РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1097/2008 НА КОМИСИЯТА
от 6 ноември 2008 година
за въвеждане на извънредни мерки по отношение на лицензиите за внос в сектора на ориза поради проблеми на международния пазар през 2008 г.
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 г. за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти („Общ регламент за ООП“) (1), и по-специално член 134 и член 148 във връзка с член 4 от него,
като има предвид че:
(1)
От началото на 2008 г. разпределението на вноса на ориз в Общността бе нарушено от различни мерки за ограничаване на износа в трети страни. В някои случаи тези мерки се изразяваха в официална забрана на износа или имаха същия ефект. Вследствие вносителите в Общността не можеха да изпълнят задълженията си, свързани с лицензиите за внос, по-специално по отношение на задължението за извършване на внос, както е определено в член 7 от Регламент (ЕО) № 376/2008 на Комисията от 23 април 2008 г. за определяне на общи подробни правила за прилагане на режима на лицензии за внос и износ и сертификати за предварително фиксиране за селскостопанските продукти (2).
(2)
Следователно с цел да се ограничи неблагоприятното въздействие върху вносителите, следва да се въведат извънредни мерки по отношение на лицензии за внос, издадени през периодите на тарифна квота 2007-2008 г. и 2008 г.
(3)
Задължението за извършване на внос е основно изискване по смисъла на член 20 от Регламент (ЕИО) № 2220/85 на Комисията от 22 юли 1985 г. за определяне на общи подробни правила за прилагане на системата от гаранции за селскостопанските продукти (3), което при неспазване на задължението следва да доведе до задържане на гаранцията съгласно член 22 от горепосочения регламент. При поискване от заинтересованите страни и съгласно член 40 от Регламент (ЕО) № 376/2008 задължението за извършване на внос следва да бъде отменено и гаранцията следва да бъде освободена поотделно за всеки случай. Подходящо е да се определят условия, които да бъдат изпълнени от титуляря за доказване на това, че мерките за ограничаване на износа могат да бъдат счетени за непреодолима сила.
(4)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет за общата организация на селскостопанските пазари,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Съгласно член 40 от Регламент (ЕО) № 376/2008 при поискване от страна на титуляря в рамките на един месец след влизането в сила на настоящия регламент, за лицензии за внос, издадени през периода на тарифна квота 2007-2008 г. съгласно Регламент (ЕО) № 964/2007 (4) и № 1002/2007 (5) или през периода на тарифна квота 2008 г. съгласно Регламент (ЕО) № 2058/96 (6), № 327/98 (7), № 955/2005 (8), № 1964/2006 (9) и № 1529/2007 (10), задължението за извършване на внос се отменя и гаранциите за неизползваните количества се освобождават от компетентните органи на държавите-членки.
2. Мярката, предвидена в параграф 1, се прилага само в случаи, в които титулярят се позовава на правила, наложени от трета страна, които се считат от компетентните органи на държавата-членка за представляващи непреодолима сила съгласно членове 39 и 40 от Регламент (ЕО) № 376/2008. Титулярят трябва да докаже по начин, удовлетворяващ компетентните органи, че не е бил в състояние да извърши внос поради въвеждането от страна на трети страни на официална забрана за износ или на мерки с еквивалентен ефект, които един разумно предпазлив търговец в сектора на ориза не би могъл да предвиди към момента на подаване на заявката за лицензия за внос, и че титулярят е положил всички разумни усилия, за да използва лицензията за внос през периода на валидност.
Член 2
Държавите-членки докладват на Комисията до 31 януари 2009 г. за мерките, предприети за прилагането на член 1, параграф 2 от настоящия регламент.
Уведомленията се извършват чрез електронни средства. Формата и съдържанието на уведомленията се определят въз основа на модели, предоставени на държавите-членки от Комисията.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 6 ноември 2008 година.
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 1097/2008
av den 6 november 2008
om undantagsåtgärder för importlicenser i rissektorn till följd av problem på den internationella marknaden under 2008
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (”enda förordningen om de gemensamma organisationerna av marknaden”) (1), särskilt artiklarna 134 och 148 jämförda med artikel 4, och
av följande skäl:
(1)
Sedan början av 2008 har det förekommit störningar i importen av ris till gemenskapen på grund av olika exportrestriktioner i tredjeländer. I vissa fall har det rört sig om officiella exportförbud eller åtgärder som haft samma verkan som officiella exportförbud. Importörerna i gemenskapen har därför inte kunnat uppfylla sina skyldigheter i samband med importlicenserna, i synnerhet gäller detta skyldigheten att importera enligt artikel 7 i kommissionens förordning (EG) nr 376/2008 av den 23 april 2008 om gemensamma tillämpningsföreskrifter för systemet med import- och exportlicenser samt förutfastställelselicenser för jordbruksprodukter (2).
(2)
För att begränsa de negativa konsekvenserna för importörerna bör det föreskrivas undantagsåtgärder för importlicenser som utfärdats under tullkvotperioderna 2007/2008 och 2008.
(3)
Skyldigheten att importera är ett primärt krav i den mening som avses i artikel 20 i kommissionens förordning (EEG) nr 2220/85 av den 22 juli 1985 om gemensamma tillämpningsföreskrifter för systemet med säkerheter för jordbruksprodukter (3), och om denna skyldighet inte uppfylls bör detta medföra att säkerheten förverkas i enlighet med artikel 22 i den förordningen. På begäran av berörda parter bör i enlighet med artikel 40 i förordning (EG) nr 376/2008 skyldigheten att importera upphävas och säkerheten frisläppas efter en bedömning av det enskilda fallet. Det är lämpligt att fastställa vilka villkor som licensinnehavaren ska uppfylla för att visa att exportrestriktionerna kan betraktas som force majeure.
(4)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från förvaltningskommittén för den gemensamma organisationen av jordbruksmarknaderna.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. I enlighet med artikel 40 i förordning (EG) nr 376/2008 ska medlemsstaternas behöriga myndigheter med avseende på importlicenser som utfärdats under tullkvotperioden 2007/2008 enligt förordningarna (EG) nr 964/2007 (4) och (EG) nr 1002/2007 (5) eller under tollkvotperioden 2008 enligt förordningarna (EG) nr 2058/96 (6), (EG) nr 327/98 (7), (EG) nr 955/2005 (8), (EG) nr 1964/2006 (9) och (EG) nr 1529/2007 (10), på licensinnehavarens begäran, som ska ställas inom en månad från det att den här förordningen har trätt i kraft, upphäva skyldigheten att importera och frisläppa säkerheterna för de kvantiteter som inte utnyttjats.
2. Vad som föreskrivs i punkt 1 ska endast gälla i de fall då licensinnehavaren kan hänvisa till bestämmelser som införts av ett tredjeland och som de behöriga myndigheterna i medlemsstaten i fråga betraktar som force majeure enligt artiklarna 39 och 40 i förordning (EG) nr 376/2008. Licensinnehavaren ska kunna förvissa de behöriga myndigheterna om att vederbörande varit ur stånd att importera på grund av formella exportförbud eller likvärdiga åtgärder som tredjeländer infört och som en aktör i rissektorn som visar skälig aktsamhet inte, vid tiden för ansökan om importlicensen, kunde ha förutsett skulle komma att vidtas, och om att licensinnehavaren har gjort alla rimliga ansträngningar för att använda importlicensen under giltighetstiden.
Artikel 2
Medlemsstaterna ska före den 31 januari 2009 underrätta kommissionen om de åtgärder som de har vidtagit med tillämpning av artikel 1.2 i denna förordning.
Dessa meddelanden ska sändas elektroniskt. Meddelandenas form och innehåll ska fastställas på grundval av de förlagor som kommissionen tillhandahållit medlemsstaterna.
Artikel 3
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 6 november 2008.