KOMMISSIONENS BESLUT av den 1 oktober 1997 om stöd som Frankrike beviljat Thomson SA - Thomson multimedia (Endast den franska texten är giltig) (Text av betydelse för EES) (98/183/EG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT FÖLJANDE BESLUT
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 93.2 första stycket i detta,
med beaktande av Avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a i detta,
efter att ha lämnat berörda parter tillfälle att inkomma med synpunkter enligt ovan nämnda artiklar, och
med beaktande av följande:
I. INLEDNING AV ETT FÖRFARANDE ENLIGT ARTIKEL 93.2 I FÖRDRAGET
Genom en skrivelse av den 10 februari 1997 informerade kommissionen de franska myndigheterna om sitt beslut av den 18 december 1996 att inleda ett förfarande (1) enligt artikel 93.2 i EG-fördraget om stödåtgärder till Thomson SA och Thomson multimedia. Åtgärderna gäller en kapitalrekonstruktion av moderbolaget Thomson SA i den statliga Thomson-koncernen med omkring 11 miljarder franska franc, vilket anmäldes av de franska myndigheterna i oktober 1996. Den 12 december påpekade finansminister M. Arthuis i en skrivelse till kommissionen att den planerade kapitalrekonstruktionen av Thomson SA väsentligen skulle gälla förstärkning av dotterbolaget Thomson multimedia, vars verksamhet omfattar elektronikprodukter för allmänheten, och inte skulle påverka koncernens andra stora dotterbolag Thomson CSF, där man samlat all verksamhet som avser elektronikprodukter för fackmän, särskilt på försvarsområdet, och som de franska myndigheterna åtog sig att privatisera inom kort. Thomson multimedia, som är en av de främsta koncernerna inom elektronikprodukter för allmänheten, har sedan början av 1990-talet haft flera förlustår i följd där de totala förlusterna helt har slukat koncernens eget kapital.
Kommissionen tillämpade liksom i liknande fall "principen om den privata investeraren i en marknadsekonomi" och ansåg att eftersom det vid den tiden inte fanns någon budget som visade att investerat kapital skulle ge en avkastning som överensstämde med marknadens, skulle inte en privat investerare ha gjort en kapitalrekonstruktion av bolaget och därför måste man dra slutsatsen att det troligen ingick element av statligt stöd i åtgärderna. Med tanke på att de berörda åtgärdernas förenlighet med fördraget bara kan fastställas med hänsyn till undantaget i artikel 92.3 c och eftersom åtgärderna i fråga avsåg att stödja ett företag i svårigheter, måste de bedömas enligt gemenskapens riktlinjer för statligt stöd för att rädda och omstrukturera företag i svårigheter (2). Mot denna bakgrund bad kommissionen i sitt meddelande om inledningen av detta förfarande att myndigheterna skulle lägga fram en omstruktureringsplan för Thomson multimedia som säkerställer företagets livskraft.
I meddelandet om att inleda detta förfarande hänvisades också till statens köp av Thomson SA:s aktieinnehav i Crédit Lyonnais till ett pris som antogs kunna innehålla element av statligt stöd. Kommissionen hade i själva verket granskat försäljningspriset för Thomson SA:s aktieinnehav i Crédit Lyonnais (det vill säga 3,01 % av Crédit Lyonnais aktiekapital), som hade köpts upp av staten enligt ett avtal av den 20 maj 1996 till ett pris av 306,7 franska franc per aktie. Man bör påminna (3) om att eftersom de vanliga aktierna i Crédit Lyonnais inte är börsnoterade, är det det underliggande värdepapperet, andelsbeviset, som legat till grund för värderingen i transaktionen och traditionellt har aktien en något högre kurs jämfört med andelsbeviset (andelsbevis ger inte rösträtt). Kommissionen hade undrat över den uppvärdering på 30 % av aktien i förhållande till andelsbeviset som hade tillämpats i transaktionen och ansåg också att den fastställda kursen på andelsbeviset (kursen per den 31 december 1995, dvs. 235 franska franc) inte var berättigad eftersom transaktionen hade gjorts den 20 maj 1996 efter en stark nedgång av andelsbevisets kurs (till 164 franska franc), det vill säga en värdeförlust på 30 %.
Kommissionen ansåg att åtgärderna i fråga troligen innehöll element av statligt stöd och att deras eventuella förenlighet med fördraget endast kunde granskas inom ramen för det förfarande som avses i artikel 93.2 i fördraget.
II. DE ANMÄLDA ÅTGÄRDERNAS BAKGRUND OCH MOTIV
Thomson är en världsomspännande koncern inom sektorn för elektronikprodukter för allmänheten såväl som för fackmän, särskilt på försvarsområdet. Den största delen av aktiekapitalet i moderbolaget Thomson SA innehas av staten (76 %). France Telecom, ett offentligt företag, innehar omkring 20 % av kapitalet i moderbolaget. Resten (4 %) innehas av några minoritetsaktieägare. Thomson SA äger 100 % av Thomson multimedia, där den verksamhet som avser elektronikprodukter för allmänheten finns, och innehar majoriteten av aktierna (58 %) i Thomson CSF, där man samlat all verksamhet som avser elektronikprodukter för fackmän. En stor del av omsättningen i detta bolag härrör från försvarssektorn. Övriga aktier i Thomson CSF (42 %) har olika ägare och är börsnoterade. Det bör också påpekas att fram till 1996 var Thomsonkoncernen en av huvudägarna i Crédit Lyonnais med 20 % av aktiekapitalet, varav 3,01 % genom holdingbolaget Thomson SA.
Thomson multimedia (fram till mars 1995 Thomson Consumer Electronics) omfattar ett femtiotal bolag med elektronikprodukter för allmänheten. Genom sin storlek är det den fjärde koncernen i världen på området och den näst största i Europa. Thomson multimedia, som 1987 köpte den amerikanska tillverkaren RCA av General Electric, har en ledarposition i Nordamerika med omkring 20 % av marknaden. Koncernen sysselsatte nära 49 000 personer i slutet av 1996 och hade en omsättning på 39,3 miljarder franska franc. Thomson multimedias produkter saluförs under ett flertal märken (Thomson, RCA, GE, Proscan, Telefunken, Ferguson, Nordmende och Saba). Trots erkänd teknisk kompetens har koncernen under 1990-talet lidit av dålig industriell konkurrensförmåga, i synnerhet på grund av en splittrad produktionsapparat. Samtidigt urholkades koncernens marknadspositioner i Europa. På en fullt mättad marknad präglad av priskrig mellan de främsta producenterna har denna ömtålighet industriellt och kommersiellt medfört avsevärda förluster, i medeltal mer än 1 miljard franc per år sedan 1992, som förvärrades 1996. Eftersom koncernens eget kapital fullständigt hade förbrukats av förlusterna, blev koncernens nettoresultat negativt 1995 och sjönk till -2,8 miljarder franc 1996. De omstruktureringsåtgärder som vidtogs räckte inte till för att återställa lönsamheten. Under sådana omständigheter och förutsatt att en kraftig omstrukturering tillsammans med en kapitalrekonstruktion inte vidtas, borde koncernen likvideras. Thomson multimedia har hittills bara kunnat överleva på grund av sin möjlighet att ta lån hos moderbolaget Thomson SA som har fungerat som bank. Att man tagit allt flera lån, som sammanlagt uppgick till 16,1 miljarder franc i slutet av 1996, i stället för att göra något åt krisens strukturella orsaker har bara fördjupat krisen genom att det har skjutit upp dess återverkningar och belastat verksamheten med allt större ökande finansiella kostnader.
Situationen för dotterbolaget Thomson multimedia har allvarligt påverkat moderbolaget Thomson SA som inte har någon egen industriverksamhet utan fungerar som finansiellt holdingbolag. På grund av de ökade totala förlusterna i dotterbolagen minskade således koncernens eget kapital från nära 8 miljarder franc 1990 till omkring -3,7 miljarder franc vid slutet av 1995, vilket medförde att endast två alternativ återstod: kapitalrekonstruktion eller likvidation. Som kommissionen underströk i sitt meddelande om beslutet att inleda detta förfarande skulle Thomson SA:s lånemöjligheter på marknaden slutgiltigt ha upphört 1994, när koncernens eget kapital blev negativt, och bolaget skulle ha likviderats, om det inte hade funnits en statlig aktieägare med möjlighet att uppbåda avsevärt kapital.
III. DE FRANSKA MYNDIGHETERNAS SVAR
Den 6 mars 1997 överlämnade de franska myndigheterna en skrivelse till kommissionen med den begärda omstruktureringsplanen för Thomson multimedia och sina synpunkter som försvar mot de åtgärder som avsågs då ett förfarande enligt artikel 93.2 i fördraget inleddes. De ytterligare frågor som kommissionen hade ställt till myndigheterna den 2 april 1997 besvarades av myndigheterna i två skrivelser av den 26 maj och av den 2 september 1997.
i) Statens köp av Thomsons SA:s aktieinnehav i Crédit Lyonnais
I sitt svar underströk Frankrike följande: Staten köpte aktierna i Crédit Lyonnais, som inte är börsnoterade, av Thomson SA på grundval av ett övervärde om 30 % jämfört med kursen på Crédit Lyonnais andelsbevis den 31 december. Detta motiverades med att det var nödvändigt att i 1995 års resultat uppvisa en slutgiltig transaktion eller ett oåterkalleligt köpåtagande. På denna grundval bokfördes 1995 en reserv motsvarande Thomsons realisationsförlust vid överlåtandet av värdepappren. De franska myndigheterna påminde för övrigt om att priset var resultatet av direkta förhandlingar mellan de båda parterna och att det grundades på flera referensfaktorer. Förutom värdet på andelsbeviset nämnde de att överlåtelsepriset på 306,7 franc per aktie utgjorde 66 % av substansvärdet per Crédit Lyonnais-aktie per den 31 december 1995 mot ett genomsnitt på 80-100 % för jämförbara franska banker. De påminde också om att Crédit Lyonnais kapitalökningar i september 1993 och juli 1994 hade genomförts till ett mycket högre pris (880 franc respektive 774 franc per aktie) även om situationen hade förändrats sedan dess. Frankrike ansåg att mervärdet för aktien i förhållande till andelsbeviset vid transaktionen (30 %, dvs. förhållandet mellan 306,7 franc och andelsbevisets kurs på 235 franc per den 31 december 1995) var lägre än det mervärde som tillämpats vid de ovan nämnda transaktionerna (40-45 %) och mervärden som iakttagits för jämförbara bolag (43-56 %). Den 2 september 1997 underströk dessutom de franska myndigheterna i en skrivelse att även om kursen på andelsbevis låg på 164 franc den 20 maj vid undertecknandet av transaktionen, låg den på 209 franc den 12 april 1996 då avtalet mellan staten och Thomson slöts och på 190 franc den 17 april, den dag då transaktionen offentliggjordes.
ii) Kapitalrekonstruktion av Thomson SA och Thomson multimedia
I skrivelsen av den 6 mars överlämnade Frankrike en omstruktureringsplan för Thomson multimedia för perioden 1997-1999 till kommissionen. Planen grundas på flera faktorer för att återställa företagets livskraft.
Reducering av skulden och minskning av de finansiella kostnaderna
En kapitalrekonstruktion av Thomson multimedia som skulle avse nästan hela den planerade kapitalrekonstruktionen av Thomson SA (10 866 miljoner jämfört med omkring 11 miljarder franc för Thomson SA) kommer att göra det möjligt att fullständigt omstrukturera bolagets resultat: skulderna kommer att minska med 9,3 miljarder franc redan 1997. Samtidigt som koncernens nettoresultat är negativt idag, skulle det återgå till en nivå på 7 miljarder franc efter kapitalrekonstruktionen, och det egna kapitalet i förhållande till skulderna skulle nå en nivå på 50/50. Thomson multimedia skulle tack vare en minskning av skulderna spara in flera hundratals miljoner franc per år på finansiella kostnader. De finansiella nettokostnaderna som uppgick till 1 319 miljoner franc 1996, skulle gå ner till en (fortfarande hög) nivå på 887 miljoner franc 1999, det vill säga en besparing på omkring 430 miljoner franc.
Inkassering av intäkter av immateriell äganderätt från och med 1999.
Vid köpet av RCA av General Electric (GE) 1987 avstod Thomson från sina intäkter av licenser och patent fram till den 31 december 1998. Detta avser alla patent från General Electric och de patent som Thomson multimedia sökt sedan köpet (dvs. för närvarande merparten av företagets intäkter av immateriell äganderätt). RCATL, dotterbolaget som härbärgerar patenten hade nettointäkter på [ . . . ] (*) dollar från Förenta staterna 1995, det vill säga omkring [ . . . ] franc. Enligt myndigheterna har man värderat effekten av dessa intäkters inlemmande i Thomson multimedia till 950 miljoner franc 1999.
En omstruktureringsplan avseende en minskning av koncernens personal med 20 % under perioden 1996-1998.
Planen innebär avveckling av nio industrianläggningar i världen, en FoU-anläggning, en säljanläggning och stora besparingar inom säljkåren. Den berör totalt 10 640 personer. Åtgärderna avser främst Amerika (omgruppering av den nordamerikanska produktionen till Mexiko) och Asien (flyttning av verksamheterna i Singapore till Thailand och från Malaysia till Filippinerna). I Europa kommer produktionen att omorganiseras. Bolagets FoU-verksamheter i Strasbourg skall flyttas till Rennes. Koncernens fabriker i Tyskland skall stängas och produktionen flyttas till Angers-anläggningen (Frankrike). Dessutom kommer överflyttningar att äga rum från Angers till Tarancón (Spanien) och från Tarancón till Polen där en ny fabrik håller på att byggas. Omorganiseringen syftar till att specialisera produktionsanläggningarna på produktlinjer. Då den industriella omstruktureringen är färdig kommer televisionsapparater av hög kvalitet och i storbildsformat att produceras i Angers, av standardkvalitet i Spanien och av lågkvalitet i Polen.
Enligt uppgifter från myndigheterna avser huvuddelen av den totala kostnaden ersättningsåtgärder för personalen. Bolaget beräknar att en sådan plan kan ge besparingar på 950 miljoner franc per år från och med 1999. Med tanke på att alla kostnader i samband med planen redan reserverats i räkenskaperna (1995 och framför allt i storleksordningen 1,2 miljarder franc i räkenskaperna för 1996) kommer dessa besparingar att fullt ut påverka verksamheten 1999. På grund av de besparingar som planen redan möjliggjort för 1997 och 1998 kommer bolaget att fullständigt ha amorterat omstruktureringskostnaden under första halvåret 1999.
Plats för tabell
Den starka säljuppgången av nya digitala produkter
De nya digitala produkterna (främst digitala avkodare och Digital Video Disk (DVD) ger genom sitt tekniska försprång företaget en god position, anser Thomson multimedia) utgjorde fortfarande 1995 en mycket liten del av verksamheten (2,9 miljarder franc, dvs. 8 % av omsättningen). Enligt Frankrikes första uppgifter i slutet av 1996 och början av 1997 planerades en ökning av försäljningen av dessa produkter med nära 40 % per år, så att de nya produkterna enligt Thomson multimedias prognoser redan 1998 skulle utgöra nära 19 % av försäljningen. Bolaget korrigerade senare våren 1997 dessa optimistiska prognoser nedåt.
Med stöd av prognoserna för 1996-1999 som omstruktureringsplanen bygger på bör vi också lägga till en femte, mycket viktig, faktor som kan bidra till att återställa företagets lönsamhet: prognoser om en stark uppgång av omsättningen, inklusive för de klassiska produkterna i kärnsortimentet (färg-tv och videobandspelare), om än i långsammare takt. I prognoserna förutsågs att koncernen skulle behålla sina marknadsandelar i Amerika och marknadsandelarna i Europa skulle återerövras, där de hade gått ner från omkring 14 % 1990 (marknadsandelen för färg-tv) till omkring 11 % 1996. I koncernens prognoser räknade man med att de marknadsandelar som noterades i början av 1990-talet i Europa skulle återtas.
Plats för tabell
På grundval av de fyra huvudsakliga saneringsfaktorerna som nämndes ovan kan Thomson multimedia enligt treårsplanen ovan (tabell B) gå med vinst 1999. Det operativa rörelseresultatet (före finansiella kostnader) ökar 1999 från 1,7 % till 4,3 % av omsättningen under påverkan av koncernens intäkter från immateriell äganderätt 1988-1998 som återhämtas från General Electric. Nettoresultatet efter skatt blir i sin tur en aning positivt under planens sista år (0,8 % av omsättningen och omkring 5 % av eget kapital).Frankrike har till kommissionen överlämnat en finansieringsplan för företaget avseende omstruktureringsperioden enligt följande: självfinansiering av rörelsen kommer att göra det möjligt att finansiera omkring 90 % av det "löpande" finansieringsbehovet (exklusive omstrukturering och reducering av skulder). Återstoden och tillfälliga behov kommer att finansieras med en kapitalökning. Kapitalökningen i Thomson multimedia (10 866 miljoner franc) har således tre syften under perioden: att täcka resterande löpande behov, 732 miljoner franc, inklusive de investeringar som inte täcks av självfinansiering (åren 1997 och 1998) och omstruktureringar, 1 305 miljoner franc, och slutligen att minska skulderna, vilket utgör den största delen, närmare bestämt 8 829 miljoner franc.
Då kommissionen frågade Frankrike vid förfarandets inledning om vilka åtgärder som planerades för att eventuellt kunna kompensera de snedvridande effekterna av stödet i fråga, svarade man att kapitalrekonstruktionen av Thomson multimedia inte skulle ge upphov till några snedvridande effekter. Till stöd för detta påstående menade Frankrike att i genomsnitt skulle koncernens marknadsandelar förbli på sin nuvarande nivå, beträffande investeringarna skulle man prioritera investeringar för produktivitet och återanskaffning och inte för kapacitetsökning och när Thomson multimedia privatiserades skulle företaget ha svårt att få tillgång till lån för att finansiera en aggressiv strategi.
Frankrike ansåg vid tiden för anmälan om åtgärden i oktober 1996 att detta var mest ekonomiskt för staten, eftersom företaget skulle likvideras om inte en kapitalrekonstruktion företogs. Av detta skäl ansåg Frankrike att det inte rörde sig om statligt stöd. Myndigheterna hade beräknat likvidationskostnaden till en ungefärlig siffra mellan 20 och 25 miljarder franc, det vill säga i runda tal minst den dubbla kostnaden av den planerade kapitalrekonstruktionen. I sitt meddelande om att inleda ett förfarande motsade kommissionen argumentet och siffrorna, i synnerhet därför att beräkningarna ålade staten i egenskap av aktieägare de sociala kostnaderna och samtliga likvidationsskulder. Till stöd för att staten tog på sig likvidationsskulderna anförde Frankrike att enligt de franska domstolarnas rättspraxis har staten i egenskap av aktieägare ansvar för offentliga företags likvidationsskulder.
Den 17 september 1997 skickade ekonomi-, finans- och industriministern en skrivelse till kommissionen där han redogjorde för de åtaganden som Frankrike var redo att göra med sikte på det beslut som skulle fattas, enligt artikel 1.3 i detta beslut.
IV. KOMMENTARER AV BERÖRDA ARBETSMARKNADSPLATSER
Kommissionen fick två kommentarer av berörda parter efter offentliggörandet i EGT av meddelandet om att ett förfarande skulle inledas.
Den 18 april mottog kommissionen en skrivelse från bolaget Philips som menade att det i Europa och världen fanns överkapacitet i produktionen av tv-apparater och videobandspelare. Produktionskapaciteten i världen för tv-apparater låg, enligt bolagets uppgifter, på 121 miljoner apparater per år 1995 i jämförelse med en årsförsäljning på 103 miljoner enheter. Siffrorna från samma källa beträffande videobandspelare var 67 respektive 50 miljoner enheter. Philips ansåg att kapacitetsökningar inte borde stödjas på dessa områden utan att man tvärtom borde främja åtgärder för neddragning och rationalisering av produktionskapaciteten i Europa.
I en skrivelse av den 16 april 1997 önskade Allmänna gruv- och metallindustrifederationen (FGMM Fédération Générale des Mines et de la Métallurgie), en fransk facklig organisation ansluten till fackföreningen CFDT, försvara principen om kapitalrekonstruktion utan neddragningsplaner för sysselsättningen. FGMM menade i synnerhet att den anmälda kapitalrekonstruktionen var resultatet av aktieägaren statens tidigare åtaganden, eftersom staten under åren 1988-1991 inte hade tillfört de finansiella medel som förutsattes i de industristrategiska besluten och i valet av extern tillväxtpolitik för företaget.
V. VÄRDERING AV STÖDÅTGÄRDERNA
i) Statens övertagande av Thomson SA: s aktieinnehav i Crédit Lyonnais
Kommissionen har noterat Frankrikes svar beträffande uppvärderingen av aktierna i Crédit Lyonnais till 306,7 franc då staten köpte dem av Thomson. Kommissionen har också tagit del av en expertrapport från november 1996 avseende det överenskomna priset i avtalet av den 20 maj mellan staten och Thomson. [ . . . ] alltså före det materiella slutförandet av transaktionen i början av 1997 (4), fanns det i varje fall fortfarande tid för staten att uppmärksamma att transaktionen var till förfång för statens ägarintressen och att man borde ifrågasätta den, vilket låg i dess makt eftersom staten direkt innehar aktiemajoriteten i Thomson SA (76 %) och därmed har full kontroll över företaget. Det bör för övrigt påpekas att experten i sin rapport anser att beräkningen i transaktionen av aktiens mervärde i förhållande till andelsbeviset på 30 % var korrekt.
Kommissionen kan inte gå med på Frankrikes argument att det var berättigat att värdera det underliggande värdepapperet (Crédit Lyonnais andelsbevis) enligt situationen den 31 december 1995. Detta datum kan i förekommande fall, som Frankrike har understrukit, vara lämpligt för 1995 års bokslut och för att sätta ett värde per den 31 december på Thomson SA:s innehav i Crédit Lyonnais. Däremot är det oberättigat för en transaktion som undertecknas den 20 maj 1996, eftersom kursen under tiden gick ner med 30 %, troligtvis till följd av de uppgifter som hade nått finansmarknaden om Crédit Lyonnais reella situation. I sin skrivelse av den 2 september 1997 underströk Frankrike att då förhandlingarna mellan Thomson och staten avslutades stod kursen för Crédit Lyonnais andelsbevis på 209 franc och när transaktionen anmäldes den 17 april 1996 låg värdepapperets kurs på 190 franc (dvs. en nedgång på 11 % respektive 19 % i förhållande till kursen den 31 december 1995). Men man bör påminna om, vilket kommissionen gjorde när förfarandet inleddes, att enligt kommissionens uppgifter var aktieägaren staten fullt informerad om försämringen av Crédit Lyonnais situation vilket senare ledde till de akutåtgärder som anmäldes till kommissionen i september 1996. Med tanke på dessa faktorer kunde staten redan då se att realvärdet på värdepapperet, nämligen Crédit Lyonnais andelsbevis, kunde vara lägre än beräkningen på grundval av andelsbevisets kurs vid den tiden och att dessutom aktiens mervärde i förhållande till andelsbeviset på 30 % var mycket överskattat. Kursen för andelsbevis i Crédit Lyonnais sjönk för övrigt mycket starkt veckorna efter transaktionen och gick ner till under 120 franc i slutet av juni 1996 (mot 164 franc den 20 maj). Kommissionen vill till slut påpeka att de franska myndigheternas argument om värdet av aktien i Crédit Lyonnais i förhållande till andelsbeviset strider mot det totala ansvar för offentliga företags likvidationsskulder som de ger staten i egenskap av aktieägare (jfr avsnitt III ovan). Om vi följer den senare argumenteringen borde, med tanke på de potentiella kostnader som likvidationsskulderna utgjorde, ett offentligt bolags aktievärde då bolaget befinner sig i en så vansklig situation som Crédit Lyonnais våren 1996 vara lika med noll för staten eller i varje fall lägre än kursen för andelsbevis, vars innehavare är mindre utsatta och vars ansvar är begränsat till värdet av deras värdepapper.
Det verkar alltså som att staten inte har försökt att försvara sina egna ägarintressen (i egentlig mening) i transaktionen utan Thomson SA:s intressen. För att upprätta ett normalvärde för transaktionen menar kommissionen att man i varje fall måste ta som beräkningsgrund kursen (164 franc) för andelsbevis den 20 maj 1996 då transaktionen undertecknades. Denna kurs hade då gått ner med 30 % jämfört med kursen den 31 december 1995. Om vi använder samma metod som myndigheterna och godtar den nivå på mervärdet för aktien i förhållande till andelsbevis på 30 % som sattes av parterna och godkändes i expertens rapport, trots att den är tvivelaktig, ger denna kurs Crédit Lyonnais ett värde på 11,2 miljarder franc, [ . . . ].
Då förfarandet inleddes fastställdes det att dessa åtgärder kan påverka handeln, som särskilt inom elektroniksektorn för allmänheten utgör omkring 50 % av sektorns produktion i Europa, och snedvrida konkurrensen. Eftersom statliga stöd täcker inte bara positiva bidrag som rena subventioner utan också ingripanden som under olika former lättar de kostnader som normalt tynger ett företags budget och utan att vara subventioner i egentlig mening är av samma natur och ger identiska effekter, bör man dra slutsatsen att Thomson SA direkt har mottagit ett statligt stöd på 145,6 miljoner franc (vid överlåtelsen av sitt innehav på 3,01 % av Crédit Lyonnais aktiekapital). Detta stöd gagnar Thomson SA. Det ger ingen rättighet eller ekonomisk återbäring till staten och den uteblivna inkomsten på statens kapital kan jämföras med medel som går förlorade i samband med en subvention. Eftersom det inte anmälts till kommissionen, är det olagligt. Eftersom det inte har berättigats genom en omstruktureringsplan för Thomson SA, kan det inte anses förenligt med fördraget enligt undantaget i artikel 92.3 c, det enda möjliga undantaget för åtgärderna i fråga, som kommissionen påpekade i sitt meddelande vid inledningen av detta förfarande.
ii) Kapitaltillskott på omkring 11 miljarder franska franc i Thomson SA - Kapitalrekonstruktion av Thomson multimedia
Snedvridningar av konkurrensen - Inverkan på handeln inom gemenskapen
Elektronikmarknaden för allmänheten blir alltmer globaliserad och domineras av koreanska och japanska producenter. De japanska producenterna är störst i världen (de två främsta koncernerna i världen är Sony och Matsushita) och värdet av deras produktion är tre gånger högre än gemenskapens produktion (5). Denna dominans återfinner vi i världshandeln: gemenskapens exportsiffror till Japan och Korea var under 1994 på 74 och 24 miljoner ecu mot importsiffror på 3 390 respektive 750 miljoner ecu. Trots att exporten från gemenskapen ökade under åren 1993 och 1994 uppvisar Europeiska unionens handelsbalans fortfarande ett underskott (mellan 10 och 13 miljarder ecu). Det finns en stark tendens att utlokalisera fabriker till länder med låg arbetskraftskostnad och länder som Thailand och Kina har blivit storproducenter. De tre främsta europeiska producenterna är i fallande ordning Philips, Thomson multimedia och Nokia. Den mättade elektronikmarknaden (hushållens utrustningsgrad vad gäller tv-apparater är nära 100 %), har låg tillväxt och dess fortsatta utveckling under de närmaste åren beror främst på att nya digitala produkter som avkodare och avläsare av videoskivor (DVD) kommer ut på marknaden.
Plats för tabell
Kommissionen har noterat bolaget Philips' kommentarer enligt vilka det finns en överkapacitet i Europa och världen i produktionen av färg-tv och videobandspelare. Kapacitetsutnyttjanden på 85 % för färg-tv och 75 % för videobandspelare är inte exceptionellt låga tal men kan skapa påtagliga spänningar, i synnerhet om en tillverkare beslutar att öka sin kapacitet eller sina leveranser på en regional marknad av Europas storlek. Philips kommentarer har för övrigt inte motsagts av de franska myndigheterna, till vilka de hänvisats av kommissionen inom ramen för detta förfarande. Med tanke på det låga kapacitetsutnyttjandet för de produkter som Thomson multimedia anser som sin "kärnproduktion", dementerar företagets egna prognoser myndigheternas argument om att det anmälda kapitaltillskottet inte ger någon snedvridning av konkurrensen. Därför bör man skilja på tv-apparater och videobandspelare.
Thomson multimedias prognoser förutsåg faktiskt att den europeiska marknaden för färg-tv skulle vinna marknadsandelar, främst för sofistikerade produkter (i Amerika planerar Thomson multimedia bara att behålla sina marknadsandelar och i Asien förblir de marginella). Thomson multimedias ökning av marknadsandelar i Europa, som låg på runt 11 % av marknaden 1996 för bolagets främsta produkt, färg-tv, borde göra det möjligt för företaget att återhämta marknadsandelen från 1994 på mer än 13 % omkring år 1999. En sådan ökning av marknadsandelar på en marknad med överkapacitet och låg tillväxt i Europa och med en årlig försäljningsvolym på 19-20 miljoner tv-apparater kan öka svårigheterna att utnyttja befintlig kapacitet hos Thomson multimedias konkurrenter i Europa genom att flytta över vissa av företagets aktuella svårigheter på dem. Det framgår således tydligt att försäljningen inom tv-apparatssektorn i Europa kommer att fortsätta att uppvisa underskott fram till 1999 och att företaget bara kommer att kunna kämpa mot en minskning av sina marknadsandelar genom att sälja till underpris. Mot denna bakgrund anser kommissionen, i synnerhet beträffande denna produktlinje, att ett genomförande av Frankrikes plan skulle leda till betydande snedvridningar av konkurrensen.
För videobandspelare är situationen påtagligt annorlunda och planen för Thomson multimedia borde inte framkalla konkurrensspänningar trots lägre utnyttjande av befintlig kapacitet (75 % enligt Philips). Företaget avser i själva verket bara att bibehålla sina marknadsandelar inom sektorn på 1996 års nivå, det vill säga omkring 8,5 % i Europa och runt 20 % i Förenta staterna. Det lägger dessutom ut en stor del av sin försäljning av videobandspelare på underleverantörer så att företaget inte är ansvarigt för den överkapacitet som eventuellt finns för denna produkt.
Det bör för övrigt påpekas att gemenskapens handelsutbyte på området för elektronikprodukter för allmänheten borde öka i samband med planen. Detta handelsutbyte var redan betydande innan Thomson multimedias omstruktureringsplan genomfördes eftersom det utgjorde omkring 50 % av gemenskapens produktion. Företaget planerar faktiskt att samla sin produktionsverksamhet för tv-apparater i gemenskapen till Frankrike och Spanien då de båda anläggningarna i Celle och Hannover i Tyskland lagts ner. Varje anläggning kommer att vara specialiserad på ett produktionsområde: sofistikerade tv-apparater skall tillverkas i Angers (Frankrike) medan fabriken i Tarancón (Spanien) skall vara specialiserad på standardproduktion. Denna tendens att specialisera Thomson multimedias produktionsapparat i Europa borde jämfört med situationen före omstruktureringsplanen leda till en ökning av handeln inom gemenskapen, även efter det att fabriken under uppbyggnad i Polen tagits i bruk. Denna fabrik skall producera Thomson multimedias lågprisapparater.
Statligt stöd
Genom att tillämpa principen om en privat investerare i en marknadsekonomi och såvida åtgärderna i fråga påverkar handeln och snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen, anser kommissionen i sitt meddelande till medlemsstaterna (6), att kapitaltillskott till offentliga företag innehåller element av statligt stöd om inte en privat investerare i en liknande situation skulle ha gjort kapitaltillskottet i fråga med tanke på förväntad avkastning på kapitalinsatsen.
Bolagets omstruktureringsplan, inklusive den senaste reviderade versionen från våren 1997, planerar en återgång till balans först 1999. Thomson multimedia planerar att det lätt positiva nettoresultatet 1999 skall vara mycket mindre än planerade förluster för 1997 och 1998. Dessutom kan tilläggas att staten vid kapitaltillskottet 1997 skall betala de tidigare förlusterna som visar sig i nuvarande negativa nettoresultat för Thomson multimedia (till ett belopp på -2,8 miljarder franska franc per den 31 december 1996) samt för Thomson SA. På så sätt ligger aktieägarens avkastning på investerat kapital långt under noll under planens hela tidsperiod. Efter omstruktureringsplanen i slutet av 1999 kommer Thomson multimedias nettoresultat att vara i storleksordningen 7 250 miljoner franc enligt bolagets prognoser. Mot bakgrund av kapitalrekonstruktionen av Thomson multimedia på 10 886 miljoner franc kommer staten i egenskap av aktieägare således att ha godtagit en icke uppräknad förlust på sitt kapitaltillskott i storleksordningen 3,6 miljarder franska franc. Uppräknad med 15 % (7) skulle kapitalförlusten bli påtagligt större än detta belopp. Enligt kommissionen visar denna negativa avkastning på investerat kapital tydligt att en privat investerare inte skulle ha beviljat ett sådant kapitaltillskott i en liknande situation och följaktligen utgör åtgärderna i fråga statligt stöd eftersom åtgärderna påverkar handeln och kan snedvrida konkurrensen.
Myndigheterna framhöll vidare till kommissionen att åtgärden berodde på att man hade skjutit upp den kapitalrekonstruktion av företaget som hade beslutats 1987 vid förvärvet av elektronikföretaget RCA i Förenta staterna, vilket var en rationell aktieägares beteende. Bankerna skulle ha accepterat att spela en roll som mellanhand på grund av att de litade på att staten skulle uppfylla sitt åtagande att göra en kapitalrekonstruktion även om det försenades. Kommissionen konstaterar att enligt andra uppgifter som Frankrike lämnat kommer en del av kapitalrekonstruktionen inte att användas för att minska skulderna. Även om kapitalrekonstruktionen skulle användas till 100 % för att minska skulderna (på grund av en uppskjutning av kapitalrekonstruktionen), skulle för övrigt åtgärden ändå inte förlora karaktären av statligt stöd. En privat aktieägare skulle förvisso ha krävt en avkastning på investerat eget kapital som översteg återbetalningen av företagets skulder. Eftersom företaget inte har kunnat betala sina ökande skulder sedan 1987 utan att ta av det egna kapitalet, är skälen ännu starkare för att en avkastning på eget kapital till ett belopp som är lägre än eller likvärdigt med skulderna men med en mycket högre avkastningsprocent, vilket återspeglar risken för en investering i eget kapital, skulle ha varit helt omöjlig under perioden 1987-1996 under i övrigt lika förhållanden. I efterhand verkar alltså inte denna uppskjutna investering kunna tillskrivas en rationell investerare. Vidare har inte myndigheterna nämnt någon faktor som gör det möjligt att bedöma i vilken mån en sådan investering på förhand (det vill säga om vi går tillbaka till bedömningsvillkoren 1987, nämligen de rörelse- och resultatprognoser som upprättades vid den tidpunkten) kunde verka förenlig med en privat investerares beteende i en marknadsekonomi. Av detta framgår att det faktum att kapitalrekonstruktionen (eller en del av den) sköts upp under alla förhållanden inte tar ifrån den dess karaktär av statligt stöd.
Kommissionen uppmärksammar för övrigt de exempel på rättspraxis hos de franska domstolarna som myndigheterna lämnat, där det i tidigare mål fastställts att staten i egenskap av aktieägare varit ansvarig för likvidationsskulder som överstiger dess andel i företagets aktiekapital. Kommissionen och EG-domstolen har redan i liknande fall (8) förkastat argument om att utvidga aktieägaren statens ansvar för likvidationsskulder som överstiger dess andel i företagets aktiekapital med motivet att denna ansvarsutvidgning skapar en sammanblandning av statens roller som aktieägare och välfärdsspridare. I Frankrikes situation befriar inte framförd rättspraxis åtgärden från dess karaktär av stöd: staten i egenskap av aktieägare, som kände till rättspraxis på grundval av lagen om rättsligt återupprättande och likvidation av företag från 1985 (9), borde i själva verket långt tidigare ha vidtagit de nu granskade åtgärderna och redan i början av 1990-talet gjort en omstrukturering eller en likvidation av företaget. Staten har alltså inte i detta fall visat prov på en rationell aktieägares eller investerares beteende i en marknadsekonomi enligt ovan nämnda princip som kommissionen tillämpar. Oberoende av denna punkt anser kommissionen dessutom att myndigheterna inte har bevisat, vilket krävs i lagen från 1985, att staten i egenskap av aktieägare var att jämställa med en företagsledning, enligt lag eller i praktiken (10). Den faktiska ledningen ansvarar enligt denna hypotes för företagets likvidationsskulder om bristfällig förvaltning föreligger och endast i nivå med de ekonomiska konsekvenserna därav. Kommissionen konstaterar avslutningsvis att även om det fastställdes att det finns sådana element, vilket inte har bevisats, skulle inte sådana åtgärder göra det möjligt för den franska staten att undandra sig en tillämpning av artikel 92 i fördraget utan att det strider mot den rättsprincip som säger att ingen kan grunda sin argumentering på egna fel.
Med tanke på stödets natur, som syftar till att stödja genomförandet av en omstruktureringsplan för ett företag i svårigheter, verkar det som om andra undantag än de som avses i artikel 92.3 c inte kan tillämpas i detta fall. Eftersom detta gäller åtgärder som innehåller betydande element av statligt stöd, bör man alltså för att fastställa om de är förenliga med fördraget undersöka om åtgärderna i fråga kan dra nytta av det enda möjliga undantaget i detta fall, nämligen artikel 92.3 c. Då åtgärderna i fråga syftar till att hjälpa ett företag i svårigheter, bör det också bedömas om de är förenliga med fördraget enligt de särskilda regler som gäller för omstruktureringsstöd.
Kommissionens riktlinjer för stöd till att rädda och omstrukturera företag i svårigheter föreskriver att följande villkor skall respekteras för att sådant stöd skall kunna vara förenligt med fördraget: stödet i fråga skall beviljas på underlag av en plan för omstrukturering av företaget som inom rimlig tid återställer företagets livskraft på lång sikt och grundas på realistiska antaganden beträffande framtida verksamhetsvillkor. Företaget skall således ge en minsta avkastning på investerat kapital som gör det möjligt att inte längre anlita staten efter omstruktureringen utan företaget skall kunna möta konkurrensen genom att enbart lita på egen kraft. Dessutom skall åtgärderna vidtas på sådant sätt att de negativa konsekvenserna för konkurrenterna lindras så mycket som möjligt. Stödet skall stå i proportion till omstruktureringens kostnader och fördelar. Avslutningsvis skall planen i sin helhet genomföras med hänsyn till de förpliktelser som åläggs av kommissionen.
För att bedöma om Frankrikes saneringsåtgärder av Thomson multimedia uppfyllde dessa villkor anlitade kommissionen en oberoende rådgivares tjänster (nedan kallad rådgivaren), som i april-maj 1997 i fullt samarbete med de franska myndigheterna och företaget kunde göra en analys av omstruktureringsplanen för Thomson multimedia. Kommissionen har ställt rådgivarens slutsatser av uppdraget till de franska myndigheternas förfogande. Slutsatserna har inte tillbakavisats.
Realismen i planens hypoteser
Enligt de första hypoteserna i den plan för 1997-1999 som Frankrike lade fram för kommissionen i mars 1997, i förlängningen av treårsplanen för 1996-1998 upprättad i slutet av 1996 av företaget, planerades en starkt ökad omsättning. Omsättningen skulle öka från 39,3 miljarder franc 1996 till 46,7 miljarder franc 1999, det vill säga en tillväxt på 6 % för perioden (jfr tabell B). I fast penningvärde, inklusive omsättningsökningen på grund av de inkasserade intäkterna av patent och licenser, skulle omsättningen ha ökat med 16 % på tre år, det vill säga runt 5 % per år. Planerna på tillväxt var desto högre som priserna på koncernens främsta produkter, elektronikprodukter för allmänheten, går ner under påverkan av det priskrig som pågår mellan tillverkarna. När det gäller de nya digitala produkterna (digitala avkodare och avläsare av videoskivor) var tillväxten i företagets första plan mycket högre, i storleksordningen 40 % per år 1997-1998.
Kommissionen ifrågasatte det realistiska i dessa prognoser och frågade Frankrike om vilka prisantaganden som hade gjorts vid beräkningen av Thomson multimedias prognoser. I en skrivelse till kommissionen av den 26 maj 1997 påpekade Frankrike att prognoserna hade gjorts i löpande priser, det vill säga man hade tagit hänsyn till prisnedgångar på mellan 3 och 8 % per år för tv-apparater och videobandspelare och mycket större prisnedgångar för de nya digitala produkterna. Med tanke på den konstanta prisnedgången verkar det som om den planerade omsättningsökningen var alltför ambitiös och snarare visar på en reell tillväxtnivå med två decimaler. Enligt myndigheterna orsakas dock inte omsättningsökningen av en volymtillväxt utan av en omställning för koncernen till sofistikerade produkter. Frankrike påpekade dessutom för kommissionen att företagets prognoser för försäljningen av de nya digitala produkterna hade reviderats nedåt i början av 1997.
Kommissionen frågade Frankrike om vilka konsekvenserna skulle bli för resultatet av att koncernens marknadsandelar för kärnprodukterna står stilla på nuvarande nivå samt försenas ett år jämfört med det första scenariot i utvecklingsprognoserna för de nya digitala produkterna. Enligt Frankrike skulle ett sådant scenario visa sig i en årlig försäljningsminskning i storleksordningen 1,1 miljarder franc omkring 1999 och en resultatminskning på nära 200 miljoner franc.
Rådgivaren ansåg att prisantagandena totalt sett var realistiska och ändrade dem bara obetydligt. Däremot ifrågasätter rådgivaren i sin analys av flera skäl det realistiska i prognoserna. I själva verket är Thomsons kommersiella ställning svag i regioner med stark tillväxt, Asien och Östeuropa. Man bör inte heller räkna med något betydande tillväxtalternativ i Amerika under perioden 1997-1999 med tanke på att man planerar att koncernens marknadsandelar skall stanna på nuvarande nivå och reviderar prognoserna nedåt för de nya digitala produkterna i början av 1997. I Europa verkar antagandena om att återvinna marknadsandelar för kärnprodukterna föga realistiska på grund av Thomson multimedias kommersiella ömtålighet. I själva verket är företaget försvagat i Europa på grund av sina saluförda märkens känslighet och spridning (Brandt, Saba, Telefunken, Nordmende och Ferguson) bland vilka det inte finns något som kan konkurrera med ledare som Sony eller Philips. Bolagets försäljningsstrategi syftar till att rationalisera koncernens märken genom att dra ner på antalet och särskilt föra fram märket Thomson. Denna omställning är emellertid ännu bara delvis inledd, då märket Thomson bara har en liten marknadsandel, mindre än eller i nivå med 1 % i Förenade kungariket, Tyskland eller Italien, och inte åtföljs av reklaminvesteringar som kan jämföras med konkurrenternas. Enligt kommissionen bör man också ta hänsyn till det faktum att en omställningsstrategi för ett eller två stora märken tar lång tid att genomföra och kan till att börja med visa sig i ytterligare förluster av marknadsandelar. Dessutom är förbindelsen produktion-marknad i Europa inte tillräckligt effektiv och präglas av alldeles för långa reaktionstider på informationer från marknaden till produktionssystemet (tre månader i genomsnitt för Thomson multimedia mot tre till fem veckor för de främsta konkurrenterna).
Dessa olika faktorer har lett till att rådgivaren reviderade Thomson multimedias försäljningsprognoser i världen, i Amerika och främst i Europa. I stället för en försäljning av elektronikprodukter för allmänheten (exklusive verksamheten för bildrör) på 22,7 miljarder franc i Amerika och 12,3 miljarder franc i Europa omkring år 1999 drogs prognosen ner till 22,2 respektive 10,1 miljarder franc. I Europa ligger den största skillnaden jämfört med bolagets prognoser i försäljningsprognoserna för tv-apparater vars marknadsandel stannar på 1996 års nivå (ca 11 %) i stället för det återerövringsscenario som bolaget tänkt sig. På koncernnivå ökar koncernens omsättning till 43,3 miljarder franc 1999, det vill säga nära tre miljarder mindre än planerat i företagets senaste version av planen. Scenariot förutser dock ytterligare tillväxt på 10 % under planens tre år, det vill säga lite över 3 % per år. Med tanke på i genomsnitt över femprocentiga prisnedgångar per år på området för elektronikprodukter för allmänheten utgör detta scenario i reella termer, enligt kommissionen, ytterligare ett ambitiöst mål för en koncern vars marknadsandelar urholkats under de två senaste åren.
Thomson multimedias livskraft
Som kommissionen underströk vid inledningen av detta förfarande skulle Thomson multimedia inte utan den säkerhet som en statlig aktieägare utgör ha kunnat klara av den situation med kroniska underskott som företaget haft under 1990-talet och med en ökning av skulderna upp till en nivå på runt 16 miljarder franc (i slutet av 1996). Thomson multimedias och moderbolagets tillträde till finansmarknaden skulle gradvis ha stängts och skulle idag vara uteslutet med tanke på koncernens negativa nettoresultat (-2,8 miljarder franc för Thomson multimedia i slutet av 1996). Det kapitaltillskott som anmälts av Frankrike på omkring 11 miljarder franc är inte i sig tillräckligt för att återställa koncernens livskraft: en beräkning totalt sett visar att även om skulderna minskar med ett belopp som motsvarar den planerade kapitalrekonstruktionen sparar företaget omkring 700 miljoner franc per år, det vill säga påtagligt mindre än redovisat underskott 1996, såväl i operativt kassaflöde (-1,5 miljarder franc) som i nettoresultat (-2,7 miljarder franc 1996 med hänsyn till den stora reserven för omstruktureringar). Till följd av detta kan företagets livskraft säkerställas bara genom att man inräknar de kommersiella och industriella aspekterna i företagets saneringsplan.
För att fastställa Thomson multimedias förväntade lönsamhetsnivå så att företaget skall kunna anses livskraftigt tar kommissionen hänsyn till två faktorer. Det bör allra först kontrolleras att företagets räntabilitet ligger påtagligt över skuldkostnaden, annars kommer effekten av skuldsättningen att vara negativ och företaget kommer inte att kunna finansieras genom skuldsättning utan fara för lönsamheten, vilket man har kunnat iaktta under tidigare år. Frankrike påpekade till kommissionen att man hade använt sig av en ränta på 6,5 % för att beräkna marginaleffekten av varje förändring av skulden under omstruktureringsplanens giltighetstid. Detta räcker inte med tanke på Thomson multimedias behov av att reducera skulderna och den normala avkastning som bör ges på företagets eget kapital för att det skall vara i stånd att attrahera riskkapital, vilket innebär en riskpremie som beror på ställning jämfört med räntan på skulden. Frankrike har överlämnat dokument till kommissionen som visade att den uppräkning, som tillämpades vid den värdering av Thomson multimedia som gjordes av finansdepartementet och Thomsons rådgivande affärsbanker 1996, var i storleksordningen 15 %. Kommissionen skulle alltså ha rätt att vänta sig en lönsamhet av företaget (i vinst på eget kapital) i närheten av dessa 15 % i slutet av omstruktureringsplanen. För att säkra företagets livskraft långsiktigt borde det i varje fall ligga högst upp i intervallet mellan 6,5 % (skuldkostnaden) och angivna 15 % (kostnaden för eget kapital enligt affärsbankerna). Med tanke på den starkt konkurrensutsatta marknaden för elektronikprodukter för allmänheten, priskriget mellan de främsta tillverkarna och kravet på betydande finansiell kapacitet för att investera i de nya generationerna av produkter bör tilläggas att det enda som kan säkra företagets livskraft på lång sikt och i motgångar på marknaden är en hög lönsamhetsnivå.
På det industriella planet verkar det som att koncernens svaga konkurrensförmåga beror på tre huvudfaktorer: i) de höga arbetskraftskostnaderna i Nordamerika och Europa jämfört med de asiatiska producenterna, ii) produktionsanläggningarnas mångfald som visar sig i för korta serier för att amortera fasta kostnader, och iii) ett alltför stort antal referenser i produktsortimentet. Åtgärderna inom ramen för den omstruktureringsplan som överlämnats till kommissionen syftar till att avhjälpa denna situation. I Amerika pågår en nedläggning av Thomson multimedias produktionsanläggningar i Förenta staterna och Kanada för att produktionskapaciteten i stället skall koncentreras till Mexiko. I Europa har beslut fattats att lägga ner anläggningarna i Celle och Hannover i Tyskland, vars produktion gradvis kommer att överföras till Angers i Frankrike och Tarancón i Spanien. Kommissionen fäster särskild vikt vid att sådana åtgärder, när de blir oundvikliga, skall förberedas och avtalas genom överläggningar med de anställda och konstaterar att ett avtal enligt Frankrikes uppgifter slöts med fackföreningarna i Tyskland i april. Ett liknande avtalsprotokoll undertecknades med fackföreningen i anläggningen i Prescott i Kanada i januari och överläggningar pågår med personalen i de anläggningar som skall avvecklas i Förenta staterna. Kommissionen konstaterar också att fabrikerna i Celle och Hannover var belägna i Hannoverregionen som inte är berättigade till regionalstöd enligt artikel 92.3 a och c och att dessa anläggningar inte har fått statligt stöd enligt Frankrike.
Enligt uppgifter från Frankrike innebär den sociala planen, som påverkar 10 640 anställda, en minskning av koncernens antal anställda med 4 000 personer, med tanke på den planerade personalomsättningen, i synnerhet vid de anläggningar som produktionen delvis överförs till. Detta utgör en minskning med 12,3 % av koncernens antal anställda på tre år. Med tanke på den förutsebara omsättningsökningen (3 % per år enligt kommissionens rådgivare) och med antagande att mervärdesandelen i omsättningen är fortsatt stabil innebär detta att produktiviteten (beräknad på produktionsvärdet utan hänsyn till volymeffekter) skulle öka med omkring 7 % per år. Kommissionen konstaterar att dessa mål är ambitiösa men att det är inte bevisat att de kommer att göra det möjligt för Thomson multimedia att återgå till konkurrenternas produktivitetsnivå. Rådgivaren underströk särskilt att det verkade som att marginalvinsten efter produktionskostnader i planen omkring 1999 fullständigt uppvägs av sänkningen av försäljningspriset. Han ansåg dock att den industriella organisationen till följd av den industriella plan som lagts fram av Frankrike och bolaget totalt sett placerar koncernen på samma nivå som de främsta konkurrenterna och att rationaliseringen av produktsortimentet ökar produktionsanläggningarnas effektivitet inom deras respektive specialområde.
Den industriella organisationen borde enligt rådgivaren klara av ett pessimistiskt scenario som ifrågasätter företagets planerade kostnadsplan: således skulle inte en minskning på 600 000 enheter av koncernens försäljning av tv-apparater i Europa och Asien jämfört med målsättningen (dvs. -20 % jämfört med planen) tvinga företaget att förändra den industriella organisationen. Produktionsapparatens flexibilitet när det gäller tv-apparater, i synnerhet i Europa där de kommersiella riskerna är som störst, gör det möjligt att undvika ytterligare en omstruktureringsplan tack vare den stora andelen rörliga kostnader jämfört med fasta kostnader, den flexibla fabriken iTarancón i Spanien och ledningens förmåga att anpassa kapaciteten i förhållande till produktionsutvecklingen i fabriken under uppbyggnad i Polen. Flexibilitet och höga rörliga kostnader jämfört med fasta kostnader gör det möjligt för bolaget att undvika att mer än en liten del av omsättningen slår igenom i resultatet.
Thomson multimedias saneringsplan verkar dock osäker då man ser företagets verksamhetsprognoser: verksamheten på televisionsområdet (exklusive försäljningen av bildrör) fortsätter att uppvisa underskott omkring 1999 såväl i Amerika-området som i Europa. I Amerika kompenseras underskottet omkring 1999 av vinster från övriga produkter, i synnerhet det nya digitala produktsortimentet. Så blir inte fallet för Europaområdet som torde uppvisa underskott generellt. Med hänsyn till å ena sidan marginalerna på bildrör (Thomson multimedia säljer runt hälften av sin produktion av katodstrålerör för tv-apparater till andra tillverkare) och å andra sidan inkasseringen 1999 av intäkterna av licenser och patent, är det bara på koncernnivå som Thomson skulle kunna åstadkomma ett positivt resultat 1999.
Företaget har lämnat ett nytt scenario, upprättat våren 1997, till rådgivaren på grundval av en korrigering nedåt av vissa försäljningsprognoser. Det nya scenariot ändrar avsevärt den förväntade lönsamheten redan 1997. En analys av dessa förändringar jämfört med det scenario som först lämnades till kommissionen i mars påkallar flera kommentarer. I första hand eftersom Thomson multimedia, som såg att de första prognoserna för 1997 redan hade blivit ogenomförbara, korrigerade dem starkt nedåt: omsättningen skulle gå ner med 2,6 % i stället för den förväntade uppgången på 7 %, nämligen en avvikelse på nära 10 % jämfört med prognoserna. Den drastiska översynen nedåt redan under planens första år bekräftar prognosernas osäkerhet och lämnar vissa tvivel beträffande 1998 och 1999 eftersom divergensrisken jämfört med de första prognoserna ökar med tiden.
För det andra, i stället för att ta hänsyn till denna svaghet i prognoserna och korrigera samtliga försäljningsprognoser nedåt och för att kompensera en förutsebar minskning av tillväxten 1997, har dock företaget planerat en återhämtning 1998 och 1999 med en ökning av omsättningen på omkring 10 % för vartdera av de båda åren. Med hänsyn till prisprognoserna som förutser en minskning i storleksordningen 5 % per år av koncernens försäljningspriser betyder detta att koncernens tillväxt i försäljningsvolym skulle kunna bli mycket högre än denna omfattning. Prognoserna för 1998 och 1999 om en globalt utvecklad marknad, präglad av svag tillväxt, verkar orealistiska för kommissionen.
Tabell D Alternativ till prognoserna i omstruktureringsplanen
Plats för tabell
Plats för tabell
Plats för tabell
För det tredje har bolaget planerat en övergripande reserv för allmänna risker (risk assessment) som ökar från 190 miljoner franska franc 1997 till 784 miljoner franska franc 1999. Reserven har integrerats före företagets planerade rörelseresultat som blir oförändrat. Thomsons ansvariga och de franska myndigheterna har inte tydligt markerat enligt vilka kriterier besparingarna skulle genomföras jämfört med den plan som överlämnades i mars till kommissionen och som gör det möjligt att behålla det först planerade resultatet med en reserv i denna storleksordning. Med tanke på de avsevärda riskerna för avvikelser jämfört med ovan nämnda prognoser verkar dock för säkerhets skull den övergripande reserven berättigad för kommissionen.
I resultatscenariot har rådgivaren integrerat sina egna alternativ (jfr tabell E) jämfört med Thomson multimedias scenario och behållit företagets reserv för allmänna risker. I själva verket är scenariot ett mellanscenario där man av försiktighet tvingas planera med en säkerhetsmarginal. Eftersom företagets rörelseprognoser redan 1997 måste korrigeras nedåt, verkade det klokt för honom att behålla reserven. Med tanke på samtliga dessa faktorer blir nettoresultatet före skatt 530 miljoner franc 1999, det vill säga 7,6 % på eget kapital vid den tidpunkten. Denna lönsamhetsnivå, även om den fortfarande inte är hög, är högre än erforderligt minimum för att klara av koncernens skulder och kortsiktigt säkra företagets livskraft, men räcker inte till, före Frankrikes vidare åtaganden (se nedan), för att göra företaget livskraftigt på lång sikt. Resultatprognosen är inte så försiktig som man skulle kunna vänta sig, trots den starka korrigeringen nedåt av den beräknade omsättningen. Den moderata korrigeringen kan förklaras med övervikten av rörliga kostnader jämfört med fasta kostnader vilket över en viss tröskel skulle ge få negativa resultateffekter av omsättningsminskningen. Det verkar dock som om resultatförändringen, om försäljningen blev mycket lägre än prognoserna, skulle vara känsligare för en förändring av omsättningen på grund av att den industriella organisationen skulle ifrågasättas.
Plats för tabell
Mot denna bakgrund drog rådgivaren slutsatsen att företaget skulle få svårigheter att ensamt klara av en konjunkturomsvängning eller finansiera en större utvidgning. Thomson multimedias konkurrenter har också lönsamhetsproblem på grund av prissänkningen, även om de inte är så akuta, men de främsta industriföretagen med elektronikprodukter för allmänheten ingår i multinationella koncerner som har andra verksamhetsgrenar och en total omsättning på mellan 200 och 400 miljarder franc, det vill säga 5 till 10 gånger Thomson multimedias omsättning, och kan tack vare en mångfald av verksamheter kompensera försäljnings- och resultatförändringar inom verksamheten för elektronikprodukter för allmänheten. Så länge Thomson multimedia står ensamt kan det svårligen klara av en krissituation på marknaden eller investera och fullt ut kunna utnyttja utvecklingsmöjligheter för nya produkter.
På grundval av den svaghet i de beräknade resultaten som redan visat sig genom de iakttagna avvikelserna i början av 1997, uppmanar kommissionen till försiktighet och anser att Thomson multimedias långsiktiga livskraft som oberoende företag inte fullständigt säkerställdes på grundval av den omstruktureringsplan som lämnades till kommissionen i mars 1997 och före de vidare åtaganden som Frankrike gjorde i sin skrivelse av den 17 september 1997 (se nedan). Det bör för övrigt understrykas att, även om kostnaderna för omstruktureringsplanen redan avsattes räkenskapsåret 1996, kommer företaget fortfarande att ha ett underskott 1997 och 1998 och att en återgång till lönsamhet 1999 fortfarande inte räcker till för att företaget skall få en reell ekonomisk självständighet långsiktigt grundad på egna resultat och egen självfinansiering. Detta betyder att ytterligare åtgärder för intern omstrukturering kommer att vara nödvändiga för att företaget skall få en varaktig livskraft. Kostnaden för dessa vidare ansträngningar avsedda att stärka den långsiktiga lönsamheten skulle på nytt kunna påverka Thomson multimedias kortsiktiga lönsamhet. Därför anser kommissionen att företagets långsiktiga livskraft endast kan säkras genom en eller flera solida industripartner som kan samverka med Thomson multimedia industriellt och kommersiellt inom dess kärnverksamheter och göra det möjligt att på goda villkor genomföra åtgärder för intern konsolidering. Sådana partnerskap kommer att göra det möjligt att rehabilitera koncernens befintliga distributionsnät, i synnerhet i regioner där den har ett starkt kommersiellt namn som i Nordamerika. De kommer eventuellt att göra det möjligt för Thomson multimedia att marknadsföra nya produkter och tjänster utan att bära alla utvecklingskostnader. De kommer dessutom att göra det möjligt för företaget att finna nya kommersiella avsättningsmöjligheter för sina befintliga produkter och bättre förränta investeringar. En sådan strategi för att öka mervärdet utan att tillföra ytterligare kapital borde således göra det möjligt att fram till omstruktureringsplanens slut påtagligt öka koncernens resultat och i synnerhet vinsten i förhållande till eget kapital, vilket gör det möjligt för företaget att närma sig den normala avkastningsnivå som förväntas av en rationell aktieägare, och att fortsätta med det som påbörjats med kapitalrekonstruktionen, nämligen att minska skulderna. Frankrikes åtagande när det gäller sådana partnerskap, enligt artikel 1.3 a i detta beslut, bidrar till att avlägsna de tvivel i fråga om företagets långsiktiga livskraft som kommissionen tidigare formulerat. Kommissionen konstaterar också att det faktum att Frankrike bekräftar att det ser den anmälda kapitalrekonstruktionen som ett sista kapitaltillskott och att det inte tänker lämna något ytterligare stöd vittnar om dess förtroende för koncernen Thomson multimedias livskraft i kapitalrekonstruerat skick.
Förebyggande av otillbörlig snedvridning av konkurrensen
Med hänsyn till den ovan påvisade snedvridningen av konkurrensen inom verksamheten för försäljning av färg-tv i Europa riskerar Frankrikes plan, som avser att återta marknadsandelar inom denna marknadsnisch, att avsevärt öka spänningarna på marknaden och den omfattar ingen kompensation av företagets konkurrenter avseende den snedvridning av konkurrensen som de skulle kunna drabbas av. Till följd av detta kan inte planen godkännas i nuvarande skick och Thomson multimedia måste begränsa sin andel av marknaden för färg-tv i Europa. På grundval av rådgivarens arbete anser kommissionen att det inte bara är nödvändigt utan också realistiskt att begränsa företagets andelar av marknaden för färg-tv i Europa och med hänsyn till dess flexibla produktionsapparat för färg-tv påverkar detta inte företagets livskraft. Kommissionen anser också att, med tanke på möjligheterna att legotillverka tv-apparater hos andra tillverkare och svårigheterna att fastställa kapacitet, en begränsning av marknadsandelarna i detta särskilda fall är bästa sättet att undvika otillbörlig snedvridning av konkurrensen samtidigt som man behåller en behövlig flexibilitet för att anpassa sig till marknadsutvecklingen.
Kommissionen noterar Frankrikes nya åtaganden, framförda av ekonomi-, finans- och industriministern i en skrivelse av den 17 september 1997, enligt artikel 1.3 b i detta beslut. Frankrike anser att en blockering av Thomson multimedias marknadsandelar på marknaden för färg-tv i gemenskapen på 10 %, det vill säga 1 % mindre än koncernens historiskt lägsta nivå 1996, utgör en betydande kompensation som gör det möjligt att ersätta otillbörligt snedvridande effekter av stödet.
De berörda stödåtgärdernas proportioner
Mot bakgrund av de prognoser som lades fram av Frankrike i skrivelsen av den 26 maj skulle balansräkningen i slutet av 1999 uppvisa 8,2 miljarder franska franc i eget kapital och nettoskulder på 8,6 miljarder franska franc, det vill säga ett nyckeltal för nettoskulder i relation till eget kapital i närheten av 1. I kommissionens rådgivares mera återhållsamma scenario, präglat av större förluster 1997-1998 och en lägre vinst 1999, är nyckeltalet närmare 1,25 i slutet av 1999, det vill säga en balansräkning som är fortsatt ansträngd.
Detta ställer Thomson multimedias kapitalisering i en fortsatt ogynnsam situation vid den tidpunkten jämfört med de främsta konkurrenterna. Frankrikes anmälda kapitalrekonstruktionsåtgärder kommer således inte att leda till att Thomson multimedia får finansiella resurser som överstiger de främsta konkurrenternas. Vidare bidrar företaget med alla tillgängliga finansiella medel till finansieringen av omstruktureringsplanen vars största industriella kostnader redan avsatts i bokslutet 1996, till och med innan det kunde dra nytta av statens nya kapitaltillskott. Under perioden 1997-1999 kommer en självfinansiering av verksamheten att täcka 100 % av företagets investeringsbehov och 35 % av finansieringsbehovet (inklusive en minskning av skulden i storleksordningen 9 miljarder franska franc), resterande finansieringsbehov (65 %) täcks av kapitalrekonstruktionen på omkring 11 miljarder franska franc. Kommissionen anser vidare att stödet är begränsat till ett absolut minimum: nettoresultatet före skatt skulle i själva verket minskas med 65 miljoner franska franc för varje miljard mindre i kapitaltillskottet, vilket skulle avlägsna företaget ännu mer från erforderliga mål i fråga om resultat. Lösningen för att förbättra Thomson multimedias finansiella struktur skall dock inte sökas i ytterligare en kapitalinsats som med tanke på verksamhetens låga resultat skulle dra ner nyckeltalet för lönsamheten på eget kapital. Den skall snarare sökas i strukturåtgärder som gör det möjligt att öka resultatet med sikte på gradvis skuldminskning.
VI. SLUTSATSER
Vid slutet av detta förfarande, som inleddes den 18 december 1996 med anledning av åtgärder för kapitalrekonstruktion av Thomson SA avsedda att gagna Thomson multimedia och statens köp av Thomson SA:s aktieinnehav i Crédit Lyonnais har kommissionen dragit följande slutsatser:
1. Statens köp av Thomson SA:s aktieinnehav i Crédit Lyonnais
Övervärdet, beräknat till 30 %, av transaktionspriset för statens köp av Thomson SA:s aktieinnehav i Crédit Lyonnais är ett statligt stöd till ett belopp på 145,6 miljoner franska franc. Detta oanmälda stöd, godkänt av myndigheterna den 20 maj 1996 vid undertecknandet av det avtal som fattats mellan staten och Thomson, föregår den saneringsplan av Thomson multimedia som anmäldes till kommissionen i oktober 1996. För staten utgör det en utebliven inkomst på medel som gått förlorade. Stödet kan inte omfattas av undantaget enligt artikel 92.3 c, det enda möjliga undantaget för åtgärderna i fråga. Frankrike har dock inte lämnat några uppgifter till kommissionen som gör det möjligt att fastställa att stödet, då beslutet fattades, kunde vara förenligt med fördraget inom ramen för undantaget. Detta stöd är olagligt och således också oförenligt med fördraget.
2. Kapitalrekonstruktion av Thomson SA och Thomson multimedia
Mottagaren av Frankrikes anmälda kapitaltillskott på omkring 11 miljarder franska franc till Thomson SA, Thomson multimedia, befinner sig fortfarande i en ömtålig situation i slutet av 1999 efter kapitalrekonstruktionen och omstruktureringsplanen. Koncernen har betydande positiva sidor, i synnerhet teknisk kompetens som ställer den i en gynnsam position inför de nya digitala produkternas ankomst på marknaden. Men företaget uppvisar ett fortsatt underskott omkring 1999 i sin främsta verksamhet (tv-apparater) och visar prov på särskild ömtålighet i Europa där dess kommersiella position inte är ordentligt säkrad. De vidtagna åtgärderna för industriell omstrukturering och omorganisation är nödvändiga men det är inte säkert att de räcker för att återställa koncernens livskraft långsiktigt och man bör söka nå ytterligare produktivitetsökningar. Med tanke på alla dessa faktorer kommer den räntabilitet som rimligen kan förväntas svårligen att göra det möjligt att säkra en långsiktig livskraft för koncernen om företaget inte knyter solida partnerskap som tillför Thomson multimedia industriell och kommersiell samverkan för att kunna stå emot den hårda internationella konkurrensen på marknaderna för elektronikprodukter för allmänheten. Kommissionen anser det vara ett väsentligt villkor att sådana partnerskap genomförs för att kunna dra slutsatser om Thomson multimedias livskraft. Med hänsyn till Frankrikes åtagande att genomföra sådana partnerskap före slutet av år 2000, kan kommissionen fastslå att företaget är livskraftigt.
Prognoserna i den första omstruktureringsplanen beträffande koncernens försäljning av färg-tv i Europa är, förutom att de enligt kommissionen i sig är orealistiska, oförenliga med den gemensamma marknaden eftersom de avser ett återtagande av marknadsandelar på otillräckliga rörelsevillkor, vilket inte är möjligt utan de anmälda stöden. På en marknad som för närvarande har ett kapacitetsutnyttjande runt 85 % skulle ett genomförande av denna strategi ta sig uttryck i betydande snedvridningar av konkurrensen. Målen måste alltså korrigeras nedåt och beakta myndigheternas senaste åtaganden att begränsa Thomson multimedias marknadsandelar i fråga om tv-apparater till en nivå som inte överstiger 10 % av marknaden för tv-apparater i gemenskapen.
Med hänsyn till dessa faktorer och på villkor att Frankrikes senaste åtaganden, som återges i detalj i artikel 1.3 i detta beslut, genomförs i sin helhet, anser kommissionen att stödet som anmälts till kommissionen och ingår i kapitalrekonstruktionen, på omkring 11 miljarder franska franc kan utnyttja undantaget i artikel 92.3 c i fördraget och artikel 61.3 c i EES-avtalet.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. De stödåtgärder som Frankrike beviljat Thomson SA i form av ett övervärderat pris vid köpet av företagets innehav på 3,01 % av Crédit Lyonnais aktiekapital utgör stöd enligt artikel 92.1 i fördraget och artikel 61.1 i EES-avtalet. Detta stöd är olagligt och kan inte förklaras förenligt med den gemensamma marknaden enligt artikel 92.2 och 3 i fördraget och artikel 61.2 och 3 i EES-avtalet.
2. Kapitalrekonstruktionen med 11 miljarder franska franc av Thomson SA till förmån för Thomson multimedia utgör stöd enligt artikel 92.1 i fördraget och artikel 61.1 i EES-avtalet. Detta stöd är förenligt med den gemensamma marknaden och med EES-avtalet enligt artikel 92.3 c i fördraget och artikel 61.3 c i EES-avtalet på villkor att Frankrike respekterar åtagandena i punkt 3 och villkoren i punkt 4.
3. Frankrike åtar sig följande:
a) Före utgången av år 2000 skall Thomson multimedia knyta strategiska partnerskap på industriell grund i syfte att stärka sin livskraft och säkra långsiktig utveckling inom sin nuvarande verksamhet och framtida sektorer.
b) Thomson multimedia skall till och med den31 december 2000 begränsa sin andel av marknaden för tv-apparater till en nivå som inte överstiger 10 % i gemenskapen. I syfte att bevara sin lönsamhet skall koncernen vidta alla nödvändiga åtgärder för att låta detta åtagande ta sig uttryck i en utveckling av produktionsapparaten både vad gäller befintlig kapacitet och kapacitet under uppbyggnad. Beträffande tv-apparater i Förenta staterna och koncernens övriga produkter i Europa och Förenta staterna skall koncernen strikt begränsa utvecklingen av sina marknadsandelar under perioden 1996-1998 till de mål som satts upp i den saneringsplan för företaget som överlämnats till kommissionen.
c) Redan under de närmaste månaderna skall Thomson multimedia, förutom planen för industrisanering, vidta åtgärder för att förbättra sin handelspolitik och märkespolitik i linje med rekommendationerna från kommissionens rådgivare.
d) Kommissionen skall få en sexmånadersrapport om hur saneringsplanen genomförs och om hur de nämnda åtagandena respekteras.
Dessutom skall den franska regeringen bekräfta att den anser att den kapitalrekonstruktion som anmälts till kommissionen är det sista kapitaltillskottet och att den alltså inte tänker ge något nytt stöd (förutom stöd av gemenskapsintresse som forsknings- och utvecklingsstöd) under de kommande åren. Om oförutsedda händelser inträffar som då berättigar till en kapitalinsats, enligt en rationell investerares tankegångar, skall den franska regeringen informera kommissionen i förväg och rätta sig efter tillämpliga bestämmelser i fördraget.
4. För att säkerställa att stödet är förenligt med den gemensamma marknaden skall regeringen se till att följande villkor respekteras:
a) Thomson SA skall avsätta samtliga medel för kapitalrekonstruktionen till en kapitalrekonstruktion av Thomson multimedia och bara använda stödet till de ändamål som fastställs i planen.
b) Thomson multimedia skall slutföra omstruktureringsåtgärderna i planen för 1997-1999, som lagts fram för kommissionen, och skall inte förändra villkoren i omstruktureringsplanen utan medgivande av kommissionen i förväg.
c) De franska myndigheterna skall varje år överlämna Thomson SA:s och Thomson multimedias räkenskaper till kommissionen.
d) Åtagandet att begränsa marknadsandelarna i verksamheten för tv-apparater som görs i punkt 3 b skall tolkas som en begränsning till en nivå på 10 % av marknaden för tv-apparater i gemenskapen i monetära termer.
e) För koncernens samtliga produkter i världen kommer en uppföljning av åtagandet i punkt 3 d att säkerställas under hela omstruktureringsplanen och för tv-apparater i gemenskapen till och med den 31 december 2000. Den inbegriper Thomson multimedias produktionsutveckling, försäljning och marknadsandelar i Europa och världen. Den inbegriper också prisjämförande indikatorer för de främsta produkterna jämfört med konkurrenternas i Europa. Uppföljningen skall genomföras på basis av specifikationer som skall upprättas i samråd med kommissionen och anförtros en oberoende expert utsedd för ändamålet i samförstånd med kommissionen.
f) De franska myndigheterna skall överlämna detaljerade uppgifter till kommissionen om varje förändring som påverkar Thomson SA:s och Thomson multimedias situation.
g) Förutom extraordinära omständigheter som inte kan förutses på detta stadium och utan samband med företaget, beviljas kapitalrekonstruktionen till Thomson multimedia för sista gången och myndigheterna kommer inte att under de närmaste åren bevilja företaget något nytt stöd (förutom stöd av gemenskapsintresse som forsknings- och utvecklingsstöd).
h) Överföring av underskott med rätt till skattekredit skall göras i överensstämmelse med punkt 3.2.2.C i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd för att rädda och omstrukturera företag i svårigheter. Möjligheten för koncernen Thomson SA:sa företag att utnyttja transport av skatteunderskott för tiden före 1997, som kan tillskrivas Thomson multimedia, avseende skatteförluster täckta av den kapitalökning som anmälts till kommissionen dras särskilt in.
Artikel 2
Frankrike skall kräva att övervärdesbeloppet på 145,6 miljoner franska franc motsvarande de element av statligt stöd som ingick i behållningen av överlåtelsen till staten av Thomson SA:s aktieinnehav i Crédit Lyonnais, det vill säga 3,01 % av aktiekapitalet, till ett belopp på 482 miljoner franska franc betalas tillbaka från det spärrkonto som upprättades i samband med transaktionen. Ränta beräknad på övervärdet skall också betalas tillbaka.
Artikel 3
Frankrike skall inom två månader efter delgivning av detta beslut informera kommissionen om vilka åtgärder som vidtagits för att efterkomma detta.
Artikel 4
Detta beslut riktar sig till Republiken Frankrike.
Utfärdat i Bryssel den 1 oktober 1997.