31980L0155
L 033/8
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА
от 21 януари 1980 година
относно координиране на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно достъпа до акушерските дейности и упражняването на тези дейности
(80/155/ЕИО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално членове 49, 57 и 66 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Асамблеята (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че съгласно член 57 от Договора, следва да се координират законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се за акушерските дейности и тяхното упражняване; като има предвид, че е целесъобразно с оглед на общественото здравеопазване, да се стигне в рамките на Общността до общо определение за полето на действие на тези специалисти и за тяхното обучение; като има предвид, че за тази цел, не е желателно да се наложи уеднаквена учебна програма за всички държави-членки; като има предвид, че напротив, целесъобразно е да се предостави на последните максимална свобода да организират тяхното образование; като има предвид, че в резултат на това, най-доброто решение е да се установят само минимални норми;
като има предвид, че предвиденото в настоящата директива координиране не изключва координиране на по-късен етап;
като има предвид че, по отношение на квалификацията, повечето от държавите-членки в момента не правят разграничение между акушерките, които са заети лица и тези, които са самостоятелно заети лица; като има предвид, че поради този факт, се оказва необходимо настоящата директива да обхване и акушерките, които са заети лица,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
1. Държавите-членки изискват за достъп до акушерските дейности и тяхното упражняване съгласно посочените в член 1 от Директива 80/154/ЕИО (4) професионални звания притежаването на диплома, удостоверение или друг официален документ за акушерки, посочен в член 3 от същата директива и даващ гаранция, че заинтересованото лице е придобило по време на целия период на обучение:
a)
необходими знания в областта на науките, които са в основата на акушерската дейност и по-специално на акушерството и гинекологията;
б)
необходими знания в областта на деонтологията и на законодателството, отнасящо се за акушерската професия;
в)
задълбочени познания за биологичните функции, анатомията и физиологията, в областта на акушерството и новородените, както и познания за съществуващите зависимости между здравословното състояние и материалната и социална жизнена среда на човека и неговото поведение;
г)
необходим клиничен опит, придобит под контрола на квалифициран акушерски персонал и в акредитирани заведения;
д)
необходимото разбиране за обучението на здравния персонал и за опита от сътрудничеството с персонала.
2. Обучението, посочено в параграф 1, включва:
-
или специално обучение по акушерство - редовна форма, с продължителност най-малко три години теоретична и практическа подготовка; достъпът до това обучение се разрешава след завършване най-малко на първите 10 години от общообразователното обучение,
-
или специално обучение по акушерство - редовна форма, с продължителност най-малко осемнадесет месеца, за което се изисква притежаването на диплома, удостоверение или друг официален документ за медицинска сестра с общ профил, предвиден в член 3 от Директива 77/452/ЕИО (5).
3. Специфичното обучение по акушерство, предвидено в параграф 2, първо тире, следва да обхваща поне предметите от учебната програма, включени в приложението.
Обучението, посочено в параграф 2, второ тире, трябва да обхваща като задължителен минимум предметите от учебната програма, включени в приложението, които не са изучавани в рамките на съответното обучение за медицински сестри.
4. Държавите-членки следят институцията, натоварена с обучението на акушерките, да отговаря за координиране на теоретичната и практическата подготовка за цялата програма на обучение.
Съотношението между теоретичното и техническо обучение, посочено в част А на приложението, клиничното обучение на акушерките, посочено в част Б на същото приложение, следва да бъде координирано и определено, така че изброените в параграф 1 знания и умения да могат да бъдат правилно усвоени.
Клиничното обучение на акушерките трябва да се извършва под формата на стажове, провеждани в отделенията на лечебните заведения или други акредитирани от компетентните власти и органи лечебни заведения. По време на това обучение стажант-акушерките участват в дейностите на съответните заведения, доколкото тези дейности спомагат за тяхното обучение. Те се запознават със задълженията на акушерската професия.
Член 2
След периодично разглеждане на резултатите от различните форми на обучение, предвидени в член 1, параграф 2, Комисията докладва за първи път на Съвета шест години след уведомяването за настоящата директива. Това разглеждане се осъществява със съдействието на Консултативния комитет за обучение на акушерки.
Въз основа на резултатите от разглеждането, Комисията представя предложения за изменения, с оглед сближаване минималните критерии, предвидени в посочените начини на обучение, с цел да се доближат до изискванията, посочени в член 2, параграф 1, първо тире, предложение първо и второ тире от Директива 80/154/EИО. Съветът се произнася незабавно по тези предложения.
Член 3
Независимо от разпоредбите на член 1, държавите-членки могат да разрешат задочна форма на обучение при приети от компетентните национални органи условия.
Общата продължителност на задочната форма на обучение не може да е по-кратка от тази на редовната форма на обучение. Равнището на подготовка не може да се поставя под въпрос поради задочната форма на обучение.
Член 4
Държавите-членки гарантират, че акушерките са придобили най-малкото професионална квалификация за изброените по-долу дейности и за тяхното упражняване:
1.
осигуряване на подходяща информация и съвети по въпросите на семейното планиране;
2.
установяване на бременност, а след това проследяване на нормалната бременност, извършване на необходимите прегледи за проследяване протичането на нормалната бременност;
3.
назначаване или препоръчване на необходимите прегледи за възможно най-ранната диагностика на всяка рискова бременност;
4.
изготвяне на програма за подготовка на бъдещите родители за тяхната роля, осигуряване на цялостна подготовка за раждането и съвети по въпросите на хигиената и храненето;
5.
подпомагане на родилката по време на раждането и наблюдение на плода in utero чрез съответните клинични и технически средства;
6.
извършване на нормално израждане, когато се касае за главично предлежание, включително и на епизиотомия при необходимост, а при спешен случай провеждане на раждане със седалищно предлежание;
7.
откриване при майката или детето на признаци за аномалии, които изискват лекарска намеса и оказване помощ на лекаря в случай на интервенция; предприемане на налагащи се спешни мерки в отсъствие на лекаря, по-специално мануално изваждане на плацентата, последвана евентуално от мануален маточен преглед;
8.
преглед на новороденото и полагане на грижи за него; предприемане на всякакви инициативи, които се налагат в случай на необходимост и извършване, при нужда, на незабавна реанимация;
9.
полагане на грижи за родилката, наблюдение на майката по време на следродилния период и даване на всякакви полезни съвети за отглеждане на новороденото при най-добри условия;
10.
провеждане на назначено от лекар лечение;
11.
изготвяне на необходимите писмени доклади.
Член 5
Настоящата директива се прилага и за гражданите на държавите-членки, които, съгласно Регламент (ЕИО) № 1612/68 на Съвета от 15 октомври 1968 г., относно свободното движение на работници на територията на Общността (6), упражняват или ще упражняват като заети лица някоя от дейностите, посочени в член 1 от Директива 80/154/EИО.
Член 6
1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да се съобразят с настоящата директива в срок от три години от датата на уведомяването и незабавно информират за това Комисията.
2. Държавите-членки предоставят на Комисията текста на основните разпоредби от вътрешното право, които приемат в обсега на материята, уредена с настоящата директива.
Член 7
В случай, че при прилагане на настоящата директива за някоя държава-членка възникнат значителни затруднения в някои области, Комисията разглежда тези затруднения съвместно с тази държава и взема становището на Комитета на висшите служители в областта на здравеопазването, създаден с Решение 75/365/EИО (7), последно изменено с Решение 80/157/EИО (8).
При необходимост Комисията внася в Съвета подходящи предложения.
Член 8
В срок от шест години от уведомяването за настоящата директива, по предложение на Комисията, Съветът решава, като взима становището на консултативния комитет, дали предвиденото в точка 3 на част Б от приложението изключение трябва да се премахне или да се ограничи неговият обхват.
Член 9
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 21 януари 1980 година.
RÅDETS DIREKTIV av den 21 januari 1980 om samordning av bestämmelserna i lagar och andra författningar om rätten att påbörja och utöva verksamhet som barnmorska (80/155/EEG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 49, 57 och 66 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag (1),
med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3), och
med beaktande av följande:
Enligt artikel 57 i fördraget måste bestämmelserna i lagar och andra författningar om rätten att påbörja och utöva verksamhet som barnmorska samordnas; med hänsyn till detta är det nödvändigt att inom gemenskapen sträva efter en allmän definition av yrkesutövarnas verksamhetsfält och av deras utbildning; det har inte ansetts vara önskvärt att för det ändamålet ålägga medlemsstaterna ett enhetligt utbildningsprogram; de bör tvärtom ges största möjliga frihet att organisera utbildningen; den bästa lösningen är därför att fastställa vissa minimistandarder.
Samordningen av den verksamhet som framgår av detta direktiv utesluter inte samordning vid en senare tidpunkt.
När det gäller utbildningen gör flertalet medlemsstater för närvarande inte någon skillnad mellan barnmorskor som utövar sin verksamhet som anställda och dem som är självständigt verksamma yrkesutövare; av det skälet förefaller det vara nödvändigt att utsträcka tillämpningen av detta direktiv till att även omfatta anställda barnmorskor.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. Medlemsstaterna skall av de personer som vill påbörja och utöva verksamhet som barnmorska under de yrkestitlar som anges i artikel 1 i direktiv 80/154/EEG (4) kräva att de innehar något av de utbildnings-, examens- eller andra behörighetsbevis för barnmorskor som avses i artikel 3 i det direktivet, som innebär en garanti för att personen i fråga under den samlade utbildningstiden har förvärvat
a) nöjaktiga kunskaper om de vetenskaper som barnmorskeverksamheten bygger på, särskilt obstetrik och gynekologi som rör yrket,
b) nöjaktiga kunskaper om yrkesetik och lagstiftning som rör yrket,
c) ingående kunskaper om biologiska funktioner, obstetrisk och neonatal anatomi och fysiologi samt kunskaper om sambandet mellan människans hälsotillstånd, hennes fysiska och sociala miljö och hennes beteende,
d) nöjaktig klinisk erfarenhet som förvärvats på godkända institutioner under handledning av personal med behörighet inom förlossningsvårdens och obstetrikens område,
e) nöjaktig insikt i utbildning av hälso- och sjukvårdspersonal och erfarenhet av samarbete med sådan personal.
2. Den utbildning som avses i punkt 1 skall omfatta
- antingen en utbildning till barnmorska på heltid som omfattar minst tre års praktiska och teoretiska studier; minst tio års allmän skolgång skall krävas för att bli antagen till denna utbildning,
- eller en utbildning till barnmorska på heltid som varar minst 18 månader, för vilken det krävs innehav av något av de utbildnings-, examens- eller andra behörighetsbevis för sjuksköterskor med ansvar för allmän hälso- och sjukvård som avses i artikel 3 i direktiv 77/452/EEG (5).
3. Den utbildning till barnmorska som föreskrivs i första strecksatsen i punkt 2 skall omfatta minst de ämnen som finns uppräknade i utbildningsplanen i bilagan.
Den utbildning som föreskrivs i punkt 2 andra strecksatsen skall omfatta minst de ämnen som anges i utbildningsplanen i bilagan och som inte utgjort del av likvärdig undervisning inom sjuksköterskeutbildningen.
4. Medlemsstaterna skall se till att den institution som utbildar barnmorskor är ansvarig för samordningen av teori och praktik under den samlade utbildningen.
Den teoretiska och praktiska utbildning som nämns i del A i bilagan skall avpassas till och samordnas med den kliniska barnmorskeutbildning som nämns i del B i samma bilaga, så att de kunskaper och erfarenheter som finns uppräknade i punkt 1 kan förvärvas på lämpligt sätt.
Den kliniska barnmorskeundervisningen skall ha formen av handledd praktik på sjukhusavdelningar eller andra vårdinrättningar som godkänts av de behöriga myndigheterna eller organen. Under denna utbildning skall barnmorskeeleverna ta del i verksamheten på avdelningarna i fråga i den mån den bidrar till deras utbildning. De skall informeras om det ansvar som gäller för verksamhet som barnmorska.
Artikel 2
Efter periodiskt återkommande prövning av resultaten av de olika utbildningar som föreskrivs i artikel 1.2 skall kommissionen lämna sin första rapport till rådet sex år efter dagen för anmälan av detta direktiv. Denna prövning skall ske under medverkan av Rådgivande nämnden för barnmorskeutbildningen.
På grundval av resultaten av denna prövning skall kommissionen lägga fram förslag till ändringar, som syftar till att anpassa minimikriterierna för de nämnda utbildningarna till de villkor som fastställts i första strecksatsens första understrecksats och i andra strecksatsen i artikel 2.1 i direktiv 80/154/EEG. Rådet skall genast vidta åtgärder med anledning av dessa förslag.
Artikel 3
Utan hinder av artikel 1 får medlemsstaterna tillåta utbildning på deltid på de villkor som godkänts av de behöriga nationella myndigheterna.
Den samlade utbildningen på deltid får inte vara kortare än utbildningstiden på heltid. Utbildningsnivån får inte vara lägre på grund av att den sker på deltid.
Artikel 4
Medlemsstaterna skall se till att barnmorskorna åtminstone är berättigade att påbörja och utöva följande verksamhet:
1. Ge tillfredsställande upplysningar och råd om familjeplanering.
2. Diagnostisera graviditet och övervaka en normal graviditet; utföra de undersökningar som är nödvändiga för att övervaka den normala graviditetens utveckling.
3. Föreskriva eller rekommendera de undersökningar som är nödvändiga för att så tidigt som möjligt diagnostisera riskfyllda graviditeter.
4. Utarbeta ett program för de blivande föräldrarnas förberedelse inför sin roll och fullständig förberedelse inför barnets födelse samt ge dem råd om hygien och uppfödning.
5. Sköta om och bistå modern under förlossningsarbetet och övervaka fostrets tillstånd i livmodern genom lämpliga kliniska och tekniska medel.
6. Leda spontanförlossningar och vid behov utföra episiotomi samt i brådskande fall utföra en sätesförlossning.
7. Känna igen varningssignaler om onormala tillstånd hos modern eller barnet, som gör det nödvändigt att en läkare ingriper, och bistå denne i händelse av ingripande; vidta nödvändiga krisåtgärder när läkaren inte finns tillhands, särskilt manuellt avlägsnande av placenta, eventuellt följt av en manuell undersökning av uterus.
8. Undersöka och ta hand om det nyfödda barnet; ta alla de initiativ som är nödvändiga och eventuellt genomföra omedelbar återupplivning.
9. Ta hand om och övervaka moderns återhämtning under perioden efter förlossningen och ge modern all nödvändig information om spädbarnsvård för att göra det möjligt för henne att ge det nyfödda barnet den bästa möjliga utveckling.
10. Utföra behandling som ordinerats av läkare.
11. Föra de journaler som behövs.
Artikel 5
Detta direktiv skall även tillämpas på de medborgare i medlemsstaterna som i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15 oktober 1968 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen (6) i egenskap av anställda utövar eller kommer att utöva sådan verksamhet som avses i artikel 1 i direktiv 80/154/EEG).
Artikel 6
1. Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att följa detta direktiv inom tre år räknat från dagen för anmälan och skall genast underrätta kommissionen om detta.
2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
Artikel 7
Om det vid tillämpningen av detta direktiv skulle uppstå allvarligare svårigheter för en medlemsstat inom vissa områden, skall kommissionen i samverkan med det landet undersöka dessa svårigheter och begära yttrande från den kommitté bestående av högre tjänstemän inom hälsoväsendet som upprättats enligt beslut 75/365/EEG (7) i dess lydelse enligt beslut 80/157/EEG (8).
I mån av behov skall kommissionen föreslå rådet lämpliga åtgärder.
Artikel 8
Senast sex år efter dagen för anmälan av detta direktiv skall rådet efter förslag från kommissionen och efter att ha inhämtat yttrande från rådgivande nämnden besluta, huruvida den undantagsbestämmelse som fastställts i del B punkt 3 i bilagan bör återkallas eller dess räckvidd minskas.
Artikel 9
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdat i Bryssel den 21 januari 1980.