31995L0070
L 332/33
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 95/70/ЕО НА СЪВЕТА
от 22 декември 1995 година
относно въвеждане на минимални общностни мерки за контрол на някои болести по двучерупчестите мекотели
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 43 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като има предвид, че мекотелите са изброени в приложение II към договора; като има предвид, че търговията с мекотели представлява важен източник на приходи за сектор на аквакултурите;
като има предвид, че болестите по мекотелите, посочени в списък II от приложение А към Директива 91/67/ЕИО на Съвета от 28 януари 1991 г. относно ветеринарно-санитарните изисквания при пускането на пазара на аквакултури и продукти от тях (3), сериозно засягат индустрията за отглеждане на черупести мекотели; като има предвид, че други болести с подобен ефект се срещат в трети страни; като има предвид, че следва да се състави списък с такива болести и следва да се даде на Комисията възможност да коригира този списък в светлината на развитието във ветеринарно-санитарната област;
като има предвид, че огнищата на такива болести могат бързо да добият епизоотични размери, причинявайки смъртност и смущения в мащаб, който може значително да намали доходността при отглеждането на черупчести мекотели;
като има предвид, че следователно е необходимо да се установят мерки на общностно равнище, които следва да се приемат в случай на огнище на болестта, за да се осигури рационално развитие на сектора за отглеждане на черупчести мекотели и да се допринесе за защита на здравето на животните в Общността;
като има предвид, че държавите-членки следва да докладват на Комисията и другите държави-членки за всички случаи на наблюдавана повишена смъртност при двучерупчести мекотели;
като има предвид, че в такива случаи следва да се вземат мерки с цел предотвратяване на разпространението на болестта, и по-специално във връзка с отстраняване на живите двучерупчести мекотели от съответните ферми и зони;
като има предвид, че пълното епизоотично проучване е от изключителна важност за определяне произхода на болестта и за предотвратяване на по-нататъшно разпространение;
като има предвид, че за да се осигури ефективна система на контрол, диагностицирането на болестите трябва да се хармонизира и да се осъществява под контрола на отговорни лаборатории, чиято координация може да се осигури от референтна лаборатория, определена от Общността;
като има предвид, че за да се осигури еднообразно прилагане на настоящата директива, следва да се създаде процедура за проверки в Общността;
като има предвид, че общите мерки за контрол на болестите създават минимална база за поддържане на единен стандарт за здравето на животните;
като има предвид, че задачата за приемане на необходимите за изпълнението мерки следва да се повери на Комисията,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Настоящата директива установява минимални общностни мерки за контрол на болестите по двучерупчестите мекотели, посочени в настоящата директива.
Член 2
1. За целите на настоящата директива при необходимост се прилагат определенията, определени в член 2 от Директива 91/67/ЕИО и член 2 от Директива 91/492/ЕИО (4).
2. В допълнение „наблюдавана повишена смъртност“ е внезапна смъртност, която засяга приблизително 15 % от колониите и настъпва през краткия период между две проверки (потвърдени в рамките на 15 дни). Смъртността в люпилнята се счита за повишена, когато фермерът не може да излюпи ларви през даден период, който включва последователно хвърляне на хайвер от различни родители. В обектите за отглеждане на ларви, смъртността се счита за повишена, когато за кратко време настъпва внезапна и със значителни размери смъртност, обхващайки няколко люпилни.
Член 3
Държавите-членки гарантират, че всички ферми, които отглеждат двучерупчести мекотели:
1.
са регистрирани от официалната служба; тази регистрация трябва постоянно да се актуализира;
2.
водят регистър за:
а)
живите двучерупчести мекотели, които постъпват във фермата, като документират цялата информация във връзка с тяхната доставка, брой или тегло, размер и произход;
б)
двучерупчестите мекотели, които напускат фермата за повторно потапяне, като документират цялата информация във връзка с тяхното изпращане, брой или тегло, размер и местоназначение;
в)
наблюдаваната повишена смъртност.
Този регистър, който е на разположение по всяко време за проверка от официалната служба при поискване, се актуализира редовно и се съхранява в продължение на четири години.
Член 4
1. Държавите-членки осигуряват прилагането на програми за надзор и за вземане на проби във фермите за двучерупчести мекотели, районите на изкуствено отглеждане и местата за естествен добив, за да се наблюдава дали няма повишена смъртност и да се следи здравната ситуация при колониите.
В допълнение официалната служба може да приложи горната програма в центровете за пречистване и цистерните за съхранение, които изпускат вода в морето.
По време на прилагането на тази програма, ако се забележи някаква повишена смъртност или ако официалната служба има информация, която дава основание за съмнение за наличие на болести, тогава се вземат следните мерки:
-
съставя се списък на местата, където са налице болестите, посочени в списък II от приложение А към Директива 91/67/ЕИО, при условие че такива болести не са предмет на програма, одобрена съгласно горепосочената директива,
-
съставя се списък на местата, при които е наблюдавана повишена смъртност в резултат на наличие на посочените в приложение Г болести или за които официалната служба има информация, даваща основание за съмнение за наличието на болести,
-
извършва се проверка на развитието и географското разпространение на посочените в първо и второ тире болести.
2. Подробните правила за изпълнение на този член и inter alia правилата, които следва да се прилагат при създаване на посочената в параграф 1 програма, по-специално по отношение на честотата и графика на проверките, процедурите за вземане на проби (статистически представителен обем) и методите за диагностициране, се приемат в съответствие с предвидената в член 10 процедура.
Член 5
1. При съмнение за наличие на някоя от посочените в член 4 болести и при наблюдавана повишена смъртност при двучерупчестите мекотели във фермите, районите на изкуствено отглеждане или в местата за естествен добив, в центровете за пречистване или цистерните за съхранение, които изпускат вода в морето, държавите-членки осигуряват възможно най-бързо уведомяване на официалната служба от страна на фермерите, отглеждащи черупчести мекотели, или от което и да е друго лице, извършило такова наблюдение.
2. В случаите, посочени в параграф 1, официалната служба в държавите-членки осигурява:
а)
вземането на проби за изследване в одобрена лаборатория;
б)
докато се изчаква резултатът от посоченото в буква а) изследване, не се допуска мекотелите да напускат съответната ферма, района на изкуствено отглеждане или местата за естествен добив, центровете за пречистване или цистерните за съхранение, които изпускат вода в морето, с цел повторно полагане или повторно потапяне в друга ферма или във водната среда, освен с разрешение от официалната служба.
3. Ако посоченото в параграф 2, буква а) изследване не покаже наличие на патогени, ограниченията, посочени в параграф 2, буква б) отпадат.
4. Ако посоченото в параграф 2 изследване покаже наличие на патоген, причиняващ наблюдаваната повишена смъртност или който може да бъде причината за тази смъртност, или наличие на патоген на една от посочените в член 4 болести, официалната служба трябва да извърши епизоотично проучване, за да определи възможните начини на заразяване и да провери дали през периода, предхождащ наблюдаването на повишената смъртност, мекотелите не са напуснали фермата, района на изкуствено отглеждане или местата за естествен добив с цел повторно полагане или повторно потапяне някъде другаде.
Ако епизоотичното проучване покаже, че болестта е била въведена в една или повече ферми, райони на изкуствено отглеждане или места за естествен добив в резултат inter alia на преместени мекотели, тогава се прилагат разпоредбите на параграф 2.
Чрез дерогация от член 3, параграф 1, буква в) от Директива 91/67/ЕИО обаче официалната служба може, в рамките на своята територия, да разреши преместване на живите двучерупчести мекотели в други ферми, райони на изкуствено отглеждане или места за естествен добив, които са заразени със същата болест.
Ако е необходимо, може да се вземе решение за по-нататъшни подходящи мерки в съответствие с процедурата в член 10.
5. Официалната служба осигурява незабавно информиране на Комисията и другите държави-членки в съответствие с действащите процедури на Общността за всеки случай на наблюдавана повишена смъртност свързана с патогени, за всякакви взети мерки за анализиране и контрол на ситуацията и за причината за смъртността.
Член 6
1. Вземането на проби и лабораторното изследване за определяне на причината за повишена смъртност при двучерупчестите мекотели се извършват, като се използват методите, установени в съответствие с посочената в член 10 процедура.
2. Държавите-членки осигуряват определяне на национална референтна лаборатория с оборудване и експертен персонал, които да ѝ позволяват да извършва посоченото в параграф 1 изследване.
3. Чрез дерогация от параграф 2 държавите-членки, които нямат национална лаборатория, компетентна в областта, може да използват услугите на национална лаборатория със съответната компетенция на друга държава-членка.
4. Списъкът на националните референтни лаборатории за болести по двучерупчестите мекотели се съдържа в приложение В.
5. Националните референтни лаборатории си сътрудничат с посочената в член 7 референтна лаборатория на Общността.
Член 7
1. Референтната лаборатория на Общността за болести по двучерупчестите мекотели е посочена в приложение А.
2. Без да се засяга Решение 90/424/ЕИО от 26 юни 1990 г. (5) относно разходите във ветеринарната област, и по-специално член 28 от него, функциите и задълженията на посочената в параграф 1 лаборатория са тези, установени в приложение Б.
Член 8
1. Експерти на Комисията могат, доколкото това е необходимо за осигуряване на единното прилагане на настоящата директива, да извършват проверки на място. По този начин те могат да извършват проверки на случаен и недискриминационен принцип, за да се уверят, че компетентният орган контролира спазването на изискванията на настоящата директива.
Комисията информира държавите-членки за резултатите от тези проверки.
2. Посочените в параграф 1 проверки се извършват в сътрудничество с компетентния орган.
3. Държавата-членка, на чиято територия се извършват проверките, осигурява всякакво поискано от експертите съдействие във връзка с изпълнение на тяхната задача.
4. Подробните правила за прилагането на този член се приемат в съответствие с посочената в член 10 процедура.
Член 9
Съветът изменя приложение А, когато е необходимо, като се произнася с квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията.
Когато е необходимо, приложения Б, В и Г могат да се изменят в съответствие с посочената в член 10 процедура.
Член 10
1. Когато трябва да се следва посочената в този член процедура, въпросите незабавно се отнасят до Постоянния ветеринарен комитет (наричан по-долу „Комитета“), създаден с Решение 68/361/ЕИО (6), от неговия председател, по негова собствена инициатива или по искане на държавата-членка.
2. Представителят на Комисията представя на Комитета проект за мерките, които трябва да се вземат. Комитетът представя своето становище по проекта в рамките на срок, който може да бъде посочен от председателя съобразно спешността на въпроса. Становището се формира с посоченото в член 148, параграф 2 от Договора мнозинство, в случай на решения, които Съветът приема по предложение на Комисията. Гласовете на представителите на държавите-членки в Комитета се претеглят по установения в същия член начин. Председателят не гласува.
3.
а)
Комисията приема предвидените мерки, ако те са в съответствие със становището на Комитета.
б)
Ако предвидените мерки не са в съответствие със становището на Комитета или ако не е представено становище, Комисията незабавно представя на Съвета предложение във връзка с мерките, които трябва да се вземат. Съветът се произнася с квалифицирано мнозинство.
Ако, при изтичане на период от три месеца от датата, на която Съветът е сезиран, същият не се е произнесъл, предложените мерки се приемат от Комисията, освен ако Съветът не е взел решение срещу тези мерки с обикновено мнозинство.
Член 11
Най-късно до 31 декември 1999 г. Комисията представя на Съвета доклад, изготвен, ако е необходимо, след консултации с Научния ветеринарен комитет, като се взема предвид придобитият при прилагането на настоящата директива опит и техническото и научно развитие, и който е придружен от предложения за изменения, когато това е уместно.
Съветът се произнася с квалифицирано мнозинство по всяко такова предложение.
Член 12
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива преди 1 юни 1997 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Въпреки това, от посочената в параграф 1 дата държавите-членки могат, при спазване на общите правила на Договора, да поддържат или прилагат спрямо тяхното производство разпоредби, по-стриктни от посочените в настоящата директива. Те информират Комисията за това.
3. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното си законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 13
Настоящата директива влиза в сила на 20-ия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
Член 14
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 22 декември 1995 година.
RÅDETS DIREKTIV 95/70/EG av den 22 december 1995 om gemenskapens minimiåtgärder för kontroll av vissa sjukdomar hos musslor
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 43 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag (1),
med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2), och
med beaktande av följande:
Blötdjuren nämns i bilaga II till fördraget, och försäljningen av blötdjur är en viktig inkomstkälla för vattenbrukssektorn.
De sjukdomar hos blötdjur som avses i förteckning II i bilaga A till rådets direktiv 91/67/EEG av den 28 januari om djurhälsovillkor för utsläppande på marknaden av djur och produkter från vattenbruk (3), har mycket allvarliga följder för blötdjursodling. Det finns även andra sjukdomar med liknande följder i tredje land och därför bör en förteckning upprättas och kommissionen ges möjlighet att anpassa förteckningen efter utvecklingen av djurhälsosituationen.
Dessa sjukdomar kan snabbt nå epizootiska proportioner och medföra dödlighet och störningar som kan minska blötdjursodlingens lönsamhet märkbart.
Det är följaktligen nödvändigt att på gemenskapsnivå fastställa vilka åtgärder som bör vidtas om sjukdomar anmäls, så att en rationell utveckling av sektorn för blötdjursodling kan säkerställas och för att bidra till att skydda djurhälsan inom gemenskapen.
Medlemsstaterna bör till kommissionen och de övriga medlemsstaterna anmäla samtliga konstaterade fall av onormal dödlighet hos musslor.
Under dessa omständigheter bör åtgärder vidtas för att hindra att sjukdomen sprids bland annat genom att musslor förs ut från berörda odlingar eller områden.
En omfattande epidemiologisk undersökning är nödvändig för att fastställa sjukdomens ursprung och för att förhindra att den sprids.
För att garantera ett effektivt bekämpningssystem bör diagnostiseringen av dessa sjukdomar harmoniseras och effektiviseras under behöriga laboratoriers ansvar, och samordningen kan skötas av ett referenslaboratorium som gemenskapen utser.
Ett gemenskapsförfarande för inspektion bör införas för att säkerställa en enhetlig tillämpning av detta direktiv.
Gemensamma åtgärder för att bekämpa sjukdomarna är en lägsta nivå för att upprätthålla en enhetlig standard på djurhälsan.
Kommissionen bör få i uppdrag att fastställa de nödvändiga tillämpningsföreskrifterna.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
I detta direktiv fastställs minimiåtgärderna i gemenskapen för bekämpning av de sjukdomar hos musslor som avses i detta direktiv.
Artikel 2
1. I detta direktiv tillämpas definitionerna i artikel 2 i direktiv 91/67/EEG och artikel 2 i direktiv 91/492/EEG (4) i tillämpliga fall.
2. Vidare skall med konstaterad onormal dödlighet förstås sådan plötslig dödlighet som påverkar ungefär 15 % av beståndet och som inträffar under en kort tidsperiod mellan två kontroller (med bekräftelse inom två veckor). Dödligheten i en kläckningsanläggning skall anses som onormal när uppfödaren inte kan erhålla larver under en tidsperiod som omfattar på varandra följande äggläggningar för flera uppfödningsbestånd. I en yngelanläggning skall dödligheten anses som onormal när en relativt omfattande dödlighet plötsligt infaller i flera rör.
Artikel 3
Medlemsstaterna skall övervaka att de anläggningar som odlar musslor
1. är registrerade av det officiella organet i ett register som skall uppdateras fortlöpande, och
2. att de registerför
a) de levande blötdjur som förs in i anläggningen, inbegripet alla uppgifter om leveransen av dem, deras antal eller vikt, deras storlek och deras ursprung,
b) de musslor som förs ut från anläggningen för att återplaceras i vatten, inbegripet alla uppgifter om avsändande av dem, deras antal eller vikt, deras storlek och bestämmelseort, och
c) den onormala konstaterade dödligheten.
Registret kan när som helst på begäran undersökas av det officiella organet och skall uppdateras regelbundet samt bevaras i fyra år.
Artikel 4
1. Medlemsstaterna skall övervaka att ett övervaknings- och provtagningsprogram tillämpas på anläggningar, odlingsområden och exploaterade naturliga förekomster av musslor i avsikt att konstatera onormal dödlighet för att säkerställa en övervakning av hälsotillståndet för bestånden.
Dessutom kan det officiella organet tillämpa detta program i rengöringscentraler och lagringsbassänger med utlopp i havet.
Om onormal dödlighet konstateras vid tillämpningen av nämnda program eller om det officiella organet förfogar över upplysningar om misstanke om förekomst av sjukdomar skall följande åtgärder vidtas:
- Upprättande av en förteckning över de platser där de sjukdomar som avses i förteckning II i bilaga A till direktiv 91/67/EEG förekommer, om inte dessa sjukdomar är föremål för ett program som godkänts enligt nämnda direktiv.
- Upprättande av en förteckning över de platser där en sådan onormal dödlighet konstateras som har samband med sjukdomar enligt bilaga D eller även för vilka det officiella organet förfogar över upplysningar om misstanke om förekomst av sjukdomar.
- Att kontrollera utvecklingen och den geografiska fördelningen av de sjukdomar som avses i första och andra strecksatserna.
2. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall fastställas enligt det förfarande som avses i artikel 10, bl.a. regler för utarbetandet av det program som avses i punkt 1, särskilt när det gäller hur ofta och när kontrollerna skall utföras, provtagningsregler (statistiskt representativ omfattning) och diagnostiseringsmetoder.
Artikel 5
1. Medlemsstaterna skall övervaka att varje misstanke om förekomst av sjukdomar som avses i artikel 4 och varje konstaterad sats på onormal dödlighet hos musslor vid anläggningar, i odlingsområden eller bland exploaterade naturliga förekomster samt vid rengöringscentraler och i lagringsbassänger med utlopp i havet, snarast möjligt meddelas det officiella organet av blötdjursodlarna eller av varje annan person som gjort ett sådant konstaterande.
2. I fall som avses i punkt 1 skall det officiella organet övervaka att
a) prover tas i syfte att låta ett godkänt laboratorium undersöka dessa, och
b) avvaktan på resultatet av den undersökning som avses i a inget blötdjur utan tillstånd av det officiella organet lämnar anläggningen, odlingsområdet eller den exporterande naturliga förekomsten eller berörda rengöringscentraler och lagringsbassänger med utlopp i havet, för återutläggning eller återplacering i vatten vid en annan anläggning eller i vattenmiljö.
3. Om den undersökning som avses i punkt 2 a inte påvisar förekomsten av patogener, skall de begränsningar som avses i punkt 2 b upphävas.
4. Om den undersökning som anges i punkt 2 påvisar förekomst av patogener som är upphov till den konstaterade onormala dödligheten, eller som kan vara upphov till denna dödlighet eller en patogen till en av de sjukdomar som anges i artikel 4, skall det officiella organet genomföra en epizootisk undersökning för att fastställa möjliga smittovägar och kontrollera om blötdjur har lämnat anläggningen, odlingsområdet eller den exploaterade naturliga förekomsten för återutläggning eller återplacering i vatten på andra ställen under perioden innan förekomsten av onormal dödlighet fastställdes.
Om den epizootiska undersökningen påvisar att sjukdomen spritts till flera anläggningar, odlingsområden eller exploaterade naturliga förekomster, till exempel till följd av förflyttningar av blötdjur, skall bestämmelserna i punkt 2 tillämpas.
Det officiella organet får dock utan hinder av artikel 3.1 c i direktiv 91/67/EEG inom sitt område tillåta förflyttning av levande musslor avsedda för andra anläggningar, odlingsområden eller exploaterade naturliga förekomster som också drabbats av samma sjukdom.
Om nödvändigt får beslut om lämpliga kompletterande åtgärder fattas i enlighet med det förfarande som anges i artikel 10.
5. Det officiella organet skall övervaka att kommissionen och de övriga medlemsstaterna omedelbart enligt gällande gemenskapsförfaranden informeras om onormala satser av dödlighet på grund av patogener, åtgärder som vidtagits för att analysera och behärska situationen samt orsaken till dödligheten.
Artikel 6
1. Provtagning och analys i laboratorium för att fastställa orsaken till den onormala dödligheten hos musslor skall utföras med metoder som fastställs enligt det förfarande som anges i artikel 10.
2. Medlemsstaterna skall övervaka att det i varje medlemsstat utses ett nationellt referenslaboratorium med utrustning och specialutbildad personal som möjliggör utförande av de analyser som avses i punkt 1.
3. De medlemsstater som inte förfogar över något nationellt laboratorium med kompetens på området får, med avvikelse från punkt 2, använda sig av en annan medlemsstats nationella laboratorium med kompetens på området.
4. Förteckningen över nationella referenslaboratorier för sjukdomar hos musslor återfinns i bilaga C.
5. De nationella referenslaboratorierna skall samarbeta med gemenskapens referenslaboratorium som avses i artikel 7.
Artikel 7
1. Gemenskapens referenslaboratorium för sjukdomar hos musslor anges i bilaga A.
2. Utan att det påverkar rådets beslut 90/424/EEG av den 26 juni 1980 om utgifter inom veterinärområdet (5), särskilt artikel 28 i det beslutet, skall funktionerna och skyldigheterna för det laboratorium som avses i punkt 1 vara de som anges i bilaga B.
Artikel 8
1. Kommissionens experter får om det är nödvändigt för att säkerställa en enhetlig tillämpning av detta direktiv utföra kontroller på plats. De får i detta syfte slumpmässigt och på ett icke-diskriminerande sätt försäkra sig om att den behöriga myndigheten kontrollerar tillämpningen av kraven i detta direktiv.
Kommissionen skall informera medlemsstaterna om resultatet av utförda kontroller.
2. De kontroller inom anges i punkt 1 skall utföras i samarbete med den behöriga myndigheten.
3. Den medlemsstat inom vars territorium en kontroll utförs skall ge all nödvändig hjälp åt experterna när de genomför sitt uppdrag.
4. Närmare föreskrifter om tillämpningen av denna artikel skall beslutas enligt det förfarande som avses i artikel 10.
Artikel 9
Bilaga A får vid behov ändras av rådet genom kvalificerat majoritetsbeslut på förslag av kommissionen.
Bilagorna B, C och D kan vid behov ändras enligt det förfarande som avses i artikel 10.
Artikel 10
1. I det fall det hänvisas till det förfarande som fastställs i denna artikel, skall ärendet snarast hänskjutas till den ständiga veterinärkommitté som inrättats genom beslut 68/361/EEG (6), nedan kallad "kommittén", av dess ordförande, antingen på eget initiativ eller på begäran av en medlemsstat.
2. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Kommissionen skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 148.2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommissionen, varvid medlemsstaternas röster skall vägas enligt fördragets artikel 148.2. Ordföranden får inte rösta.
3. a) Kommissionen skall själv anta förslaget om det är förenligt med kommitténs yttrande.
b) Om förslaget inte är förenligt med kommitténs yttrande eller om inget yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet vilka åtgärder som skall vidtas. Rådet skall fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet.
Om rådet inte har fattat något beslut inom tre månader från det att förslaget mottagits, skall kommissionen själv besluta att de föreslagna åtgärderna skall vidtas, såvida inte rådet med enkel majoritet har avvisat förslaget.
Artikel 11
Senast den 31 december 1999 skall kommissionen förelägga rådet en upprättad rapport, om nödvändigt efter yttrande från Vetenskapliga veterinärkommittén, efter erfarenheterna från tillämpningen av detta direktiv och den tekniska och vetenskapliga utvecklingen, och i förekommande fall åtföljd av förslag till ändringar.
Rådet skall yttra sig med kvalificerad majoritet om eventuella förslag.
Artikel 12
1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv före den 1 juni 1997 och skall genast underrätta kommissionen om detta.
När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.
2. Medlemsstaterna får dock med iakttagande av fördragets allmänna regler från och med den dag som fastställs i punkt 1 behålla eller tillämpa strängare bestämmelser för sin produktion än dem som föreskrivs i detta direktiv. De skall underrätta kommissionen om alla sådana åtgärder.
3. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
Artikel 13
Detta direktiv träder i kraft den tjugoförsta dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.
Artikel 14
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdad i Bryssel den 22 december 1995.