32005R1870
L 300/19
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1870/2005 НА КОМИСИЯТА
от 16 ноември 2005 година
за откриване и управление на тарифни квоти и за установяване на режим за лицензии за внос и лицензии за произход на чесън, внесен от трети страни
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Договора за присъединяване на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия,
като взе предвид Акта за присъединяване на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия, и по-специално член 41, първи параграф от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 2200/96 на Съвета от 28 октомври 1996 г. относно общата организация на пазара на плодове и зеленчуци (1), и по-специално член 31, параграф 2 и член 34, параграф 1 от него,
като има предвид, че:
(1)
След преговорите, проведени съгласно член ХХVIII от ГАТТ 1994 г., Общността измени условията за внос на чесън. От 1 юни 2001 г. обикновеното мито за внос на чесън с код по КН 0703 20 00 е съставено от 9,6 % „ad valorem“ и специфично мито 1 200 EUR на тон нето тегло. Все пак беше отворена специфична квота от 38 370 тона освободени от специфично мито, по силата на споразумение чрез размяна на писма между Европейската общност и Република Аржентина в рамките на член ХХVIII от Общото споразумение за митата и търговията (ГАТТ) от 1994 г. предвид изменението на отстъпките за чесъна, предвидени в списък СХL към ГАТТ, одобрен с Решение 2001/404/ЕО на Съвета (2) (наричана по-долу „квота ГАТТ“). Споразумението предвижда квотата да бъде разпределена на 19 147 тона за внос с произход от Аржентина (поредни номера 09.4104 и 09.4099), 13 200 тона за внос с произход от Китай, (поредни номера 09.4105 и 09.4100) и 6 023 тона за внос с произход от други страни (поредни номера 09.4106 и 09.4102).
(2)
Извън тази квота ГАТТ, чесън може да се внася с обикновено мито или при преференциални условия, в рамките на споразумения, сключени между Общността и трети страни.
(3)
Чесънът е важен продукт от сектора на плодовете и зеленчуците на Европейския съюз с годишно производство на Общността от около 250 000 тона. Годишният внос от трети страни също е значителен, варира от 60 000 тона до 80 000 тона. Двете основни страни вносителки са Китай (30 000-40 000 тона годишно) и Аржентина (около 15 000 тона годишно).
(4)
Условията за управлението на тези тарифни квоти са определени с Регламент (ЕО) № 565/2002 на Комисията от 2 април 2002 г. за управление на тарифни квоти и въвеждащ режим на лицензии за внос на чесън от трети страни (3). В светлината на опита от изпълнението на гореспоменатия регламент, някои условия трябва да бъдат изменени с цел повече яснота и опростяване на системата.
(5)
Предвид съществуването на специфично мито за непреференциалния внос извън квотата ГАТТ, управлението на квотата ГАТТ налага въвеждането на режим на лицензии за внос. Този режим трябва да позволява детайлно проследяване на целия внос на чесън. Правилата на този режим трябва да допълват правилата, установени с Регламент (ЕО) № 1291/2000 на Комисията от 9 юни 2000 г. относно общи правила за приложение на режима на лицензиите за внос, износ и префиксация за селскостопанските продукти и може да предвиди изключения от него (4).
(6)
За да се контролира внимателно всеки внос, особено след установените напоследък случаи на измама, трябва да се въведат два вида лицензии за внос на чесън. Опитът показва, че измамата с този продукт обикновено се състои в това, че китайски чесън се изнася в трети страни, които имат споразумения за преференциална търговия с Европейската общност. Чесънът влиза в Европейския съюз с фалшиви документи.
(7)
Преминаването от единия режим в другия трябва да бъде възможно най-хармонично. За тази цел, някои от правилата за приложение на Регламент (ЕО) № 565/2002 трябва да бъдат запазени, както и да се запазят някои традиционни важни дати.
(8)
Вносът на чесън трябва да бъде контролиран съгласно член 308г от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 г. съдържащ някои разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за определяне на Митническия кодекс на Общността (5).
(9)
Важно е да се осигурят стабилни цени на пазара с чесън в Общността, като се избегне ненужно изкривяване на пазара чрез големи колебания в цените и неблагоприятни последствия за производителите от Общността. За тази цел е необходимо да се подкрепи конкуренцията между вносителите и да се намалят техните административни задължения.
(10)
В интерес на настоящите вносители, които внасят значителни количества чесън, и в интерес на новите вносители, които се появяват на пазара и следва да могат да се възползват от възможността да поискат лицензии за внос на количества от тарифните квоти, е необходимо да се направи разлика между традиционните вносители и новите вносители. Трябва да се предвиди ясно определяне на тези две категории вносители и да се определи известен брой критерии за статута на молителите и за използването на издадените лицензии за внос.
(11)
Количествата, предоставени на тези категории вносители, трябва да бъдат определени въз основа на действително внесените количества, а не въз основа на издадените лицензии.
(12)
За да се позволи на вносителите от Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия (наричани по-долу „новите държави-членки“) да се възползват от настоящия регламент, е необходимо да се предвидят разпоредби, позволяващи за вносните кампании 2005-2006 и 2006-2007, да се направи разделение между традиционните и новите вносители в Общността към 30 април 2004 г., от една страна, и от друга страна, традиционните и новите вносители в новите държави-членки.
(13)
За да се държи сметка на различията в структурите на търговията в различните нови държави-членки, трябва да се оставят компетентните органи в новите държави-членки да избират между двата метода за определяне на референтните количества на техните традиционни вносители.
(14)
Трябва да се предвидят известни ограничения за молбите за лицензии за внос на чесън с произход от трети страни, представени от вносителите, принадлежащи към двете категории. Тези ограничения са необходими не само за да се запази конкуренцията между вносителите, но също и за да се позволи на вносителите, които имат значителна търговска дейност на пазара на плодове и зеленчуци, да могат да се възползват от възможността да защитят законното си търговско положение спрямо други вносители, и нито един вносител да не е в състояние да контролира пазара.
(15)
За да се запази конкуренцията между действителните вносители и да се избегне спекулацията в предоставянето на лицензии за внос и злоупотреби, които вредят на законното търговско положение на новите вносители и на традиционните вносители, е необходимо да се установи по-строг контрол на правилната употреба на лицензиите за внос. За целта трябва да се забрани прехвърлянето на тези лицензии.
(16)
За да се намали административната тежест на вносителите и възможностите за измама, е целесъобразно молбите за лицензии за внос да се подават само в държавата-членка, където е регистриран вносителят.
(17)
Също така са необходими мерки за ограничаване на спекулативните молби за лицензии за внос, които биха могли да доведат до непълно оползотворяване на тарифните квоти. Според естеството и стойността на продукта, трябва да се предвиди учредяването на гаранция, посочена в член 15, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1291/2000 за всеки тон чесън, за който е подадена молба за внос. Тази гаранция трябва да бъде определена на достатъчно високо ниво, че да откаже спекулативните молби, но не толкова, че да откаже вносителите, които развиват действителна търговия с чесън. Най-подходящото ниво на гаранция е 5 % от средното допълнително мито, приложимо за вноса на чесън с код по КН 0703 20 00.
(18)
За да се гарантира добро управление на квотата ГАТТ е необходимо да се определят мерките, които предприема Комисията когато количествата чесън с даден произход или за дадено тримесечие, за които са издадени лицензии за внос, надхвърлят количествата, определени с Решение 2001/404/ЕС на Съвета, увеличени с неизползваните количества от предишни лицензии. Когато тези мерки включват прилагане на коефициент на разпределяне при издаването на лицензии, трябва да се предвиди възможността да се оттегля молбата за удостоверение, като гаранцията бъде незабавно освободена.
(19)
За да се осигури правилно използване на квотите, държавите-членки трябва да съобщават на Комисията количества, за които техните компетентни органи са издали лицензии за внос, и които не са били уползотворени от вносителите. При изчисление на количествата, за които са издадени лицензии за внос, трябва да се вземат предвид оттеглените от вносителите лицензии за внос.
(20)
За целите на управлението на тарифните квоти за чесъна, вносителите, подали молба за лицензии за внос, трябва да прилагат към молбата до компетентните органи на държавата-членка, декларация, че се задължават да спазват ограниченията, определени с настоящия регламент. За да се избегнат злоупотребите, трябва да се предвидят санкции и да се предостави на държавите-членки известна власт да налагат допълнителни санкции на вносителите, които подадат до техните компетентни органи неверни, фалшиви или неточни молби или декларации, освен санкциите, предвидени в настоящия регламент.
(21)
За усилване на контрола и предотвратяване на отклонения от трафика поради неточни документи, трябва да се запази съществуващият режим на лицензии за произход за вноса на чесън от трети страни и задължението чесънът да бъде директно транспортиран от третата страна на произход до Общността и да се разшири списъкът на страните във връзка с допълнителна информация. Тези лицензии за произход се издават от компетентните национални органи съгласно членове 56-62 от Регламент (ЕИО) № 2454/93.
(22)
Трябва да се уточнят всички необходими съобщения между държавите-членки и Комисията съгласно настоящия регламент, особено за управлението на тарифните квоти, като се приемат мерки за борба с измамата.
(23)
Трябва да се отменят Регламент (ЕО) № 565/2002, Регламент (ЕО) № 228/2004 на Комисията от 3 февруари 2004 г. за определяне на преходни мерки, приложими към Регламент (ЕО) № 565/2002 във връзка с присъединяването на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия (6), както и Регламент (ЕО) № 229/2004 на Комисията от 10 февруари 2004 г. относно дерогация от Регламент (ЕО) № 565/2002 по отношение на датите за подаване на заявления за лицензии за внос на чесън за първото тримесечие на периода 2004-2005 г. (7) Настоящият регламент трябва да се приложи за първи път спрямо молбите за лицензии за първото тримесечие на кампанията за внос 2006-2007. Тъй като дейностите по вноса, регулирани от разпоредбите на настоящия регламент по отношение на лицензии „Б“ понастоящем не са подчинени на никакъв разрешителен режим и за да се осигури ефективен контрол, разпоредбите за лицензии „Б“ трябва да влязат в сила възможно най-скоро.
(24)
По отношение на вноса на чесън, осъществен след влизането в сила на настоящия регламент в рамките на лицензии за внос, издадени в съответствие с Регламент (ЕО) № 565/2002 и с регламентите за въвеждане и управление на автономни тарифни квоти за чесън, трябва да се прилагат разпоредбите, които са били в сила към момента на издаване на тези лицензии.
(25)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, съответстват на становището на Комитета по управление на пресни плодове и зеленчуци,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Отваряне на тарифни квоти и приложими мита
1. Съгласно Решение 2001/404/ЕО, се отварят тарифни квоти за внос в Общността на чесън с код по КН 0703 20 00 (наричан по-долу „чесън“), съгласно условията, изложени в настоящия регламент.
2. Адвалорното мито за чесъна, внесен в рамките на квотите, посочени в параграф 1, е 9,6 %.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент:
1.
„вносна кампания“ означава: периодът от 1 юни до 31 май на следващата година;
2.
„нови държави-членки“ означава: Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия;
3.
„други страни“ означава: трети страни с изключение на Аржентина и Китай;
4.
„компетентни органи“ означава: орган или органи, посочени от държавата-членка за изпълнение на настоящия регламент;
5.
„референтно количество“ означава: количеството чесън, внесено от един традиционен вносител, по смисъла на член 3, по следния начин:
а)
за традиционните вносители, внасяли чесън от 1998 г. до 2000 г. в Общността в състава си от 30 април 2004 г., максималното количество чесън, внесено през годините 1998, 1999 и 2000;
б)
за традиционните вносители, внасяли чесън от 2001 г. до 2003 г. в новите държави-членки, максималното количество внесено:
i)
било през годините 2001, 2002 или 2003;
ii)
било през кампания за внос 2001-2002, 2002-2003 или 2003-2004;
в)
за традиционните вносители, които не влизат в букви а) или б), максималното количество, внесено през една от трите първи вносни кампании, за които са получили лицензия за внос съгласно Регламент (ЕО) № 565/2002 или съгласно настоящия регламент.
Чесънът, произхождащ от новите държави-членки или от Общността, в състава си към 30 април 2004 г., не се взема предвид в изчислението на референтните количества.
Новите държави-членки избират и прилагат един от двата метода, посочени в буква б) по отношение на традиционните вносители на чесън, съгласно обективни критерии и като гарантират еднаквото третиране на операторите.
Член 3
Категории вносители
1. Под „традиционни вносители“ се разбира вносители, физически или юридически лица, индивиди или групировки от оператори, регистрирани съгласно националното законодателство, които могат да докажат:
а)
че са получили лицензии за внос в приложение на Регламент (ЕО) № 565/2002 или на настоящия регламент по време на всяка една от трите последни кампании за внос;
б)
че са внесли чесън в Общността по време на поне две от трите последни вносни кампании;
в)
че са внесли в Общността поне петдесет тона плодове и зеленчуци, посочени в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2200/96 по време на кампанията за внос, предхождаща внасянето на тяхната молба.
2. Под „нови вносители“ се разбира вносители, различни от тези, посочени в параграф 1, физически или юридически лица, индивиди или групировки от оператори, регистрирани съгласно националното законодателство, които са внесли в Общността плодове и зеленчуци, посочени в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2200/96, поне петдесет тона през всяка от последните две години. Спазването на това условие се доказва чрез вписване в търговския регистър на държавата-членка или с друго доказателство, признато от държавата-членка, от една страна и с документ за внос, от друга страна.
3. Като изключение от параграфи 1 и 2, по отношение на кампанията за внос от 1 юни 2006 г. до 31 май 2007 г. и само в новите държави-членки:
а)
под „традиционни вносители“ се разбира вносители, физически или юридически лица, индивиди или групировки от оператори, регистрирани съгласно националното законодателство, които могат да докажат:
i)
че са внесли чесън, произхождащ от други страни, различни от новите държави-членки или от Общността, по време на поне две от трите последни вносни кампании;
ii)
че са внесли поне петдесет тона плодове и зеленчуци, посочени в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2200/96 през последната година;
iii)
че вносът, посочен в i) и ii) е осъществен в новата държава-членка, където се намира седалището на въпросния вносител;
б)
под „нови вносители“ се разбира вносители, различни от тези, посочени в буква а), физически или юридически лица, индивиди или групировки от оператори, регистрирани съгласно националното законодателство, които могат да докажат:
i)
че са внесли поне 50 тона плодове и зеленчуци, посочени в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2200/96 през последните две години, произхождащи от страни, различни от новите-държави-членки или от Общността в състава ѝ към 30 април 2004 г.;
ii)
че вносът, посочен в i) е осъществен в новата държава-членка, където се намира седалището на въпросния вносител.
Член 4
Представяне на лицензии за внос
1. Всяко пускане в свободна циркулация в Общността става след представяне на лицензия за внос, издадено съгласно настоящия регламент.
2. Чесънът може да бъде пуснат в свободна циркулация само в рамките на квотите, посочени в член 1, параграф 1, когато в клетка 24 на лицензията за внос е вписана една от забележките, посочени в приложение II.
Тези лицензии за внос се наричат по-долу „лицензии А“. Другите лицензии за внос се наричат по-долу „лицензии Б“.
Член 5
Общи разпоредби относно молбите за лицензии за внос и лицензиите за внос
1. Регламент (ЕО) № 1291/2000 се прилага по отношение на лицензиита „А“ и „Б“, с изключение на разпоредбите, които противоречат на настоящия регламент.
2. Лицензиите „А“ са валидни само за тримесечието, за което са издадени. Те съдържат, в клетка 24, една от бележките, посочени в приложение III.
Лицензиите „Б“ са валидни три месеца, считано от датата на издаването им.
3. Гаранцията, посочена в член 15, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1291/2000 е 50 EUR на тон.
4. В клетка 8 на молбите за лицензии „А“ и „Б“ и на лицензиите, се посочва страната на произход и забележката „да“ се отбелязва с кръст. Удостоверението е валидно само за внос с произход от отбелязаната страна.
5. Чрез дерогация от член 9, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1291/2000, правата, които дават лицензии „А“ и „Б“ не могат да се прехвърлят.
Член 6
Разпределяне на цялото количество между традиционните вносители и новите вносители
1. Цялото количество, което се полага на Аржентина, Китай и други страни съгласно приложение I се разпределя както следва:
а)
70 % за традиционните вносители;
б)
30 % за новите вносители.
2. Що се отнася до вноса с произход от Аржентина, Китай други страни, в случай че през едно тримесечие отпуснатото количество не се използва напълно от една категория вносители, остатъкът се прехвърля към другата категория.
3. За всеки от трите произхода, посочени в параграф 2 и за всяко тримесечие, посочено в приложение I, се издават лицензии „А“ до максималното количество, равно на сумата от:
а)
количеството, указано в приложение I за това тримесечие и за всеки произход;
б)
количествата, непоискани през предишното тримесечие за този произход;
в)
неизползваните количества, за които Комисията е била информирана, от издадени преди това лицензии „А“ за този произход.
Все пак непоисканите или неизползваните количества за една кампания за внос не могат да се прехвърлят към следващата кампания.
Член 7
Ограничения за молбите за лицензии „А“
1. Цялото количество молби за лицензии „А“, които един традиционен вносител подава в рамките на една вносна кампания, не може да надхвърли референтното количество на вносителя. Молбите, които не отговарят на това правило, се отхвърлят от компетентните органи.
2. Цялото количество молби за лицензии „А“, които един нов вносител подава в рамките на едно тримесечие, не може да надхвърли 10 % от количеството, посочено в приложение I за това тримесечие и за този произход. Молбите, които не отговарят на това правило, се отхвърлят от компетентните органи.
Член 8
Подаване на молбите за лицензии за внос
1. Молбите за лицензии „А“ и „Б“ могат да се подават само до компетентния орган на една държава-членка, където молителят е регистриран по ДДС.
2. Молби за за лицензии „А“ могат да подават само вносители по смисъла на член 3.
Към молбите за лицензии „А“ вносителите представят информация, позволяваща на компетентните органи на държавите-членки да проверят дали са спазени условията, посочени в член 3.
Когато в хода на предходната кампания за внос нови вносители са получили лицензии за внос по силата на настоящия регламент или на Регламент (ЕО) № 565/2002, те представят доказателство, че поне 90 % от предоставеното им количество е било пуснато в свободна циркулация.
Ако доказателството, посочено в трета алинея не е представено или ако представеното доказателство сочи, че през някое тримесечие на кампанията за внос посочена в същата алинея, вносителят е пуснал в свободна циркулация по-малко от 90 % от предоставеното му количество, лицензия за внос не се издава на молителя, като изключение се прави само при форсмажорни обстоятелства.
3. Вносителите подават молбите си за лицензии „А“ през първите пет работни дни на месеците април, юли, октомври и януари преди съответното тримесечие.
4. Към молбите си вносителите прилагат декларация, че са се запознали с разпоредбите на член 7 и се ангажират да ги спазват.
Тези декларации са подписани и легализирани от вносителите.
5. В клетка 20 на молбите за лицензии „А“ се вписва една от двете забележки „традиционен вносител“ или „нов вносител“, според случая.
6. Не се подават молби за лицензии „А“ за дадено тримесечие, нито за даден произход, ако в приложение I не фигурира количество за това тримесечие или за този произход.
7. Ако е подадена молба за лицензия „А“, не може да бъде издадена лицензия „Б“.
Член 9
Нотификации за молби за лицензии „А“
До петнадесетия ден на месеците, посочени в член 8, параграф 3, държавите-членки съобщават на Комисията количествата, за които са подадени молби за лицензии „А“ за съответното тримесечие.
Нотификациите са групирани по произход. В тях се уточнява също количествата чесън, за които са подадени молби от традиционни вносители и от нови вносители.
Нотификациите, включително съобщенията „nil“ се изпращат по електронен път, по образец, изпратен за целта от Комисията до държавите-членки.
Член 10
Издаване на лицензии за внос
1. Лицензиите „А“ се издават от компетентния орган на седмия работен ден, следващ нотификацията, предвидена в член 9.
2. Ако в хода на дадено тримесечие, количествата в подадените молби за лицензии за квотите, посочени в член 1, параграф 1, надхвърлят количествата на разположение, Комисията, с регламент, определя коефициент на разпределение, който се прилага спрямо въпросните молби за лицензии „А“, и ако е необходимо, преустановява по-нататъшно издаване на лицензии „А“ за постъпилите след това молби.
Когато се прилага първият параграф, лицензиите „А“ се издават от компетентния орган на третия работен ден следващ влизането в сила на регламента, посочен в тази алинея.
3. Не се издава лицензия „А“ за внос на продукти, произхождащи от страните, фигуриращи в приложение IV, които не са предали на Комисията информацията, необходима за изпълнение на процедура за административно сътрудничество съгласно членове 63, 64 и 65 от Регламент (ЕИО) № 2454/93. Това предаване се счита за извършено на датата на публикацията, предвидена в член 15 от настоящия регламент.
4. В деня, посочен в член 9, първи параграф държавите-членки нотифицират на Комисията списъка на традиционните вносители и на новите вносители, които през съответното тримесечие са подали молби за лицензии „А“. Ако има групировки на оператори, създадени съгласно националното законодателство, се представя също списък на индивидуалните членове.
Нотификациите се изпращат по електронен път, по образец, изпратен за целта от Комисията до държавите-членки.
5. Няма количествени ограничения за лицензиите „Б“ и те се издават незабавно.
Член 11
Оттегляне на молби за лицензии „А“
Когато съгласно член 10, параграф 2, количеството, за което е издадена лицензия „А“, е по-малко от поисканото количество в молбата за лицензия „А“, въпросният вносител може да оттегли молбата за лицензия „А“ в срок от три работни дни, считано от влизането в сила на регламента, приет съгласно член 10, параграф 2. Ако молбата бъде оттеглена, гаранцията се освобождава незабавно в пълен размер.
Член 12
Съобщения от държавите-членки до Комисията
1. Държавите-членки нотифицират Комисията относно:
а)
количествата, за които са поискани лицензии „Б“;
б)
количествата, отнасящи се до лицензии „А“, неизползвани или частично използвани, съответстващи на разликата между количествата, отнети от лицензиите и количествата, за които те са били издадени, относно последното изтекло тримесечие;
в)
количествата, отнасящи се до оттеглените лицензии „А“, съгласно член 11.
2. Сведенията, посочени в параграф 1 се съобщават:
а)
за параграф 1, буква а), най-късно на втория работен ден на всяка седмица за молбите, получени предходната седмица;
б)
за параграф 1, буква б), най-късно в деня, посочен в член 9, първи параграф.
в)
за параграф 1, буква в), най-късно в последния ден на всеки месец, посочен в член 8, параграф 3.
Ако няма подадени молби за лицензии „Б“, или ако няма неизползвани количества или оттеглени по смисъла на паргараф 1, букви б) и в), въпросната държава-членка информира за това Комисията в деня, указан в настоящия параграф.
3. Данните, посочени в параграф 1 се изпращат по електронен път, по образец, изпратен за целта от Комисията до държавите-членки.
Количествата се обобщават според деня на подаване на молбите за внос, по трети страни на произход, по вид лицензии („А“ или „Б“) и, за лицензиите „А“, по вид вносител по смисъла на член 3.
Член 13
Лицензии за произход
Чесънът, произхождащ от трета страна, фигурираща в приложение IV може да бъде пуснат в свободна циркулация, само ако са изпълнени следните условия:
а)
ако е представена лицензия за произход, издадена от компетентните национални органи на тази страна, съгласно разпоредбите на членове 56-62 от Регламент (ЕИО) № 2454/93;
б)
продуктът е превозен директно, по смисъла на член 14, от тази страна до Общността.
Член 14
Директен превоз
1. Приема се, че са превозени директно от трета страна, фигурираща в приложение IV до Общността:
а)
продукти, чийто превоз е извършен без да се използва територия на друга трета държава;
б)
продукти, чийто превоз се извършва през територията на една или повече други държави, различни от страната на произход, със или без претоварване или временен престой на склад в тази държава, ако преминаването е обусловено по географски причини или е необходимо за превоза, и при условие че продуктите:
i)
са останали под контрола на митническите власти на страната или страните на транзит или претоварване;
ii)
не са пуснати на пазара или за консумация;
iii)
не са претърпели други операции, освен разтоварване и претоварване, или друга операция за запазване на състоянието.
2. Доказателствата, че са изпълнени условията, посочени в параграф 1, буква б), се предоставят на компетентните органи на държавите-членки чрез:
а)
било документ за превоз, издаден от страната на произход и покриващ преминаването транзит през страната или страните;
б)
било удостоверение, издадено от митническите власти на страната или страните по транзит, което съдържа:
i)
точно описание на стоките;
ii)
датата на тяхното разтоварване и на тяхното претоварване с указание за използваните транспортни средства;
iii)
лицензия за условията на съхранение;
в)
било с друг доказателствен документ, когато доказателствата, посочени в букви а) или б) не могат да бъдат представени.
Член 15
Административно сътрудничество с някои трети страни
Веднага след като някоя от страните, фигуриращи в приложение IV на настоящия регламент, предостави необходимата и достатъчна информация за осъществяване на процедура за административно сътрудничество съгласно членове 63, 64 и 65 от Регламент (ЕИО) № 2454/93, в серия С на Официален вестник на Европейския съюз се публикува съобщение за това предоставяне.
Член 16
Санкции за вносителите
1. Ако се окаже, че молбите или декларациите за лицензия „А“, подадени от даден вносител до компетентните органи на някоя държава-членка, съдържат неверни, заблуждаващи или неточни данни, освен ако тези грешки не се дължат на очевидна грешка, въпросните компетентни власти на държавите-членки изключват този вносител от системата на молбите за лицензия „А“ в продължение на най-много четири тримесечия след установяването, според тежестта на нередовността, без това да противоречи на мерките, предвидени в националното законодателство. В този случай гаранцията, посочена в член 5, параграф 3, се задържа в пълния ѝ размер.
2. Държавите-членки могат да приемат допълнителни национални разпоредби по отношение на подаването на молби за лицензии „А“ до техните компетентни органи и да предвидят санкции, съответстващи на тежестта на нередовността, и да ги наложат на вносителите, регистрирани по ДДС на тяхна територия. Държавите-членки съобщават незабавно на Комисията въвеждането на подобни национални разпоредби.
Член 17
Информация, предоставена от Комисията
Всеки седми работен ден следващ петнадесетия ден от всеки месец, посочен в член 8, параграф 3, Комисията предава на държавите-членки сведенията, получени по силата на член 10, параграф 4, с цел да открие или предотврати злоупотреби в декларациите на вносителите.
Всеки седми работен ден следващ край на месеците, посочени в член 8, параграф 3, Комисията предава на държавите-членки сведенията, получени по силата на член 12.
Комисията уведомява периодично държавите-членки за използването на квотите, по подходящ начин и в подходящ момент, както и сведения, получени по силата на член 16, параграф 2.
Комисията съобщава на държавите-членки всяка друга важна информация, по-специално информация, която би могла да спомогне за предотвратяване на измами.
Член 18
Административно сътрудничество между държавите-членки
Държавите-членки предприемат необходимите мерки за да установят административно сътрудничество помежду си, за да гарантират правилното прилагане на настоящия регламент.
Член 19
Отмяна
Регламент (ЕО) № 565/2002, Регламент (ЕО) № 228/2004 и Регламент (ЕО) № 229/2004 се отменят считано от 1 април 2006 г.
Все пак Регламент (ЕО) № 565/2002, Регламент (ЕО) № 228/2004 и Регламент (ЕО) № 229/2004 продължават да се прилагат по отношение на лицензиите, издадени съгласно тези регламенти, за кампанията за внос, която изтича на 31 май 2006 г.
Член 20
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Разпоредбите за лицензии „А“ за кампанията за внос, започваща на 1 юни 2006 г. се прилагат от 1 април 2006 г.
Разпоредбите за лицензии „Б“ се прилагат от 1 януари 2006 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 16 ноември 2005 година.
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 1870/2005
av den 16 november 2005
om öppnande och förvaltning av tullkvoter och om införande av ett system med importlicenser och ursprungsintyg för vitlök importerad från tredjeländer
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
med beaktande av anslutningsfördraget för Tjeckien, Estland, Cypern, Lettland, Litauen, Ungern, Malta, Polen, Slovenien och Slovakien,
med beaktande av anslutningsakten för Tjeckien, Estland, Cypern, Lettland, Litauen, Ungern, Malta, Polen, Slovenien och Slovakien, särskilt artikel 41,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2200/96 av den 28 oktober 1996 om den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker (1), särskilt artiklarna 31.2 och 34.1, och
av följande skäl:
(1)
Efter förhandlingar enligt artikel XXVIII i GATT-avtalet från 1994 ändrade gemenskapen villkoren för vitlöksimporten. Sedan den 1 juni 2001 består den ordinarie importtullen för vitlök enligt KN-nummer 0703 20 00 av en värdetull på 9,6 % och ett särskilt, fast belopp på 1 200 euro per nettoton. Emellertid öppnades en tullfri kvot på 38 370 ton (nedan kallad ”GATT-kvoten”) genom ett avtal genom skriftväxling mellan Europeiska gemenskapen och Republiken Argentina, i enlighet med artikel XXVIII i Allmänna tull- och handelsavtalet (GATT) från 1994, om ändring av de medgivanden avseende vitlök som föreskrivs i den till GATT-avtalet fogade bindningslistan CXL. Avtalet godkändes genom rådets beslut 2001/404/EG (2). Enligt avtalet skall GATT-kvoten delas upp: 19 147 ton av kvoten skall avsättas för import från Argentina (löpnummer 09.4104 och 09.4099), 13 200 ton för import från Kina (löpnummer 09.4105 och 09.4100) och 6 023 ton för import från andra tredjeländer (löpnummer 09.4106 och 09.4102).
(2)
Vitlök kan även importeras utanför GATT-kvoten till ordinarie tull eller enligt de avtal om förmånsbehandling i tullhänseende som gemenskapen har ingått med vissa tredjeländer.
(3)
Med en årsproduktion på ca 250 000 ton är vitlök en viktig produkt inom unionens frukt- och grönsakssektor. Varje år importeras stora kvantiteter - mellan 60 000 och 80 000 ton - från tredjeländer. De viktigaste leverantörerna ur denna grupp är Kina (varifrån gemenskapen importerar mellan 30 000 och 40 000 ton per år) och Argentina (ca 15 000 ton per år).
(4)
Förvaltningen av dessa kvoter regleras i kommissionens förordning (EG) nr 565/2002 av den 2 april 2002 om förvaltningsbestämmelser för tullkvoter och om införande av ett system med ursprungsintyg för vitlök som importeras från tredjeland (3). Tillämpningen av förordningen har dock visat att vissa av villkoren bör ändras för att förenkla och förtydliga systemet.
(5)
Eftersom en särskild tull tas ut på ej förmånsbehandlad import utanför GATT-kvoten bör GATT-kvoten importlicensbeläggas. Importlicenserna skulle möjliggöra en noggrann bevakning av all vitlöksimport. De närmare föreskrifterna om systemet bör komplettera - men bör också kunna avvika från - föreskrifterna i kommissionens förordning (EG) nr 1291/2000 av den 9 juni 2000 om gemensamma tillämpningsföreskrifter för systemet med import- och exportlicenser samt förutfastställelselicenser för jordbruksprodukter (4).
(6)
För att all import skall kunna bevakas så noga som möjligt - särskilt med hänsyn till den senare tidens bedrägerier - bör det finnas två importlicenskategorier för all vitlöksimport. En vanlig form av bedrägeri har varit att kinesisk vitlök omlastas i tredjeländer som har avtal med gemenskapen om förmånsbehandling i tullhänseende, och därefter förs in i gemenskapen med falska handlingar.
(7)
Övergången mellan de två systemen bör ske så smidigt som möjligt. Därför bör vissa av tillämpningsföreskrifterna för förordning (EG) nr 565/2002 samt den traditionella tidtabellen för importen bibehållas.
(8)
Vitlöksimporten bör bevakas i enlighet med bestämmelserna i artikel 308d i kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 av den 2 juli 1993 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (5).
(9)
Det är önskvärt att även framöver kunna garantera ett tillräckligt utbud av vitlök till stabila priser på gemenskapsmarknaden, och onödiga marknadsstörningar i form av kraftiga prisvariationer och negativa effekter för gemenskapsproducenterna bör undvikas. Därför bör man uppmuntra en större konkurrens mellan importörer och minska deras administrativa bördor.
(10)
Det bör skiljas mellan traditionella och nya importörer; detta skulle främja både dagens vitlöksimportörer, som vanligen importerar stora kvantiteter, och nya importörer, som bör kunna ansöka om importlicenser för kvantiteter ur tullkvoterna på rättvisa villkor. Kategorierna bör definieras tydligt, och vissa kriterier bör uppställas för sökandens status och utnyttjande av utfärdade importlicenser.
(11)
Respektive importörskategoris tilldelning bör fastställas på grundval av i praktiken importerade kvantiteter, inte på grundval av utfärdade importlicenser.
(12)
För att importörer från Tjeckien, Estland, Cypern, Lettland, Litauen, Ungern, Malta, Polen, Slovenien och Slovakien (nedan kallade de nya medlemsstaterna) skall omfattas av förordningen bör det fastställas villkor för importåren 2005/06 och 2006/07 som gör det möjligt att skilja mellan, å ena sidan, traditionella och nya importörer i gemenskapen i dess sammansättning den 30 april 2004 och, å andra sidan, traditionella och nya importörer i de nya medlemsstaterna.
(13)
Av hänsyn till de nya medlemsstaternas olika handelsmönster bör deras behöriga myndigheter kunna välja mellan två olika metoder för fastställande av traditionella importörers referenskvantiteter.
(14)
Det behövs vissa begränsningar i fråga om de ansökningar om importlicenser för vitlök från tredjeländer som lämnas in av importörer ur båda importörskategorier. Konkurrensen mellan importörerna måste nämligen värnas, och alla importörer som verkligen bedriver handel på frukt- och grönsaksmarknaden måste få möjlighet att försvara sina marknadspositioner i förhållande till andra importörer så att ingen enskild importör kan kontrollera marknaden.
(15)
I syfte att värna om konkurrensen mellan äkta importörer och hindra spekulation i importlicenser och annat missbruk av systemet som stör nya och traditionella importörers marknadspositioner, bör kontrollen av att importlicenser används som tänkt skärpas. Importlicenser bör därför inte vara överlåtbara.
(16)
Importörernas administrativa börda och bedrägeririskerna kan minskas genom att importlicensansökningar endast får lämnas in i den medlemsstat där importören är registrerad.
(17)
Det behövs insatser för att i möjligaste mån förhindra spekulativa importlicensansökningar som kan leda till att tullkvoterna inte utnyttjas till fullo. På grund av varans beskaffenhet och värde bör säkerhet ställas i enlighet med artikel 15.2 i förordning (EG) nr 1291/2001 för varje ton för vilket en importlicensansökan har lämnats in. Säkerheten bör vara tillräckligt stor för att motverka ansökningar i spekulationssyfte, men inte så stor att den motverkar ansökningar från aktörer som verkligen bedriver ekonomisk verksamhet med vitlök. Den lämpligaste objektiva nivån för säkerheten är 5 % av den genomsnittliga tilläggstullen för import av vitlök enligt KN-nummer 0703 20 00.
(18)
I syfte att garantera god förvaltning av GATT-kvoten bör det finnas bestämmelser om vilka åtgärder kommissionen skall vidta om importlicensansökningarna för ett visst ursprung eller en viss tremånadersperiod överskrider summan av de kvantiteter som fastställs i beslut 2001/404/EG och oanvända kvantiteter från tidigare utfärdade licenser. Om åtgärderna inbegriper en metod där en fördelningskoefficient används vid utfärdandet av importlicenserna bör sökanden kunna annullera sin ansökan. Om ansökan annulleras bör säkerheten frisläppas omedelbart.
(19)
I syfte att främja korrekt kvotutnyttjande bör medlemsstaterna regelbundet underrätta kommissionen om de kvantiteter som omfattas av importlicenser - utfärdade av behöriga myndigheter - som inte har använts av importörerna. Annullerade ansökningar skall räknas in.
(20)
Med hänsyn till förvaltningen av vitlökstullkvoterna bör den importör som lämnar en ansökan om importlicens till den behöriga myndigheten bifoga en förklaring om att följa de begränsningar som fastställs i den här förordningen. För att förhindra missbruk av systemet behövs avskräckande påföljder för importörer som lämnar falska, vilseledande eller felaktiga ansökningar eller förklaringar. Medlemsstaterna bör i viss mån kunna föreskriva strängare påföljder än vad som anges i denna förordning.
(21)
I syfte att förbättra kontrollen och minimera risken för att felaktiga dokument snedvrider handeln bör man bevara det befintliga systemet med ursprungsintyg för vitlök importerad från vissa tredjeländer och kravet på direkttransport från ursprungslandet till gemenskapen. Av samma skäl bör listan över länder utökas mot bakgrund av ytterligare information. Ursprungsintygen bör utfärdas av behöriga nationella myndigheter i enlighet med bestämmelserna i artiklarna 56-62 i kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93.
(22)
Informationsutbytet mellan medlemsstaterna och kommissionen med anledning av denna förordning bör regleras, särskilt vad gäller tullkvotstilldelning, bedrägeribekämpning och marknadsbevakning.
(23)
Förordning (EG) nr 565/2002, kommissionens förordning (EG) nr 228/2004 av den 3 februari 2004 om övergångsbestämmelser avseende förordning (EG) nr 565/2002 med anledning av Tjeckiens, Estlands, Cyperns, Lettlands, Litauens, Ungerns, Maltas, Polens, Sloveniens och Slovakiens anslutning (6), och kommissionens förordning (EG) nr 229/2004 av den 10 februari 2004 om undantag från förordning (EG) nr 565/2002 beträffande inlämningstiden för importlicensansökningar för vitlök avseende den första tremånadersperioden av importåret 2004-2005 (7), bör upphävas. Tillämpningen av den här förordningen bör inledas med importlicensansökningarna för den första tremånadersperioden av importåret 2006/07. Eftersom det för närvarande inte finns några särskilda licensbestämmelser för den importverksamhet som omfattas av den här förordningens bestämmelser om B-licenser bör emellertid bestämmelserna om B-licenser börja tillämpas så snart som möjligt. Detta skulle också förbättra kontrollmöjligheterna.
(24)
I fråga om vitlöksimport som sker efter denna förordnings ikraftträdande, men enligt importlicenser utfärdade enligt förordning (EG) nr 565/2002 eller andra förordningar om öppnande och förvaltning av autonoma tullkvoter för vitlök, bör de bestämmelser som var i kraft när licensen utfärdades tillämpas även i fortsättningen.
(25)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från förvaltningskommittén för färsk frukt och färska grönsaker.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Öppnande av tullkvoter samt tillämpliga tullsatser
1. I enlighet med beslut 2001/404/EG öppnas härmed tullkvoter för import till gemenskapen av vitlök enligt KN-nummer 0703 20 00 (nedan kallad vitlök), enligt de villkor som anges i denna förordning. I bilaga I anges kvantitet, giltighetsperiod och löpnummer för respektive tullkvot.
2. Värdetullen för vitlök importerad inom ramen för de kvoter som avses i punkt 1 skall vara 9,6 %.
Artikel 2
Definitioner
I denna förordning gäller följande definitioner:
1. importår: perioden 1 juni-31 maj.
2. nya medlemsstater: Tjeckien, Estland, Cypern, Lettland, Litauen, Ungern, Malta, Polen, Slovenien och Slovakien.
3. andra länder: andra tredjeländer än Argentina eller Kina.
4. behöriga myndigheter: det eller de organ som medlemsstaten har utsett för genomförandet av denna förordning.
5. referenskvantitet: den vitlökskvantitet som importerats av en sådan traditionell importör som avses i artikel 3, enligt följande:
i)
under något av kalenderåren 2001, 2002 eller 2003, eller
ii)
under något av importåren 2001/02, 2002/03 eller 2003/04.
Vitlök med ursprung i de nya medlemsstaterna eller gemenskapen i dess sammansättning den 30 april 2004 skall inte räknas in i referenskvantiteten.
De nya medlemsstaterna skall välja och tillämpa någon av de metoder som anges i punkten b i fråga om alla traditionella importörer, i enlighet med objektiva kriterier och på ett sätt som garanterar att alla aktörer behandlas lika.
Artikel 3
Importörskategorier
1. Med traditionella importörer avses importörer, i form av fysiska eller juridiska personer, enskilda aktörer eller grupper av aktörer bildade i enlighet med nationell lagstiftning, som kan bevisa att
a)
de under vart och ett av de tre föregående importåren har erhållit licenser utfärdade i enlighet med förordning (EG) 565/2002 eller den här förordningen,
b)
de under minst två av de tre föregående importåren importerade vitlök till gemenskapen,
c)
de under det importår som föregick deras ansökan importerade minst 50 ton sådana frukter och grönsaker som avses i artikel 1.2 i förordning (EG) nr 2200/96 till gemenskapen.
2. Med nya importörer avses andra importörer än de som avses i punkt 1, i form av fysiska eller juridiska personer, enskilda aktörer eller grupper av aktörer bildade i enlighet med nationell lagstiftning, som under vart och ett av de två föregående kalenderåren importerade minst 50 ton sådana frukter och grönsaker som avses i artikel 1.2 i förordning (EG) nr 2200/96 till gemenskapen. Att detta krav är uppfyllt skall bekräftas genom registrering i medlemsstatens handelsregister eller på annat sätt som godtas av medlemsstaten, och genom styrkande av att import har skett.
3. Genom avvikelse från punkterna 1 och 2 gäller i fråga om de nya medlemsstaterna följande för importåret 1 juni 2006-31 maj 2007:
a)
traditionella importörer: importörer, i form av fysiska eller juridiska personer, enskilda aktörer eller grupper av aktörer bildade i enlighet med nationell lagstiftning, som kan bevisa att
i)
de under minst två av de tre föregående importåren importerade vitlök till gemenskapen från andra ursprungsländer än de nya medlemsstaterna eller gemenskapen i dess sammansättning den 30 april 2004,
ii)
de under det föregående kalenderåret importerade minst 50 ton sådana frukter och grönsaker som avses i artikel 1.2 i förordning (EG) nr 2200/96,
iii)
importen enligt i) och ii) skedde till den nya medlemsstat där importören har sitt huvudkontor.
b)
nya importörer: andra importörer än traditionella importörer enligt a), i form av handlare, fysiska eller juridiska personer, enskilda aktörer eller grupper av aktörer bildade i enlighet med nationell lagstiftning, som kan bevisa att
i)
de under vart och ett av de två föregående kalenderåren importerade minst 50 ton sådana frukter och grönsaker som avses i artikel 1.2 i förordning (EG) nr 2200/96 från andra ursprungsländer än de nya medlemsstaterna eller gemenskapen i dess sammansättning den 30 april 2004,
ii)
importen enligt i) skedde till den nya medlemsstat där importören har sitt huvudkontor.
Artikel 4
Uppvisande av importlicens
1. Importerad vitlök får övergå till fri omsättning i gemenskapen först efter det att en importlicens utfärdad i enlighet med denna förordning har visats upp.
2. Vitlök får övergå till fri omsättning inom ramen för de kvoter som avses i artikel 1.1 endast om fält 24 i importlicensen innehåller en notering enligt bilaga II.
Sådana importlicenser kallas nedan A-licenser. Övriga importlicenser kallas nedan B-licenser.
Artikel 5
Allmänna bestämmelser om importlicensansökningar och importlicenser
1. Förordning (EG) nr 1291/2000 skall tillämpas på A- och B-licenser om inte annat anges i den här förordningen.
2. A-licenser skall endast vara giltiga under den tremånadersperiod för vilken de har utfärdats. Fält 24 i A-licenser skall innehålla en notering enligt bilaga III.
B-licenser gäller i tre månader från datum för utfärdandet.
3. Den säkerhet som avses i artikel 15.2 i förordning (EG) nr 1291/2000 skall vara 50 euro per ton.
4. Ursprungslandet skall anges i fält 8 i A- eller B-licensansökan och i själva licensen, och ordet ”Ja” skall markeras med ett kryss. Importlicensen skall endast vara giltig för import med ursprung i det angivna landet.
5. Genom avvikelse från artikel 9.1 i förordning (EG) nr 1291/2000 kan de rättigheter som följer av A- och B-importlicenser inte överlåtas.
Artikel 6
Fördelning av totala kvantiteter mellan traditionella och nya importörer
1. Den totala kvantitet som enligt bilaga I tilldelas Argentina, Kina och andra länder skall fördelas på följande sätt:
a)
70 % till traditionella importörer.
b)
30 % till nya importörer.
2. Om en importörskategori inte har utnyttjat hela sin tilldelade kvantitet ur kvoten för import med ursprung i Argentina, Kina eller andra länder för en viss tremånadersperiod, skall återstoden tilldelas den andra kategorin.
3. För vart och ett av de tre ursprung som anges i punkt 2 och var och en av de tremånadersperioder som anges i bilaga I får det utfärdas A-licenser för en maximal kvantitet som är lika med summan av
a)
den kvantitet som anges i bilaga I för tremånadersperioden och ursprunget i fråga,
b)
ej ansökta kvantiteter från ursprunget i fråga under den föregående tremånadersperioden,
c)
de oanvända kvantiteter från tidigare utfärdade A-licenser för ursprunget i fråga som har anmälts till kommissionen.
Kvantiteter som ingen har ansökt om eller som inte har utnyttjats under ett importår får inte överföras till det följande importåret.
Artikel 7
Begränsningar i fråga om A-licensansökningar
1. Den sammanlagda kvantitet som omfattas av en traditionell importörs ansökningar om A-licens för ett visst importår får inte överstiga importörens referenskvantitet. Den behöriga myndigheten skall avslå ansökningar som strider mot denna bestämmelse.
2. En ny importörs ansökningar om A-licens för vitlöksimport till gemenskapen för en viss tremånadersperiod får sammanlagt avse högst 10 % av den kvantitet som anges i bilaga I för tremånadersperioden och ursprunget i fråga. Den behöriga myndigheten skall avslå ansökningar som strider mot denna bestämmelse.
Artikel 8
Inlämnande av licensansökan
1. En ansökan om A- eller B-licens får endast lämnas till de behöriga myndigheterna i en enda medlemsstat där sökanden är momsregistrerad.
2. A-licensansökningar får endast lämnas av de importörer som avses i artikel 3.
A-licensansökan skall styrkas med den information som de behöriga myndigheterna anser sig behöva för att kunna kontrollera att villkoren i artikel 3 är uppfyllda.
En ny importör som under det föregående importåret beviljades importlicenser i enlighet med denna förordning eller förordning (EG) nr 565/2002 skall visa att minst 90 % av den kvantitet importören tilldelades har övergått i fri omsättning.
En importör som inte tillhandahåller några styrkande handlingar enligt tredje stycket, eller vars styrkande handlingar visar att mindre än 90 % av den kvantitet importören tilldelades övergick till fri omsättning under någon tremånadersperiod under importåret i fråga, skall inte tilldelas importlicenser utom i fall av force majeure.
3. A-licensansökningar för nästkommande tremånadersperiod skall lämnas in under de fem första arbetsdagarna i april, juli, oktober respektive januari.
4. En försäkran om att importören känner till och kommer att följa bestämmelserna i artikel 7 skall bifogas A-licensansökan.
Importören skall underteckna försäkran.
5. Fält 20 i A-licensansökan skall innehålla uppgiften ”Traditionell importör” eller ”Ny importör”.
6. Det går inte att ansöka om A-licens för tremånadersperioder och ursprung som enligt bilaga I saknar kvantitet för detta kvartal och ursprung.
7. B-licenser får inte utfärdas på grundval av en A-licensansökan.
Artikel 9
Meddelanden om A-licensansökningar
Senast den 15:e i de månader som anges i artikel 8.3 skall medlemsstaterna underrätta kommissionen om vilka kvantiteter som omfattas av de A-licensansökningar som har lämnats in för tremånadersperioden i fråga.
Uppgifterna i meddelandena skall vara uppdelade efter ursprung. Meddelandena skall ange separata siffror för de vitlökskvantiteter som traditionella respektive nya importörer ansökt om.
Meddelanden, inklusive meddelanden om att inga licenser har utfärdats, skall göras på elektronisk väg i den form som kommissionen meddelar medlemsstaterna.
Artikel 10
Utfärdande av importlicenser
1. De behöriga myndigheterna skall utfärda A-licenserna sju arbetsdagar efter underrättelsen enligt artikel 9.
2. Om importörerna ansöker om A-licenser för större kvantiteter än vad som finns tillgängligt för tremånadersperioden i fråga skall kommissionen, i en förordning, fastställa en fördelningskoefficient för dessa A-licensansökningar, och vid behov tillfälligt avbryta utfärdandet av A-licenser för av därpå inkomna ansökningar.
I sådana fall skall de behöriga myndigheterna utfärda A-licenserna tre arbetsdagar efter det att den förordning som avses i första stycket har trätt i kraft.
3. A-licenser får utfärdas för import av produkter från länder som anges i bilaga IV endast om landet i fråga har gett kommissionen den information som behövs för inrättandet av ett administrativt samarbete enligt artiklarna 63-65 i förordning (EEG) nr 2454/93. Informationen skall anses ha lämnats den offentliggörandedag som avses i artikel 15.
4. Senast den dag som anges i artikel 9 första stycket skall medlemsstaterna underrätta kommissionen om listan över de traditionella och nya importörer som har ansökt om A-licens för tremånadersperioden i fråga. Om grupper av aktörer bildade i enlighet med nationell lagstiftning har lämnat in ansökningar skall listan även innehålla de aktörer som ingår i grupperna.
Meddelandena skall lämnas elektroniskt i den form som kommissionen meddelar medlemsstaterna.
5. Inga kvantitativa begränsningar skall gälla för B-licenser; sådana licenser skall utfärdas omedelbart.
Artikel 11
Annullering av A-licensansökningar
Om en A-licens har utfärdats i enlighet med artikel 10.2 för en mindre kvantitet än ansökan avsåg, får importören begära att de behöriga myndigheterna annullerar importörens ansökan senast tre arbetsdagar efter det att den förordning som antas i enlighet med artikel 10.2 har trätt i kraft. Hela säkerheten skall då frisläppas omedelbart.
Artikel 12
Medlemsstaternas meddelanden till kommissionen
1. Medlemsstaterna skall meddela kommissionen följande:
a)
Vilka kvantiteter som omfattas av B-licensansökningar.
b)
Vilka kvantiteter som omfattas av outnyttjade eller delvis utnyttjade A-licenser - dvs. skillnaden mellan de kvantiteter som anges på licensens baksida och de kvantiteter som licensen avser - för den föregående tremånadersperioden.
c)
De kvantiteter som omfattas av A-licensansökningar som har annullerats i enlighet med artikel 11.
2. Meddelandena enligt punkt 1 skall lämnas enligt följande:
a)
Meddelanden enligt punkt 1 a skall lämnas senast den andra arbetsdagen veckan efter det att ansökningarna inkom.
b)
Meddelanden enligt punkt 1 b skall lämnas senast den dag som anges i artikel 9 första stycket.
c)
Meddelanden enligt punkt 1 c skall lämnas senast den sista dagen i de månader som anges i artikel 8.3.
Medlemsstaten skall även underrätta kommissionen om inga B-licensansökningar har lämnats in, om outnyttjade kvantiteter enligt punkt 1 b saknas eller om inga ansökningar har annullerats enligt punkt 1 c; dessa meddelanden skall lämnas den dag som anges i denna punkt för meddelanden om sådana ansökningar eller kvantiteter.
3. Meddelanden skall lämnas elektroniskt i den form som kommissionen meddelar medlemsstaterna.
Uppgifterna om kvantiteter skall vara uppdelade efter ansökningsdag, ursprungsland, licenstyp (A- eller B-licens) och, för A-licenser, importörskategori enligt artikel 3.
Artikel 13
Ursprungsintyg
Vitlök med ursprung i ett tredjeland som anges i bilaga IV får övergå till fri omsättning i gemenskapen endast
a)
mot uppvisande av ett ursprungsintyg utfärdat av tredjelandets behöriga myndigheter i enlighet med artiklarna 56-62 i förordning (EEG) nr 2454/93,
b)
om produkten har direkttransporterats från tredjelandet till gemenskapen i enlighet med artikel 14.
Artikel 14
Direkttransport
1. Följande produkter skall anses som direkttransporterade till gemenskapen från de tredjeländer som anges i bilaga IV:
a)
Produkter som inte passerat något annat tredjelands territorium under transporten.
b)
Produkter som passerat genom ett eller flera tredjeländer, andra än ursprungslandet, med eller utan omlastning eller tillfällig lagring i dessa länder, under förutsättning att förflyttningen är berättigad av geografiska eller transporttekniska skäl och att produkterna
i)
hela tiden har stått under tullmyndigheternas kontroll i transit- eller lagringslandet eller länderna,
ii)
inte har släppts ut på marknaden eller övergått till fri konsumtion i dessa länder,
iii)
inte har varit föremål för något annat ingrepp än lossning och omlastning eller annat ingrepp som har gjorts i syfte att bevara dem i gott skick.
2. Handlingar som styrker att villkoren i punkt 1 b är uppfyllda skall lämnas till de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna tillsammans med följande:
a)
ett enda transportdokument utfärdat i ursprungslandet för transporten genom transitlandet eller transitländerna, eller
b)
ett intyg utfärdat av tullmyndigheterna i transitlandet eller transitländerna med
i)
en noggrann varubeskrivning,
ii)
lossnings- och omlastningsdag, med identitetsuppgifter för inblandade transportfordon,
iii)
en förklaring om hur varorna har förvarats, eller
c)
i avsaknad av de styrkande handlingar som anges i a och b, andra styrkande handlingar.
Artikel 15
Administrativt samarbete med vissa tredjeländer
Så snart vart och ett av de tredjeländer som anges i bilaga IV har lämnat den information som behövs för att inleda ett administrativt samarbete enligt artiklarna 63-65 i förordning (EEG) nr 2454/93, skall ett meddelande om att informationen lämnats offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning, C-serien.
Artikel 16
Påföljder för importörer
1. Om en importörs A-licensansökan eller deklaration angående A-licenser till de behöriga myndigheterna innehåller falsk, vilseledande eller felaktig information och detta inte beror på ett uppenbart misstag, skall de behöriga myndigheterna i de berörda medlemsstaterna, med beaktande av hur allvarlig oegentligheten varit, inte låta importören ansöka om A-licenser under högst fyra tremånadersperioder räknat från det att oegentligheten upptäcktes; detta skall emellertid inte påverka tillämpningen av tillämplig nationell lagstiftning. Hela säkerheten enligt artikel 5.3 skall i dessa fall förverkas.
2. I fråga om importörer som är momsregistrerade på en medlemsstats territorium får medlemsstaten anta nationella bestämmelser om inlämning av A-licensansökningar till behöriga myndigheter, och fastställa påföljder som står i proportion till oegentligheternas allvarlighet. Medlemsstaterna skall omedelbart informera kommissionen när sådana nationella bestämmelser införs.
Artikel 17
Information som kommissionen skall tillhandahålla
Den information som kommissionen har fått i enlighet med artikel 10.4 skall vidarebefordras till medlemsstaterna den sjunde arbetsdagen efter den 15:e i de månader som anges i artikel 8.3; syftet med detta är att göra det lättare att upptäcka och förebygga lämnande av felaktiga uppgifter.
Den information som kommissionen har fått i enlighet med artikel 12 skall vidarebefordras till medlemsstaterna den sjunde arbetsdagen efter utgången av var och en av de månader som anges i artikel 8.3.
Kommissionen skall regelbundet, på lämpligt sätt och vid lämplig tidpunkt informera medlemsstaterna om vilka kvantiteter ur kvoterna som har utnyttjats och om den information som kommissionen har fått i enlighet med artikel 16.2.
Kommissionen skall ge medlemsstaterna all relevant information, särskilt sådan information som kan vara till nytta för att förhindra bedrägeri.
Artikel 18
Adminstrativt samarbete mellan medlemsstaterna
Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att etablera ett ömsesidigt administrativt samarbete i syfte att se till att denna förordning tillämpas korrekt.
Artikel 19
Upphävande
Förordningarna (EG) nr 565/2002, (EG) nr 228/2004 och (EG) nr 229/2004 skall upphöra att gälla den 1 april 2006.
Förordningarna (EG) nr 565/2002, (EG) nr 228/2004 och (EG) nr 229/2004 skall dock fortsätta att tillämpas på importlicenser utfärdade i enlighet med dessa förordningar under det importår som slutar den 31 maj 2006.
Artikel 20
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Bestämmelserna om A-licenser för det importår som börjar den 1 juni 2006 skall tillämpas från och med den 1 april 2006.
Bestämmelserna om B-licenser skall tillämpas från och med den 1 januari 2006.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 16 november 2005.