РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 133/2008 НА КОМИСИЯТА
от 14 февруари 2008 година
относно вноса от трети страни на чистопородни разплодни животни от рода на едрия рогат добитък и предоставянето на възстановявания при износ
(кодифицирана версия)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1254/1999 на Съвета от 17 май 1999 г. относно общата организация на пазара на говеждо и телешко месо (1), и по-специално член 31, параграф 4 и член 33, параграф 12 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕИО) № 2342/92 на Комисията от 7 август 1992 година относно вноса от трети страни на чистопородни разплодни животни от рода на едрия рогат добитък и предоставянето на възстановявания при износ и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 1544/79 (2) е бил неколкократно и съществено изменян (3). С оглед постигане на яснота и рационалност посоченият регламент следва да бъде кодифициран.
(2)
Чистопородните разплодни животни от рода на едрия рогат добитък, попадащи под код по Комбинираната номенклатура 0102 10, не се облагат с вносни мита при внос в Общността. Отпуска се по-високо възстановяване при износ на женски животни на възраст до 60 месеца отколкото при износа на живи животни от рода на едрия рогат добитък, попадащи под код по Комбинираната номенклатура 0102 90.
(3)
За да се гарантира правилното прилагане на разпоредбите на Общността в тази област, терминът „чистопородни разплодни животни“ трябва да бъде изяснен. Определението, посочено в член 1 от Директива 77/504/ЕИО на Съвета от 25 юли 1977 г. относно чистопородни разплодни животни от рода на едрия рогат добитък (4), трябва да бъде използвано за целта.
(4)
За да се гарантира, че внесените животни действително са предназначени за разплод, те трябва да бъдат придружен и от сертификат за родословие и зоотехнически сертификат, както и от здравен сертификат, които обикновено се изискват за такива животни, а вносителите да поемат задължението да запазят животните живи за известен период от време.
(5)
При липса на такава разпоредба за сигурност, която да гарантира запазването на тези животни живи за посочения период, се прилага Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (5), когато изискването по отношение на посочения период не e спазено.
(6)
Общността е сключила двустранни споразумения за свободна търговия със страните от Европейската асоциация за свободна търговия (ЕАСТ). По силата на тези споразумения някои от разпоредбите, свързани със или отнасящи се до задълженията на споменатите трети страни, би следвало да отпаднат, но сертификатите за родословие, както и здравните сертификати, отнасящи се за чистопородните разплодни животни, следва да се представят при пускане на животните в свободно движение на територията на Общността.
(7)
Освен ветеринарномедицинските документи, които трябва да съпровождат износа на чистопородни разплодни женски животни с оглед гаранцията, че те наистина са предназначени за разплод, в сертификата за родословие следва да се посочат или да се прикрепят към него резултатите от генетичната стойност.
(8)
Чистопородните разплодни животни, внасяни в Общността, трябва да бъдат проверени дали преди това те не са били изнесени от Общността и дали за тях преди това не са били изплатени възстановявания при износ. Ако за такива животни са били заплатени възстановявания при износ, сумите трябва да бъдат върнати, преди животните да се внесат отново в Общността.
(9)
Мерките, предвидени с настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет по говеждо и телешко месо,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
С оглед събирането на вносни мита и предоставянето на възстановявания при износ, живите животни от рода на едрия рогат добитък се считат за чистопородни разплодни животни, попадащи под код по КН 0102 10, ако те отговарят на определението, посочено в член 1 от Директива 77/504/ЕИО. Освен това, само женски животни на възраст до 6 години се считат за чистопородни женски разплодни животни.
Член 2
1. За пускането в свободно движение на чистопородните разплодни животни от рода на едрия рогат добитък, попадащи под код по КН 0102 10, вносителите представят следните документи на митническите органи на държавата-членка по отношение на всяко едно от животните:
а)
сертификат за родословие и зоотехнически сертификат, изготвен съгласно Решение 96/510/ЕО на Комисията (6);
б)
здравен сертификат, прилаган спрямо чистопородните разплодни животни от рода на едрия рогат добитък, или заверено копие на този документ, и общия ветеринарен входен документ (ОВВД), изготвен съгласно Регламент (ЕО) № 282/2004 на Комисията (7).
2. В допълнение, вносителите представят на митническите органи писмена декларация със съдържание, че с изключение при случаи на непреодолима сила, животното няма да бъде заклано през следващите двадесет и четири месеца от деня, на който то е внесено.
3. Не по-късно от края на двадесет и седмия месец след пускането на животното в свободно движение вносителите представят на митническите органи на държавата-членка вносителка следните доказателства за него:
а)
че не е било заклано преди изтичането на срока, посочен в параграф 2; или
б)
че е било заклано преди изтичане на срока поради здравословни причини, или е умряло в резултат на заболяване или нещастен случай.
Доказателството, посочено в буква а), представлява сертификат, издаден от асоциацията, организацията или официалния орган на държавата-членка, които водят родословната книга или от официален ветеринарен лекар. Доказателството, посочено в буква б), представлява сертификат, издаден от официален орган, определен от държавата-членка. Тези доказателства се проверяват в компютърната база данни, предвидена в член 5 от Регламент (ЕО) № 1760/2000 на Европейския парламент и на Съвета (8), след като тази база данни започне да действа.
4. При неспазване на изискването за период от двадесет и четири месеца, с изключение на случаи, когато се прилага параграф 3, буква б), следва класиране в Комбинираната номенклатура на въпросното животно под код 0102 90, от което произтичат процедури за заплащане на вносни мита, които не са били събрани, съгласно Регламент (ЕИО) № 2913/92.
5. Разпоредбите относно пределната възраст, посочена в член 1, и задълженията, посочени в параграфи 2, 3 и 4 от настоящия член, не се прилагат при вноса на чистопородни разплодни животни с произход от Исландия, Норвегия и Швейцария.
6. Настоящият член не засяга прилагането на член 7, втора алинея от Директива 77/504/ЕИО.
Член 3
1. Предоставянето на възстановяване за женски чистопородни разплодни животни се осъществява при условие, че се представи, по отношение на всяко животно, по време на извършването на митническите формалности при износа оригинал или копие от:
а)
сертификатът за родословие, изготвен съгласно член 2, параграф 1 от Решение 2005/379/ЕО на Комисията (9), или друг документ, изготвен съгласно параграф 2 от посочения член;
б)
здравен сертификат за чистопородни разплодни животни от рода на едрия рогат добитък, изискван от третата страна на местоназначение.
Въпреки това, чрез дерогация от буква б), държавите-членки могат да разрешат представянето на само един сертификат за група животни.
2. Оригиналите на двата сертификата, посочени в параграф 1, се връщат на износителя, а копията на тези два документа, които се заверяват от митническите органи, се прилагат към молбата за заявлението за възстановяване при износ.
Член 4
1. Преди пускането в свободно движение на чистопородни разплодни животни, внесени обратно в Общността, предоставеното възстановяване при износ се връща или се вземат необходимите мерки от компетентните органи за удържането на предвидените суми, ако не са били вече изплатени.
2. Ако по време на извършването на митническите формалности при вноса на животни, попадащи под код по Комбинираната номенклатура 0102 10, сертификатът за родословие показва, че животновъдът е установен в Общността, вносителят трябва също да докаже, че не е предоставяно никакво възстановяване или че възстановяването е вече върнато. Ако не може да бъде представено такова доказателство, се счита, че е било заплатено възстановяване при износ в размер на най-високото вносно мито, приложимо в деня на реимпорта в Общността за животни от рода на едрия рогат добитък, попадащи под код по Комбинираната номенклатура 0102 90.
Член 5
Регламент (ЕИО) № 2342/92 се отменя.
Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение II.
Член 6
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 14 февруари 2008 година.
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 133/2008
av den 14 februari 2008
om import av renrasiga avelsdjur av nötkreatur från tredjeland och beviljande av exportbidrag för detta
(kodifierad version)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1254/1999 av den 17 maj 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött (1), särskilt artiklarna 31.4 och 33.12, och
av följande skäl:
(1)
Kommissionens förordning (EEG) nr 2342/92 av den 7 augusti 1992 om import av renrasiga avelsdjur av nötkreatur från tredjeland och beviljande av exportbidrag för detta samt om upphävande av förordning (EEG) nr 1544/79 (2) har ändrats flera gånger på ett väsentligt sätt (3). För att skapa klarhet och överskådlighet bör den förordningen kodifieras.
(2)
Importtullar tas inte ut för renrasiga avelsdjur av nötkreatur som omfattas av KN-nummer 0102 10 vid import till gemenskapen. Vid export betalas ett högre bidrag för hondjur som är högst 60 månader gamla än för levande nötkreatur som omfattas av KN-nummer 0102 90.
(3)
För att medge en korrekt tillämpning av gemenskapens regler inom detta område bör termen renrasigt avelsdjur klargöras. Den definition som gavs i artikel 1 i rådets direktiv 77/504/EEG av den 25 juli 1977 om renrasiga avelsdjur av nötkreatur (4), bör användas för detta ändamål.
(4)
För att säkerställa att de importerade djuren verkligen är avsedda för avel måste de åtföljas av ett härstamningsbevis och ett hälsointyg av det slag som normalt krävs för sådana djur, och importörerna måste förbinda sig att hålla djuren vid liv under en viss tid.
(5)
Eftersom det inte finns några bestämmelser om ställande av säkerhet för att garantera att djuren hålls vid liv under denna tid, bör det föreskrivas att man när tidskravet inte uppfylls skall tillämpa rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (5).
(6)
Gemenskapen har ingått bilaterala frihandelsavtal med länderna i EFTA. Enligt dessa avtal skall de berörda tredjeländerna undantas från vissa bestämmelser och skyldigheter, men härstamningsbevis och hälsointyg för renrasiga avelsdjur skall dock läggas fram vid övergång till fri omsättning inom gemenskapen.
(7)
För att säkerställa att renrasiga avelsdjur av honkön verkligen är avsedda för avel är det nödvändigt att fastställa de hälsointyg som skall åtfölja djuren vid export och de resultat från avelsvärdering som måste framgå av härstamningsbeviset eller biläggas detta.
(8)
Vid import av renrasiga avelsdjur till gemenskapen måste djuren kontrolleras för att säkerställa att de inte tidigare har exporterats från gemenskapen och att exportbidrag inte har betalats ut för dem. När exportbidrag har betalats ut för sådana djur, måste beloppen betalas tillbaka innan djuren kan återinföras till gemenskapen.
(9)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från förvaltningskommittén för nötkött.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
När det gäller uppbörd av importtullar och beviljande av exportbidrag skall levande nötkreatur anses vara renrasiga avelsdjur enligt KN-nummer 0102 10 om de motsvarar den definition som fastställs i artikel 1 i direktiv 77/504/EEG. Endast hondjur som är högst sex år gamla skall anses vara renrasiga avelsdjur av honkön.
Artikel 2
1. När renrasiga avelsdjur av nötkreatur enligt KN-nummer 0102 10 övergår till fri omsättning skall importörerna till tullmyndigheterna i medlemsstaten för varje djur lämna fram
a)
ett härstamningsbevis, som skall utfärdas i enlighet med kommissionens beslut 96/510/EG (6),
b)
ett hälsointyg av det slag som krävs för renrasiga avelsdjur av nötkreatur, eller en bestyrkt kopia av detta intyg, och den gemensamma veterinärhandlingen vid införsel (CVED), upprättad i enlighet med kommissionens förordning (EG) nr. 282/2004 (7).
2. Importörerna skall dessutom till tullmyndigheterna lämna en skriftlig försäkran om att det berörda djuret - utom i fall av force majeure - inte kommer att slaktas inom 24 månader från den dag då det importeras.
3. Senast i slutet av den tjugosjunde månaden efter övergången till fri omsättning skall importörerna till tullmyndigheterna lägga fram bevis för att djuret
a)
inte har slaktats före utgången av den frist som anges i punkt 2, eller
b)
har slaktats före utgången av fristen av hälsoskäl eller har dött på grund av sjukdom eller olyckshändelse.
Det bevis som avses i a skall bestå av ett intyg som utfärdats av den sammanslutning, den organisation eller det offentliga organ som för stamboken i medlemsstaten eller en officiell veterinär. Det bevis som avses i b skall bestå av ett intyg utfärdat av ett offentligt organ som utsetts av medlemsstaten. Dessa bevis skall kontrolleras mot den databas som avses i artikel 5 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1760/2000 (8) när väl denna databas är i drift.
4. Om fristen på 24 månader överskrids skall djuret klassificeras enligt KN-nummer 0102 90, utom i de fall då punkt 3 b är tillämplig, och icke uttagna tullavgifter skall indrivas enligt förfarandet i förordning (EEG) nr 2913/92.
5. Vid import av renrasiga avelsdjur som har sitt ursprung i och kommer från Island, Norge och Schweiz skall inte de bestämmelser tillämpas som avser den åldersgräns som anges i artikel 1, och de skyldigheter som anges i punkterna 2, 3 och 4 i den här artikeln.
6. Denna artikel skall inte påverka tillämpningen av artikel 7 andra stycket i direktiv 77/504/EEG.
Artikel 3
1. Exportbidrag för renrasiga avelsdjur av honkön skall beviljas på villkor att det för varje djur vid tullformaliteterna för export läggs fram ett original och en kopia av
a)
det härstamningsbevis som har utfärdats i enlighet med artikel 2.1 i kommissionens beslut 2005/379/EG (9) eller ett annat dokument som har utfärdats i enlighet med artikel 2.2 i det beslutet,
b)
det hälsointyg för renrasiga avelsdjur av nötkreatur som krävs av det tredjeland som är bestämmelseort.
Som ett undantag från b får medlemsstaterna tillåta att ett enda intyg läggs fram för ett parti djur.
2. De båda originalen av de bevis och intyg som anges i punkt 1 skall lämnas tillbaka till exportören och de av tullmyndigheterna bestyrkta kopiorna skall bifogas ansökan om utbetalning av bidrag.
Artikel 4
1. Innan renrasiga avelsdjur som återinförs till gemenskapen kan övergå till fri omsättning skall eventuella exportbidrag återbetalas eller nödvändiga åtgärder vidtas av den behöriga myndigheten för att hålla inne sådana belopp om de inte redan har betalats ut.
2. Om det vid fullgörandet av tullformaliteterna för import framgår av ett härstamningsbevis för ett djur som omfattas av KN-nummer 0102 10 att uppfödaren är etablerad inom gemenskapen skall importören även styrka att inget bidrag har beviljats eller att det beviljade bidraget har återbetalats. Om detta inte kan styrkas skall det anses att ett exportbidrag har betalats ut som motsvarar den högsta importtull som tillämpas för nötkreatur enligt KN-nummer 0102 90 på dagen för återinförseln till gemenskapen.
Artikel 5
Förordning (EEG) nr 2342/92 skall upphöra att gälla.
Hänvisningar till den upphävda förordningen skall anses som hänvisningar till denna förordning och skall läsas enligt jämförelsetabellen i bilaga II.
Artikel 6
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 14 februari 2008.