeras på framträdande plats inuti transportmedlet.
Artikel 5
Uppgifter som ska ingå i märkningen i detaljhandelsledet
När förpackade produkter erbjuds till försäljning i detaljhandelsledet ska de uppgifter som föreskrivs i de handelsnormer som fastställts i enlighet med artikel 2 i förordning (EG) nr 1182/2007 anges tydligt och framträdande i märkningen.
När det gäller de färdigpackade produkter som avses i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/13/EG (27) ska, utöver samtliga uppgifter som föreskrivs i handelsnormerna, även nettovikten anges. För produkter som normalt säljs styckevis ska skyldigheten att ange nettovikten dock inte tillämpas om man tydligt kan se hur många produkterna är och räkna dem utan att öppna förpackningen eller om antalet anges på etiketten.
Produkterna får presenteras oförpackade under förutsättning att detaljhandlaren i anslutning till de saluförda varorna genom tydlig och framträdande skyltning anger de uppgifter som föreskrivs i handelsnormerna och i artikel 2.1 i rådets förordning (EG) nr 1182/2007 om sort, ursprungsland för produkten och klassificering.
Artikel 6
Detaljhandelsförpackningar
1. Detaljhandelsförpackningar för färsk frukt och färska grönsaker med en nettovikt på högst tre kilo får innehålla blandningar av färsk frukt och färska grönsaker av olika sorter, under följande förutsättningar:
a)
Produkterna ska vara av enhetlig kvalitet och varje sort som ingår ska uppfylla handelsnormerna i enlighet med punkt 2.
b)
Förpackningarna ska vara korrekt märkta i enlighet med punkt 3.
c)
Blandningen får inte vara utformad så att konsumenten vilseleds.
2. Alla produkter som ingår i sådana förpackningar som avses i punkt 1 ska vara av samma kvalitetsklass i enlighet med bilaga I.
Om blandningarna innehåller frukt och grönsaker som inte omfattas av gemenskapens handelsnormer ska frukterna och grönsakerna kunna klassificeras i samma klass enligt bestämmelserna i bilaga I.
3. Märkningen av de detaljhandelsförpackningar som avses i punkt 1 och/eller de förpackningar som dessa är förpackade i ska innehålla minst av följande uppgifter:
a)
Förpackarens och/eller avsändarens namn och adress. Denna uppgift får ersättas med följande:
i)
På alla förpackningar med undantag av färdigförpackningar: En kod som identifierar förpackaren och/eller avsändaren och som utfärdats eller godkänts av en offentlig myndighet och som föregås av uppgiften ”förpackare och/eller avsändare” (eller motsvarande förkortning).
ii)
Enbart på färdigförpackningar: Namn- och adressuppgifter om säljaren som ska vara etablerad i gemenskapen. I nära anslutning till dessa uppgifter texten ”Förpackad för:” eller motsvarande. I detta fall ska det på etiketten även finnas en kod som identifierar förpackaren och/eller avsändaren. Säljaren ska lämna all den information om betydelsen av denna kod som kontrollorganet anser vara nödvändig.
b)
Benämning för var och en av de produkter/sorter som ingår i förpackningen.
c)
Sortnamn eller handelstyp för varje produkt som ingår i blandningen och för vilken denna uppgift krävs enligt gemenskapens handelsnormer också när produkten i fråga inte ingår i en blandning.
d)
Ursprungsland för var och en av de berörda produkterna, intill namnet på respektive produkt.
e)
Klassificering.
För frukt och grönsaker som omfattas av gemenskapens handelsnormer ska dessa uppgifter ersätta de uppgifter som föreskrivs i normerna.
KAPITEL II
Kontroll av överensstämmelsen med handelsnormerna
Avsnitt 1
Allmänna bestämmelser
Artikel 7
Tillämpningsområde
I detta kapitel anges regler för de kontroller som medlemsstaterna ska utföra i alla handelsled i fråga om överensstämmelsen med de handelsnormer som fastställts enligt artikel 2 i förordning (EG) nr 1182/2007.
Artikel 8
Behöriga organ
1. Varje medlemsstat ska utse
a)
en enda behörig myndighet (nedan kallad den samordnande myndigheten) som ska ansvara för samordning och kontakt på de områden som omfattas av detta kapitel, och
b)
ett eller flera kontrollorgan (nedan kallade kontrollorganen) som ska ansvara för tillämpningen av artikel 2.6 i förordning (EG) nr 1182/2007.
2. Medlemsstaterna ska meddela kommissionen
a)
namn, postadress och e-postadress för den samordnande myndighet som de har utsett enligt punkt 1,
b)
namn, postadress och e-postadress för de kontrollorgan som de har utsett enligt punkt 1, och
c)
en fullständig beskrivning av de utsedda kontrollorganens verksamhetsområden.
3. Den samordnande myndigheten kan vara kontrollorganet (eller ett av kontrollorganen) eller ett annat organ som utsetts i enlighet med punkt 1.
4. Kommissionen ska, på det sätt som den finner lämpligt, offentliggöra en förteckning över de samordnande myndigheter som utsetts av medlemsstaterna.
Artikel 9
Databas över aktörer
1. Medlemsstaterna ska inrätta en databas över aktörer inom sektorn för frukt och grönsaker som, på de villkor som anges i den här artikeln, omfattar uppgifter om de aktörer som handlar med färsk frukt och färska grönsaker för vilka normer har fastställts enligt artikel 2 i förordning (EG) nr 1182/2007.
Med aktör avses i detta kapitel alla fysiska eller juridiska personer som innehar färsk frukt eller färska grönsaker som omfattas av handelsnormer i syfte att, för sin egen eller annan persons räkning, exponera dem i försäljningssyfte, bjuda ut dem till försäljning, sälja dem eller på annat sätt saluföra dem inom gemenskapen eller i syfte att exportera dem till tredjeländer.
2. Medlemsstaterna ska avgöra enligt vilka villkor följande aktörer ska föras in respektive inte föras in i databasen:
a)
Aktörer vars verksamhet är av ett sådant slag att de, i enlighet med artikel 3, inte behöver uppfylla kraven på överensstämmelse med handelsnormerna.
b)
Fysiska eller juridiska personer vars verksamhet inom frukt- och grönsakssektorn begränsar sig till varutransport eller detaljhandelsförsäljning av små mängder frukt och grönsaker.
3. Om databasen består av flera olika delar ska den samordnande myndigheten svara för att databasen och dess olika delar är enhetligt uppbyggda och att de uppdateras. Denna uppdatering ska främst genomföras av kontrollorganen på grundval av de uppgifter som de samlar in vid kontroller i samtliga handelsled.
4. Databasen ska för varje aktör innehålla registreringsnummer, namn, adress, de uppgifter som krävs för klassificering av aktören i en av de kategorier som anges i artikel 10, särskilt aktörens placering i handelskedjan, en indikation på omfattningen av aktörens verksamhet, resultaten av tidigare kontroller hos aktören samt all övrig information som bedöms som nödvändig för kontrollen.
5. Aktörerna ska lämna den information som medlemsstaterna anser vara nödvändig för inrättande och uppdatering av databasen. Medlemsstaterna ska själva avgöra under vilka förutsättningar aktörer som inte är etablerade inom deras territorier men som bedriver verksamhet där ska tas med i databasen.
Avsnitt 2
Kontroller som ska utföras på den inre marknaden
Artikel 10
Kontroller av överensstämmelse på den inre marknaden
1. Medlemsstaterna ska införa ett system för stickprovskontroller i samtliga handelsled av att de produkter som innehas av aktörerna överensstämmer med handelsnormerna.
Som ett led i detta kontrollsystem ska medlemsstaterna, på grundval av en analys av riskerna för att aktörer saluför produkter som inte överensstämmelse med handelsnormerna, fastställa hur ofta kontrollorganen måste genomföra kontroller. Kontrollerna ska genomföras med tillräcklig frekvens för att garantera efterlevnad av gemenskapsbestämmelserna för varje på förhand definierad kategori av aktörer.
Riskanalysen ska särskilt beakta aktörernas storlek, deras placering i handelskedjan, resultaten av tidigare kontroller samt eventuella övriga parametrar som fastställs av medlemsstaterna.
Aktörer som utför beredning och förpackning av frukt och grönsaker, särskilt i produktionsregionen, ska omfattas av fler kontroller inom ramen för dessa system än andra kategorier av aktörer. Kontroller får också genomföras under transport.
Om det vid kontrollerna upptäcks betydande oegentligheter, ska kontrollorganen öka antalet kontroller hos de berörda aktörerna.
2. Aktörerna ska till kontrollorganen meddela alla uppgifter som dessa anser sig ha behov av för att organisera och genomföra kontrollerna.
3. Medlemsstaterna får tillåta aktörer, som kan garantera en kontinuerlig hög grad av överensstämmelse med handelsnormerna för frukt och grönsaker som omfattas av sådana normer, att vid avsändandet märka varje förpackning med en etikett enligt förlagan i bilaga II. Sådana tillstånd ska meddelas för en tid av tre år och kunna förlängas.
För att få använda denna etikett ska aktörerna dessutom
a)
ha egen kontrollpersonal som genomgått utbildning godkänd av medlemsstaten,
b)
ha lämplig utrustning för att bereda och förpacka produkterna, och
c)
förbinda sig att kontrollera att de varor som de sänder iväg är i överensstämmelse med handelsnormerna och föra register över alla kontroller som de har genomfört.
Om aktörer inte längre kan garantera en kontinuerlig hög grad av överensstämmelse med handelsnormerna, eller om något av villkoren i andra stycket inte längre är uppfyllt, ska medlemsstaten återkalla aktörens tillstånd att använda förlagan i bilaga II för märkningen av varje förpackning.
4. Den samordnande myndigheten ska till kommissionen meddela de bestämmelser som ingår i det kontrollsystem som avses i punkt 1. Meddelandet ska innehålla upplysningar om de olika kategorier av aktörer som har identifierats och om hur ofta var och en av dessa ska kontrolleras samt, i förekommande fall, om tillämpningsföreskrifterna för punkt 3 i denna artikel och artikel 11.1, däribland också minsta andel kontroller för de olika aktörer som berörs. Varje efterföljande ändring av kontrollsystemet ska utan dröjsmål meddelas till kommissionen.
5. Kontrollorganen i en medlemsstat, på vars territorium det konstateras att ett parti varor från en annan medlemsstat inte överensstämmer med normerna till följd av fel eller kvalitetsförsämring som skulle ha kunnat upptäckas när varorna packades, ska omedelbart anmäla sådana fall av bristande överensstämmelse som upptäcks fram till och med partihandelsledet, inklusive på distributionscentraler, till myndigheterna i de andra medlemsstater som kan komma att beröras.
Artikel 11
Kontroll av överensstämmelse i samband med export
1. Vid export ska det behöriga kontrollorganet genomföra kontroller för att försäkra sig om att inga produkter som är avsedda för export till tredjeländer lämnar gemenskapens tullområde om de inte överensstämmer med handelsnormerna.
Exportörerna ska till kontrollorganen meddela alla uppgifter som dessa anser sig ha behov av för att organisera och genomföra kontrollerna.
2. Medlemsstaterna får, för varje berörd kategori av aktörer och på grundval av en riskanalys, fastställa en minsta andel försändelser och kvantiteter som vid export ska kontrolleras med avseende på överensstämmelsen med handelsnormerna. Denna andel ska vara tillräckligt stor för att garantera att gemenskapslagstiftningen följs. Om det vid kontrollerna upptäcks betydande oegentligheter, ska kontrollorganen öka den andel försändelser som kontrolleras hos de berörda aktörerna.
Medlemsstaterna får tillämpa den ordning som föreskrivs i första stycket för aktörer som uppfyller följande villkor:
a)
De kan lämna tillräckliga garantier om en kontinuerligt hög grad av överensstämmelse för den frukt och de grönsaker som de saluför.
b)
De har egen kontrollpersonal som genomgått utbildning godkänd av medlemsstaten.
c)
De förbinder sig att kontrollera överensstämmelsen med handelsnormerna hos de varor som de saluför.
d)
De förbinder sig att föra register över alla kontroller som de har utfört.
3. Efter att ha genomfört de kontroller som avses i punkt 1 ska kontrollorganet ska utfärda intyg om överensstämmelse enligt bilaga III för varje parti avsett för export som det bedömer vara i överensstämmelse med normerna. Om exporten består av flera partier får dessa partiers överensstämmelse med normerna intygas på ett och samma intyg, under förutsättning att de olika partier som ingår i exporten anges tydligt var för sig.
Om de partier som berörs av intyget om överensstämmelse enligt punkt 2 inte har genomgått kontroll av överensstämmelse utförd i exportledet av det behöriga kontrollorganet, ska ”självkontroll (artikel 11.2 i kommissionens förordning (EG) nr 0000/2007” anges i fält 13 (Anmärkningar) i intyget.
4. Den behöriga tullmyndigheten ska endast godta tulldeklarationen för export
a)
om varorna åtföljs antingen av det intyg som avses i punkt 3 eller det intyg som avses i artikel 19.2, eller
b)
om det behöriga kontrollorganet på lämpligt sätt har underrättat tullmyndigheten om att ett av dessa båda intyg har utfärdats för de berörda partierna.
Artikel 12
Kontroll av överensstämmelse i samband med import
1. Produkter från tredjeländer ska, innan de övergår till fri omsättning, genomgå en kontroll av överensstämmelse med handelsnormerna.
Importörerna ska till kontrollorganen meddela alla uppgifter som dessa anser sig ha behov av för att organisera och genomföra de kontroller som anges i punkt 2 och i artikel 16.1.
2. Utan att det påverkar bestämmelserna i avsnitt 3 ska det behöriga kontrollorganet i samband med import göra en överensstämmelsekontroll för varje parti samt utfärda ett intyg om överensstämmelse enligt bilaga III, om produkterna överensstämmer med normerna. Om importen består av flera partier får partiernas överensstämmelse med normerna intygas på ett och samma intyg, under förutsättning att de olika partier som ingår i importen anges tydligt var för sig.
3. Tullmyndigheten får endast godkänna övergång till fri omsättning
a)
om varorna åtföljs av något av de intyg som avses i punkt 2, artikel 14.1 eller artikel 19.2, eller
b)
om det behöriga kontrollorganet på lämpligt sätt har underrättat tullmyndigheten om att ett av dessa intyg har utfärdats för de berörda partierna.
4. Med avvikelse från punkterna 1, 2 och 3 får det behöriga kontrollorganet i importledet, om det bedömer att risken för att normerna inte uppfylls är liten i fråga om vissa partier, besluta att inte genomföra kontroll av dessa partier. Kontrollorganet ska anmäla detta till tullmyndigheten genom en förklaring försedd med organets stämpel eller på annat sätt informera denna myndighet, som därmed kan inleda tullbehandlingen.
Vid tillämpning av första stycket ska kontrollorganet på förhand fastställa kriterier för en bedömning av risken för att normerna inte uppfylls samt, på grundval av en riskanalys och för varje av organet definierad importtyp, den minsta andelen försändelser och kvantiteter som vid import ska omfattas av en kontroll av överensstämmelsen utförd av det behöriga organet. Andelar som fastställs med stöd av denna punkt måste under alla omständigheter vara väsentligt högre än de som tillämpas enligt artikel 16.1.
5. I syfte att se till att medlemsstaterna tillämpar punkt 4 mer enhetligt ska kommissionen anta gemensamma riktlinjer för dess tillämpning. Den samordnande myndigheten ska omedelbart meddela kommissionen villkoren för tillämpningen av denna punkt, inklusive sådana kriterier och minsta andelar om avses i punkt 4 andra stycket, samt alla ändringar av villkoren som görs efter detta.
6. Om det konstateras att ett parti som importeras från ett tredjeland inte överensstämmer med normerna, ska den samordnande myndigheten i den berörda medlemsstaten omedelbart underrätta kommissionen och de samordnande myndigheterna i de andra medlemsstater som kan komma att beröras, och dessa ska i sin tur i den utsträckning som är nödvändig sprida dessa upplysningar inom sitt territorium. Anmälan till kommissionen ska ske via det elektroniska system som kommissionen angett.
Avsnitt 3
Kontroller utförda av tredjeländer
Artikel 13
Godkännande av kontroller som utförts av tredjeländerföre importen till gemenskapen
1. På begäran av ett tredjeland får kommissionen, i enlighet med förfarandet i artikel 46 i förordning (EG) nr 2200/96, godkänna överensstämmelsekontroller som genomförts av detta tredjeland före importen till gemenskapen.
2. Det godkännande som avses i punkt 1 får beviljas för de tredjeländer som ansöker därom på villkor att gemenskapens handelsnormer eller minst likvärdiga normer tillämpas inom dessa länders territorier på produkter som exporteras till gemenskapen.
I godkännandet ska det anges vilken offentlig myndighet i tredjelandet som ska vara ansvarigt för de kontroller som avses i punkt 1. Denna myndighet ska ansvara för kontakterna med gemenskapen. Genom godkännandet ska det också fastställas vilka organ, nedan kallade kontrollorgan i tredjeländer, som ska ha till uppgift att utföra själva kontrollerna.
Godkännandet får endast gälla produkter med ursprung i det berörda tredjelandet och får begränsas till vissa produkter.
3. Kontrollorgan i tredjeländer ska vara officiella organ eller organ som är officiellt erkända av den myndighet som avses i punkt 2, och de ska kunna ge tillräckliga garantier och förfoga över den personal, den utrustning och de anordningar som krävs för att genomföra kontroller enligt de metoder som anges i artikel 20.1 eller likvärdiga metoder.
4. En förteckning över länder vilkas överensstämmelsekontroller har godkänts i enlighet med denna artikel och de produkter godkännandena avser återfinns i del A av bilaga IV. Närmare uppgifter om deras officiella myndigheter och kontrollorgan ges i del B av samma bilaga, medan förlagor för de intyg som avses i artikel 14 redovisas i del C av bilagan.
Artikel 14
Intyg
1. Kontrollorganen ska för varje parti som kontrolleras innan det förs in på gemenskapens tullområde upprätta antingen ett intyg om överensstämmelse enligt bilaga III eller ett annat formulär som avtalats mellan kommissionen och det berörda tredje landet. Om importen består av flera partier får partiernas överensstämmelse med normerna intygas på ett och samma intyg, under förutsättning att de olika partier som ingår i importen anges tydligt var för sig.
Standardformulären för de intyg som föreskrivs i första stycket ska fastställas inom ramen för det godkännande som avses i artikel 13.1.
2. Intyget ska förses med texten ”original”. Om det krävs ytterligare exemplar ska dessa förses med texten ”kopia”. De behöriga myndigheterna i gemenskapen ska bara godkänna originalintyget som giltigt.
Blanketten ska ha formatet 210 × 297 mm. En avvikelse på mellan minus 5 mm och plus 8 mm i längd kan tillåtas. Papperet ska vara vitt, träfritt skrivpapper och väga minst 40 gram per kvadratmeter.
Blanketten ska tryckas och fyllas i på något av gemenskapens officiella språk.
Blankettens uppgifter ska fyllas i med ett mekanografiskt eller liknande förfarande.
Uppgifter får inte raderas eller skrivas över. Alla ändringar ska ske genom överstrykning av de felaktiga uppgifterna och, vid behov, tillägg av korrekta uppgifter. Dessa ändringar ska paraferas av den person som utför dem och attesteras av de utfärdande myndigheterna.
Varje intyg ska ha ett löpnummer genom vilket det kan identifieras, samt vara stämplat av den utfärdande myndigheten och undertecknat av en eller flera behöriga personer.
Den utfärdande myndigheten ska bevara en kopia av varje intyg den utfärdar.
Artikel 15
Upphävande av godkännanden
Kommissionen får tillfälligt dra in sitt godkännande om det för ett stort antal partier eller en stor kvantitet konstateras att varorna inte överensstämmer med de uppgifter som anges i de intyg som utfärdats av kontrollorgan i tredjeländer, eller om dessa organ inte på ett tillfredsställande sätt uppfyllt de krav på efterhandskontroller som avses i artikel 16.2.
Artikel 16
Ytterligare kontroller i medlemsstaterna
1. Medlemsstaterna ska i samband med import och för varje berört tredje land kontrollera att produkter som importeras på de villkor som anges i detta avsnitt överensstämmer med normerna, vilket ska ske genom fysiska kontroller av en betydande andel av de försändelser och de kvantiteter som importeras på dessa villkor. Denna andel ska vara av sådan omfattning att det kan fastställas att kontrollorgan i tredjeländer iakttar gemenskapslagstiftningen. Medlemsstaterna ska se till att åtgärderna i artikel 20.3 vidtas i fråga om de partier som kontrollerats på detta sätt och som befunnits strida mot handelsnormerna.
Om det vid kontrollerna upptäcks betydande oegentligheter, ska medlemsstaterna utan dröjsmål underrätta kommissionen om detta och kontrollorganen ska öka den andel försändelser och kvantiteter som kontrolleras i enlighet med denna artikel.
Om medlemsstaterna tar ut en avgift för att täcka utgifter i samband med sådana kontroller som avses i denna punkt, ska denna avgift fastställas på en sådan nivå att den återspeglar att andelen kontrollerade försändelser och kvantiteter vid dessa kontroller är mindre än vid kontroller enligt artikel 12.
2. Varje gång det uppstår tvivel om att ett sådant intyg som avses i artikel 14.1 första stycket är äkta, eller om att de uppgifter som förekommer i intyget är korrekta, ska en efterhandskontroll göras.
Den behöriga myndigheten i gemenskapen ska skicka tillbaka intyget eller en kopia av detta till sin officiella motpart i tredjelandet enligt punkt 13.2 andra stycket och i tillämpliga fall ange motiven till utredningen och samtliga tillgängliga uppgifter som gör det troligt att intyget inte är äkta eller att uppgifterna i det inte är korrekta. Varje begäran om efterhandskontroll ska snarast möjligt meddelas kommissionen liksom resultatet av denna.
När en begäran om efterhandskontroll har gjorts får importören av de berörda varorna hos de behöriga kontrollorganen ansöka om att de gör en sådan kontroll av överensstämmelsen som avses i artikel 12.
Artikel 17
Meddelandeplikt
1. Den samordnande myndigheten ska per tredje land och per berörd produkt samt för varje kvartal, senast i slutet av det kvartal som följer på det aktuella kvartalet, till kommissionen meddela det antal partier och de kvantiteter som importerats enligt artikel 13, det antal partier och de kvantiteter som omfattats av en kontroll av överensstämmelse enligt artikel 16.1, samt i vilka av dessa partier som varorna enligt kontrollmyndigheterna inte överensstämde med uppgifterna i de intyg om överensstämmelse som utfärdats av kontrollmyndigheten i det tredje landet, tillsammans med uppgifter för varje parti om hur stor kvantitet som berörs och vilken typ av brister som konstaterats.
2. Tullmyndigheterna ska samarbeta nära med den samordnande myndigheten och/eller kontrollorganen, särskilt i fråga om tillämpningen av artikel 16.1-2, och till dem överlämna alla nödvändiga uppgifter.
Artikel 18
Administrativt samarbete
1. Tillämpningen av bestämmelserna i detta avsnitt förutsätter att det införs ett förfarande för administrativt samarbete mellan gemenskapen och varje berört tredje land.
För att kunna omfattas av detta förfarande ska de berörda tredjeländerna till kommissionen lämna alla relevanta uppgifter om kontrollverksamheten, bland annat prov på avtryck av de stämplar som används av kontrollorganen i de respektive tredjeländerna samt i förekommande fall utan dröjsmål meddela om dessa uppgifter ändrats. Dessa uppgifter, liksom eventuella ändringar, ska av kommissionen vidarebefordras till medlemsstaternas samordnande myndigheter, som i sin tur ska informera tullmyndigheterna och andra behöriga myndigheter.
När det administrativa samarbetet har etablerats, liksom när någon väsentlig ändring krävs i de uppgifter som meddelas av ett berört tredjeland, både inom ramen för detta samarbete och när det gäller namn på och adresser till den offentliga myndigheten eller kontrollorganet, ska kommissionen offentliggöra detta på det sätt som den finner lämpligt.
2. Godkännandet av de tredjeländer som avses i artikel 13.4 ska gälla från och med den dag då kommissionen offentliggjorde de uppgifter som avses i punkt 1 i denna artikel om etablerandet av ett administrativt samarbete mellan gemenskapen och tredje land.
Avsnitt 4
Produkter avsedda för industriell bearbetning.
Artikel 19
Produkter avsedda för industriell bearbetning
1. I denna förordning avses med ”produkter avsedda för industriell bearbetning” frukter och grönsaker som omfattas av handelsnormer och som transporteras till bearbetningsanläggningar för att där bearbetas till produkter som omfattas av ett annat KN-nummer än den ursprungliga färska produkten.
2. De behöriga kontrollorganen skall utfärda intyg om industriell användning enligt bilaga V för produkter som skall exporteras till tredjeländer och för produkter som importeras till gemenskapen, om dessa produkter är avsedda att användas för industriell bearbetning och därför i enlighet med artikel 3.1 a inte omfattas av kravet på överensstämmelse med handelsnormerna. De skall försäkra sig om att de särskilda märkningsbestämmelser som anges i punkt 4 i denna artikel tillämpas.
3. I samband med import ska det behöriga kontrollorganet, efter att ha utfärdat det intyg som avses i punkt 2, till den samordnande myndigheten i den medlemsstat där den industriella bearbetningen kommer att genomföras utan dröjsmål översända en kopia av ovan nämnda intyg samt alla uppgifter som krävs för en eventuell kontroll av bearbetningsprocessen. Bearbetningsföretaget ska efter genomförd bearbetning skicka tillbaka intyget till det behöriga kontrollorganet, vilket ska kontrollera att produkterna faktiskt har genomgått industriell bearbetning.
4. Förpackningarna för de produkter som är avsedda för industriell bearbetning ska tydligt märkas med uppgiften ”industriell användning” eller någon annan liktydig benämning. I fråga om bulktransporter av varor som lastas direkt ombord på ett transportmedel ska denna uppgift anges i ett dokument som åtföljer varorna eller på ett anslag som placeras på framträdande plats på insidan av transportfordonet.
5. Medlemsstaterna ska vidta alla lämpliga åtgärder, särskilt när det gäller samarbete med andra berörda medlemsstater, för att undvika att varor avsedda för färskvarumarknaden transporteras utanför produktionsområdet som varor avsedda för industriell bearbetning.
Avsnitt 5
Kontrollmetoder
Artikel 20
Kontrollmetoder
1. Med undantag för de kontroller som utförs i samband med detaljhandelsförsäljning till slutkonsumenter, ska de överensstämmelsekontroller som föreskrivs i detta kapitel, ske enligt de metoder som anges i bilaga VI, om inte annat föreskrivs i denna förordning.
Medlemsstaterna ska fastställa särskilda bestämmelser för kontroll av överensstämmelse i samband med detaljhandelsförsäljning till slutkonsumenter.
2. Om det efter kontroll konstateras att varorna överensstämmer med handelsnormerna får kontrollorganet utfärda ett intyg om överensstämmelse enligt bilaga III. Detta intyg ska under alla omständigheter utfärdas vid import- och exporttillfället.
3. Om bristande överensstämmelse konstateras ska kontrollorganet utfärda en förklaring om bristande överensstämmelse som är ställd till aktören eller till dennes representant. De varor för vilka en förklaring om bristande överensstämmelse utfärdats får inte förflyttas utan medgivande av det kontrollorgan som utfärdat förklaringen. Detta medgivande får underställas kravet att de villkor som fastställts av kontrollorganet ska vara uppfyllda.
Aktörerna får besluta att vidta åtgärder för att anpassa alla eller en del av varorna så att de överensstämmer med normerna. Varor som anpassats så att de överensstämmer med normerna får inte saluföras förrän det behöriga kontrollorganet på lämpligt sätt har försäkrat sig om att produkterna faktiskt överensstämmer med normerna. I tillämpliga fall ska kontrollorganet utfärda ett intyg om överensstämmelse enligt bilaga III för partiet eller för en del av det, men först efter det att varorna har anpassats så att de överensstämmer med normerna.
Om ett kontrollorgan bifaller en aktörs begäran att anpassa sina varor så att de överensstämmer med handelsnormerna i en annan medlemsstat än den där kontrollen visat att de inte överensstämmer med normerna, ska medlemsstaterna vidta alla åtgärder som de bedömer lämpliga, särskilt i fråga om samarbete medlemsstaterna emellan, för att kontrollera att varorna har anpassats så att de överensstämmer med normerna.
Om varorna varken kan anpassas så att de överensstämmer med handelsnormerna, användas som foder eller användas inom bearbetningsindustrin eller som någon annan form av icke-livsmedel får kontrollorganet, om så visar sig vara nödvändigt, kräva att aktörerna vidtar lämpliga åtgärder för att se till att de berörda varorna inte saluförs.
Aktörerna ska tillhandahålla alla uppgifter som medlemsstaterna anser vara nödvändiga för tillämpningen av denna punkt.
4. Vid tillämpning av detta kapitel ska det i de fakturor och andra handlingar som åtföljer produkter anges kvalitetsklass och ursprungsland samt, i tillämpliga fall, uppgift om att produkten är avsedd för industriell användning. Detta krav ska inte gälla för detaljhandelsförsäljning till slutkonsumenter.
AVDELNING III
PRODUCENTORGANISATIONER
KAPITEL I
Krav och erkännande
Avsnitt 1
Definitioner
Artikel 21
Definitioner
1. I denna avdelning gäller följande definitioner:
a) producent: en jordbrukare enligt artikel 3.1 a i förordning (EG) nr 1182/2007.
b) dotterbolag: ett företag i vilket en eller flera producentorganisationer eller sammanslutningar av sådana har ägarintressen, och som bidrar till uppnåendet av producentorganisationens eller sammanslutningens mål.
c) gränsöverskridande producentorganisation: en producentorganisation med minst en produktionsanläggning i en annan medlemsstat än den medlemsstat där producentorganisationen har sitt säte.
d) gränsöverskridande sammanslutning av producentorganisationer: en sammanslutning av producentorganisationer där minst en ansluten organisation har sitt säte i en annan medlemsstat än den medlemsstat där sammanslutningen har sitt säte.
e) konvergensmål: målet för verksamheten till förmån för de minst utvecklade medlemsstaterna och regionerna enligt den gemenskapslagstiftning som reglerar Europeiska regionala utvecklingsfonden (”ERUF”), Europeiska socialfonden (”ESF”) och Sammanhållningsfonden under perioden 1 januari 2007-31 december 2013.
f) åtgärd: ett av följande alternativ:
g) insats: en särskild verksamhet eller åtgärd för att uppnå ett särskilt verksamhetsmål som bidrar till ett eller flera av de syften som avses i artikel 9.1 i förordning (EG) nr 1182/2007.
h) biprodukt: en produkt som uppstår till följd av beredning och/eller industriell bearbetning av en frukt- eller grönsaksprodukt och som har ett positivt ekonomiskt värde men som inte är den avsedda huvudprodukten.
i) första bearbetningsledet: industriell bearbetning av en frukt- eller grönsaksprodukt till en annan produkt som anges i bilaga I till EG-fördraget. Rengöring, skärning, rensning, torkning och förpackning av färskvaror som därefter ska saluföras ska inte betraktas som verksamheter i första bearbetningsledet.
j) verksamhet över branschgränserna: enligt artikel 10.3 b i förordning (EG) nr 1182/2007 en eller flera av de aktiviteter som anges i artikel 20 c i förordning (EG) nr 1182/2007 och som godkänts av medlemsstaten och förvaltas gemensamt av en producentorganisation eller en sammanslutning av producentorganisationer samt minst en annan aktör i bearbetnings- eller distributionskedjan för livsmedel.
k) utgångsindikator: en indikator som visar på ett tillstånd eller en trend vid programperiodens början som kan ge värdefull information
2. Vid tillämpning av artiklarna 3.1 och 7.1 i förordning (EG) nr 1182/2007 ska medlemsstaterna mot bakgrund av sina nationella juridiska och administrativa system definiera de juridiska personer som berörs inom deras territorier. Om så är lämpligt ska de även fastställa bestämmelser om en klar definition av delar av juridiska personer för tillämpningen av dessa artiklar.
Avsnitt 2
Krav på producentorganisationer
Artikel 22
Produkttäckning
1. Medlemsstaterna ska erkänna producentorganisationer enligt artikel 4 i förordning (EG) nr 1182/2007 när det gäller den produkt eller grupp av produkter som angetts i ansökan om erkännande, med förbehåll för avgöranden som fattas enligt artikel 4.1 c i den förordningen.
2. Medlemsstaterna ska endast erkänna producentorganisationer för produkter som uteslutande är avsedda för industriell bearbetning om dessa organisationer kan garantera att produkterna levereras för detta ändamål, antingen genom ett system med leveransavtal eller på annat sätt.
Artikel 23
Lägsta antal medlemmar
Vid fastställandet av det lägsta antalet medlemmar i en producentorganisation enligt artikel 4.1 b i förordning (EG) nr 1182/2007 får medlemsstaterna föreskriva att, om en producentorganisation som ansöker om erkännande helt eller delvis utgörs av medlemmar som i sin tur är juridiska personer eller klart definierade delar av juridiska personer som uteslutande består av producenter, får det lägsta antalet producenter beräknas på grundval av det antal producenter som är anslutna till var och en av de juridiska personerna eller de klart definierade delarna av de juridiska personerna.
Artikel 24
Minsta tid för medlemskap
1. Varje enskild producent ska vara ansluten till organisationen under minst ett år.
2. Uppsägning av medlemskapet ska meddelas skriftligen till producentorganisationen. Medlemsstaterna ska fastställa uppsägningstidernas längd, som dock inte får överstiga sex månader, och datum för ikraftträdandet av uppsägningarna.
Artikel 25
Producentorganisationernas struktur och verksamhet
Medlemsstaterna ska säkerställa att producentorganisationerna förfogar över den personal, infrastruktur och utrustning som krävs för att uppfylla kraven i artikel 3.1 i förordning (EG) nr 1182/2007 och att de har förutsättningar att fullgöra sina väsentliga funktioner, särskilt med avseende på följande:
a)
Kännedom om medlemmarnas produktion.
b)
Insamling, sortering, lagring och förpackning av medlemmarnas produktion.
c)
Kommersiell och budgetmässig förvaltning.
d)
Centraliserad bokföring och faktureringssystem.
Artikel 26
Den avsättningsbara produktionens värde eller volym
Vid tillämpning av artikel 4.1 b i förordning (EG) nr 1182/2007 ska den avsättningsbara produktionens värde eller volym beräknas på samma grundval som värdet av den saluförda produktionen enligt artiklarna 52 och 53 i denna förordning.
Artikel 27
Tillhandahållande av tekniska hjälpmedel
Vid tillämpning av artikel 4.1 e i förordning (EG) nr 1182/2007 ska en producentorganisation som är erkänd för en produkt för vilken det krävs tekniska hjälpmedel anses uppfylla sina skyldigheter om den själv, via sina medlemmar, genom dotterbolag eller genom utläggande på entreprenad tillhandahåller tillräckligt med tekniska hjälpmedel.
Artikel 28
Producentorganisationernas huvudsakliga verksamhet
1. En producentorganisations huvudsakliga verksamhet ska bestå i att koncentrera utbudet och saluföringen av de av medlemmarnas produkter som den är erkänd för.
2. Värdet av den saluförda produktion som kommer från producentorganisationens egna medlemmar och från medlemmar av andra producentorganisationer, för vilkas räkning de sköter saluföringen, ska överstiga värdet av hela den övriga saluförda produktionen.
Beräkningen ska endast baseras på produkter som producentorganisationen är erkänd för.
3. Om artikel 52.7 är tillämplig ska punkt 2 i denna artikel gälla i tillämpliga delar för de berörda dotterbolagen från och med den 1 januari 2012.
Artikel 29
Utläggande på entreprenad
Med utläggande av en producentorganisations verksamhet på entreprenad avses att producentorganisationen ingår ett handelsavtal med en annan juridisk person, som även kan vara en av dess medlemmar eller ett dotterbolag, om utförande av den berörda verksamheten. Producentorganisationen ska dock behålla ansvaret för att verksamheten utförs och för övergripande ekonomistyrning och tillsyn när det gäller genomförandet av entreprenadavtalet.
Första stycket ska även gälla i tillämpliga delar när en sammanslutning av producentorganisationer lägger ut en verksamhet på entreprenad.
Artikel 30
Gränsöverskridande producentorganisationer
1. En gränsöverskridande producentorganisations säte ska ligga i en medlemsstat där denna organisation förfogar över betydande anläggningar, har ett betydande antal medlemmar och/eller omsätter en betydande del av värdet av den saluförda produktionen.
2. Den medlemsstat där den gränsöverskridande producentorganisationen har sitt säte ska ansvara för följande:
a)
Erkännande av den gränsöverskridande producentorganisationen.
b)
Godkännande av den gränsöverskridande producentorganisationens verksamhetsprogram.
c)
Upprättande av nödvändigt administrativt samarbete med de andra medlemsstater där medlemmarna är verksamma med avseende på iakttagande av villkoren för erkännande och systemet för kontroll och påföljder. Dessa andra medlemsstater är skyldiga att ge medlemsstaten där producentorganisationen har sitt säte allt nödvändigt bistånd.
d)
Tillhandahållande på andra medlemsstaters begäran av all tillgänglig relevant dokumentation, däribland tillämplig lagstiftning, till andra medlemsstater där organisationen har medlemmar, översatt till ett officiellt språk i respektive medlemsstat.
Artikel 31
Sammanslagningar av producentorganisationer
1. Om de producentorganisationer som ingår i en sammanslagen producentorganisation före sammanslagningen hade egna verksamhetsprogram får de genomföra sina program parallellt och separat fram till den 1 januari året efter sammanslagningen. I sådana fall ska de berörda producentorganisationerna begära en sammanslagning av verksamhetsprogrammen i form av en ändring i enlighet med artikel 66. I annat fall ska de berörda producentorganisationerna utan dröjsmål begära en sammanslagning av verksamhetsprogrammen i form av en ändring i enlighet med artikel 67.
2. Genom undantag från punkt 1 ska medlemsstaterna emellertid ha rätt att på begäran av producentorganisationerna i vederbörligen motiverade fall tillåta att de separata verksamhetsprogrammen genomförs parallellt fram tills att deras giltighetstid löper ut.
Artikel 32
Icke-producerande medlemmar
1. Medlemsstaterna kan besluta om och på vilka villkor en fysisk eller juridisk person, som inte är producent, kan godtas som medlem i en producentorganisation.
2. Vid fastställandet av villkoren enligt punkt 1 ska medlemsstaterna särskilt se till att det sker i överensstämmelse med artiklarna 3.1 a och 3.4 c i förordning (EG) nr 1182/2007.
3. De fysiska och juridiska personer som avses i punkt 1 får inte
a)
beaktas när det gäller kriterierna för erkännande, eller
b)
gynnas direkt av åtgärder som finansieras av gemenskapen.
Medlemsstaterna får inskränka deras rösträtt i beslut om driftsfonden helt eller delvis på de villkor som anges i punkt 2.
Artikel 33
Producentorganisationernas demokratiska ansvar
Medlemsstaterna ska vidta alla åtgärder, bland annat med avseende på rösträtten, som de finner nödvändiga för att motverka alla former av missbruk av makt och inflytande från en eller flera medlemmar när det gäller förvaltning och drift av producentorganisationen.
Avsnitt 3
Sammanslutningar av producentorganisationer
Artikel 34
Erkännande av sammanslutningar av producentorganisationer
1. Medlemsstaterna får endast erkänna sammanslutningar av producentorganisationer enligt artikel 5 i förordning (EG) nr 1182/2007 för verksamheter som rör den eller de produkter som anges i ansökan om erkännande.
2. En sammanslutning av producentorganisationer får erkännas enligt artikel 5 i förordning (EG) nr 1182/2007 och bedriva varje form av producentorganisationsverksamhet, även när de berörda produkterna fortsätter att saluföras av dess medlemmar.
Artikel 35
Sammanslutningar av producentorganisationers huvudsakliga verksamheter
Artikel 28.2-3 ska i tillämpliga delar gälla för sammanslutningar av producentorganisationer.
Artikel 36
Medlemmar av sammanslutningar av producentorganisationer som inte är producentorganisationer
1. Medlemsstaterna kan besluta om och på vilka villkor en fysisk eller juridisk person, som inte är en erkänd producentorganisation, kan godtas som medlem i en sammanslutning av producentorganisationer.
2. Medlemmar av en erkänd sammanslutning av producentorganisationer som inte är erkända producentorganisationer får inte
a)
beaktas när det gäller kriterierna för erkännande,
b)
rösta i beslut som rör driftsfonden, eller
c)
gynnas direkt av åtgärder som finansieras av gemenskapen.
Artikel 37
Gränsöverskridande sammanslutningar av producentorganisationer
1. Den gränsöverskridande sammanslutningen av producentorganisationer ska ha sitt säte i en medlemsstat där sammanslutningen har ett betydande antal anslutna organisationer och/eller där de anslutna producentorganisationerna omsätter en betydande del av värdet av den saluförda produktionen.
2. Den medlemsstat där den gränsöverskridande sammanslutningen av producentorganisationer har sitt säte ska ansvara för följande:
a)
Erkännande av sammanslutningen.
b)
I förekommande fall, godkännande av sammanslutningens verksamhetsprogram.
c)
Upprättande av nödvändigt administrativt samarbete med de andra medlemsstater där de anslutna producentorganisationerna är verksamma med avseende på iakttagandet av villkoren för erkännande och ordningen för kontroll och påföljder. Dessa andra medlemsstater är skyldiga att ge medlemsstaten där producentorganisationen har sitt säte allt nödvändigt bistånd.
d)
Tillhandahållande på andra medlemsstaters begäran av all tillgänglig relevant dokumentation, däribland tillämplig lagstiftning, till andra medlemsstater där organisationen har medlemmar, översatt till ett officiellt språk i respektive medlemsstat.
Avsnitt 4
Producentgrupper
Artikel 38
Inlämnande av erkännandeplaner
1. En juridisk person eller en klart definierad del av en juridisk person ska lämna in en sådan plan för erkännande som avses i artikel 7.1 i förordning (EG) nr 1182/2007 till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där den juridiska personen har sitt säte.
2. Medlemsstaterna ska fastställa följande:
a)
Minimikriterier som den juridiska personen eller en klart definierad del av en juridisk person ska uppfylla för att kunna lämna in en erkännandeplan.
b)
Regler för utarbetande, innehåll och genomförande av erkännandeplanerna.
c)
Den period efter det att en medlem av en producentorganisation lämnat producentorganisationen då det ska vara förbjudet för den tidigare medlemmen att ansluta sig till en producentgrupp när det gäller de produkter som producentorganisationen erkänts för.
d)
Administrativa förfaranden för godkännande, övervakning och genomförande av erkännandeplanerna.
Artikel 39
Erkännandeplanernas innehåll
Förslag till erkännandeplaner ska minst innehålla följande:
a)
En beskrivning av utgångsläget, särskilt i fråga om antalet producerande medlemmar, med fullständig information om medlemmarna, produktionen, däribland värdet av den saluförda produktionen, saluföring och infrastruktur, däribland infrastruktur som ägs av enskilda medlemmar i producentgruppen om den ska användas av producentgruppen.
b)
Förslag till första dag för genomförandet av planen och planens varaktighet, som inte får överstiga fem år.
c)
De åtgärder som ska vidtas för att tilldelas erkännande.
Artikel 40
Godkännande av erkännandeplanerna
1. De behöriga nationella myndigheterna ska fatta beslut om förslag till erkännandeplan inom tre månader efter det att förslaget och samtliga styrkande handlingar mottagits.
2. Efter de kontroller som avses i artikel 113 ska den behöriga nationella myndigheten antingen
a)
godkänna planen och bevilja förhandserkännande,
b)
begära ändringar av planen, eller
c)
avslå planen.
Om ändringar begärts enligt b får godkännande ges först när dessa ändringar har införlivats med planen.
Den nationella myndigheten ska underrätta den juridiska personen eller en klart definierad del av en juridisk person om sitt beslut.
Artikel 41
Genomförande av erkännandeplanerna
1. Erkännandeplaner ska genomföras under perioder på ett år från och med den 1 januari. Medlemsstaterna får tillåta producentgrupper att dela upp dessa perioder i halvårsperioder.
Erkännandeplanen ska börja genomföras i enlighet med det datum som föreslagits enligt artikel 39 b
a)
den 1 januari som infaller efter det att den behöriga nationella myndigheten godkänt den, eller
b)
omedelbart efter det att den godkänts.
2. Medlemsstaterna ska fastställa på vilka villkor producentgrupperna får begära ändringar av planerna under genomförandet. En sådan begäran ska åtföljas av samtliga nödvändiga styrkande handlingar.
3. Den behöriga nationella myndigheten ska fatta beslut om varje ändring av planen inom tre månader efter det att en begäran om ändring tagits emot och efter att ha granskat de handlingar som lämnats in. Varje begäran om ändring för vilken beslut inte fattats inom denna tidsfrist ska anses som avslagen.
Artikel 42
Ansökningar om erkännande som producentorganisation
Producentgrupper som genomför en erkännandeplan får när som helst lämna in en ansökan om erkännande enligt artikel 4 i förordning (EG) nr 1182/2007. Dessa ansökningar ska under alla omständigheter lämnas in innan den övergångsperiod som avses i artikel 7 i förordning (EG) nr 1182/2007 löper ut.
Från och med dagen för inlämnandet av ansökan får den berörda gruppen överlämna ett förslag till verksamhetsprogram enligt artikel 64.
Artikel 43
Producentgruppernas huvudsakliga verksamheter
Artikel 28 ska i tillämpliga delar gälla för producentgrupper.
Artikel 44
Värdet av saluförd produktion
1. Artikel 52 ska i tillämpliga delar gälla för producentgrupper.
2. Om värdet av den saluförda produktionen har sjunkit på grund av faktorer som vederbörligen redovisats för medlemsstaten sätt och som ligger utanför producentgruppens kontroll och ansvarsområde, ska värdet av den saluförda produktion anses vara minst 65 % av det värde som angavs i den eller de tidigare ansökningar om stöd för den senaste årsperioden som kontrollerats av medlemsstaten och, i avsaknad av detta, av det värde som ursprungligen angavs i den godkända erkännandeplanen.
Artikel 45
Finansiering av erkännandeplaner
1. Det stöd som avses i artikel 7.5 i förordning (EG) nr 1182/2007 ska minskas med hälften när det gäller saluförd produktion som överstiger 1 000 000 euro.
2. Det stöd som avses i artikel 7.3 a i förordning (EG) nr 1182/2007 får per producentgrupp högst uppgå till 100 000 euro per årsperiod.
3. Om en genomförandeperiod inte varar ett helt kalenderår ska det högsta stöd som avses i punkt 2 minskas i proportion därtill.
4. Det stöd som avses i artikel 7.3 i förordning (EG) nr 1182/2007 ska betalas ut
a)
i årliga eller halvårsvisa delbetalningar i slutet av varje års- eller halvårsperiod för genomförande av erkännandeplanen, eller
b)
i delbetalningar som täcker en del av en årsperiod om planen påbörjas under en årsperiod eller om erkännande sker enligt artikel 4 i förordning (EG) nr 1182/2007 innan en årsperiod har löpt ut.
Som grundval för beräkning av delbetalningarna får medlemsstaterna använda den saluförda produktionen för en annan period än den för vilken delbetalningen betalas, om så krävs i kontrollsyfte. Skillnaden mellan perioderna ska vara mindre än den faktiska perioden för delbetalningen.
5. Den växelkurs som ska tillämpas för de belopp som avses i punkterna 1 och 2 ska vara den senaste växelkurs som offentliggjorts av Europeiska centralbanken före den första dagen under den period för vilken stödet i fråga beviljas.
Artikel 46
Stöd för nödvändiga investeringar i samband med erkännandet
När det gäller investeringar i samband med genomförandet av den erkännandeplan som avses i artikel 39 c i denna förordning för vilka stöd kan beviljas enligt artikel 7.3 b i förordning (EG) nr 1182/2007
a)
ska investeringar som kan snedvrida konkurrensen inom annan ekonomisk verksamhet som organisationen bedriver undantas, och
b)
investeringar som direkt eller indirekt gagnar sådan verksamhet finansieras i förhållande till hur mycket de används för sektorer eller produkter som omfattas av producentgruppens förhandserkännande.
Artikel 47
Ansökan om stöd
1. Varje producentgrupp ska lämna in en enda ansökan om sådant stöd som avses i artikel 7.3 a och b i förordning (EG) nr 1182/2007, inom tre månader efter utgången av varje årsperiod eller halvårsperiod enligt artikel 45.4 i den här förordningen. Värdet av den saluförda produktionen för den period för vilken stöd begärs ska deklareras i ansökan.
2. Ansökningar om stöd för halvårsperioder får endast lämnas in om erkännandeplanen är indelad i halvårsperioder enligt artikel 41.1. Alla stödansökningar ska åtföljas av en skriftlig förklaring från producentgruppen om att
a)
den iakttar och kommer att iaktta bestämmelserna i förordning (EG) nr 1182/2007 och denna förordning, och
b)
inte direkt eller indirekt mottar, har mottagit eller kommer att motta dubbelt gemenskapsstöd eller nationellt stöd för insatser som genomförs enligt dess erkännandeplan som beviljas finansiering från gemenskapen enligt denna förordning.
3. Medlemsstaterna ska fastställa en sista dag för utbetalning av stödet som inte i något fall får infalla senare än sex månader efter mottagandet av ansökan.
Artikel 48
Rätt till stöd
Medlemsstaterna ska utvärdera producentgruppernas rätt till stöd enligt denna förordning i syfte att fastställa att stödet är vederbörligen berättigat, med hänsyn till villkor och datum för eventuellt tidigare beviljande av offentliga stöd till de producentorganisationer eller -grupper som medlemmarna i producentgruppen i fråga kommer från, samt med hänsyn till eventuella förflyttningar av medlemmar mellan producentorganisationer och -grupper.
Artikel 49
Gemenskapens bidrag
1. Gemenskapens finansiering av stöd enligt artikel 7.3 a i förordning (EG) nr 1182/2007 ska uppgå till
a)
75 % av stödberättigande offentliga utgifter i de områden som är stödberättigande inom ramen för konvergensmålet, och
b)
50 % av de stödberättigande offentliga utgifterna i övriga områden.
2. Gemenskapens finansiering av det stöd som avses i artikel 7.3 b i förordning (EG) nr 1182/2007, uttryckt som kapitalbidrag eller som kapitalbidragsekvivalent, får i förhållande till de stödberättigande investeringsutgifterna uppgå till högst
a)
50 % i de områden som är stödberättigande inom ramen för konvergensmålet, och
b)
30 % i övriga områden.
Berörda medlemsstater ska förbinda sig att bidra med minst 5 % av de stödberättigande investeringsutgifterna.
Mottagare av stöd till stödberättigande investeringskostnader ska betala minst
a)
25 % i de områden som är stödberättigande inom ramen för konvergensmålet, och
b)
45 % i övriga områden.
Artikel 50
Samgåenden
1. Stöd enligt artikel 7.3 i förordning (EG) nr 1182/2007 får ges, eller fortsätta att ges, till producentgrupper som beviljats förhandserkännande och som bildats genom samgående mellan två eller flera producentgrupper som beviljats förhandserkännande.
2. Vid beräkningen av stödbelopp som ska betalas ut enligt punkt 1 ska den producentgrupp som uppstått genom samgåendet ersätta de samgående grupperna.
3. Om två eller flera producentgrupper går samman ska den nya juridiska personen överta de rättigheter och skyldigheter som innehades av den producentgrupp som först beviljades förhandserkännande.
4. Om en producentgrupp som har beviljats förhandserkännande går samman med en erkänd producentorganisation ska den bildade juridiska personen inte längre kunna komma i fråga för förhandserkännande som producentgrupp eller ha rätt till det stöd som avses i artikel 7.3 i förordning (EG) nr 1182/2007. Den bildade juridiska personen ska fortsätta att behandlas som en erkänd producentorganisation om den respekterar gällande villkor. Om så krävs ska producentorganisationen begära en ändring av sitt verksamhetsprogram, varvid artikel 31 ska gälla i tillämpliga delar.
Insatser som producentgrupper genomför före ett sådant samgående ska dock fortsätta att vara stödberättigande enligt villkoren i erkännandeplanen.
Artikel 51
Konsekvenser av erkännande
1. Ett beviljande av erkännande medför att beviljandet av sådant stöd som avses i artikel 7.3 i förordning (EG) nr 1182/2007 upphör.
2. Om ett verksamhetsprogram lämnas in enligt denna förordning ska den berörda medlemsstaten försäkra sig om att det inte föreligger någon dubbel finansiering av de åtgärder som anges i erkännandeplanen.
3. Investeringar som berättigar till stöd för de kostnader som avses i artikel 7.3 b i förordning (EG) nr 1182/2007 får föras över till verksamhetsprogrammen om de uppfyller villkoren i den här förordningen.
4. Medlemsstaterna ska fastställa den period räknat från genomförandet av erkännandeplanen, inom vilken producentgruppen måste erkännas som producentorganisation. Denna period får uppgå till högst fyra månader.
KAPITEL II
Driftsfonder och verksamhetsprogram
Avsnitt 1
Värdet av saluförd produktion
Artikel 52
Beräkningsgrund
1. Vid tillämpningen av detta kapitel ska värdet av en producentorganisations saluförda produktion beräknas på grundval av vad som producerats av de medlemmar i producentorganisationer för vilka producentorganisationen i fråga är erkänd.
2. Värdet av den saluförda produktionen ska omfatta de produkter som produceras av medlemmar som utträder ur eller ansluter sig till producentorganisationen. Medlemsstaterna ska fastställa villkor för att undvika dubbelräkning.
3. Medlemsstaterna får tillåta producentorganisationerna att ta med värdet av biprodukterna i värdet av den saluförda produktionen.
4. Värdet av återtag från marknaden som avyttras enligt artikel 10.4 a och b i förordning (EG) nr 1182/2007, beräknat med det genomsnittliga pris för vilket dessa produkter salufördes av producentorganisationen det föregående året, ska ingå i värdet av den saluförda produktionen.
5. Det som producerats av medlemmar i producentföreningen ska endast tas med i värdet av den saluförda produktionen i den utsträckning som det saluförts av producentorganisationen, själv eller i enlighet med artikel 3.3 b och c i förordning (EG) nr 1182/2007.
6. Den saluförda produktionen ska faktureras ”fritt producentorganisation”
a)
i tillämpliga fall som produkter som är förpackade, beredda eller har genomgått första bearbetningsledet,
b)
exklusive mervärdesskatt, och
c)
exklusive interna transportkostnader när avståndet är stort mellan producentorganisationens centraliserade insamlings- eller förpackningsställen och dess distributionsställe. Medlemsstaterna ska fastställa avdrag som ska göras från det fakturerade värdet för produkter som fakturerats under olika stadier av bearbetning, leverans eller transport.
7. Värdet av den saluförda produktionen får även beräknas ”fritt dotterbolag” på de villkor som anges i punkt 6, förutsatt att minst 90 % av kapitalet i dotterbolaget innehas
a)
av producentorganisationen eller sammanslutningen av producentorganisationer i fråga, eller,
b)
med förbehåll för medlemsstatens godkännande, av medlemmar som är kooperativ i producentorganisationen eller sammanslutningen av producentorganisationer i fråga, om detta bidrar till att nå de mål som anges i artikel 3.1 b och c i förordning (EG) nr 1182/2007.
8. Om produktionen minskar på grund av väderförhållanden, växt- eller djursjukdomar eller skadedjursangrepp får värdet av den saluförda produktionen även omfatta ersättning som, till följd av dessa händelser, erhållits från en skördeförsäkring som omfattas av kapitel III avsnitt 6 eller genom någon likvärdig ordning som förvaltas av producentorganisationen.
Artikel 53
Referensperiod
1. Det årliga stödtak som avses i artikel 10.2 i förordning (EG) nr 1182/2007 ska varje år beräknas utifrån värdet av den saluförda produktionen under en referensperiod på tolv månader som ska fastställas av medlemsstaterna.
2. Medlemsstaterna ska fastställa referensperioder för varje producentorganisation i form av
a)
tolvmånadersperioder, som börjar tidigast den 1 januari tre år före det år då verksamhetsprogrammet genomförs och senast avslutas den 1 augusti samma år, eller
b)
det genomsnittliga värdet av tre på varandra följande tolvmånadersperioder som tidigast börjar den 1 januari fem år före det år då verksamhetsprogrammet genomförs och senast avslutas den 1 augusti samma år.
3. Denna tolvmånadersperiod ska vara den berörda producentorganisationens räkenskapsår.
Referensperiodens längd ska inte variera under ett verksamhetsprogram, utom i fall då detta kan motiveras.
4. Om en produkt har sjunkit i värde på grund av vederbörligen redovisade faktorer utanför producentorganisationens kontroll och ansvarsområde, ska värdet av den saluförda produktion som avses i punkt 1 anses vara minst 65 % av värdet av den berörda produkten under den föregående referensperioden.
De faktorer som avses i första stycket ska vederbörligen motiveras.
5. När nyligen erkända producentorganisationer har otillräckliga historiska uppgifter om den saluförda produktionen för att punkt 2 ska kunna tillämpas får värdet av den saluförda produktionen betraktas som värdet av den produktion som kan saluföras och som producentorganisationen tillhandahåller för att bli erkänd. Detta ska beräknas som det genomsnittliga värdet av de tre föregående årens saluförda produktion för alla producenter som är medlemmar av producentorganisationen när ansökan om erkännande inlämnas.
6. Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att samla in uppgifter om värdet av den saluförda produktionen från de producentorganisationer som inte har lagt fram något verksamhetsprogram.
7. Med avvikelse från punkterna 1-6 ska värdet av den saluförda produktionen under referensperioden vara lika med det värde som beräknats enligt den lagstiftning som gällde under samma referensperiod.
Avsnitt 2
Driftsfonder
Artikel 54
Förvaltning
Medlemsstaterna ska säkerställa att driftsfonder förvaltas på ett sådant sätt att det är möjligt för externa revisorer att årligen identifiera, kontrollera och certifiera fondernas kostnader och intäkter.
Artikel 55
Finansiering av driftsfonder
De ekonomiska bidragen till den driftsfond som avses i artikel 8.1 i förordning (EG) nr 1182/2007 ska fastställas av producentorganisationen.
Samtliga producenter ska ha möjlighet att utnyttja driftsfonden och samtliga producenter ska ha möjlighet att demokratiskt delta i beslut som rör användningen av producentorganisationens medel och de ekonomiska bidragen till driftsfonderna.
Artikel 56
Meddelande om preliminärt belopp
Producentorganisationerna ska senast den 15 september meddela de preliminära beloppen för gemenskapens, producentorganisationens och dess medlemmars bidrag till driftsfonden för det påföljande året tillsammans med verksamhetsprogrammen eller begäran om godkännande av deras ändringar.
Medlemsstaterna får fastställa ett senare datum än den 15 september.
Beräkningen av storleken på driftsfonden ska baseras på verksamhetsprogrammen och värdet av den saluförda produktionen. Beräkningen ska delas upp i kostnader för åtgärder inom krisförebyggande och krishantering samt för övriga åtgärder.
Avsnitt 3
Verksamhetsprogram
Artikel 57
Nationell strategi
1. Den nationella strategins övergripande struktur och innehåll, som avses i artikel 12.2 i förordning (EG) nr 1182/2007, ska från och med den 1 januari 2009 upprättas i enlighet med riktlinjerna i bilaga VII. Före den dagen ska medlemsstaterna fastställa dess övergripande struktur och innehåll. Den kan bestå av regionala delar.
Alla beslut som fattats och bestämmelser som antagits av medlemsstaterna i enlighet med avdelning III i förordning (EG) nr 1182/2007 och denna avdelning ska införlivas med den nationella strategin.
2. Den nationella strategin, inklusive införlivandet av de nationella villkor som avses i artikel 12.1 i förordning (EG) nr 1182/2007, ska fastställas innan förslagen till verksamhetsprogram lämnas in ett visst år. De nationella villkoren ska införlivas efter att ha förelagts kommissionen och, i tillämpliga fall, ändrats i enlighet med artikel 12.1 i förordning (EG) nr 1182/2007.
3. En analys av utgångsläget ska ingå i förfarandet för att upprätta den nationella strategin och utföras på medlemsstatens ansvar. Denna analys ska kartlägga och bedöma de behov som ska tillgodoses, rangordna prioriterade behov, definiera de mål som ska uppnås genom verksamhetsprogrammen för att tillgodose dessa prioriterade behov, uppnå förväntade resultat och kvantifierade mål i förhållande till utgångsläget samt fastställa de mest lämpade instrumenten för att uppnå dessa mål.
4. Medlemsstaterna ska genom verksamhetsprogrammen även övervaka och utvärdera den nationella strategin och dess genomförande.
Den nationella strategin får ändras, särskilt med hänsyn till vad som framkommit under övervakningen och utvärderingen. Sådana ändringar ska göras innan förslagen till verksamhetsprogram lämnas in ett visst år.
5. Medlemsstaterna ska i den nationella strategin fastställa en övre gräns för hur stor procentuell andel av fonden som får spenderas på en enskild åtgärd och/eller insats och/eller kostnad för att garantera att det råder lämplig balans mellan olika åtgärder.
Artikel 58
Nationella villkor för miljöinsatser
1. Utöver det förslag som ska lämnas in enligt artikel 12.1 i förordning (EG) nr 1182/2007 ska medlemsstaterna även underrätta kommissionen om eventuella ändringar av de nationella villkoren som ska omfattas av förfarandet i artikel 12.1 andra stycket i förordning (EG) nr 1182/2007. Kommissionen ska på det sätt som den finner lämpligt göra villkoren tillgängliga för andra medlemsstater.
2. Vid tillämpning av artikel 9.3 i rådets förordning (EG) nr 1182/2007 ska villkoren omfatta en icke uttömmande förteckning över tillämpliga miljöinsatser och villkoren för dem i medlemsstaterna, och medlemsstaterna ska för varje utvald miljöinsats
a)
ange det eller de specifika åtaganden som insatsen innebär, och
b)
motivera insatsen på grundval av förväntad miljöpåverkan i förhållande till miljöbetingade behov och prioriteringar.
Artikel 59
Kompletterande regler i medlemsstaterna
Medlemsstaterna får anta kompletterande regler till förordning (EG) nr 1182/2007 och den här förordningen när det gäller stödberättigande åtgärder, insatser eller utgifter inom verksamhetsprogrammen.
Artikel 60
Förhållande till program för landsbygdsutveckling
1. Stöd inom medlemsstaternas program för landsbygdsutveckling eller program som godkänts enligt förordning (EG) nr 1698/2005 får inte beviljas för insatser som omfattas av åtgärderna i denna förordning, med förbehåll för punkt 2.
2. Om stöd enligt förordning (EG) nr 1698/2005 undantagsvis har beviljats enligt artikel 5.6 i den förordningen för åtgärder som skulle kunna vara stödberättigande enligt den här förordningen ska medlemsstaterna se till att en stödmottagare endast får stöd för en viss insats från ett system.
Medlemsstaterna ska därför, när de tar med åtgärder som innehåller sådana undantag i sina landsbygdsutvecklingsprogram, se till att det i den nationella strategi som avses i artikel 57 i den här förordningen fastställs kriterier och administrativa regler som de kommer att tillämpa i programmen för landsbygdsutveckling.
I tillämpliga fall ska, utan att det påverkar bestämmelserna i artiklarna 10.1, 10.3 och 11 i förordning (EG) nr 1182/2007, nivån på stöden för åtgärder som omfattas av den här förordningen inte överstiga den som är tillämplig på åtgärder inom landsbygdsutvecklingsprogrammet.
Stöd till miljöinsatser som inte avser förvärv av anläggningstillgångar ska begränsas till de maximibelopp som fastställs för betalningar för miljöåtgärder inom jordbruket. I undantagsfall får dessa belopp ökas med hänsyn till särskilda omständigheter, vilket ska motiveras i den nationella strategi som avses i artikel 57 i den här förordningen.
Artikel 61
Verksamhetsprogrammens innehåll och stödberättigande utgifter
1. I ett verksamhetsprogram ska följande ingå:
a)
En beskrivning av utgångsläget, i tillämpliga fall baserad på de utgångsindikatorer som anges i bilaga XIV.
b)
Programmets mål med beaktande av möjligheterna att utveckla produktion och avsättning, en förklaring av hur programmet bidrar till den nationella strategin och en försäkran om att programmet överensstämmer med den nationella strategin, bland annat när det gäller balansen mellan olika insatser. Målbeskrivningen ska omfatta de mål som anges i den nationella strategin och målsättningar för att underlätta övervakningen av hur genomförandet av programmet fortlöper.
c)
En detaljerad beskrivning av de åtgärder, inbegripet åtgärder inom krisförebyggande och krishantering samt enskilda insatser, som ska vidtas och de medel som ska användas för att uppnå dessa mål under varje år som programmet genomförs. I beskrivningen ska det anges i vilken utsträckning de olika föreslagna åtgärderna
i)
kompletterar och är förenliga med andra åtgärder, inklusive åtgärder som finansieras eller berättigar till stöd ur andra gemenskapsfonder, särskilt stöd för landsbygdens utveckling (i tillämpliga fall ska även åtgärder som genomförts inom tidigare verksamhetsprogram särskilt anges),
ii)
inte medför någon risk för dubbel finansiering från gemenskapsfonder.
d)
Programmets varaktighet.
e)
Finansiella aspekter, däribland
i)
beräkningssätt och nivå på ekonomiska bidrag,
ii)
finansieringsförfarandet för driftsfonden,
iii)
nödvändig information för att motivera olika avgiftsnivåer, och
iv)
budget och tidsplan för åtgärderna under varje år som programmet genomförs.
2. Olika miljöinsatser får kombineras, under förutsättning att de är inbördes förenliga och kompletterar varandra.
När åtaganden kombineras ska stödet beräknas med hänsyn till inkomstbortfall och särskilda merkostnader till följd av kombinationen.
3. Investeringar, även sådana som görs med leasingavtal, som inte ger någon avkastning förrän efter det att verksamhetsprogrammet har avslutats, särskilt i fall där avskrivningsperioden är längre än fem år, kan föras över till ett efterföljande verksamhetsprogram om detta skäligen kan motiveras ur ekonomisk synvinkel.
Om investeringarna har ersatts ska det resterande värdet av den ersatta investeringen
a)
läggas till producentorganisationens driftsfond, eller
b)
dras av från kostnaden för ersättningen.
Investeringar eller insatser kan genomföras på enskilda anläggningar som tillhör producentorganisationens medlemmar, förutsatt att de bidrar till verksamhetsprogrammets målsättningar. Om någon av dessa medlemmar lämnar producentorganisationen, ska medlemsstaterna säkerställa att investeringen eller dess restvärde återvinns, såvida inte medlemsstaten fattar avvikande beslut.
4 Verksamhetsprogrammen får inte omfatta insatser eller kostnader som avses i förteckningen i bilaga VIII.
5. De stödberättigande utgifterna inom verksamhetsprogrammet får inte överstiga de faktiska kostnaderna. Medlemsstaterna får dock i förväg fastställa vederbörligen motiverade schablonbelopp i följande fall:
a)
Om det hänvisas till sådana schablonbelopp i bilaga VIII.
b)
För ökade externa transportkostnader per kilometer, jämfört med kostnaderna för lastbilstransport då man använder sig av järnvägs- eller fartygstransport, för att skydda miljön.
c)
För tillkommande utgifter och inkomstbortfall till följd av miljöinsatser, beräknat enligt artikel 53.2 i förordning (EG) nr 1974/2006.
Medlemsstaterna ska se över dessa belopp minst en gång vart femte år.
6. För att en insats ska vara stödberättigande, ska över 50 % av värdet av de produkter den avser avse produkter för vilka producentorganisationen är erkänd. För att få medräknas i dessa 50 % ska produkterna komma från producentorganisationens medlemmar eller från medlemmar i en annan producentorganisation. De relevanta bestämmelserna i artikel 52 ska tillämpas vid beräkningen av värdet.
Artikel 62
Dokument som ska bifogas
Verksamhetsprogram ska särskilt åtföljas av följande:
a)
Handlingar som styrker att en driftsfond har inrättats.
b)
Ett skriftligt åtagande från producentorganisationen att iaktta bestämmelserna i förordning (EG) nr 1182/2007 och i den här förordningen.
c)
En skriftlig försäkran från producentorganisationen att den inte, vare sig direkt eller indirekt, har mottagit eller kommer att motta annat stöd från gemenskapen eller nationellt stöd för de insatser som berättigar till stöd enligt denna förordning.
Artikel 63
Partiella verksamhetsprogram
1. Enligt artikel 5 i förordning (EG) nr 1182/2007 får en medlemsstat tillåta att en sammanslutning av producentorganisationer lämnar in ett eget partiellt verksamhetsprogram med åtgärder som minst två av de egna medlemmarna har fastställt men inte genomfört inom sina verksamhetsprogram.
2. Samma regler ska gälla för partiella verksamhetsprogram som för andra verksamhetsprogram och de ska granskas tillsammans med de anslutna producentorganisationernas verksamhetsprogram.
3. Medlemsstaterna ska säkerställa att
a)
insatserna helt och hållet finansieras med bidrag som utbetalats från de anslutna producentorganisationernas driftsfonder,
b)
åtgärderna och motsvarande finansiella bidrag förtecknas i varje ansluten producentorganisations verksamhetsprogram,
c)
det inte föreligger någon risk för dubbla stöd och att artikel 60 gäller i tillämpliga delar.
Artikel 64
Tidsfrist för inlämnande
Producentorganisationen skall lämna in verksamhetsprogram för godkännande till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där producentorganisationen har sitt säte senast den 15 september året före det år då programmen skall genomföras. Medlemsstaterna får emellertid senarelägga detta datum.
När en juridisk person eller en klart definierad del av en juridisk person, däribland en producentgrupp, lämnar in en ansökan om att bli erkänd som producentorganisation får den samtidigt lämna in sitt verksamhetsprogram enligt första stycket för godkännande. Programmen får bara godkännas om gruppen har erkänts senast den dag som anges i artikel 65.2.
Artikel 65
Beslut
1. Den behöriga nationella myndigheten ska antingen
a)
godkänna belopp för fonder och program som uppfyller kraven i förordning (EG) nr 1182/2007 och kraven i detta kapitel,
b)
godkänna programmen på villkor att producentorganisationen godtar vissa ändringar, eller
c)
avslå programmen eller delar av programmen.
2. Den behöriga nationella myndigheten ska fatta beslut om program och fonder senast den 15 december det år de lämnats in.
Medlemsstaterna ska senast den 15 december informera producentorganisationerna om besluten.
I väl motiverade fall får den behöriga nationella myndigheten emellertid besluta om verksamhetsprogram och fonder senast den 20 januari det år som följer på ansökan. I beslutet om godkännande får det föreskrivas att utgifterna ska vara bidragsberättigande från och med den 1 januari det år som följer på ansökan.
Artikel 66
Ändringar av verksamhetsprogram för påföljande år
1. Producentorganisationer får ansöka om ändringar av verksamhetsprogrammen, även, om så krävs, avseende en förlängning av deras varaktighet upp till en total varaktighet på fem år, vilket ska ske senast den 15 september för att ändringarna ska kunna tillämpas från och med den 1 januari påföljande år.
Medlemsstaterna får emellertid senarelägga datumet för inlämnande av ansökningar.
2. Ansökan om ändringar ska åtföljas av handlingar i vilka det anges skäl för ändringarna, vilken typ av ändringar det rör sig om och vad de har för effekter.
3. Den behöriga myndigheten ska fatta beslut om ansökningar om ändring av verksamhetsprogram senast den 15 december.
I väl motiverade fall får medlemsstaterna emellertid fatta beslut om ändringar av verksamhetsprogram senast den 20 januari det år som följer på ansökan. I beslutet om godkännande får det föreskrivas att utgifterna ska vara bidragsberättigande från och med den 1 januari det år som följer på ansökan.
Artikel 67
Ändringar av verksamhetsprogram under innevarande år
1. Medlemsstaterna får, på villkor som de själva ska fastställa, tillåta ändringar av verksamhetsprogram under innevarande år.
2. Den behöriga nationella myndigheten får tillåta att producentorganisationerna under innevarande år
a)
enbart genomför verksamhetsprogrammet till viss del,
b)
ändrar innehållet i verksamhetsprogrammet, och i tillämpliga fall även förlänger programmets varaktighet, dock till totalt högst fem år, eller
c)
ökar beloppet för driftsfonden med högst 25 % eller minskar det med en procentsats som medlemsstaterna själva ska fastställa av det belopp som ursprungligen godkändes, under förutsättning att de allmänna mål som fastställts för verksamhetsprogrammet upprätthålls. Medlemsstaterna får höja denna procentsats vid sammanslagningar av producentorganisationer enligt artikel 31.1.
3. Medlemsstaterna ska fastställa villkoren för att verksamhetsprogrammen ska få ändras under innevarande år utan förhandsgodkännande från den behöriga nationella myndigheten. Sådana ändringar kan bara komma i fråga för stöd om producentorganisationerna utan dröjsmål meddelar de behöriga myndigheterna därom.
Artikel 68
Verksamhetsprogrammens varaktighet
1. Verksamhetsprogrammen ska genomföras under ettårsperioder som löper från den 1 januari till den 31 december.
2. Ett verksamhetsprogram som godkänns senast den 15 december ska genomföras med början den 1 januari det påföljande året.
Genomförandet av program som godkänns efter den 15 december ska skjutas upp ett år.
Genom undantag från första och andra stycket i denna punkt ska ett verksamhetsprogram som godkänns i enlighet med artikel 65.2 tredje stycket eller artikel 66.3 andra stycket genomföras med början senast den 31 januari det år som följer på godkännandet.
Avsnitt 4
Stöd
Artikel 69
Godkänt stödbelopp
Medlemsstaterna ska senast den 15 december informera producentorganisationerna och sammanslutningarna av producentorganisationer om det godkända stödbeloppet enligt artikel 13.3 i förordning (EG) nr 1182/2007.
Vid tillämpning av artikel 65.2 tredje stycket eller artikel 66.3 andra stycket ska medlemsstaterna meddela det godkända stödbeloppet senast den 20 januari.
Artikel 70
Ansökningar
1. Senast den 15 februari året efter det år för vilket stöd begärts ska producentorganisationerna lämna in en ansökan om stöd eller om utbetalning av restbeloppet till den behöriga myndigheten för varje verksamhetsprogram för vilket stöd begärts.
2. Ansökan ska åtföljas av styrkande handlingar som visar följande:
a)
Det begärda stödet.
b)
Värdet av den saluförda produktionen.
c)
De ekonomiska bidrag som erlagts av medlemmarna och de som erlagts av producentorganisationen.
d)
De utgifter som har uppkommit med anledning av verksamhetsprogrammet.
e)
Utgifter för krisförebyggande och krishantering, uppdelade på insatser.
f)
Den andel av driftsfonden som använts för krisförebyggande och krishantering, uppdelad på insatser.
g)
Överensstämmelsen med artikel 9.2 och 9.3 a eller 9.3 b samt artikel 10 i förordning (EG) nr 1182/2007.
h)
En skriftlig försäkran från producentorganisationen att den inte har mottagit annat stöd från gemenskapen eller nationellt stöd för de åtgärder och/eller den verksamhet som berättigar till stöd enligt denna förordning.
i)
Bevis på genomförandet av den berörda insatsen vid ansökningar om utbetalning av ett schablonbelopp enligt artikel 61.4.
3. Ansökningarna får omfatta utgifter som planerats men inte uppstått om det kan bevisas
a)
att åtgärderna, av skäl utanför den berörda producentorganisationens kontroll, inte kunnat genomföras senast den 31 december under det år då verksamhetsprogrammet genomfördes,
b)
att åtgärderna kan genomföras senast den 30 april det påföljande året, och
c)
att motsvarande belopp i form av bidrag från producentorganisationen fortfarande finns att tillgå i driftsfonden.
Stödet ska betalas ut och den säkerhet som ställts i enlighet med artikel 72.3 frisläppas endast under förutsättning att det, senast den 30 april året efter det år för vilket utgifterna hade planerats, kan bevisas att de planerade utgifter som avses i led b i första stycket har uppstått och att stödberättigandet kan styrkas.
4. Om ansökningar lämnas in efter det datum som anges i punkt 1 ska stödet sättas ned med 1 % för varje dags försening.
I vederbörligen motiverade undantagsfall får den behöriga myndigheten godkänna ansökningar efter det datum som anges i punkt 1, om de erforderliga kontrollerna har genomförts och tidsfristen för betalning enligt artikel 71 beaktats.
Artikel 71
Utbetalning av stödet
Medlemsstaterna ska betala ut stödet senast den 15 oktober året efter det att programmet har genomförts.
Artikel 72
Förskottsbetalning
1. Medlemsstaterna får tillåta producentorganisationer att ansöka om förskottsbetalning för den del av stödet som motsvarar de förutsedda utgifterna för verksamhetsprogrammet under den tre- eller fyramånadersperiod som börjar den månad då ansökan lämnas in.
2. Ansökningar om förskott ska inlämnas på det sätt som medlemsstaterna beslutar, antingen var tredje månad i januari, april, juli och oktober eller var fjärde månad i januari, maj och september.
De samlade förskottsbetalningarna för ett visst år får inte överstiga 80 % av det stödbelopp som ursprungligen godkändes för verksamhetsprogrammet.
3. Förskott skall betalas under förutsättning att det ställs en säkerhet motsvarande 110 % av förskottet i enlighet med förordning (EG) nr 2220/85.
Medlemsstaterna ska fastställa villkor för att säkerställa att ekonomiska bidrag till driftsfonderna har tagits ut i form av avgifter i enlighet med artiklarna 54 och 55 i den här förordningen och att tidigare förskottsbetalningar verkligen har använts.
4. Ansökningar om frisläppande av säkerheter kan göras under det innevarande programåret och ska styrkas med relevanta handlingar.
Säkerheterna får frisläppas med upp till 80 % av förskottsbeloppet.
5. Det primära kravet enligt artikel 20 i förordning (EG) nr 2220/85 är att de åtgärder som anges i verksamhetsprogrammet genomförs, med iakttagande av de åtaganden som anges i artikel 62 b och c i den här förordningen.
Om det primära kravet inte iakttas eller vid allvarlig underlåtelse att uppfylla åtagandena enligt artikel 62 b och c ska säkerheten vara förverkad utan att det påverkar andra påföljder som ska fastställas enligt kapitel V avsnitt 3.
Om andra krav inte iakttas ska säkerheten förverkas i förhållande till hur allvarlig den konstaterade oegentligheten är.
6. Medlemsstaterna får fastställa minimibelopp och tidsfrister för förskottsbetalningar.
Artikel 73
Delbetalningar
Medlemsstaterna får tillåta producentorganisationerna att ansöka om utbetalning av den del av stödet som motsvarar utgifterna för verksamhetsprogrammet.
Ansökningar får lämnas in vid valfri tidpunkt men inte mer än tre gånger under ett och samma år. De ska åtföljas av lämpliga styrkande handlingar.
De samlade utbetalningarna till följd av ansökningar om en del av stödet får inte överstiga 80 % av det stödbelopp som ursprungligen godkändes för verksamhetsprogrammet eller av de egentliga utgifterna, beroende på vilket belopp som är lägst.
Medlemsstaterna får fastställa minimibelopp och tidsfrister för delbetalningar.
KAPITEL III
Åtgärder inom krisförebyggande och krishantering
Avsnitt 1
Allmänna bestämmelser
Artikel 74
Urval av åtgärder inom krisförebyggande och krishantering
Medlemsstaterna får föreskriva att en eller flera av de åtgärder som anges i artikel 9.2 i förordning (EG) nr 1182/2007 inte ska gälla på deras territorium.
Artikel 75
Lån för att finansiera åtgärder inom krisförebyggande och krishantering
Lån som tas för att finansiera åtgärder inom krisförebyggande och krishantering enligt artikel 9.2 tredje stycket i förordning (EG) nr 1182/2007 som inte ger någon avkastning förrän efter det att verksamhetsprogrammet har avslutats kan föras över till ett efterföljande verksamhetsprogram om detta skäligen kan motiveras ur ekonomisk synvinkel.
Avsnitt 2
Återtag från marknaden
Artikel 76
Definition
I detta avsnitt fastställs regler om återtag från marknaden enligt artikel 9.2 a i förordning (EG) nr 1182/2007. I detta kapitel avses med ”produkter som återtagits från marknaden”, ”återtagna produkter” och ”produkter som inte saluförts” produkter som på detta sätt har återtagits från marknaden.
Artikel 77
Handelsnormer
1. Om handelsnormer enligt artiklarna 2.2 och 2.7 i förordning (EG) nr 1182/2007 föreligger för en viss produkt ska denna produkt när den återtas från marknaden uppfylla dessa normer, med undantag för bestämmelser som gäller presentation och märkning av produkten. Produkterna får återtas från marknaden i bulk utan sortering efter storlek, på villkor att kraven för klass II är uppfyllda, särskilt när det gäller kvalitet och storlek eller vikt.
Miniprodukter som definieras i de berörda normerna ska dock överensstämma med gällande handelsnormer, däribland bestämmelserna om presentation och märkning av produkten.
2. Om det inte finns några sådana handelsnormer för en viss produkt ska produkter som återtas från marknaden uppfylla minimikraven i bilaga IX. Medlemsstaterna får fastställa ytterligare bestämmelser som kompletterar dessa minimikrav.
Artikel 78
Treårigt medelvärde för återtag från marknaden avsedda för gratisutdelning
Den gräns på 5 % av volymen saluförd produktion som avses i artikel 10.4 i förordning (EG) nr 1182/2007 ska beräknas på grundval av det aritmetiska medelvärdet av den sammanlagda volymen produkter som producentorganisationen erkänts för och salufört under de tre föregående åren.
För nyligen erkända producentorganisationer ska uppgifterna för regleringsåren före erkännandet
a)
om organisationen var en producentgrupp, i tillämpliga fall vara motsvarande uppgifter för den producentgruppen, eller
b)
den volym som anges i ansökan om erkännande.
Artikel 79
Förhandsmeddelande om återtag från marknaden
1. Producentorganisationer eller sammanslutningar av producentorganisationer ska, via skriftlig telekommunikation eller elektroniskt meddelande, i förväg underrätta de behöriga nationella myndigheterna om alla återtag från marknaden som de avser att genomföra. Sådana underrättelser ska bl.a. innehålla en förteckning över de produkter som omfattas av interventionen och deras främsta kännetecken enligt gällande handelsnormer, en skattning av kvantiteten för varje berörd produkt, produkternas planerade användning samt den plats där de återtagna produkterna kan kontrolleras i enlighet med artikel 110. Underrättelserna ska innehålla en förklaring om att de produkter som återtas från marknaden uppfyller gällande handelsnormer eller de minimikrav som avses i artikel 77.
2. Medlemsstaterna ska fastställa närmare bestämmelser för producentorganisationerna i fråga om de underrättelser som avses i punkt 1, särskilt i fråga om tidsfrister.
3. Inom de tidsfrister som avses i punkt 2 ska medlemsstaterna
a)
antingen företa den kontroll som avses i artikel 110.1, och därefter, om de inte har konstaterat några oegentligheter, godkänna det kontrollerade återtaget, eller
b)
i de fall som avses i artikel 110.3, besluta att inte företa den kontroll som avses i artikel 110.1, och i så fall underrätta producentorganisationen om detta via skriftlig telekommunikation eller elektroniskt meddelande och tillåta det anmälda återtaget.
Artikel 80
Stöd
1. Stöd till återtag från marknaden, bestående av både gemenskapens och producentorganisationens bidrag, får uppgå till högst de belopp som anges i bilaga X för de produkter som avses i den bilagan. För övriga produkter ska medlemsstaterna fastställa maximibelopp för stödet.
2. Återtag från marknaden får omfatta högst 5 % av volymen av den saluförda produktionen av en viss produkt inom en viss producentorganisation.
Volymen av den saluförda produktionen ska beräknas som ett medelvärde av volymerna av den saluförda produktionen under de tre föregående åren. Om uppgifter om dessa inte finns tillgängliga ska man använda den volym på den saluförda produktionen för vilken producentorganisationen erkändes.
De procentsatser som avses i första stycket ska vara årsgenomsnitt under en treårsperiod med en felmarginal på 3 %.
Artikel 81
De återtagna produkternas användning
1. Medlemsstaterna ska fastställa vad produkter som återtas från marknaden får användas till. De ska anta bestämmelser för att se till att återtaget eller användningen av de produkter som återtas inte får någon negativ miljöpåverkan eller några negativa fytosanitära konsekvenser. Kostnader som producentorganisationerna ställs inför för att följa dessa bestämmelser ska berättiga till stöd inom ramen för stöd för återtag från marknaden enligt verksamhetsprogrammet.
2. De användningsområden som avses i punkt 1 i denna artikel ska omfatta gratis utdelning, vilket ska avse de områden som anges i artikel 10.4 a och b i förordning (EG) nr 1182/2007 och annan likvärdig användning som godkänts av medlemsstaterna.
Medlemsstaterna ska vidta alla de åtgärder som krävs för att underlätta kontakter och samarbete mellan producentorganisationerna och de mottagare som de efter begäran har godkänt för gratis utdelning.
3. Det ska endast vara möjligt att avyttra produkter till bearbetningsindustrin om det inte leder till en snedvridning av konkurrensen för de berörda industrierna inom gemenskapen eller för importerade produkter.
Artikel 82
Transportkostnader
1. Transportkostnader knutna till insatser för gratis utdelning av alla produkter som återtagits från marknaden ska vara stödberättigande inom verksamhetsprogrammet på grundval av schablonbelopp som fastställs utifrån avståndet mellan den plats där återtaget sker och leveransplatsen enligt bilaga XI.
Vid sjötransport ska kommissionen vid fastställandet av vilka transportkostnader som kan bekostas utgå från faktiska transportkostnader och avstånd. Den ersättning som fastställts på detta sätt får inte överstiga kostnaderna för den kortaste landtransporten mellan lastningsorten och den hypotetiska utförselpunkten. En korrektionsfaktor på 0,6 ska tillämpas på de belopp som anges i bilaga XI.
2. Transportkostnaderna ska betalas till den part som faktiskt har burit transportkostnaderna i fråga.
Ersättningen ska endast betalas ut mot uppvisande av styrkande handlingar innehållande
a)
namnet på de mottagande organisationerna,
b)
kvantiteter för produkterna i fråga,
c)
bevis för att de mottagande organisationerna har övertagit produkterna och uppgift om vilka transportmedel som använts, och
d)
de faktiskt utbetalda transportkostnaderna.
Artikel 83
Kostnader för förpackning och sortering
1. Kostnaderna för sortering och förpackning av färsk frukt och färska grönsaker som återtagits från marknaden och som är avsedda att delas ut gratis ska vara stödberättigande inom verksamhetsprogrammet i form av ett schablonbelopp på 132 euro per nettoton för förpackningar som väger mindre än 25 kg netto.
2. Förpackningar med produkter avsedda att delas ut gratis ska vara försedda med en symbol för Europeiska unionen och den text som anges i bilaga XII på ett eller flera språk.
3. Ersättningen för sortering och förpackning ska betalas ut till den producentorganisation som ansvarat för detta.
Ersättningen ska endast betalas ut mot uppvisande av styrkande handlingar innehållande
a)
namnen på de mottagande organisationerna,
b)
kvantiteter för produkterna i fråga, och
c)
bevis för att de mottagande organisationerna har övertagit produkterna och uppgift om produkternas presentation.
Artikel 84
Villkor för mottagarna av återtagna produkter
1. Mottagare av återtagna produkter enligt artikel 10.4 a och b i förordning (EG) nr 1108/2007 ska förbinda sig att
a)
följa bestämmelserna i denna förordning,
b)
föra separat lagerredovisning och affärsredovisning för transaktionerna i fråga,
c)
underkasta sig de kontroller som föreskrivs i gemenskapslagstiftningen, och
d)
tillhandahålla styrkande underlag om det slutliga användningsområdet för var och en av de berörda produkterna, i form av ett övertagandeintyg (eller motsvarande dokument) som bekräftar att de återtagna produkterna övertagits av en tredje part för att användas till gratis utdelning.
Medlemsstaterna får besluta att mottagarna inte behöver föra sådan redovisning som avses i led b i första stycket om de endast mottar mindre kvantiteter och om de anser att risken är låg. Sådana beslut och deras motivering ska dokumenteras.
2. Mottagare av återtagna produkter avsedda för andra användningsområden ska förbinda sig att
a)
följa bestämmelserna i denna förordning,
b)
föra separat lagerredovisning och affärsredovisning för transaktionerna i fråga, om medlemsstaterna anser att det är lämpligt trots att produkten har denaturerats före leverans,
c)
underkasta sig de kontroller som föreskrivs i gemenskapslagstiftningen, och
d)
inte begära ytterligare stöd för den alkohol som framställs av produkterna i fråga när det gäller produkter som återtagits från marknaden för att destilleras.
Avsnitt 3
Grön skörd och situationer där skörden inte bärgas
Artikel 85
Definitioner av grön skörd och situationer där skörden inte bärgas
1. Med ”grön skörd” avses den sammanlagda skörden av produkter som inte är avsättningsbara i ett visst område och som genomförs innan den ordinarie skörden påbörjas. De berörda produkterna får inte ha skadats redan innan den gröna skörden ägde rum, vare sig på grund av väderförhållanden, sjukdom eller på annat sätt.
2. Med ”situationer där skörden inte bärgas” avses situationer där det inte tas ut någon kommersiell produktion från det berörda området under den ordinarie produktionscykeln. Att produkter förstörs på grund av väderförhållanden eller sjukdom ska dock inte betraktas som en situation där skörden inte bärgas.
3. Grön skörd och situationer där skörden inte bärgas ska vara ett komplement till och skilja sig från ordinarie odlingssätt.
Artikel 86
Villkor för tillämpningen av grön skörd och situationer där skörden inte bärgas
1. När det gäller åtgärder för grön skörd och situationer där skörden inte bärgas ska medlemsstaterna
a)
anta närmare bestämmelser om genomförandet av åtgärderna, bland annat om förhandsmeddelanden om situationer där skörden inte bärgas och grön skörd, inbegripet innehållet i sådana meddelanden och tidsfristerna för dem, om nivån på de ersättningar som ska betalas ut och om tillämpningen av åtgärderna, samt en förteckning över vilka produkter som är stödberättigande inom ramen för åtgärderna,
b)
anta bestämmelser för att se till att tillämpningen av åtgärderna inte får någon negativ miljöpåverkan eller några negativa fytosanitära konsekvenser,
c)
se till att det går att kontrollera att åtgärderna genomförs på rätt sätt och inte godkänna åtgärderna om så inte är fallet, och
d)
genomföra sådana kontroller för att kontrollera att åtgärderna genomförs på rätt sätt, bland annat i förhållande till de bestämmelser som nämns i a och b.
2. Producentorganisationer eller sammanslutningar av producentorganisationer ska, via skriftlig telekommunikation eller elektroniskt meddelande, i förväg underrätta de behöriga nationella myndigheterna om varje grön skörd eller situation där skörden inte bärgas som de förutser.
De ska i sin första anmälan för ett visst år och en viss produkt redovisa en analys av den förväntade marknadssituation som motiverar att grön skörd tillämpas som krisförebyggande åtgärd.
3. Det är inte tillåtet att både tillämpa grön skörd och inte bärga skörden för en och samma produkt inom ett och samma område under ett och samma år, eller under två på varandra följande år.
4. Ersättningsbeloppen, inbegripet såväl gemenskapens som producentorganisationens bidrag, för grön skörd och icke bärgad skörd ska beräknas per hektar och fastställas av respektive medlemsstat enligt punkt 1 a
a)
på en nivå som endast täcker de ytterligare kostnader som åtgärden medfört, med beaktande av de miljömässiga och fytosanitära insatser som krävs för att följa de bestämmelser som antagits enligt punkt 1 b, eller
b)
på en nivå som täcker högst 90 % av maximinivån på stöd för återtag från marknaden enligt artikel 80.
Avsnitt 4
Marknadsföring och kommunikation
Artikel 87
Genomförande av marknadsförings- och kommunikationsåtgärder
1. Medlemsstaterna ska anta närmare bestämmelser om genomförande av marknadsförings- och kommunikationsåtgärder. Dessa bestämmelser ska göra det möjligt att snabbt tillämpa åtgärderna vid behov.
2. Insatser inom ramen för marknadsförings- och kommunikationsåtgärder ska vara komplement till de pågående marknadsförings- och kommunikationsinsatser som den berörda producentorganisationen genomför.
Avsnitt 5
Utbildning
Artikel 88
Genomförande av utbildningsåtgärder
Medlemsstaterna ska anta närmare bestämmelser om genomförande av utbildningsåtgärder.
Avsnitt 6
Skördeförsäkring
Artikel 89
Målet med åtgärder för skördeförsäkring
Producentorganisation ska hantera insatser som rör skördeförsäkringar som ska bidra till att trygga producenternas intäkter och täcka förluster på marknaden för producentorganisationer och/eller deras medlemmar när de påverkas av naturkatastrofer, väderförhållanden och, i tillämpliga fall, sjukdomar eller skadedjursangrepp.
Artikel 90
Genomförande av åtgärder för skördeförsäkring
1. Medlemsstaterna ska anta närmare bestämmelser om genomförande av åtgärder som rör skördeförsäkring, bland annat för att se till att åtgärderna inte snedvrider konkurrensen på försäkringsmarknaden.
2. Medlemsstaterna får bidra med ytterligare nationell finansiering av åtgärder avseende skördeförsäkring som finansieras genom driftsfonden. Det sammanlagda offentliga stödet till skördeförsäkring får dock högst uppgå till
a)
80 % av de kostnader för försäkringspremier som producenten har betalat för att försäkra sig mot förluster som uppstått till följd av ogynnsamma väderförhållanden som kan likställas med naturkatastrofer,
b)
50 % av de kostnader för försäkringspremier som producenten har betalat för att försäkra sig mot
i)
förluster enligt a och övriga förluster som uppstått till följd av ogynnsamma väderförhållanden, och
ii)
förluster som uppstått till följd av djur- eller växtsjukdomar eller skadedjursangrepp.
Den gräns som anges i led b i första stycket ska även gälla i fall där driftsfonden är berättigad till ett ekonomiskt gemenskapsstöd på 60 % enligt artikel 10.3 i förordning (EG) nr 1182/2007.
3. Åtgärder som rör skördeförsäkring får inte omfatta försäkringsbetalningar som kompenserar producenterna för mer än 100 % av deras intäktsförluster, medräknat eventuell ersättning som producenterna får från andra stödordningar i samband med den försäkrade risken.
4. I denna artikel ska ”ogynnsamma väderförhållanden som kan likställas med naturkatastrofer” ha den betydelse som avses i artikel 2.8 i kommissionens förordning (EG) nr 1857/2006 (28).
Avsnitt 7
Stöd för administrativa utgifter för bildande av aktiefonder
Artikel 91
Villkor för stöd för administrativa utgifter för bildande av aktiefonder
1. När det gäller stöd för administrativa utgifter för bildande av aktiefonder ska medlemsstaterna anta närmare bestämmelser om genomförandet av sådana åtgärder.
2. Stödet för administrativa utgifter för bildande av aktiefonder ska under aktiefondens första, andra respektive tredje verksamhetsår motsvara en andel av producentorganisationens bidrag till aktiefonden under dess första, andra och tredje verksamhetsår, det vill säga
a)
10 %, 8 % och 4 % i medlemsstater som anslöt sig till Europeiska unionen den 1 maj 2004 eller senare,
b)
5 %, 4 % och 2 % i övriga medlemsstater.
3. Medlemsstaterna får fastställa tak för de stödbelopp som en producentorganisation kan få för administrativa utgifter för bildande av aktiefonder.
Avsnitt 8
Statligt stöd för åtgärder inom krisförebyggande och krishantering
Artikel 92
Närmare bestämmelser i nationella strategier
De medlemsstater som betalar ut statligt stöd i enlighet med led c i artikel 43 andra stycket i förordning (EG) nr 1182/2007 ska fastställa närmare bestämmelser om genomförandet av detta led i sina nationella strategier.
KAPITEL IV
Nationellt ekonomiskt stöd
Artikel 93
Producenternas organisationsgrad
Vid tillämpningen av artikel 11.1 i förordning (EG) nr 1182/2007 ska organisationsgraden hos producenterna i en region av en medlemsstat betraktas som särskilt låg om producentorganisationer, sammanslutningar av producentorganisationer och producentgrupper har salufört mindre än 20 % av frukt- och grönsaksproduktionens värde under de senaste tre år som det finns uppgifter för.
Artikel 94
Tillstånd att betala ut nationellt ekonomiskt stöd
1. Medlemsstaterna ska senast den 15 januari varje år ansöka om tillstånd hos kommissionen för att betala ut nationellt ekonomiskt stöd enligt artikel 11.1 första stycket i förordning (EG) nr 1182/2007.
En sådan begäran ska åtföljas av styrkande handlingar som visar att andelen organiserade producenter i den berörda regionen är särskilt låg, enligt definitionen i artikel 93 i denna förordning, samt uppgifter om de berörda producentorganisationerna, det aktuella stödbeloppet och andelen av de ekonomiska bidrag som lämnas enligt artikel 8.1 a i förordning (EG) nr 1182/2007.
2. Kommissionen ska godkänna eller avslå begäran inom tre månader från inlämnandet. Om kommissionen inte svarar inom denna period ska begäran anses ha godkänts.
Artikel 95
Ansökan om och utbetalning av nationellt ekonomiskt stöd
Producentorganisationerna ska ansöka om nationellt ekonomiskt stöd och medlemsstaterna ska betala ut sådant stöd i enlighet med artiklarna 70-73.
Artikel 96
Gemenskapens maximala andel av ersättningen för nationellt ekonomiskt stöd
Gemenskapens andel av ersättningen för nationellt ekonomiskt stöd ska vara 60 % av det nationella ekonomiska stöd som producentorganisationen beviljas.
Artikel 97
Gemenskapens ersättning för det nationella ekonomiska stödet
1. Medlemsstaterna ska begära gemenskapsersättning för nationellt ekonomiskt stöd som godkänts och betalats ut till producentorganisationer före den 1 mars året efter det årliga genomförandet av verksamhetsprogrammen.
Begäran ska åtföljas av styrkande handlingar som visar att villkoren i artikel 11.1 andra stycket i förordning (EG) nr 1182/2007 har varit uppfyllda de senaste tre åren och som innehåller uppgifter om de berörda producentorganisationerna, det faktiskt utbetalda stödbeloppet och andelen av de faktiskt utbetalda ekonomiska bidragen enligt artikel 8.1 a i förordning (EG) nr 1182/2007.
2. Kommissionen ska fatta ett beslut om att godkänna eller avslå begäran.
3. Om gemenskapsersättningen för stödet har godkänts ska de stödberättigande utgifterna anmälas till kommissionen enligt förfarandet i artikel 5 i kommissionens förordning (EG) nr 883/2006 (29).
KAPITEL V
Allmänna bestämmelser
Avsnitt 1
Meddelanden
Artikel 98
Rapporter från producentorganisationerna
1. Producentorganisationerna ska tillsammans med ansökningarna om stöd lämna in årsrapporter om genomförandet av verksamhetsprogrammen.
Rapporterna ska behandla följande:
a)
Verksamhetsprogrammens genomförande under det föregående året.
b)
Större ändringar av verksamhetsprogram.
c)
Skillnader mellan beräknat stöd och det stöd som det ansökts om.
2. Årsrapporten ska omfatta följande information om varje verksamhetsprogram som genomförs:
a)
Förverkligandet och resultatet av verksamhetsprogrammet, i tillämpliga fall baserat på de gemensamma utfalls- och resultatindikatorer som anges i bilaga XIV och, i förekommande fall, ytterligare sådana indikatorer i den nationella strategin.
b)
En sammanfattning av större problem som uppstått vid förvaltningen av programmet, samt åtgärder som vidtagits för att garantera kvaliteten och effektiviteten i genomförandet av programmet.
I tillämpliga fall ska det i årsrapporten anges vilka effektiva åtgärder som har vidtagits enligt den nationella strategin och med tillämpning av artikel 9.5 i förordning (EG) nr 1182/2007 för att skydda miljön mot möjlig ökad belastning till följd av investeringar som fått stöd enligt verksamhetsprogrammet.
3. Det sista året för verksamhetsprogrammets genomförande ska en slutrapport ersätta den årsrapport som avses i punkt 1.
Slutrapporten ska visa i vilken utsträckning programmets målsättningar har förverkligats. Den ska lyfta fram faktorer som bidragit till att genomförandet av programmet blivit en framgång eller ett misslyckande och redogöra för ändringar av insatser och/eller metoder som har beaktats eller kommer att beaktas vid utarbetandet av framtida verksamhetsprogram, eller vid ändringar av pågående verksamhetsprogram.
4. Om en producentorganisation underlåter att meddela medlemsstaten enligt kraven i denna förordning eller i förordning (EG) nr 1182/2007 eller om meddelandet verkar felaktigt med hänsyn till de objektiva fakta som medlemsstaterna förfogar över ska medlemsstaterna, utan att det påverkar särskilda bestämmelser i denna förordning, tillfälligt dra in godkännandet av det berörda verksamhetsprogrammet för påföljande år tills producentorganisationen lämnar ett korrekt meddelande.
Medlemsstaterna ska ange uppgifter om sådana fall i den årsrapport som avses i artikel 99.3 i denna förordning.
Artikel 99
Meddelanden som ska lämnas av medlemsstaterna
1. Medlemsstaterna ska utse en enda behörig myndighet som ska ansvara för meddelanden mellan kommissionen och medlemsstaten som rör producentorganisationer, producentgrupper och sammanslutningar av producentorganisationer. De ska meddela kommissionen vilken myndighet de utsett och kontaktuppgifter för den.
2. Medlemsstaterna ska senast den 31 januari underrätta kommissionen om det totala beloppet för den driftsfond som godkänts under året för samtliga verksamhetsprogram. Både det totala belopp som driftsfonden uppgår till och det totala beloppet för gemenskapens finansiering av driftsfonden ska anges i meddelandet. Dessa belopp ska sedan delas upp ytterligare på åtgärder inom krisförebyggande och krishantering samt övriga åtgärder.
3. Medlemsstaterna ska senast den 15 november varje år överlämna en årsrapport till kommissionen om producentorganisationer och producentgrupper samt de driftsfonder, verksamhetsprogram och erkännandeplaner som löpte under det föregående året. Årsrapporten ska särskilt innehålla den information som anges i bilaga XIII.
Avsnitt 2
Kontroller
Artikel 100
Unikt identifieringssystem
Medlemsstaterna ska se till att ett unikt identifieringssystem tillämpas när det gäller alla stödansökningar som lämnas in av samma producentorganisation eller producentgrupp. Denna identifiering ska vara förenlig med det system för identitetsregistrering som avses i artikel 18.1 f i rådets förordning (EG) nr 1782/2003 (30).
Artikel 101
Stödansökningar
Utan att det påverkar tillämpningen av särskilda bestämmelser i denna förordning ska medlemsstaterna fastställa lämpliga förfaranden för inlämnande av stödansökningar, ansökningar om erkännande eller godkännande av verksamhetsprogram samt betalningsansökningar.
Artikel 102
Stickprovskontroller
När det är lämpligt att utföra stickprovskontroller ska medlemsstaterna genom kontrollernas art och frekvens samt på grundval av en riskanalys säkerställa att dessa är avpassade för den kontrollerade åtgärden.
Artikel 103
Administrativa kontroller
Administrativa kontroller ska göras av samtliga ansökningar om stöd och om utbetalningar, och de ska omfatta alla uppgifter som det är möjligt och lämpligt att kontrollera på administrativ väg. Enligt förfarandena ska det krävas en registrering av vilka kontroller som genomförts, vilka resultat de gett och vilka åtgärder som vidtagits i de fall diskrepanser uppdagats.
Artikel 104
Kontroller på plats
1. För varje kontroll på plats ska en kontrollrapport upprättas för att göra det möjligt att närmare granska de uppgifter som framkommit. Rapporten ska särskilt innehålla följande:
a)
Det stödsystem och den ansökning som kontrollerades.
b)
Närvarande personer.
c)
De insatser, åtgärder och dokument som kontrollerades.
d)
Resultatet av kontrollen.
2. Stödmottagaren får ges möjlighet att underteckna rapporten, för att bekräfta sin närvaro vid kontrollen och för att lämna synpunkter på innehållet. Om oegentligheter konstateras får stödmottagaren ges en kopia av kontrollrapporten.
3. Kontroller på plats får aviseras i förhand, förutsatt att detta inte äventyrar syftet med kontrollen. Förhandsanmälan bör göras inom den minsta tid som krävs.
4. Om möjligt ska kontroller på plats, i enlighet med denna förordning, göras på samma gång som övriga kontroller i enlighet med gemenskapens regler om bidrag inom jordbruket. Under år 2008 får dock kontroller på plats genomföras av olika organ vid olika tidpunkter.
Artikel 105
Godkännande av ansökningar om erkännande och godkännande av verksamhetsprogram
1. Innan medlemsstaterna erkänner en producentorganisation enligt artikel 4.2 a i förordning (EG) nr 1182/2007 ska de göra en kontroll på plats för att kontrollera att producentorganisationen uppfyller villkoren för erkännande.
2. Innan de behöriga nationella myndigheterna godkänner ett verksamhetsprogram enligt artikel 65 ska de med alla nödvändiga medel, bl.a. kontroller på plats, granska det verksamhetsprogram som lämnats in för godkännande och, i tillämpliga fall, begärda ändringar. Följande ska särskilt kontrolleras:
a)
Att de uppgifter som lämnats enligt artikel 61.1 a, b och e är korrekta.
b)
Att programmen överensstämmer med bestämmelserna i artikel 9 i förordning (EG) nr 1182/2007 samt med den nationella lagstiftningen och strategin.
c)
Att insatserna och de preliminära kostnaderna är stödberättigande.
d)
Att programmen är konsekventa och av tekniskt tillfredsställande kvalitet, att beräkningarna och stödplanen är välgrundade, liksom planen för programmets genomförande. Vid kontrollerna ska det beaktas om det har satts mätbara mål så att det går att kontrollera i vilken grad de har uppnåtts och om dessa mål är möjliga att uppnå genom att genomföra de föreslagna åtgärderna.
e)
Att den verksamhet som stödansökan avser är förenlig med nationella regler och EU-regler, särskilt, i de fall detta är relevant, om offentlig upphandling, statligt stöd och andra tillämpliga obligatoriska normer som följer av nationell lagstiftning, nationella rambestämmelser eller nationell strategi.
Artikel 106
Kontroller av ansökningar om stöd till verksamhetsprogram
Innan medlemsstaterna beviljar stöd ska de göra administrativa kontroller av samtliga ansökningar om stöd och kontroller på plats i form av stickprovskontroller.
Artikel 107
Administrativa kontroller av ansökningar om stöd till verksamhetsprogram
1. Syftet med de administrativa kontrollerna av ansökningar om stöd ska, i den mån så är tillämpligt på ansökan i fråga, särskilt vara att granska
a)
årsrapporten eller, i tillämpliga fall, slutrapporten som översänts tillsammans med ansökan om genomförande av verksamhetsprogrammet,
b)
värdet av den saluförda produktionen, bidragen till driftsfonden och uppkomna utgifter,
c)
huruvida produkterna eller tjänsterna levererats och huruvida de redovisade utgifterna är riktiga,
d)
huruvida de insatser som genomförts överensstämmer med de insatser som godkänts inom verksamhetsprogrammet, och
e)
att de ålagda ekonomiska och andra begränsningarna och stödtaken iakttagits.
2. Utgifter som finansieras genom verksamhetsprogrammet ska styrkas med fakturor och dokument som visar att betalningarna gjorts. Om detta inte kan göras ska betalningarna styrkas med dokumentation av lika bevisvärde. Fakturorna ska ha upprättats under namn av producentorganisationen, sammanslutningen av producentorganisationer, producentgruppen, dotterbolaget (i enlighet med artikel 52.7) eller, med förbehåll för medlemsstatens godkännande, en eller flera av medlemmarna i sådana organ.
Artikel 108
Kontroller på plats av ansökningar om stöd inom verksamhetsprogrammen
1. Inom ramen för granskningen av den ansökan om stöd som avses i artikel 70.1 ska medlemsstaterna genomföra kontroller på plats av producentorganisationerna för att säkerställa att villkoren för beviljande av stöd eller utbetalning av restbelopp följs för året i fråga.
Kontrollerna ska särskilt avse
a)
huruvida kriterierna för erkännande iakttas för året i fråga,
b)
hur driftsfonden används under året i fråga, inklusive de utgifter som anmälts i begäran om förhandsbetalning eller delbetalning, och
c)
kontroller på sekundär nivå av kostnaderna för återtag från marknaden samt grön skörd och situationer där skörden inte bärgas.
2. De kontroller som avses i punkt 1 ska varje år omfatta ett betydande urval av ansökningarna. Urvalet ska omfatta minst 30 % av det totala stödbeloppet i medlemsstater som har fler än tio erkända producentorganisationer. I övriga fall ska varje producentorganisation besökas minst en gång vart tredje år.
Åtminstone en kontroll av varje producentorganisation ska göras innan stödet eller restbeloppet av detta betalas ut för verksamhetsprogrammets sista år.
3. Resultatet av kontrollerna på plats ska utvärderas för att bedöma huruvida eventuella problem som påträffats är av systemkaraktär och därmed kan innebära en risk för andra liknande insatser, stödmottagare eller organ. Utvärderingen ska också syfta till att identifiera orsakerna till att sådana situationer uppstått, samt vilka ytterligare undersökningar och korrigerande eller förebyggande åtgärder som krävs.
Om kontrollerna visar att det förekommer betydande oegentligheter i en region, en del av en region eller en särskild producentorganisation ska medlemsstaten genomföra ytterligare kontroller under det innevarande året och öka den andel motsvarande ansökningar som ska kontrolleras under påföljande år.
4. Medlemsstaten ska fastställa vilka producentorganisationer som ska kontrolleras på grundval av en riskanalys.
Vid denna ska särskild hänsyn tas till
a)
stödbeloppens storlek,
b)
resultaten av de kontroller som genomförts under de föregående åren,
c)
en slumpmässig faktor, och
d)
andra faktorer som medlemsstaterna ska fastställa, särskilt huruvida producentorganisationerna deltar i ett kvalitetssäkringsprogram som är officiellt erkänt av medlemsstaterna eller av oberoende certifieringsorgan.
Artikel 109
Kontroller på plats av åtgärder inom verksamhetsprogrammen
1. Medlemsstaterna ska genom kontroller på plats av åtgärderna inom verksamhetsprogrammen särskilt granska följande:
a)
Genomförandet av insatserna inom verksamhetsprogrammet.
b)
Att det faktiska eller planerade genomförandet av insatsen överensstämmer med beskrivningen i det godkända verksamhetsprogrammet.
c)
Att typen av utgifter för ett tillräckligt antal utgiftsposter, och den period till vilken de hänför sig, uppfyller kraven i gemenskapens bestämmelser, samt att de motsvarar de godkända specifikationerna.
d)
Att de utgifter som uppkommit kan styrkas med bokföringsdokument eller andra dokument.
e)
Värdet av den saluförda produktionen.
2. Värdet av den saluförda produktionen ska granskas på grundval av uppgifter i det bokföringssystem som krävs enligt nationell lagstiftning.
Medlemsstaterna får besluta att anmälan av värdet av den saluförda produktionen ska certifieras på samma sätt som de redovisningsuppgifter som krävs enligt nationell lagstiftning.
Kontrollen av anmälan av värdet av den saluförda produktionen får göras innan den berörda ansökan om stöd lämnas in.
3. Utom i exceptionella fall ska vid kontrollerna på plats ska platsen där insatsen äger rum eller, om detta inte är möjligt, initiativtagaren till insatsen besökas. Det ska i synnerhet göras minst ett besök på enskilda anläggningar som ingår i det stickprov som avses i artikel 108.2 för att kontrollera genomförandet av de insatser som äger rum där.
Medlemsstaterna får dock besluta att inte genomföra sådana besök vid mindre insatser eller om de anser att risken är liten för att villkoren för att få stöd inte är uppfyllda eller för att insatsen inte har genomförts på det sätt som avsågs. Sådana beslut och deras motivering ska dokumenteras.
4. Kontrollerna på plats ska avse producentorganisationens eller dess medlemmars alla åtaganden och skyldigheter som är möjliga att kontrollera under besöket.
5. Endast sådana kontroller som uppfyller samtliga krav i denna artikel får tillgodoräknas i den kontrollfrekvens som anges i artikel 108.2.
Artikel 110
Kontroller på primär nivå av återtag från marknaden
1. Medlemsstaterna ska företa kontroller på primär nivå av varje producentorganisations återtag från marknaden och dessa skall bestå av en kontroll av dokument och identitet, samt en fysisk kontroll, eventuellt genom stickprov, av de återtagna produkternas vikt och vidare en kontroll av efterlevnaden av bestämmelserna i artikel 77, i enlighet med förfarandet i kapitel II av avdelning II. Kontrollen ska äga rum efter mottagandet av en underrättelse enligt artikel 79.1 inom de tidsfrister som anges i artikel 79.2.
2. Kontroller på primär nivå enligt punkt 1 ska för varje produkt omfatta 100 % av den mängd produkter som återtagits från marknaden. Efter denna kontroll ska de återtagna produkterna, med undantag av sådana som är avsedda för gratis utdelning, denatureras eller avyttras till bearbetningsindustrin, vilket ska ske i närvaro av de behöriga myndigheterna och på de villkor som medlemsstaten fastställt enligt artikel 81.
Om produkterna är avsedda för gratis utdelning får dock medlemsstaterna granska en mindre procentandel än den som anges i punkt 2 i denna artikel, förutsatt att den inte är mindre än 10 % av de berörda kvantiteterna under regleringsåret. Kontrollen får ske hos producentorganisationen och/eller mottagarna av produkterna. Om det vid kontrollerna upptäcks betydande oegentligheter ska de behöriga myndigheterna utföra ytterligare kontroller.
Artikel 111
Kontroller på sekundär nivå av återtag från marknaden
1. Under de kontroller som avses i artikel 108 ska medlemsstaterna även göra kontroller på sekundär nivå.
De ska fastställa kriterier för analys och utvärdering av riskerna för att en viss producentorganisation gjort sig skyldig till återtag från marknaden som strider mot reglerna. Dessa kriterier ska fastställas bl.a. med utgångspunkt i resultaten av de tidigare kontrollerna på primär och sekundär nivå, samt med beaktande av huruvida producentorganisationen tillämpar ett förfarande för kvalitetssäkring. På grundval av dessa kriterier ska medlemsstaten för varje producentorganisation fastställa den lägsta kontrollfrekvensen på sekundär nivå.
2. Kontrollerna på sekundär nivå ska bestå av kontroller på plats hos producentorganisationerna och mottagarna av återtagna produkter, för att säkerställa att villkoren för utbetalning av gemenskapsstöd för återtag är uppfyllda. Dessa kontroller ska bland annat omfatta följande:
a)
Den specifika lager- och affärsredovisning som alla producentorganisationer skall föra som gör ett eller flera återtag från marknaden under det aktuella regleringsåret.
b)
De saluförda kvantiteter som deklarerats i stödansökningarna, särskilt genom kontroll av lager- och affärsredovisning, fakturor och, vid behov, riktigheten av dessa, samt huruvida dessa upplysningar stämmer överens med de berörda producentorganisationernas redovisningsuppgifter och/eller skatteuppgifter.
c)
Redovisningens korrekthet, särskilt genom kontroll av riktigheten av de nettoinkomster som producentorganisationerna deklarerat i betalningsansökningarna, av andelen eventuella omkostnader i samband med återtagen, och av de bokförda belopp som rör producentorganisationernas uppbärande av gemenskapsstöd och eventuell överföring av detta till medlemmarna, samt överensstämmelsen mellan dessa belopp.
d)
De återtagna produkternas användning enligt betalningsansökan och kontroll av att denatureringen görs på rätt sätt för att se till att producentorganisationerna och mottagarna iakttar bestämmelserna i den här förordningen.
3. De kontroller som avses i punkt 2 ska omfatta de berörda producentorganisationerna och de mottagare som dessa organisationer har samarbetat med. Varje kontroll ska bl.a. omfatta ett stickprov som motsvarar minst 5 % av de kvantiteter som återtagits av producentorganisationen under regleringsåret.
4. I den lager- och affärsredovisning som avses i punkt 2 a ska det för varje produkt som omfattas av återtag från marknaden anges vilken omsättning man haft, uttryckt i kvantiteter, när det gäller följande:
a)
Den produktion som levererats av producentorganisationens medlemmar och av medlemmar i andra producentorganisationer i enlighet med artikel 3.3 b och c i förordning (EG) nr 1182/2007.
b)
Producentorganisationens försäljning, uppdelad på produkter för färskvarumarknaden och andra typer av produkter, inbegripet råvaror avsedda för industriell bearbetning.
c)
Produkter som återtagits från marknaden.
5. De kontroller av de återtagna produkternas användning som avses i punkt 4 c ska särskilt omfatta
a)
en stickprovskontroll av den särskilda bokföring som mottagarna ska föra och, i förekommande fall, kontroll av att den överensstämmer med den bokföring som föreskrivs enligt nationell lagstiftning, och
b)
kontroll av att gällande miljöbestämmelser följs.
6. Om det vid kontroller på sekundär nivå upptäcks betydande oegentligheter ska de behöriga myndigheterna göra grundligare kontroller på sekundär nivå för det aktuella regleringsåret och öka kontrollfrekvensen på sekundär nivå under påföljande regleringsår för berörda producentorganisationer eller sammanslutningar av sådana.
Artikel 112
Grön skörd och situationer där skörden inte bärgas
1. Innan en grön skörd äger rum ska medlemsstaterna genom en kontroll på plats kontrollera att de berörda produkterna inte är skadade och att åkermarken är väl underhållen. Efter en grön skörd ska medlemsstaten kontrollera att hela det berörda området har skördats och att skörden har denaturerats.
Efter slutet av skördeperioden ska medlemsstaterna kontrollera tillförlitligheten hos den analys av den förväntade marknadssituationen som avses i artikel 86.2. De ska också analysera eventuella skillnader mellan den förväntade och den faktiska marknadssituationen.
2. Innan en åtgärd vidtas som rör situationer där skörden inte bärgas ska medlemsstaterna genom en kontroll på plats kontrollera att det berörda området är väl underhållet, att delar av skörden inte redan har bärgats och att produkten är välutvecklad och till större delen skulle ha blivit sund, korrekt och av marknadsmässig kvalitet.
Medlemsstaterna ska se till att produktionen denatureras. Om detta inte är möjligt ska de genom ett eller flera besök på plats under skördesäsongen försäkra sig om att skörden inte bärgas.
3. Punkterna 1, 2, 3 och 6 i artikel 111 ska gälla i tillämpliga delar.
Artikel 113
Kontroller före godkännande av producentgruppers erkännandeplaner
1. Innan medlemsstaterna godkänner en producentgrupps erkännandeplan enligt artikel 7.1 i förordning (EG) nr 1182/2007 ska de företa en kontroll på plats av den juridiska personen eller en klart definierad del av en juridisk person.
2. Medlemsstaterna ska med alla nödvändiga medel, bl.a. kontroller på plats, försäkra sig om
a)
att de uppgifter som lämnats i erkännandeplanen är korrekta,
b)
att planen ur ekonomisk synvinkel är konsekvent och av tekniskt tillfredsställande kvalitet, att beräkningarna i investeringsplanen är välgrundade, liksom tidsplanen för dess genomförande,
c)
att insatserna är stödberättigande och att de preliminära utgifterna är stödberättigande och skäliga, och
d)
att insatsen i fråga är förenlig med tillämpliga nationella regler och EU-regler, särskilt om offentlig upphandling, statligt stöd och andra relevanta obligatoriska normer som följer av nationell lagstiftning, nationella rambestämmelser eller nationell strategi.
Artikel 114
Kontroller av producentgruppers ansökningar om stöd
1. Innan medlemsstaterna beviljar stöd ska de göra administrativa kontroller av samtliga ansökningar om stöd från producentgrupper samt kontroller på plats i form av stickprovskontroller.
2. När producentgrupperna har lämnat in den ansökan om stöd som avses i artikel 47 ska medlemsstaterna genomföra kontroller på plats av producentgrupperna för att säkerställa att villkoren för beviljande av stöd följs för året i fråga.
Kontrollerna ska särskilt avse
a)
huruvida kriterierna för erkännande iakttas för året i fråga, och
b)
värdet av den saluförda produktionen samt genomförandet av de åtgärder som ingår i erkännandeplanen och uppkomna utgifter.
3. De kontroller som avses i punkt 2 ska varje år omfatta ett betydande stickprov av ansökningarna. Stickprovet ska omfatta minst 30 % av det totala stödbeloppet.
Alla producentgrupper ska kontrolleras minst en gång vart femte år.
4. Artiklarna 107 och 109 ska gälla i tillämpliga delar.
Artikel 115
Gränsöverskridande producentorganisationer och gränsöverskridande sammanslutningarav producentorganisationer
1. Den medlemsstat där en gränsöverskridande producentorganisation eller en gränsöverskridande sammanslutning av producentorganisationer har sitt säte har det övergripande ansvaret för att organisera kontrollerna av organisationen eller sammanslutningen och ska i förekommande fall tillämpa påföljder.
2. De andra medlemsstater som är skyldiga att tillhandahålla det administrativa samarbete som avses i artiklarna 30.2 c och 37.2 c ska göra sådana administrativa kontroller och kontroller på plats som den medlemsstat som avses i punkt 1 i denna artikel kräver och rapportera resultaten till den. De ska iaktta alla tidsfrister som fastställs av den medlemsstat som avses i punkt 1.
3. De regler som gäller i den medlemsstat som avses i punkt 1 ska gälla för producentorganisationen, verksamhetsprogrammet och driftsfonden. När det gäller miljöfrågor och fytosanitära frågor samt avyttring av återtagna produkter, ska dock reglerna i den medlemsstat där produktionen äger rum gälla.
Avsnitt 3
Påföljder
Artikel 116
Bristande iakttagande av erkännandekriterierna
1. Medlemsstaterna ska återkalla erkännandet för en producentorganisation som uppsåtligen eller genom grov vårdslöshet väsentligen underlåter att iaktta erkännandekriterierna.
Medlemsstaterna ska särskilt återkalla erkännandet för en producentorganisation om underlåtenheten att iaktta kriterierna för erkännande avser
a)
brister i uppfyllandet av kraven i artiklarna 23, 25, 28.1-2 eller 33, eller
b)
en situation där värdet av den saluförda produktionen två år i rad sjunker under den gräns som medlemsstaten fastställt enligt artikel 4.1 b i förordning (EG) nr 1182/2007.
Återkallande av erkännande enligt denna punkt ska få verkan från och med den dag då villkoren för erkännandet inte längre uppfylldes med förbehåll för eventuell tillämplig horisontell nationell lagstiftning om preskriptionstider.
2. Om punkt 1 inte är tillämplig ska medlemsstaterna tillfälligt dra in erkännandet för en producentorganisation som väsentligen men endast tillfälligt underlåtit att iaktta kriterierna för erkännande.
Inget stöd ska betalas ut medan erkännandet är indraget. Erkännandet ska dras in med verkan från och med den dag då kontrollen äger rum och vara indraget till och med den dag då en kontroll visar att de berörda kriterierna iakttas.
Erkännandet får dras in tillfälligt i högst tolv månader. Om de berörda kriterierna inte iakttas efter tolv månader ska erkännandet återkallas.
Medlemsstaterna får göra utbetalningar efter den tidsfrist som anges i artikel 71, om så är nödvändigt för tillämpningen av denna punkt.
3. I andra fall av underlåtenhet att iaktta kriterierna för erkännande än de som avses i punkterna 1 och 2 ska medlemsstaterna skicka en varning med uppgift om de korrigerande åtgärder som ska vidtas. Medlemsstaterna får skjuta upp utbetalningar av stödet tills de korrigerande åtgärderna har vidtagits.
Underlåtenhet att vidta de korrigerande åtgärderna inom tolv månader ska betraktas som en väsentlig underlåtenhet att iaktta kriterierna varpå punkt 2 ska tillämpas.
Artikel 117
Bedrägeri
1. Utan att det påverkar tillämpningen av andra påföljder enligt gemenskapslagstiftningen och den nationella lagstiftningen ska medlemsstaterna återkalla erkännandet för en producentorganisation, sammanslutning av producentorganisationer eller producentgrupp om det konstateras att den har gjort sig skyldig till bedrägeri i fråga om det stöd som omfattas av förordning (EG) nr 1182/2007.
2. Medlemsstaterna får tillfälligt dra in erkännandet för en producentorganisation, sammanslutning av producentorganisationer eller producentgrupp, eller tillfälligt ställa in utbetalningarna till ett sådant organ om det misstänks ha gjort sig skyldigt till bedrägeri i fråga om det stöd som omfattas av förordning (EG) nr 1182/2007.
Artikel 118
Producentgrupper
1. Medlemsstaterna ska med nödvändig anpassning tillämpa de påföljder som anges i artiklarna 116 och/eller 119 på erkännandeplanerna.
2. Utöver det som fastställs i punkt 1 ska medlemsstaten, om producentgruppen efter den period som medlemsstaten fastställt enligt artikel 51 inte erkänns som producentorganisation, återkräva
a)
100 % av det stöd som betalats ut till producentgruppen om den inte erkänts på grund av uppsåtligt agerande eller grov vårdslöshet, eller
b)
50 % av det stöd som betalats ut till producentgruppen i alla andra fall.
Artikel 119
Verksamhetsprogram
1. Utbetalningarna ska beräknas på grundval av vad som konstaterats vara stödberättigande.
2. Medlemsstaten ska granska den ansökan om stöd som inkommer från stödmottagaren och fastställa vilka belopp som berättigar till stöd. Den ska fastställa
a)
vilket belopp som ska betalas ut till stödmottagaren i enlighet med ansökan,
b)
vilket belopp som skall betalas ut till stödmottagaren efter en undersökning av om ansökan om utbetalning är berättigad.
3. Om beloppet i punkt a överskrider beloppet i punkt b med mer än 3 % skall ett avdrag göras från det belopp som faktiskt ska betalas till stödmottagaren. Avdragsbeloppet ska vara lika med skillnaden mellan de belopp som beräknats enligt leden a och b i punkt 2.
Dock ska inget avdrag göras om producentorganisationen eller producentgruppen kan visa att den inte är ansvarig för att det icke-stödberättigande beloppet tagits med.
4. Punkterna 2 och 3 ska med nödvändiga anpassningar tillämpas på icke-stödberättigande kostnader som påvisats under kontroller på plats.
5. Om värdet av den saluförda produktionen deklareras och kontrolleras före stödansökan ska ett avdrag göras på det värde för den saluförda produktionen som använts vid beräkningen av beloppen enligt punkterna 2 och 3.
6. Om det konstateras att en stödmottagare medvetet lämnat in en felaktig deklaration ska insatsen i fråga uteslutas från stöd för verksamhetsprogrammet eller erkännandeplanen, och eventuella belopp som redan betalats ut för insatsen ska krävas tillbaka. Stödmottagaren ska dessutom under det påföljande året uteslutas från stöd för denna åtgärd inom det berörda verksamhetsprogrammet.
Artikel 120
Påföljder efter kontroller på primär nivå av återtag från marknaden
Om det vid den kontroll som avses i artikel 110 konstateras oegentligheter när det gäller de handelsnormer eller de minimikrav som avses i artikel 77 ska mottagaren som påföljd
a)
återbetala ett belopp som motsvarar ersättningen, beräknat på grundval av de kvantiteter återtagna produkter som inte överensstämmer med handelsnormerna eller minimikraven, om dessa kvantiteter är mindre än 10 % av de kvantiteter som återtagits från marknaden och som det lämnats underrättelse om enligt artikel 79,
b)
återbetala ett belopp som är dubbelt så stort som denna ersättning, om dessa kvantiteter uppgår till mellan 10 och 25 % av de kvantiteter som det lämnats underrättelse om, eller
c)
återbetala ett belopp som motsvarar ersättningen för alla de kvantiteter som det lämnats underrättelse om enligt artikel 79 om dessa kvantiteter överstiger 25 % av de kvantiteter som det lämnats underrättelse om.
Artikel 121
Övriga påföljder för producentorganisationer avseende återtag från marknaden
1. De påföljder som avses i artikel 119 ska omfatta stöd som sökts för återtag från marknaden som integrerade delar av kostnaderna för verksamhetsprogrammet.
2. Utgifter för återtag från marknaden ska inte betraktas som stödberättigande om de produkter som inte har saluförts inte har avyttrats enligt de bestämmelser som medlemsstaterna fastställt enligt artikel 81 eller om återtaget eller användningen av produkterna har medfört negativ miljöpåverkan eller negativa fytosanitära konsekvenser som strider mot de bestämmelser som antagits enligt artikel 81.
Artikel 122
Påföljder för mottagare av återtagna produkter
Om det vid de kontroller som avses i artiklarna 110 och 111 konstateras oegentligheter som kan tillskrivas mottagarna, ska följande påföljder gälla:
a)
Mottagarna ska inte längre vara berättigade att ta emot återtagna produkter.
b)
De som tagit emot produkter som, återtagits från marknaden ska vara skyldiga att återbetala värdet av de produkter som de tagit emot plus tillkommande sorterings-, förpacknings- och transportkostnader i enlighet med de bestämmelser som införts av respektive medlemsstat. I sådana fall ska producentorganisationen återbetala gemenskapens bidrag.
Den sanktion som föreskrivs i punkt a ska få omedelbar verkan, fortsätta att gälla under minst ett regleringsår och kunna förlängas beroende på hur allvarlig oegentligheten är.
Artikel 123
Grön skörd och situationer där skörden inte bärgas
1. Om det, när det gäller grön skörd, konstateras att producentorganisationen inte har uppfyllt sina skyldigheter ska producentorganisationen som påföljd återbetala ett belopp som motsvarar det belopp av ersättningen som avser de områden där skyldigheten inte iakttagits. I följande fall ska skyldigheterna inte anses vara uppfyllda:
a)
Medlemsstaten finner under den kontroll som avses i artikel 112.1 andra stycket att grön skörd inte var motiverad med hänsyn till den dåvarande analysen av den förväntade situationen på marknaden.
b)
Det område som anmälts för grön skörd är inte berättigat till stöd för detta.
c)
Hela området har inte skördats, eller produktionen har inte denaturerats.
2. Om det, när det gäller situationer då skörden inte bärgas, konstateras att producentorganisationen inte har uppfyllt sina skyldigheter ska producentorganisationen som påföljd återbetala ett belopp som motsvarar det belopp av ersättningen som avser de områden där skyldigheten inte iakttagits. I följande fall ska skyldigheterna inte anses vara uppfyllda:
a)
Det område som anmälts som ett område där skörden inte ska bärgas är inte är stödberättigat i detta avseende.
b)
Skörden har ändå bärgats, helt eller delvis.
c)
Det har uppstått en negativ miljöpåverkan eller negativa fytosanitära konsekvenser som kan tillskrivas producentorganisationen.
3. Sanktionerna i punkterna 1 och 2 ska tillämpas utöver eventuella avdrag från betalningar som gjorts enligt artikel 119.
Artikel 124
Hindrande av en kontroll på plats
Om en producentorganisation, medlem eller berörd representant hindrar att en kontroll på plats genomförs ska stödansökan avslås när det gäller den berörda delen av utgifterna.
Artikel 125
Återvinning av stöd
Producentorganisationer, sammanslutningar av producentorganisationer eller andra berörda aktörer ska betala tillbaka felaktigt utbetalt stöd med ränta. Reglerna i artikel 73 i förordning (EG) nr 796/2004 (31) ska gälla i tillämpliga delar.
Genomförande av administrativa påföljder och återvinning av felaktigt utbetalda belopp enligt detta avsnitt ska inte påverka anmälningar om oegentligheter till kommissionen enligt kommissionens förordning (EG) nr 1848/2006 (32).
Avsnitt 4
övervakning och utvärdering av verksamhetsprogrammen och de nationella strategierna
Artikel 126
Gemensamma resultatindikatorer
1. Både de nationella strategierna och verksamhetsprogrammen ska övervakas och utvärderas för att bedöma vilka framsteg som gjorts för att uppnå målen med verksamhetsprogrammen och effektiviteten och måluppfyllelsen i förhållande till dessa mål.
2. Framsteg, effektivitet och måluppfyllelse ska mätas med hjälp av ett antal gemensamma resultatindikatorer kopplade till utgångsläget, det finansiella genomförandet, utfallen, resultaten och måluppfyllelsen för de genomförda verksamhetsprogrammen.
3. De gemensamma resultatindikatorerna anges i bilaga XIV till denna förordning.
4. Om en medlemsstat finner det lämpligt ska det även i den nationella strategin anges ett begränsat antal indikatorer som är specifika för just den strategin och som återspeglar nationella och/eller regionala behov, villkor och mål som är specifika för de verksamhetsprogram som genomförs av nationella producentorganisationer. Om det finns tillgängliga ytterligare indikatorer avseende miljömål som inte täcks av de gemensamma resultatindikatorerna ska dessa tas med.
Artikel 127
Övervaknings- och utvärderingsförfaranden för verksamhetsprogram
1. Producentorganisationerna ska se till att deras verksamhetsprogram övervakas och utvärderas med hjälp av några av de gemensamma indikatorer som avses i artikel 126 och, i förekommande fall, de ytterligare indikatorer som anges i den nationella strategin.
Därför ska de inrätta ett system för att samla in, registrera och bevara information som är användbar för sammanställningen av dessa indikatorer.
2. Syftet med övervakningen är att bedöma vilka framsteg som gjorts i fråga om att uppnå verksamhetsprogrammets specifika mål. Den ska utföras med hjälp av indikatorer för det finansiella genomförandet, produktionen och resultatet. Resultatet av denna övervakning ska bidra till att
a)
kontrollera kvaliteten i genomförandet av programmet,
b)
påvisa behov av justeringar eller översyn av verksamhetsprogrammet för att uppnå programmets mål eller förbättra förvaltningen av programmet, inklusive den ekonomiska förvaltningen, och
c)
bidra till att uppfylla rapporteringskraven när det gäller genomförandet av verksamhetsprogrammet.
Varje sådan årsrapport som avses i artikel 98 och som producentorganisationen är skyldig att överlämna till den nationella myndighet som ansvarar för förvaltningen av den nationella strategin ska innehålla information om resultatet av övervakningsverksamheten.
3. Utvärderingen ska göras i form av en separat utvärderingsrapport efter halva tiden.
Syftet med halvtidsutvärderingarna, som får utföras med hjälp av en specialiserad konsultbyrå, är att granska i vilken utsträckning de ekonomiska resurserna har använts, bedöma måluppfyllelsen och effektiviteten i verksamhetsprogrammet samt att de framsteg som gjorts i fråga om att uppnå de övergripande målen med programmet. För detta ändamål ska gemensamma indikatorer användas, kopplade till utgångsläge, resultat och, när så är lämpligt, konsekvenser.
När så är relevant ska det vid halvtidsutvärderingen även göras en kvalitativ bedömning av resultat och effekter av miljöåtgärder som syftat till att
a)
förhindra jorderosion,
b)
minska användningen och/eller förbättra hanteringen av växtskyddsprodukter,
c)
skydda livsmiljöer och biologisk mångfald, eller
d)
vårda naturen.
Resultatet av denna övervakning ska användas
a)
för att höja kvaliteten i de verksamhetsprogram som förvaltas av producentorganisationen,
b)
för att påvisa behov av mer omfattande ändringar av verksamhetsprogrammet,
c)
bidra till att uppfylla rapporteringskraven när det gäller genomförandet av verksamhetsprogrammen, och
d)
för att dra lärdomar som kan användas för att förbättra kvaliteten, måluppfyllelsen och effektiviteten i framtida verksamhetsprogram som förvaltas av producentorganisationen.
Halvtidsutvärderingen ska utföras under genomförandet av verksamhetsprogrammet, i tillräckligt god tid för att resultatet av utvärderingen ska kunna beaktas vid utarbetandet av nästa verksamhetsprogram.
Utvärderingsrapporten efter halva tiden ska bifogas motsvarande årsrapport enligt artikel 98.1.
Artikel 128
Övervaknings- och utvärderingsförfaranden för den nationella strategin
1. Övervakning och utvärdering av den nationella strategin ska genomföras med hjälp av några av de gemensamma indikatorer som avses i artikel 126 och, i förekommande fall, ytterligare indikatorer som anges i den nationella strategin.
2. Medlemsstaterna ska inrätta ett datasystem för att samla in, registrera och bevara den information som krävs för sammanställningen av de indikatorer som avses i artikel 126. För detta ändamål ska de utgå från den information som producentorganisationen överlämnat när det gäller övervakningen och utvärderingen av verksamhetsprogrammen.
3. Övervakningen ska ske fortlöpande och syfta till att bedöma vilka framsteg som gjorts i fråga om att uppnå verksamhetsprogrammens specifika syften och mål. Den ska utföras med hjälp av indikatorer för det finansiella genomförandet, produktionen och resultatet. För detta ändamål ska informationen i den årsrapport som producentorganisationen överlämnar och som handlar om övervakningen av verksamhetsprogrammen användas. Resultatet av denna övervakning ska användas
a)
för att kontrollera kvaliteten i genomförandet av verksamhetsprogrammen,
b)
för att påvisa behov av justeringar eller översyn av den nationella strategin för att uppnå strategins mål eller förbättra genomförandet av strategin, inklusive den ekonomiska förvaltningen av verksamhetsprogrammen, och
c)
för att bidra till att uppfylla rapporteringskraven när det gäller genomförandet av den nationella strategin.
4. Syftet med utvärderingen ska vara att bedöma vilka framsteg som gjorts i fråga om att uppnå de övergripande målen med strategin. Den ska utföras med hjälp av indikatorer kopplade till utgångsläge, resultat och, i förekommande fall, effekter. För detta ändamål ska de resultat från övervakningen och utvärderingen efter halva tiden av verksamhetsprogrammen användas som anges i de årsrapporter och slutrapporter som producentorganisationen överlämnar. Resultaten av utvärderingen ska användas
a)
för att höja kvaliteten i strategin,
b)
för att påvisa behov av mer omfattande ändringar av strategin, och
c)
bidra till att uppfylla rapporteringskravet när det gäller genomförandet av den nationella strategin.
Utvärderingen ska även omfatta en särskild utvärdering som ska göras år 2012, men i så god tid att dess resultat kan ingå i en separat utvärderingsrapport som samma år ska bifogas den nationella årsrapport som avses i artikel 99.3. Rapporten ska innehålla en undersökning av i vilken utsträckning de ekonomiska resurserna har använts och av måluppfyllelsen och effektiviteten i de genomförda verksamhetsprogrammen samt en bedömning av vilka effekter och konsekvenser som programmen har medfört i förhållande till strategins syften och mål, och, när så är lämpligt, andra syften som anges i artikel 9.1 i förordning (EG) nr 1182/2007. Den ska syfta till att dra lärdomar i syfte att förbättra kvaliteten i framtida nationella strategier och särskilt att upptäcka eventuella brister i definitionen av syften, mål eller stödberättigande åtgärder eller behov av att definiera nya instrument.
KAPITEL VI
Utvidgad tillämpning av reglerna till att omfatta producenter i ett ekonomiskt område
Artikel 129
Anmälan av förteckningen över ekonomiska områden
Den anmälan av förteckningen över ekonomiska områden som ska göras enligt artikel 14.2 andra stycket i förordning (EG) nr 1182/2007 ska omfatta all den information som behövs för att bedöma om de villkor som fastställs i artikel 14.2 första stycket i den förordningen har följts.
Artikel 130
Anmälan av bindande regler - representativitet
1. När en medlemsstat anmäler de regler som den har gjort bindande för en viss produkt i ett visst ekonomiskt område enligt artikel 15 i förordning (EG) nr 1182/2007 ska den samtidigt informera kommissionen om följande:
a)
Den producentorganisation eller sammanslutning av producentorganisationer som begärde att tillämpningen av reglerna skulle utvidgas.
b)
Det antal producenter som är anslutna till denna organisation eller sammanslutning samt det totala antalet producenter i det ekonomiska området i fråga. Dessa uppgifter ska återge den gällande situationen när begäran om den utvidgade tillämpningen gjordes.
c)
Det ekonomiska områdets totala produktionsvolym samt den produktionsvolym som salufördes av den berörda producentorganisationen eller sammanslutningen under det senaste regleringsår som det finns uppgifter för.
d)
Det datum från och med vilket den utvidgade tillämpningen av reglerna har gällt för producentorganisationen eller sammanslutningen i fråga.
e)
Det datum då den utvidgade tillämpningen ska få verkan samt den tidsperiod under vilken den ska gälla.
2. Vid fastställandet av representativitet enligt artikel 14.3 i förordning (EG) nr 1182/2007 ska medlemsstaterna fastställa regler för uteslutning av
a)
producenter vars produktion huvudsakligen är avsedd för direkt försäljning till konsumenten, på anläggningen eller inom produktionsområdet,
b)
direkt försäljning enligt a,
c)
sådana för bearbetning levererade produkter som avses i artikel 14.4 b i förordning (EG) nr 1182/2007, utom om de berörda reglerna helt eller delvis gäller för dessa produkter.
Artikel 131
Ekonomiska bidrag
När en medlemsstat i enlighet med artikel 17 i förordning (EG) nr 1182/2007 beslutar att icke anslutna producenter ska ge ett ekonomiskt bidrag, ska den till kommissionen översända de underlag som krävs för en bedömning av att villkoren i nämnda artikel iakttas. Dessa underlag ska särskilt omfatta beräkningsgrunden, enhetsbeloppet, en eller flera stödmottagare samt arten av de olika kostnader som avses i artikel 21 a och b.
Artikel 132
Utvidgning av en period utöver ett regleringsår
När beslut fattas om utvidgande beslutas för en period som överstiger ett regleringsår ska medlemsstaterna för varje regleringsår kontrollera att de villkor rörande representativitet som fastställs genom artikel 14.3 i förordning (EG) nr 1182/2007 fortsätter att iakttas under hela tiden för tillämpningen av tvidgningen. Om de finner att villkoren inte längre är uppfyllda ska de omedelbart upphäva utvidgningen med verkan från och med början av påföljande regleringsår. De ska omedelbart underrätta kommissionen om upphävandet, och kommissionen ska offentliggöra det på det sätt den finner lämpligt.
Artikel 133
Försäljning av oskördade produkter - köpare
1. När en producent som inte är ansluten till en producentorganisation säljer oskördade produkter ska, när det gäller överensstämmelsen med bestämmelserna i punkterna 1 e, 1 f och 3 i bilaga I till förordning (EG) nr 1182/2007, köparen anses ha producerat dessa produkter.
2. Den berörda medlemsstaten får besluta att andra bestämmelser som anges i bilaga I till förordning (EG) nr 1182/2007 än de som avses i punkt 1 får göras bindande för köpare när dessa är ansvariga för produktionen i fråga.
AVDELNING IV
HANDEL MED TREDJELÄNDER
KAPITEL I
Importlicenser
Artikel 134
Importlicenser för äpplen
1. Övergången till fri omsättning av äpplen som omfattas av KN-nummer 0808 10 80 ska endast ske mot uppvisande av en importlicens.
2. Kommissionens förordning (EG) nr 1291/2000 ska tillämpas på importlicenser som utfärdats enligt den här artikeln.
3. Importörer får lämna in ansökningar om importlicenser till de behöriga myndigheterna i vilken medlemsstat som helst.
De ska ange ursprungsland i fält 8 i licensansökningarna och markera ordet ”ja” med ett kryss.
4. Importörerna ska tillsammans med sin ansökan ställa en säkerhet i enlighet med avdelning III i förordning (EEG) nr 2220/85 för att garantera att åtagandet att importera under importlicensens giltighetstid uppfylls. Säkerheten ska uppgå till 15 euro per ton.
Förutom i fall av force majeure ska säkerheten vara helt eller delvis förverkad om importen inte äger rum, eller enbart delvis äger rum, under importlicensens giltighetstid.
5. Importlicenser ska utfärdas utan dröjsmål till alla sökande, oavsett dessas etableringsort inom gemenskapen.
Ursprungslandet ska anges i fält 8 på importlicensen och ordet ”ja” markeras med ett kryss.
6. Importlicenserna ska vara giltiga i tre månader.
De ska endast gälla för import med ursprung i det angivna landet.
7. Medlemsstaterna ska till kommissionen på onsdagen varje vecka, senast kl. 12.00 (lokal tid i Bryssel) rapportera för vilka kvantiteter äpplen importlicenser har utfärdats under den gångna veckan, uppdelat på de olika tredjeländer där äpplena producerats.
Dessa kvantiteter ska rapporteras med hjälp av det elektroniska system som kommissionen anger.
KAPITEL II
Importtullar och ingångsprissystem
Avsnitt 1
Ingångsprissystem
Artikel 135
Tillämpningsområde och definitioner
1. I detta avsnitt anges tillämpningsbestämmelser för artikel 34 i förordning (EG) nr 1182/2007.
2. I detta avsnitt avses med
a) parti: de varor som tas upp i en anmälan om övergång till fri omsättning som endast omfattar varor med samma ursprung och med en och samma KN-nummer. och
b) importör: deklarant enligt definitionen i artikel 4.18 i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 (33).
Artikel 136
Prisrapportering
1. För varje produkt och för de perioder som anges i del A i bilaga XV ska medlemsstaterna senast kl. 12.00 (lokal tid i Bryssel) påföljande arbetsdag meddela kommissionen följande uppgifter för varje marknadsdag och varje ursprung:
a)
De genomsnittliga representativa priserna på produkter som importerats från tredjeländer och sålts på de representativa importmarknader som avses i artikel 137 samt de signifikanta priser som noterats på andra marknader för stora kvantiteter importerade produkter eller, om inga priser på de representativa marknaderna är tillgängliga, signifikanta priser noterade på andra marknader. och
b)
De totala kvantiteter som de i a nämnda priserna avser.
Om de totala kvantiteter som nämns i b understiger ett ton ska motsvarande priser inte meddelas kommissionen.
2. De priser som avses i punkt 1 a ska noteras
a)
för var och en av de produkter som anges i del A i bilaga XV,
b)
för alla tillgängliga sorter och storlekar, och
c)
i importörs-/grossistledet eller, om det inte finns några tillgängliga priser i importörs-/grossistledet, i grossist-/detaljhandelsledet.
Priserna ska minskas med följande belopp:
a)
En försäljningsmarginal på 15 % för handelscentrum i London, Milano och Rungis samt på 8 % för andra handelscentrum.
b)
Kostnaderna för transport och försäkring inom gemenskapens tullområde.
Medlemsstaterna får fastställa standardbelopp för de avdrag för kostnaderna för frakt och försäkring som avses i andra stycket. Upplysningar om dessa standardbelopp och metoderna för att beräkna dem skall rapporteras till kommissionen utan dröjsmål.
3. Om de priser som noterats i enlighet med punkt 2 har noterats i grossist-/detaljhandelsledet, ska de först minskas med 9 % för att beakta grossistens försäljningsmarginal samt med ett belopp som motsvarar 0,7245 ecu per 100 kg för att beakta kostnaderna för hantering och skatter och avgifter i samband med saluföringen.
4. Följande priser ska anses vara representativa:
a)
Priserna på produkter av klass I, förutsatt att kvantiteten produkter i den klassen står för minst 50 % av de totalt saluförda kvantiteterna.
b)
Priserna på produkter av klass I plus, om produkterna i den klassen står för mindre än 50 % av de totala kvantiteterna, de priser som fastställts för produkter i klass II för de kvantiteter som gör det möjligt att täcka 50 % av de totalt saluförda kvantiteterna.
c)
Priserna på produkter i klass II, i det fall att produkter av klass I inte är tillgängliga och det inte beslutas att en justeringskoefficient ska tillämpas på sådana produkter då de, till följd av produktionsvillkoren för produkterna med ifrågavarande ursprung, inte normalt och traditionellt saluförs i klass I på grund av sina kvalitativa egenskaper.
Den justeringskoefficient som avses i c ska tillämpas på priserna efter avdrag med de belopp som anges i punkt 2.
Artikel 137
Representativa marknader
Medlemsstaterna ska meddela kommissionen de sedvanliga marknadsdagarna för de marknader som anges i bilaga XVI och som ska betraktas som representativa marknader.
Artikel 138
Schablonimportvärden
1. För varje produkt och för de perioder som anges i del A i bilaga XV ska kommissionen varje arbetsdag och för varje ursprung fastställa ett schablonimportvärde som motsvarar det viktade genomsnittet av de representativa priser som avses i artikel 136, minus ett standardbelopp på 5 euro/100 kg samt värdetull.
2. Om ett schablonvärde fastställs för de produkter och för de tillämpningsperioder som anges i del A i bilaga XV i enlighet med detta avsnitt ska det enhetspris som avses i artikel 152.1 i förordning (EEG) nr 2454/93 (34) inte gälla. Det ska ersättas med det schablonimportvärde som avses i punkt 1.
3. Om inget schablonimportvärde gäller för en produkt med ett visst ursprung ska genomsnittet av de schablonimportvärden som gäller för produkten tillämpas.
4. Under de tillämpningsperioder som anges i del A i bilaga XV ska schablonimportvärdena gälla till dess att de ändras. De ska emellertid upphöra att gälla om inget representativt genomsnittspris för sju på varandra följande marknadsdagar har meddelats kommissionen.
Om inget schablonimportvärde gäller för en viss produkt då ovanstående stycke tillämpas, ska schablonimportvärdet för denna produkt vara detsamma som det senaste genomsnittliga schablonimportvärdet.
5. Med avvikelse från punkt 1, ska, om ett schablonimportvärde inte har kunnat beräknas, inget schablonimportvärde tillämpas från och med den första dagen i de tillämpningsperioder som anges i del A i bilaga XIV.
6. De representativa priserna i euro ska räknas om med användning av den representativa marknadskurs som beräknats för den aktuella dagen.
7. Kommissionen ska offentliggöra schablonimportvärdena uttryckta i euro på det sätt den finner lämpligt.
Artikel 139
Beräkning av ingångspris
1. Det ingångspris på grundval av vilket de i del A i bilaga XV förtecknade produkterna klassificeras i Gemensamma tulltaxan ska, efter importörens gottfinnande, motsvara ett av följande belopp:
a)
Fob-priset på produkterna i ursprungslandet plus kostnaderna för frakt och försäkring till gränsen till gemenskapens tullområde, om detta pris och dessa kostnader är kända vid den tidpunkt då anmälan om produkternas övergång till fri omsättning lämnas. Om ovan nämnda priser, vid den tidpunkt då anmälan om övergång till fri omsättning lämnas, är mer än 8 % högre än det schablonvärde som gäller för produkten i fråga ska importören ställa den säkerhet som avses i artikel 248.1 i förordning (EEG) nr 2454/93. I detta fall ska importtullen motsvara det belopp som importören skulle ha betalat om den aktuella produkten hade klassificerats på grundval av det ifrågavarande schablonvärdet.
b)
Det tullvärde som beräknats i enlighet med artikel 30.2 c i förordning (EEG) nr 2913/92 och som tillämpas endast på ifrågavarande importerade produkter. I detta fall ska tullavgiften dras av i enlighet med artikel 138.1. Importören ska också i sådana fall ställa den säkerhet som avses i artikel 248.1 i förordning (EEG) nr 2454/93 med ett belopp som motsvarar den tull som han skulle ha betalat om produkten hade klassificerats på grundval av schablonimportvärdet för partiet.
c)
Schablonimportvärdet, beräknat enligt artikel 138 i denna förordning.
2. Det ingångspris på grundval av vilket de i del B i bilaga XV förtecknade produkterna klassificeras i Gemensamma tulltaxan ska, efter importörens gottfinnande, motsvara ett av följande belopp:
a)
Fob-priset på produkterna i ursprungslandet plus kostnaderna för frakt och försäkring till gränsen till gemenskapens tullområde, om detta pris och dessa kostnader är kända vid den tidpunkt då tulldeklarationen lämnas. Om tullmyndigheterna finner att det krävs en säkerhet, enligt bestämmelserna i artikel 248 i förordning (EEG) nr 2454/93, ska importören ställa en säkerhet motsvarande det högsta tillämpliga tullbeloppet för produkten.
b)
Det tullvärde som beräknats i enlighet med artikel 30.2 c i förordning (EEG) nr 2913/92 och som tillämpas endast på ifrågavarande importerade produkter. I detta fall ska tullavgiften dras av i enlighet med artikel 138.1. Importören ska också i sådana fall ställa den säkerhet som avses i artikel 248 i förordning (EEG) nr 2454/93 motsvarande det högsta tillämpliga tullbeloppet för produkten.
3. När ingångspriser fastställs på grundval av produkternas fob-pris i ursprungslandet ska tullvärdet fastställas på grundval av den relevanta försäljningen till detta pris.
När ingångspriset beräknas enligt någon av de metoder som avses i punkt 1 b, 1 c och 2 b ska tullvärdet beräknas med samma underlag som ingångspriset.
4. Importören ska inom en månad från försäljningen av de ifrågavarande produkterna, dock senast fyra månader efter dagen för godkännandet av anmälan om produkternas övergång till fri omsättning, bevisa att partiet avsatts på villkor som bekräftar riktigheten av de priser som avses i punkt 1 a andra stycket eller punkt 2 a eller bestämma det tullvärde som avses i punkt 1 b och punkt 2 a. Underlåtelse att iaktta någon av dessa tidsfrister ska medföra förlust av den ställda säkerheten, utan att detta påverkar tillämpningen av bestämmelserna i punkt 5.
Den ställda säkerheten ska frisläppas om bevis för att avsättningsvillkoren är uppfyllda företes på ett för tullmyndigheterna tillfredsställande sätt.
I annat fall ska säkerheten förverkas som betalning av importavgiften.
5. De behöriga myndigheterna får efter en väl motiverad ansökan från importören förlänga den tidsfrist på fyra månader som avses i punkt 4 med högst tre månader.
6. Om de behöriga myndigheterna vid kontroll konstaterar att kraven i denna artikel inte har uppfyllts ska de återkräva den tull som ska erläggas i enlighet med artikel 220 i förordning (EEG) nr 2913/92. Den tullavgift, eller den resterande tullavgift, som ska återkrävas ska inbegripa ränta från och med den dag då varorna övergick till fri omsättning fram till dagen för återbetalning. Den räntesats som ska tillämpas ska vara den gällande räntesatsen för återkrav enligt nationell lagstiftning.
Avsnitt 2
Tilläggsimporttullar
Artikel 140
Tillämpningsområde och definitioner
1. Den tilläggsimporttull som avses i artikel 35.1 i förordning (EG) nr 1182/2007, nedan kallad tilläggstull, får tillämpas på de produkter och under de perioder som anges i bilaga XVII på de villkor som föreskrivs i detta avsnitt.
2. Tröskelvolymerna för tilläggstull anges i bilaga XVII.
Artikel 141
Rapportering om produktkvantiteter
1. Medlemsstaterna ska, för var och en av de produkter som anges i bilaga XVII och för de angivna perioderna, rapportera till kommissionen om vilka produktkvantiteter som övergått till fri omsättning, i enlighet med de förfaranden för övervakning av förmånsimport som fastställs i artikel 308 d i förordning (EEG) nr 2454/93.
Uppgifterna ska lämnas varje onsdag senast klockan 12.00 (lokal tid i Bryssel) för de kvantiteter som övergått till fri omsättning under föregående vecka.
2. Deklarationer för övergång till fri omsättning av produkter i detta avsnitt, som tullmyndigheterna, på deklarantens begäran, får ta emot utan att de innehåller vissa av de uppgifter som avses i bilaga 37 till förordning (EEG) nr 2454/93, ska, utöver de uppgifter som avses i artikel 254 i den förordningen, innehålla uppgift om nettovikten (i kg) för de berörda produkterna.
Om det förenklade deklarationsförfarande som avses i artikel 260 i förordning (EEG) nr 2454/93 används för övergång till fri omsättning av produkter i detta avsnitt, ska de förenklade deklarationerna, utöver andra nödvändiga uppgifter, innehålla uppgift om nettovikten (i kg) för de berörda produkterna.
Om det lokala klareringsförfarande som avses i artikel 263 i förordning (EEG) nr 2454/93 används för övergång till fri omsättning av produkter som omfattas av detta avsnitt, ska den anmälan till tullmyndigheterna som avses i artikel 266.1 i denna förordning innehålla alla nödvändiga uppgifter för identifiering av varorna samt uppgift om nettovikten (i kg) för de berörda produkterna.
Artikel 266.2 b ska inte tillämpas på import av produkter som omfattas av detta avsnitt.
Artikel 142
Införande av tilläggstull
1. Om det för någon av de produkter och perioder som anges i bilaga XVII konstateras att de kvantiteter som övergått till fri omsättning överskrider tröskelvolymen ska kommissionen införa en tilläggstull, utom i de fall då det inte är troligt att importen skulle leda till störningar på gemenskapsmarknaden eller när effekterna inte skulle stå i proportion till syftet.
2. Tilläggstull ska tas ut för de kvantiteter som övergått till fri omsättning efter den dag då den började tillämpas, under förutsättning att
a)
produkternas tullklassificering, som fastställts enligt artikel 139, innebär att de högsta särskilda importtullarna från berört ursprungsland ska tillämpas, och
b)
importen genomförs under den period då tilläggstullen tillämpas.
Artikel 143
Tilläggstullens belopp
Tilläggstull som införs enligt artikel 142 ska vara lika med en tredjedel av den tull som tillämpas på produkten enligt Gemensamma tulltaxan.
Vid import med tullförmåner beträffande värdetull ska tilläggstullen dock vara lika med en tredjedel av den särskilda importtullen för produkten, om artikel 142.2 är tillämplig.
Artikel 144
Undantag från tilläggstull
1. Tilläggstullar ska inte tillämpas på
a)
varor som importeras inom de tullkvoter som anges i bilaga VII till Kombinerade nomenklaturen, eller
b)
varor som är under transport till gemenskapen enligt punkt 2.
2. Med varor under transport till gemenskapen ska avses
a)
varor som har förts ut ur ursprungslandet innan beslutet om tilläggstull fattats, och
b)
som transporteras tillsammans med en transporthandling som gäller från lastningsorten i ursprungslandet till avlastningsorten inom gemenskapen och som upprättats innan tilläggstullen infördes.
3. Berörda parter ska styrka för tullmyndigheterna att kraven i punkt 2 är uppfyllda.
Tullmyndigheterna får dock bedöma att varorna har lämnat ursprungslandet innan tilläggstullen infördes om någon av följande handlingar uppvisas:
a)
För sjötransporter: ett konossement, av vilket ska framgå att lastning gjorts före datumet i fråga.
b)
För järnvägstransporter: en fraktsedel, som godkänts av en järnvägsmyndighet i ursprungslandet före datumet i fråga.
c)
För vägtransporter: ett fraktavtal för internationell vägtransport (CMR) eller annan transithandling som upprättats i ursprungslandet före datumet i fråga, om de villkor som fastställts i de bilaterala eller multilaterala avtal som ingåtts beträffande gemenskapstransitering eller gemensam transitering uppfylls.
d)
För lufttransporter: flygfraktsedeln, av vilken ska framgå att flygbolaget har tagit emot varorna före datumet i fråga.
AVDELNING V
ALLMÄNNA BESTÄMMELSER, BESTÄMMELSER OM UPPHÄVANDE SAMT ÖVERGÅNGS OCH SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 145
Kontroller
Utan att det påverkar tillämpningen av särskilda bestämmelser i den här förordningen eller annan gemenskapslagstiftning ska medlemsstaterna införa kontroller och åtgärder i den mån som de är nödvändiga för att säkerställa en riktig tillämpning av förordning (EG) nr 1182/2007 och den här förordningen. De ska vara effektiva, proportionerliga och avskräckande så att de säkerställer ett adekvat skydd för gemenskapens finansiella intressen.
De ska särskilt säkerställa att
a)
alla kriterier för stödberättigande som fastställs genom gemenskapslagstiftning, nationell lagstiftning, nationella rambestämmelser eller nationella strategi kan kontrolleras,
b)
de behöriga myndigheter som ansvarar för utförandet av kontrollerna har tillräckligt många anställda med lämplig utbildning och erfarenhet för att utföra kontrollerna på ett effektivt sätt, och
c)
det föreskrivs kontroller för att undvika oriktig dubbelfinansiering av åtgärder enligt den här förordningen och andra ordningar för gemenskapsstöd eller nationellt stöd.
Artikel 146
Nationella påföljder
Utan att det påverkar tillämpningen av påföljder i enlighet med den här förordningen eller förordning (EG) nr 1182/2007 ska medlemsstaterna föreskriva påföljder på nationell nivå för oegentligheter avseende de krav som fastställs genom den här förordningen och förordning (EG) nr 1182/2007 som ska vara effektiva, proportionerliga och avskräckande så att de ger adekvat skydd för gemenskapens finansiella intressen.
Artikel 147
Konstruerade situationer
Utan att det påverkar tillämpningen av åtgärderna i den här förordningen eller i förordning (EG) nr 1182/2007 ska inga utbetalningar göras till stödmottagare som i syfte att få en förmån som strider mot målen med det ifrågavarande stödsystemet bevisligen har konstruerat de förhållanden som krävs för berättigande till stödet.
Artikel 148
Meddelanden
1. Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i den här förordningen ska alla meddelanden från medlemsstaterna till kommissionen enligt den här förordningen överlämnas på det sätt och i det format som anges av kommissionen.
Meddelanden som inte överlämnas på angivet sätt och i angivet format får anses inte ha överlämnats, utan att detta påverkar punkt 3.
2. Utan att det påverkar särskilda bestämmelser i denna förordning ska medlemsstaterna vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de kan iaktta tidsfristerna för de meddelanden som anges i denna förordning.
3. Om en medlemsstat inte överlämnar ett meddelande som krävs enligt den här förordningen eller förordning (EG) nr 1182/2007, eller om meddelandet förefaller inte vara korrekt med hänsyn till objektiva fakta som kommissionen förfogar över, får kommissionen, när det gäller frukt- och grönsakssektorn, tillfälligt inställa, delvis eller i sin helhet, de månadsbetalningar som avses i artikel 14 i rådets förordning (EG) nr 1290/2005 (35) fram till dess att medlemsstaten överlämnar ett korrekt meddelande.
Artikel 149
Uppenbara fel
Varje meddelande, krav eller begäran till medlemsstaten enligt den här förordningen eller förordning (EG) nr 1182/2007, däribland stödansökningar, får ändras när som helst efter det att de har lämnats in om de innehåller uppenbara fel som den behöriga myndigheten identifierat.
Artikel 150
Force majeure och exceptionella omständigheter
Beträffande påföljder som ska införas eller förmåner eller erkännanden som ska återkallas enligt den här förordningen eller förordning (EG) nr 1182/2007 ska undantag göras i sådana fall av force majeure eller exceptionella omständigheter som avses i artikel 40.4 i förordning (EG) nr 1782/2003.
Fall av force majeure ska dock anmälas, tillsammans med styrkande handlingar, till den behöriga myndigheten inom tio arbetsdagar från det att de personer som drabbats är i stånd till det.
Artikel 151
Upphävanden
Förordningarna (EG) nr 3223/94, (EG) nr 1555/96, (EG) nr 961/1999, (EG) nr 544/2001, (EG) nr 1148/2001, (EG) nr 2590/2001, (EG) nr 1791/2002, (EG) nr 2103/2002, (EG) nr 48/2003, (EG) nr 606/2003, (EG) nr 761/2003, (EG) nr 1432/2003, (EG) nr 1433/2003, (EG) nr 1943/2003, (EG) nr 103/2004, (EG) nr 1557/2004, (EG) nr 179/2006, (EG) nr 430/2006, (EG) nr 431/2006, och (EG) nr 1790/2006 ska upphöra att gälla.
De upphävda förordningarna ska dock i tillämpliga fall fortsätta att gälla vid tillämpningen av artikel 55.1 i förordning (EG) nr 1182/2007.
Artikel 152
Övergångsbestämmelser
1. Trots artikel 2 i denna förordning ska vid tillämpningen av artikel 55.1 i förordning (EG) nr 1182/2007, men endast i detta fall, för de produkter som anges i artikel 1.2 i förordning (EG) nr 2201/96 de tidsfrister som gällde före ikraftträdandet av den här förordningen fortsätta att gälla.
2. För verksamhetsprogram som lämnats in 2007 ska bestämmelserna för godkännande vara de som gällde före den dag då den här förordningen trädde i kraft.
Verksamhetsprogram som faller inom ramen för artikel 55.3 a i förordning (EG) nr 1182/2007 får genomföras fram till dess att de har löpt ut, förutsatt att de uppfyller de bestämmelser som gällde före den dag då den här förordningen trädde i kraft.
Med avvikelse från artiklarna 66 och 67 i denna förordning får medlemsstaterna, i syfte att tillämpa artikel 55.3 b och c i förordning (EG) nr 1182/2007, anta alla bestämmelser som krävs för att producentorganisationerna ska kunna ändra sina verksamhetsprogram så snart som möjligt efter ikraftträdandet av den här förordningen.
3. Vid tillämpningen av artikel 55.6 i förordning (EG) nr 1182/2007 ska minimikraven för råvaror som levereras för industriell bearbetning och de kvalitativa minimikraven för färdiga produkter som ska fortsätta att gälla för råvaror som skördas i de medlemsstater som utnyttjar övergångsarrangemangen enligt artikel 68b eller artikel 143bc i förordning (EG) nr 1782/2003 regleras genom de relevanta handelsnormer som avses i artikel 2 i förordning (EG) nr 1182/2007 samt bestämmelserna i de kommissionsförordningar som anges i bilaga XVIII.
Artikel 153
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2008.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 21 december 2007