РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 30 април 2009 година
за допълване на определението за инертни отпадъци във връзка с прилагането на член 22, параграф 1, буква е) от Директива 2006/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно управлението на отпадъците от миннодобивните индустрии
(нотифицирано под номер C(2009) 3012)
(2009/359/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Директива 2006/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 г. относно управлението на отпадъците от миннодобивните индустрии и за изменение на Директива 2004/35/ЕО (1), и по-специално член 22, параграф 1, буква е) от нея,
като има предвид, че:
(1)
В член 3, параграф 3 от Директива 2006/21/ЕО е дадено определение за инертни отпадъци.
(2)
Целта на допълването на определението за инертни отпадъци е да се установят ясни критерии и условия, при които отпадъците от миннодобивните индустрии могат да се считат за инертни отпадъци.
(3)
С оглед да се сведе до минимум административното натоварване, свързано с прилагането на настоящото решение, от техническа гледна точка е уместно да бъдат освободени от изискването за провеждане на специфични анализи тези отпадъци, за които има съществуваща съответна информация, както и да се разреши на държавите-членки да съставят списъци на отпадъците, които могат да бъдат считани за инертни в съответствие с критериите, формулирани в настоящото решение.
(4)
За да се гарантира качеството и представителността на използваната информация, настоящото решение следва да се прилага в рамките на характеризирането на отпадъците, извършвано съгласно Решение 2009/360/ЕО на Комисията (2) и на базата на същите източници на информация.
(5)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета, учреден по член 18 от Директива 2006/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3),
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. За инертни отпадъци по смисъла на член 3, параграф 3 от Директива 2006/21/ЕО ще се считат тези отпадъци, които отговарят както в краткосрочен, така и в дългосрочен план на следните критерии:
а)
отпадъците не претърпяват съществено разпадане или разтваряне или друга значителна промяна, която е вероятно да предизвика неблагоприятно въздействие върху околната среда или човешкото здраве;
б)
съдържанието на сулфидна сяра в отпадъците не надвишава 0,1 %, или съдържанието на сулфидна сяра в отпадъците не надвишава 1 % и съотношението на неутрализационния потенциал, дефинирано като отношение между неутрализационния потенциал и киселинния потенциал и определено на базата на статичен тест съгласно европейския проектостандарт prEN 15875, е по-голямо от 3;
в)
отпадъците не пораждат риск от самозапалване и са негорими;
г)
съдържанието в отпадъците на потенциално опасни за околната среда и човешкото здраве вещества, по-специално на As, Cd, Co, Cr, Cu, Hg, Mo, Ni, Pb, V и Zn, включително във всякакви самостоятелни фини частици в отпадъците е достатъчно малко, така че да представлява пренебрежим рисков фактор по отношение на човешкото здраве и околната среда, както в краткосрочен, така и в дългосрочен план. За да може да се счита за достатъчно малко, така че да представлява пренебрежим рисков фактор по отношение на човешкото здраве и околната среда, съдържанието на тези вещества не трябва да надвишава националните прагови стойности за обекти, определени като незамърсени, или съответните национални естествени фонови концентрации;
д)
отпадъците трябва да са практически без съдържание на продукти, използвани при добива или преработката, които биха могли да навредят на околната среда или на човешкото здраве.
2. Отпадъците могат да се считат за инертни отпадъци без да е проведено специфично тестване, ако може по задоволителен за компетентния орган начин да се покаже, че посочените в параграф 1 критерии са адекватно разгледани и изпълнени по силата на съществуващата информация или на валидни процедури или схеми.
3. Държавите членки могат да съставят списъци на отпадъци, които да бъдат считани за инертни в съответствие с определените в параграф 1 и параграф 2 критерии.
Член 2
Оценката на инертността на отпадъците в съответствие с настоящото Решение следва да се извършва в рамките на характеризирането на отпадъците, посочено в Решение 2009/360/ЕО и следва да се базира на същите източници на информация.
Член 3
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 30 април 2009 година.
KOMMISSIONENS BESLUT
av den 30 april 2009
om komplettering av definitionen av inert avfall för genomförandet av artikel 22.1 f i Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/21/EG om hantering av avfall från utvinningsindustrin
[delgivet med nr K(2009) 3012]
(2009/359/EG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/21/EG av den 15 mars 2006 om hantering av avfall från utvinningsindustrin och om ändring av direktiv 2004/35/EG (1), särskilt artikel 22.1 f, och
av följande skäl:
(1)
I artikel 3.3 i direktiv 2006/21/EG finns en definition av inert avfall.
(2)
Syftet med att komplettera definitionen av inert avfall är att fastställa tydliga kriterier och förhållanden enligt vilka avfall från utvinningsindustrin kan anses vara inert avfall.
(3)
För att minska den administrativa bördan i samband med genomförandet av detta beslut är det ur teknisk synvinkel lämpligt att undanta avfall för vilket befintliga relevanta uppgifter är tillgängliga från särskild provning, och att tillåta medlemsstaterna att upprätta förteckningar över avfallsmaterial som kan anses vara inert enligt kriterierna i detta beslut.
(4)
För att säkerställa att de uppgifter som används håller hög kvalitet och är representativa, bör detta beslut tillämpas inom ramen för karakteriseringen av avfall som utförs enligt kommissionens beslut 2009/360/EG (2) och baseras på samma informationskällor.
(5)
De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från den kommitté som inrättats i enlighet med artikel 18 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/12/EG (3).
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. Avfall ska anses vara inert avfall enligt artikel 3.3 i direktiv 2006/21/EG när samtliga av följande kriterier är uppfyllda på kort och på lång sikt:
a)
Avfallet kommer inte att genomgå signifikant sönderfall eller upplösning eller annan betydande förändring som kan leda till negativ miljöpåverkan eller skada människors hälsa.
b)
Avfallet har en maximihalt på 0,1 % sulfid-svavel, eller en maximihalt på 1 % sulfid-svavel och en neutraliseringspotentialskvot, definierad som kvoten mellan neutraliseringspotentialen och syrapotentialen och fastställd genom den statiska provningen prEN 15875, som är större än 3.
c)
Avfallet medför ingen risk för självantändning och kan inte brinna.
d)
Halten av ämnen i avfallet som är potentiellt skadliga för miljö eller människors hälsa, särskilt As, Cd, Co, Cr, Cu, Hg, Mo, Ni, Pb, V och Zn, även i avfallets finfraktion ensam, är så låg att den utgör en obetydlig risk för människor och miljö, både på kort och lång sikt. För att halten av dessa ämnen ska anses vara tillräckligt låg för att utgöra en obetydlig risk för människor och miljö, ska den inte överstiga nationella tröskelvärden för områden som befunnits vara icke-förorenade eller relevanta nationella naturliga bakgrundsnivåer.
e)
Avfallet är i allt väsentligt fritt från produkter som används vid utvinning och bearbetning som kan skada miljön och människors hälsa.
2. Avfall kan anses vara inert avfall utan särskild provning om det kan visas på ett sätt som är tillfredsställande för den behöriga myndigheten att kriterierna i punkt 1 har beaktats och är uppfyllda, och att detta bestyrks med befintliga uppgifter eller giltiga förfaranden eller system.
3. Medlemsstaterna kan upprätta förteckningar över avfall som ska betraktas som inert enligt kriterierna i punkt 1 och 2.
Artikel 2
Bedömningen av den inerta egenskapen hos avfallet enligt detta beslut ska slutföras inom ramen för karakteriseringen av avfall i beslut 2009/360/EG och ska baseras på samma informationskällor.
Artikel 3
Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdat i Bryssel den 30 april 2009.