РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1454/2007 НА КОМИСИЯТА
от 10 декември 2007 година
за установяване на общи правила за въвеждане на тръжна процедура за определяне на възстановяванията при износ на някои селскостопански продукти
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1255/1999 на Съвета от 17 май 1999 година относно общата организация на пазара на мляко и млечни продукти (1), и по-специално член 31, параграф 14 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1784/2003 на Съвета от 29 септември 2003 г. относно общата организация на пазара на зърнени култури (2), и по-специално член 18 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1785/2003 на Съвета от 29 септември 2003 г. относно общата организация на пазара на ориз (3), и по-специално член 15, параграф 3 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 318/2006 на Съвета от 20 февруари 2006 г. относно общата организация на пазарите в сектора на захарта (4), и по-специално член 33, параграф 4 от него,
като има предвид, че:
(1)
В съответствие с член 31, параграф 1 от Регламент (ЕO) № 1255/1999 и съответстващите членове от други регламенти относно общата организация на пазара на селскостопански продукти, разликата между котировките и цените на световния пазар и на Общността може да се покрива за някои селскостопански продукти от възстановявания при износ в степента на необходимото, за да се позволи износът на тези продукти в границите, определени от спогодбите, сключени съгласно член 300 от Договора.
(2)
За да се използват възможно най-ефикасно наличните ресурси и за да се увеличи прозрачността и конкуренцията сред износителите, които желаят да участват в схемата за възстановявания за продукти, възстановяванията могат да бъдат определени от Комисията посредством тръжна процедура за продукти, за които в миналото е била предвидена такава процедура.
(3)
Регламентите на Комисията, определящи подробни правила за прилагането на системата за провеждане на търг за възстановяванията при износ за някои общи организации на пазарите, определят различни процедури за търговете за възстановявания при износ.
(4)
За да се опрости и подобри ефективността на управленските и контролни механизми, следва да се определят общи правила за управлението на тръжните процедури за възстановявания при износ.
(5)
За да се намалят административните разходи за операторите и за националните власти, е необходимо тръжната процедура да се организира във връзка с процедурата по кандидатстване за износни лицензии и да се позволи тръжната гаранция да представлява също и гаранция за лицензията, ако търгът е спечелен.
(6)
Офертите следва да съдържат всички необходими данни за тяхното оценяване и е необходимо да се предвиди механизъм за обмен на информация между държавите-членки и Комисията.
(7)
Тръжната гаранция има за цел да гарантира, че одобрените количества ще бъдат изнесени в съответствие с лицензията, издадена в рамките на тръжната процедура. Следователно е необходимо да се приеме нормативна рамка за освобождаването и задържането на тръжната гаранция, учредена в съответствие с Регламент (ЕИО) № 2220/85 на Комисията от 22 юли 1985 г. за определяне на общи подробни правила за прилагане на системата от гаранции за селскостопанските продукти (5).
(8)
Въз основа на получените тръжни оферти може да се определи максимално възстановяване при износ. Въпреки това на пазара могат да възникнат обстоятелства от икономически или друг характер, които да оправдаят отхвърлянето на всички оферти.
(9)
Опитът показва, че е необходимо да се постановят разпоредби, които да възпират представянето на неточни документи. Следователно трябва да се установи система на санкции и да се определят случаите, при които няма да се прилагат санкции.
(10)
Регламентите (ЕО) № 800/1999 на Комисията от 15 април 1999 г. за установяване на общи подробни правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ на земеделски продукти (6) и (ЕО) № 1291/2000 на Комисията от 9 юни 2000 г. относно определяне на общи подробни правила за прилагане на режима на вносни и износни лицензии и сертификати за предварително фиксиране за селскостопански продукти (7) следва да се прилагат за възстановяванията при износ, предвидени в настоящия регламент.
(11)
Вследствие на приемането на общите подробни правила регламентите (ЕИО) № 584/75 на Комисията от 6 март 1975 г. относно определяне на подробни правила за прилагане на системата за участие в търгове за възстановявания при износ за ориз (8) и (ЕО) № 580/2004 на Комисията от 26 март 2004 г. относно въвеждането на тръжна процедура за възстановяванията при износ на някои млечни продукти (9) следва да се отменят.
(12)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на съответните заинтересовани управителни комитети,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Обхват
1. Настоящият регламент определя общи правила за организацията и управлението на тръжни процедури за определяне на сумата на възстановяванията при износ за продуктите от следните сектори:
а)
мляко и млечни продукти;
б)
зърнени култури;
в)
ориз;
г)
захар.
Той важи, без да се засягат дерогациите и специфичните разпоредби, предвидени в регламенти на Комисията, които откриват тръжна процедура относно възстановявания при износ, специфични за селскостопанските продукти, споменати в първа алинея.
2. За целите на прилагането на настоящия регламент „компетентните органи на държавите-членки“ са отделите или органите, акредитирани от държавите-членки като разплащателни агенции, които изпълняват условията, определени в член 6 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета (10).
3. Прилагат се регламенти (ЕО) № 800/1999 и (ЕО) № 1291/2000 с изключение на случаите, когато в настоящия регламент е предвидено друго.
Член 2
Откриване на тръжна процедура
1. За всеки съответен продукт се открива тръжна процедура с регламент на Комисията, наричан по-долу „регламент за откриване на тръжна процедура“, в съответствие с процедурата, описана в член 42, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1255/1999 и съответните членове от другите регламенти относно общата организация на пазарите на съответните селскостопански продукти.
2. Регламентът за откриване на тръжната процедура съдържа следната информация:
а)
продуктите по тръжната процедура със съответстващите им кодове по КН;
б)
периода, покриван от търга („период на тръжната процедура“) и различните подпериоди, когато могат да се депозират тръжните оферти;
в)
датите на откриване и закриване, между които могат да бъдат представяни оферти;
г)
общото количество по тръжната процедура, ако е необходимо;
д)
минималното количество, прилагано при всяка оферта;
е)
размера на гаранцията;
ж)
направлението, за което се изнасят продуктите, ако е необходимо;
з)
компетентния орган на държавите-членки, където се изпращат тръжните оферти.
3. Информацията, изисквана в букви б), г) и з) от параграф 2, може да бъде публикувана в Официален вестник на Европейския съюз в обявление за търг.
4. Поне 6 дни следва да изминат между влизането в сила на регламента за откриване на тръжна процедура или публикацията на обявлението за търг и началната дата за подаване на тръжни оферти.
Член 3
Представяне на тръжни оферти и кандидатстване за износни лицензии
1. Тръжни оферти се подават от операторите, установени и регистрирани за целите на ДДС в Общността, до компетентните органи на държавите-членки, указани или в регламента за откриване на тръжната процедура, или в обявлението за търг.
2. Оферти се подават във връзка със и като се използва формулярът за заявление за износна лицензия, предвиден в Регламент (ЕО) № 1291/2000.
3. Оферти могат да бъдат подадени и по електронен път по начина, предоставен на операторите от съответната държава-членка. Компетентните органи на държавите-членки могат да изискат подадените по електронен път оферти да бъдат придружени от усъвършенстван електронен подпис по смисъла на член 2, точка 2 от Директива 1999/93/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (11). За всички останали случаи компетентните органи изискват електронен подпис, който предлага еквивалентни гаранции относно характеристиките, присъщи на подпис, като се прилагат същите правила и условия като тези, определени в разпоредбите на Комисията относно електронните и цифровизирани документи, уредени в Решение 2004/563/ЕО, Евратом на Комисията (12) и в правилниците за прилагането им (13).
4. При прилагане на член 2, параграф 2, буква ж) заявлението за лицензия носи указание за направленията, упоменати в регламента за откриване на тръжна процедура.
5. Определена оферта се счита за валидна, при положение че са изпълнени следните условия:
а)
в поле 20 на заявлението за лицензия е направена препратка към регламента за откриване на тръжната процедура и крайния срок на подпериода за подаване на тръжните оферти;
б)
в поле 4 на заявлението за лицензия указва данните за идентифициране на оферента: наименование, адрес и регистрационен номер по ДДС;
в)
в поле 16 на заявлението за лицензия указва кода по КН на продукта;
г)
спазва минималното и максималното количество, определено в регламента за откриване на тръжната процедура, ако е приложимо;
д)
указва в поле 20 на заявлението за лицензия предлаганите единични цени в евро и центове за възстановяване при износ;
е)
указва в полета 17 и 18 на заявлението за лицензия количеството на продукта за износ;
ж)
уточнява в поле 7 на заявлението за лицензия направлението на износа в случай на прилагане на член 2, параграф 2, буква ж);
з)
участникът в търга е внесъл гаранция преди края на подпериода за подаване, в съответствие с разпоредбите на дял III от Регламент (ЕИО) № 2220/85 и чрез дерогация от член 15, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1291/2000, и е осигурил доказателства за това в рамките на същия период;
и)
не съдържа никакви условия от участника в търга, освен тези, които се съдържат в настоящия параграф;
й)
изготвена е на официалния или на някой от официалните езици на държавата-членка, където се публикува търга.
6. Тръжната гаранция представлява гаранция за износна лицензия.
7. Тръжните оферти не се оттеглят или изменят след подаването им.
Член 4
Разглеждане на тръжни оферти
1. Компетентните органи на държавите-членки разглеждат тръжни оферти въз основа на елементите, споменати в член 3, параграф 5. Те проверяват по-специално достоверността на информацията и решават дали офертите са валидни.
2. Лицата, които са упълномощени да получават и разглеждат офертите, са задължени да не разгласяват никакви данни относно офертите на неупълномощени лица.
3. Когато определена оферта е невалидна, компетентните органи на държавата-членка уведомяват за това заинтересования участник в търга.
Член 5
Уведомяване на Комисията за тръжни оферти
1. Комисията следва да бъде уведомявана за всички валидни оферти от компетентните органи на държавите-членки.
2. Уведомленията не съдържат данните, споменати в член 3, параграф 5, буква б).
3. Уведомленията следва да бъдат извършвани по електронен път, по начина, посочен на държавите-членки от Комисията, в рамките на специфичен период, определен от регламентите на Комисията за откриване на съответната тръжна процедура.
Формата и съдържанието на уведомленията се определят въз основа на модели, предоставени на държавите-членки от Комисията. Тези модели не се прилагат, докато не бъде информиран компетентният управителен комитет.
4. Комисията бива уведомявана за липсата на данни от държавите-членки в рамките на периода, споменат в параграф 3.
Член 6
Решение въз основа на тръжните оферти
1. Въз основа на тръжните оферти, уведомени в съответствие с член 5, параграф 1, Комисията решава в съответствие с процедурата, определена в член 42, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1255/1999 и съответните членове на другите регламенти относно общата организация на пазарите на съответните селскостопански продукти:
а)
да не определя максимално възстановяване, или
б)
да определя максимално възстановяване.
2. В случай на тръжни оферти, подадени на нивото на максималното възстановяване, в случай на прилагане на член 2, параграф 2, буква г), Комисията може да определи коефициент, който се прилага за присъждане на количествата по търга.
3. Решението за възстановяванията при износ се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 7
Решения по тръжни оферти и издаване на лицензии за износ
1. Когато е определено максимално възстановяване при износ в съответствие с член 6, параграф 1, компетентните органи на държавите-членки приемат тръжни оферти, равни на или по-ниски от максималното възстановяване. Всички останали оферти се отхвърлят.
2. Ако не е определено никакво възстановяване, всички оферти се отхвърлят.
Компетентните органи на държавите-членки не приемат тръжни оферти, които не са били уведомени в съответствие с член 5, параграф 1.
3. Компетентните органи на държавите-членки приемат решения, определени в параграф 1, след публикуването на решението на Комисията относно възстановяванията при износ, посочени в член 6, параграф 1.
4. Не по-късно от петия работен ден след влизането в сила на решението на Комисията за определяне на максимално възстановяване при износ компетентният орган на държавата-членка издава на спечелилите участници в търга износни лицензии за приетото количество, като споменава възстановяването, предложено в тръжната оферта. При прилагане на член 2, параграф 2, буква ж) заявлението за лицензия носи указание за направленията, упоменати в регламента за откриване на тръжната процедура.
5. Чрез дерогация от член 23, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1291/2000 износната лицензия е валидна от действителната дата на издаването ѝ.
Член 8
Права и задължения на спечелилите търга участници
1. Спечелилите търга участници имат правото да получат износна лицензия за приетото количество и възстановяване при износ, съгласно решението, посочено в член 7, параграф 3.
2. Спечелилите търга участници са задължени да изнесат приетото количество в рамките на срока на валидност на лицензията и да го доставят на направлението, посочено в член 2, параграф 2, буква ж), ако е приложимо.
Член 9
Освобождаване и задържане на тръжната гаранция
1. Основното изискване по смисъла на член 20, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2220/85 е да се изнесе приетото количество в рамките на срока на валидност на лицензията. В случая, когато регламентът за откриване на тръжната процедура предвижда специално направление, както се посочва в член 2, параграф 2, буква ж) от същия регламент, се прилага член 35, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1291/2000.
2. Гаранцията се освобождава при следните условия:
а)
когато офертата е невалидна или е отхвърлена;
б)
когато е изпълнено задължението, посочено в член 8, параграф 2;
в)
при прилагане на член 6, параграф 2 сумата на освободената гаранция отговаря на количеството, което не е прието.
3. Гаранцията се задържа, когато задължението, определено в член 8, параграф 2, не е изпълнено, освен в случаи на непреодолима сила.
Член 10
Възвръщане на възстановявания и санкции
1. Без да се засяга дял IV, глава 2 от Регламент (ЕО) № 800/1999 на Комисията, ако се установи, че документ, представен от кандидат за присъждане на правата, произлизащи от настоящия регламент, осигурява неточна информация и ако неточната информация е решаваща за присъждането на тези права, компетентните органи на държавата-членка изключват участника в търга от участие в режима за предоставяне на възстановявания при износ посредством тръжна процедура за съответния сектор за период от една година от момента, когато е взето окончателно административно решение за установяване на неточността.
2. Параграф 1 не се прилага, ако заявителят докаже по начин, удовлетворяващ компетентните органи, че ситуацията, упомената във встъпителното изречение на параграф 1, не се дължи на груба небрежност от негова страна или че тя се дължи на непреодолима сила или очевидна грешка.
3. Държавите-членки уведомяват Комисията за случаите на прилагане на параграф 1. Комисията съхранява информацията на разположение на останалите държави-членки.
Член 11
Отмяна
Регламент (ЕИО) № 584/75 се отменя.
Регламент (ЕО) № 580/2004 се отменя от 1 юли 2008 година.
Член 12
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага за тръжни процедури, открити след влизането му в сила, без да нарушава разпоредбите на член 11, втора алинея.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 10 декември 2007 година.
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 1454/2007
av den 10 december 2007
om gemensamma bestämmelser för ett anbudsförfarande för fastställande av exportbidrag för vissa jordbruksprodukter
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1255/1999 av den 17 maj 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter (1), särskilt artikel 31.14,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1784/2003 av den 29 september 2003 om den gemensamma organisationen av marknaden för spannmål (2), särskilt artikel 18,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1785/2003 av den 29 september 2003 om den gemensamma organisationen av marknaden för ris (3), särskilt artikel 15.3,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 318/2006 av den 20 februari 2006 om den gemensamma organisationen av marknaden för socker (4), särskilt artikel 33.4, och
av följande skäl:
(1)
Enligt artikel 31.1 i förordning (EG) nr 1255/1999 och motsvarande artiklar i andra förordningar om den gemensamma organisationen av marknaderna för jordbruksprodukter, får skillnaden mellan noteringar eller priser på världsmarknaden och i gemenskapen för vissa jordbruksprodukter utjämnas genom exportbidrag i den mån som krävs för att det ska vara möjligt att exportera dessa produkter inom de gränser som följer av de avtal som ingåtts i enlighet med artikel 300 i fördraget.
(2)
För att de resurser som finns ska kunna utnyttjas så effektivt som möjligt och för att öka insynen för och konkurrensen mellan de exportörer som önskar delta i exportbidragssystemet, har kommissionen möjlighet att genom ett anbudsförfarande fastställa exportbidrag för produkter för vilka ett sådant förfarande tidigare har föreskrivits.
(3)
I kommissionens förordningar om tillämpningsföreskrifter för systemet med anbudsförfarande avseende exportbidrag för vissa produkter som omfattas av en gemensam organisation av marknaden, föreskrivs olika förfaranderegler för lämnande av anbud avseende exportbidrag.
(4)
För att förenkla och förbättra handläggnings- och kontrollmekanismerna, bör det fastställas gemensamma bestämmelser för handläggning av anbudsförfaranden avseende exportbidrag.
(5)
För att minska den administrativa bördan för aktörer och nationella förvaltningar bör anbudsförfarandet anordnas i samband med ansökningen om exportlicens, och anbudssäkerheten bör också gälla som säkerhet för exportlicensen så snart anbudet antagits.
(6)
Anbuden bör innehålla alla uppgifter som krävs för att de ska kunna bedömas, och det bör fastställas bestämmelser för utväxling av uppgifter mellan medlemsstaterna och kommissionen.
(7)
Säkerheten bör garantera att de godtagna kvantiteterna exporteras i enlighet med den licens som utfärdats inom ramen för anbudsförfarandet. Därför bör det antas bestämmelser för frisläppande och förverkande av den säkerhet som ställs i enlighet med kommissionens förordning (EEG) nr 2220/85 av den 22 juli 1985 om gemensamma tillämpningsföreskrifter för systemet med säkerheter för jordbruksprodukter (5).
(8)
Ett högsta exportbidrag kan fastställas på grundval av inkomna anbud. Det kan dock uppstå situationer på marknaden där ekonomiska eller andra omständigheter gör att inget av de lämnade anbuden kan antas.
(9)
Erfarenheterna har visat att det behövs bestämmelser som hindrar att oriktiga dokument lämnas in. Det bör därför införas ett lämpligt påföljdssystem, och det bör fastställas i vilka fall inga påföljder bör tillämpas.
(10)
Kommissionens förordning (EG) nr 800/1999 av den 15 april 1999 om gemensamma tillämpningsföreskrifter för systemet med exportbidrag för jordbruksprodukter (6) och kommissionens förordning (EG) nr 1291/2000 av den 9 juni om gemensamma tillämpningsföreskrifter för systemet med import- och exportlicenser samt förutfastställelselicenser för jordbruksprodukter (7) bör tillämpas på de exportbidrag som föreskrivs i denna förordning.
(11)
Till följd av antagandet av gemensamma bestämmelser bör kommissionens förordning (EEG) nr 584/1975 av den 6 mars 1975 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för systemet med anbudsgivning för exportbidrag för ris (8) och kommissionens förordning (EG) nr 580/2004 av den 26 mars 2004 om fastställande av ett anbudsförfarande för exportbidrag för vissa mjölkprodukter (9) upphöra att gälla.
(12)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandena från de berörda förvaltningskommittéerna.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Tillämpningsområde
1. I denna förordning föreskrivs gemensamma bestämmelser för anordnande och handläggning av anbudsförfaranden för fastställande av exportbidrag för produkter inom följande sektorer:
a)
Mjölk och mjölkprodukter.
b)
Spannmål.
c)
Ris.
d)
Socker.
Den ska tillämpas utan att det påverkar de undantag och särskilda bestämmelser som fastställs i kommissionens förordningar om inledande av ett anbudsförfarande avseende exportbidrag för de jordbruksprodukter som anges i första stycket.
2. Vid tillämpning av denna förordning avses med ”de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna” sådana myndigheter eller organ som medlemsstaterna godkänt som utbetalande organ och som uppfyller villkoren i artikel 6 i rådets förordning (EG) nr 1290/2005 (10).
3. Om inte annat följer av denna förordning, ska bestämmelserna i förordningarna (EG) nr 800/1999 och (EG) nr 1291/2000 tillämpas.
Artikel 2
Inledande av anbudsförfarandet
1. Anbudsförfarandet ska, för varje berörd produkt, inledas genom en förordning utfärdad av kommissionen, nedan kallad förordning om inledande av anbudsförfarande, i enlighet med det förfarande som avses i artikel 42.2 i förordning (EG) nr 1255/1999 och motsvarande artiklar i andra förordningar om den gemensamma organisationen av marknaderna för berörda jordbruksprodukter.
2. Förordningen om inledande av anbudsförfarande ska innehålla följande uppgifter:
a)
De produkter som omfattas av anbudsförfarandet tillsammans med tillhörande KN-nummer.
b)
Den period som anbudsförfarandet omfattar (”anbudsperiod”) och de olika delperioder under vilka anbud kan lämnas.
c)
De klockslag mellan vilka anbud får lämnas in.
d)
Om nödvändigt, den kvantitet som anbudsförfarandet avser.
e)
Den lägsta kvantitet som varje anbud måste avse.
f)
Säkerhetens storlek.
g)
Den bestämmelseort dit produkterna måste exporteras, om så krävs.
h)
Den behöriga myndighet i medlemsstaterna till vilken anbuden ska sändas.
3. Uppgifterna i punkt 2.b, d och h får offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning i ett meddelande om anbudsinfordran.
4. Minst sex dagar måste förflyta mellan den dag då förordningen om inledande av anbudsförfarande träder i kraft eller den dag då meddelandet om anbudsinfordran offentliggörs och den första dag då anbud får lämnas.
Artikel 3
Inlämnande av anbud och exportlicensansökningar
1. Anbuden ska lämnas in av aktörer som är etablerade och momsregistrerade i gemenskapen till de behöriga myndigheter i medlemsstaterna som antingen anges i förordningen om inledande av anbudsförfarande eller i meddelandet om anbudsinfordran.
2. Anbuden ska lämnas in tillsammans med en ifylld ansökningsblankett för exportlicenser enligt förordning (EG) nr 1291/2000.
3. Anbudet får lämnas på elektronisk väg, enligt den metod som den berörda medlemsstaten ställer till aktörernas förfogande. Medlemsstaternas behöriga myndigheter får kräva att elektroniska anbud är försedda med en sådan avancerad elektronisk signatur som avses i artikel 2.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/93/EG (11). I alla övriga fall ska de behöriga myndigheterna kräva en elektronisk signatur som ger likvärdiga garantier med avseende på de funktioner som tillskrivs en signatur vid tillämpning av de regler och villkor som anges i kommissionens bestämmelser om elektroniska och digitala handlingar enligt kommissionens beslut 2004/563/EG, Euratom (12), och dess tillämpningsföreskrifter (13).
4. Vid tillämpning av artikel 2.2 g ska de bestämmelseorter som det hänvisas till i förordningen om inledande av anbudsförfarande anges i ansökan.
5. Ett anbud är giltigt om följande villkor är uppfyllda:
a)
Fält 20 i ansökan innehåller en hänvisning till förordningen om inledande av anbudsförfarande samt uppgift om sista dag i delperioden för inlämnande av anbud.
b)
Anbudsgivarens identifieringsuppgifter anges i fält 4 i ansökan: Namn, postadress och momsregistreringsnummer.
c)
Produktens KN-nummer anges i fält 16 i ansökan.
d)
De lägsta och högsta kvantiteter som anges i förordningen om inledande av anbudsförfarande iakttas, i förekommande fall.
e)
Det exportbidrag som erbjuds per enhet anges, uttryckt i euro och cent, i fält 20 i ansökan.
f)
Den produktkvantitet som ska exporteras anges i fält 17 och 18 i ansökan.
g)
Bestämmelseort för export anges, vid tillämpning av artikel 2.2 g, i fält 7 i ansökan.
h)
Anbudsgivarna har ställt en säkerhet före avslutandet av anbudsperioden, i enlighet med bestämmelserna i avdelning III i förordning (EEG) nr 2220/85 och genom undantag från artikel 15.2 i förordning (EG) nr 1291/2000, samt har lämnat in handlingar som styrker detta under samma period.
i)
Anbudet innehåller inte några andra villkor ställda av anbudsgivaren än de som anges i denna punkt.
j)
Anbudet är avfattat på det officiella språket eller på något av de officiella språken i den medlemsstat där anbudet lämnas in.
6. Anbudssäkerheten ska gälla som exportlicenssäkerhet.
7. Anbuden får inte återkallas eller ändras efter det att de lämnats in.
Artikel 4
Bedömning av anbuden
1. De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna ska bedöma anbuden på grundval av de uppgifter som anges i artikel 3.5. De ska särskilt kontrollera om uppgifterna är korrekta och de ska besluta om anbuden är giltiga.
2. De personer som är bemyndigade att ta emot och bedöma anbud ska vara förpliktigade att inte vidarebefordra uppgifter om bedömningen till personer som inte är bemyndigade.
3. Om ett ogiltigt anbud lämnats in ska de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna underrätta anbudsgivaren om detta.
Artikel 5
Meddelande av anbuden till kommissionen
1. De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna ska meddela kommissionen alla giltiga anbud.
2. Meddelandena får inte innehålla de uppgifter som avses i artikel 3.5 b.
3. Meddelandena ska lämnas in elektroniskt, enligt den metod som medlemsstaten anmält till kommissionen och inom den tid som fastställs i kommissionens förordningar om inledande av det aktuella anbudsförfarandet.
Meddelandenas form och innehåll ska fastställas på grundval av de förlagor som kommissionen tillhandahållit medlemsstaterna. Förlagorna ska inte tillämpas innan den behöriga förvaltningskommittén har underrättats.
4. Om inga ansökningar inkommer ska medlemsstaterna underrätta kommissionen om detta inom den tid som avses i punkt 3.
Artikel 6
Beslut på grundval av anbuden
1. På grundval av anbud meddelade i enlighet med artikel 5.1 ska kommissionen, i enlighet med förfarandet i artikel 42.2 i förordning (EG) nr 1255/1999 och motsvarande artiklar i andra förordningar om den gemensamma organisationen av marknaderna för berörda jordbruksprodukter, besluta att
a)
inte fastställa ett högsta exportbidrag, eller
b)
att fastställa ett högsta exportbidrag.
2. Om det lämnats in anbud som ligger på samma nivå som det högsta exportbidraget, vid tillämpning av artikel 2.2 d, får kommissionen fastställa en koefficient som ska tillämpas vid tilldelningen av de kvantiteter som anbuden avser.
3. Beslutet rörande exportbidragen ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.
Artikel 7
Beslut om anbuden och utfärdande av exportlicenser
1. Om ett högsta exportbidrag har fastställts i enlighet med artikel 6.1 ska de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna godta anbud som ligger på samma nivå eller lägre än det högsta exportbidraget. Alla andra anbud ska avvisas.
2. När inget exportbidrag har fastställts ska samtliga anbud avvisas.
De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna ska inte godta anbud som inte har meddelats enligt artikel 5.1.
3. De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna ska fatta beslut enligt punkt 1 efter offentliggörandet av kommissionens beslut om de exportbidrag som avses i artikel 6.1.
4. Senast den femte arbetsdagen efter det att kommissionens beslut om ett högsta exportbidrag har trätt i kraft, ska den behöriga myndigheten i medlemsstaten utfärda exportlicenser till de anbudsgivare vars anbud antagits för den kvantitet som godtagits, och det exportbidrag som erbjuds i anbudet ska anges i licenserna. Vid tillämpning av artikel 2.2 g ska de bestämmelseorter som det hänvisas till i förordningen om inledande av anbudsförfarande anges i exportlicensen.
5. Genom undantag från artikel 23.1 i förordning (EG) nr 1291/2000, ska exportlicensen bli giltig samma dag som den utfärdas.
Artikel 8
Rättigheter och skyldigheter för anbudsgivare vars anbud antagits
1. De anbudsgivare vars anbud antagits har rätt att tilldelas en exportlicens för den kvantitet och det exportbidrag som godtagits, i enlighet med det beslut som avses i artikel 7.3.
2. De anbudsgivare vars anbud godtagits är skyldiga att inom licensens giltighetsperiod exportera den kvantitet som godtagits, och att leverera den till den bestämmelseort som avses i artikel 2.2 g om tillämpligt.
Artikel 9
Frisläppande och förverkande av säkerhet
1. Det primära kravet i den mening som avses i artikel 20.1 i förordning (EEG) nr 2220/85 är att den godtagna kvantiteten ska exporteras inom licensens giltighetsperiod. Om det i förordningen om inledande av anbudsförfarande anges en särskild bestämmelseort, enligt artikel 2.2 g i den här förordningen, ska artikel 35.5 i förordning (EG) nr 1291/2000 vara tillämplig.
2. Säkerheten ska frisläppas i följande fall:
a)
Om anbudet är ogiltigt eller avvisas.
b)
Om den skyldighet som avses i artikel 8.2 har fullgjorts.
c)
Vid tillämpning av artikel 6.2 ska beloppet på den frisläppta säkerheten motsvara den kvantitet som inte godtagits.
3. Säkerheten ska förverkas om den skyldighet som avses artikel 8.2 inte uppfylls, utom i fall av force majeure.
Artikel 10
Återvinning av exportbidrag samt påföljder
1. När det konstateras att en handling som en anbudsgivare har lämnat in i syfte att tilldelas rättigheter som följer av denna förordning innehåller oriktiga uppgifter som är avgörande för tilldelningen av nämnda rättigheter ska de behöriga myndigheterna i den aktuella medlemsstaten, utan att det påverkar tillämpningen av kapitel 2 i avdelning IV i kommissionens förordning (EG) nr 800/1999, utesluta anbudsgivaren från deltagande i systemet för beviljande av exportbidrag genom anbudsförfarande för de produkter som omfattas av förfarandet i fråga under ett år från och med den tidpunkt då oriktigheten fastställts genom ett lagakraftvunnet förvaltningsbeslut.
2. Punkt 1 ska dock inte tillämpas om den sökande på ett tillfredsställande sätt för de behöriga myndigheterna kan visa att oriktigheterna enligt inledningsfrasen i punkt 1 inte beror på grov vårdslöshet, eller att de beror på force majeure eller ett uppenbart fel.
3. Medlemsstaterna ska informera kommissionen om de fall då punkt 1 tillämpas. Kommissionen ska hålla informationen tillgänglig för övriga medlemsstater.
Artikel 11
Upphävanden
Förordning (EEG) nr 584/1975 ska upphöra att gälla.
Förordning (EG) nr 580/2004 ska upphöra att gälla från och med den 1 juli 2008.
Artikel 12
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas för anbudsförfaranden som inleds efter dess ikraftträdande, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 11 andra stycket.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 10 december 2007.