32006R1198
L 223/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1198/2006 НА СЪВЕТА
от 27 юли 2006 година
за Европейския фонд за рибарство
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално членове 36 и 37 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
като взе предвид становището на Комитета на регионите (3),
като има предвид, че:
(1)
Развитието на риболовния флот на Общността трябва по-специално да се регулира съгласно решенията, които Съветът и Комисията са задължени да вземат по силата на глава II от Регламент (ЕО) № 2371/2002 на Съвета от 20 декември 2002 г. относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на общата политика в областта на рибарството (4).
(2)
Целта на общата политика в областта на рибарството следва да бъде осигуряване на устойчива експлоатация на живи водни ресурси и на аквакултура в контекста на устойчивото развитие, като се отчитат екологични, икономически и социални аспекти по един балансиран начин.
(3)
Обхватът на общата политика в областта на рибарството се разширява в посока опазване, управление и експлоатация на живи водни ресурси и аквакултура, в посока на преработката и пускането на пазара на рибни продукти и продукти на аквакултурата дотолкова, доколкото тези дейности се практикуват на територията на държавите-членки, във водите на Общността или от риболовни кораби на Общността или граждани на държавите-членки.
(4)
Съгласно член 33, параграф 2 от Договора трябва да се вземе предвид специфичното естество на дейностите, които възникват в резултат от социалната структура на сектора и от структурните и природни несъответствия между различните региони, заети в риболовни дейности.
(5)
Елементът устойчиво развитие от общата политика в областта на рибарството е интегриран в разпоредбите, управляващи структурните фондове, от 1993 г. Неговото изпълнение трябва да се извършва в контекста на устойчивото развитие чрез средствата на Европейския фонд за рибарство (наричан по-нататък ЕФР).
(6)
Тъй като принципната цел на настоящия регламент, именно да подпомага общата политика в областта на рибарството, не може да се постигне задоволително от държавите-членки при наличието на структурните проблеми, с които се сблъскват в развитието на сектор рибарство и при ограниченията върху финансовите ресурси на държавите-членки в един разширен Съюз, и следователно може да се постигне по-добре на ниво Общността, чрез осигуряване на многобюджетно финансиране, съсредоточено върху съответните приоритети, то Общността може да приеме мерки, в съответствие с принципа на субсидиарност, съдържащ се в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалност, определен в същия член, настоящият регламент не излиза извън рамките на необходимото за постигане на тази цел.
(7)
Общата политика в областта на рибарството и следователно ЕФР, трябва да включва приоритетите на Общността за устойчиво развитие, както са дефинирани в заключенията на Европейския съвет от Лисабон, от 23 и 24 март 2000 г. и Европейския съвет от Гьотеборг, от 15 и 16 юни 2001 г.
(8)
Изготвянето на програми следва да осигури координацията на ЕФР с останалите фондове, насочени към устойчивото развитие, както и със структурните фондове и другите фондове на Общността.
(9)
Дейността на ЕФР и операциите, които той подпомага финансово, следва да бъдат съвместими с останалите политики на Общността и да спазват цялото законодателство на Общността.
(10)
Действията на Общността следва да бъдат допълнение към действията, извършвани от държавите-членки или да внасят своя принос към тези действия. С оглед осигуряване на значителна добавена стойност трябва да се засили партньорството. Това партньорство, изцяло съобразено с националните разпоредби и практики на държавите-членки, засяга регионалните, местните и останалите публичноправни органи, а също и други компетентни органи, включително онези, отговорни за опазване на околната среда и за насърчаване равенството между половете, икономическите и социални партньори и други компетентни органи. Заинтересованите партньори трябва да бъдат включени в подготовката, изпълнението, мониторинга и оценката на помощта.
(11)
Съгласно член 274 от Договора държавите-членки трябва да си сътрудничат с Комисията, за да гарантират съответствие с принципите на доброто финансово управление. За тази цел настоящият регламент определя условията, позволяващи на Комисията да упражнява своите отговорности по изпълнението на общия бюджет на Европейския съюз.
(12)
Щом като дейностите на ЕФР трябва да бъдат ефективни и прозрачни, отговорностите на държавите-членки и на Общността следва да бъдат определени много точно. Тези отговорности се определят за всеки етап от програмирането, мониторинга, оценката и контрола. Без да се засягат правомощията, предоставени на Комисията, изпълнението и инспекцията на помощта трябва да бъде задължение главно на държавите-членки.
(13)
Членове 2 и 3 от Договора гарантират премахване на неравенството и поощряване на равенството между половете.
(14)
Комисията следва да направи индикативна разбивка на наличните средства, отпуснати за финансови задължения, с помощта на обективен и прозрачен метод, със значителна концентрация върху регионите, обхванати от цел „Сближаване“.
(15)
Средствата, налични в ЕФР, следва да се индексират на фиксиран курс за целите на програмирането им.
(16)
С цел засилване на насърчителния ефект на ресурсите от Общността чрез поощряване, доколкото е възможно, на прибягването до частни източници за финансиране и, за да се отчита по-добре доходността на операциите, формите за помощ от ЕФР трябва да се разнообразяват и размера на помощта да се диференцира с оглед подкрепа на интересите на Общността, като се насърчава използването на широк набор финансови ресурси и като се ограничава финансовия принос на ЕФР, чрез поощряване на подходящи форми за помощ.
(17)
За да се засили стратегическото съдържание на общата политика в областта на рибарството в синхрон с приоритетите на Общността за устойчиво развитие на рибарството и аквакултурата, всяка държава-членка, след консултации с Комисията, следва да приеме национален стратегически план по всички приложими аспекти на общата политика в областта на рибарството.
(18)
За да се отговори на необходимостта от опростяване и децентрализация, програмирането и финансовото управление следва да се извършва единствено на ниво оперативна програма и приоритетни оси, като се прекратят допълненията към програмата и рамките за помощ от Общността.
(19)
Системата за програмиране следва да се опрости. За тази цел дейностите на ЕФР следва да приемат формата на една-единствена оперативна програма за дадена държава-членка, съгласно нейната национална структура. Програмирането обхваща периода от 1 януари 2007 г. до 31 декември 2013 г.
(20)
Приемането от страна на Съвета на многогодишните планове за възстановяване и плановете за управление, е абсолютен приоритет и те трябва да бъдат придружени от планове за приспособяване на риболовното усилие съгласно ЕФР.
(21)
Неподновяването на споразумение за рибарство между Общността и трета страна, или значителното съкращаване на възможностите за риболов съгласно международно или друго споразумение, трябва също да доведе до изготвяне на многогодишни планове за управление на риболовното усилие, насочени към приспособяване на риболовния флот на Общността към новата ситуация.
(22)
Следва също да се заложат и разпоредби за приспособяване на риболовното усилие във връзка с приемането на спешни мерки от държавите-членки или Комисията, както е предвидено в членове 7 и 8 от Регламент (ЕО) № 2371/2002.
(23)
Следва също да се заложат разпоредби за приспособяване на риболовното усилие във връзка с приемането на национални схеми за изваждане от експлоатация като част от задълженията, посочени в членове 11-16 от Регламент (ЕО) № 2371/2002.
(24)
Флотът на Общността следва да се преструктурира с цел адаптиране към наличните и достъпни ресурси.
(25)
Следва да се заложат разпоредби за помощи за инвестиции на борда, по-специално, за да се отговори на необходимостта за преструктуриране на риболовния флот на Общността чрез помощи за рибарите и корабособствениците за подмяна на двигатели с нови такива, със същата или по-малка мощност.
(26)
Освен това, трябва да се предвидят специфични разпоредби, адресирани към спецификата на дребномащабните крайбрежни риболовни стопанства.
(27)
За преструктурирането на риболовния флот на Общността са необходими социално-икономически придружаващи мерки.
(28)
Следва да се заложат подробни правила за отпускане на суми и финансова компенсация за рибари и собственици на риболовни кораби в случаите на временно преустановяване на риболовните дейности.
(29)
За сектора рибарство е жизнено важно да се постигне устойчив баланс между водните ресурси и тяхната експлоатация, като се отчита влиянието върху околната среда. Следователно следва да се приемат подходящи мерки не само за защита на хранителната верига, но също за аквакултурата и преработвателната промишленост.
(30)
Следва да се заложат подробни правила за отпускане на помощи за аквакултура, риболов във вътрешни водоеми, преработка и пускане на пазара на рибни продукти и продукти на аквакултурата, като същевременно се гарантира, че тези сектори ще запазят икономическа жизненост. За тази цел е необходимо да се определят ограничен брой приоритетни цели за помощи и да се фокусира върху структурната помощ за аквакултура, преработка и пускане на пазара на рибни продукти и продукти на аквакултурата за микро-, малки и средни предприятия, с приоритет за микро- и малките предприятия.
(31)
Мерките от общ интерес с по-широк обхват от мерките, които обикновено се предприемат от частните предприятия, също трябва да бъдат подпомагани от ЕФР.
(32)
Необходимо е да се предвидят съпътстващи мерки за общата политика в областта на рибарството, по-специално намаляване на нейното социално-икономическо влияние чрез прилагане на стратегии за местно развитие, насочени към устойчивото развитие на рибарските райони.
(33)
Като се отчита разнообразието на ситуациите и районите навсякъде в Общността, политиката за развитие на рибарските райони трябва да формира част от цялостен подход на базата на подходяща териториална стратегия, да бъде адаптирана в местния контекст, да бъде максимално децентрализирана, да дава преференции на участници на място, да бъде основана на подход отдолу-нагоре, да позволява малки операции и да осигурява значително участие на участници от частния сектор.
(34)
Чрез техническа помощ ЕФР следва да подпомага оценките, изследванията и обмена на опит с цел да улесни изпълнението на оперативната програма и да поощри иновационни подходи и практики за ясно и прозрачно изпълнение.
(35)
Изпълнението на операциите на ЕФР от държавите-членки чрез съвместно управление следва да осигури достатъчно гаранции относно подробностите и качеството на изпълнение, резултатите от операциите и тяхната оценка, доброто финансово управление и неговия надзор.
(36)
Ефективността и въздействието на операциите на ЕФР зависи също от подобрената и по-задълбочена оценка. Следва да се определят отговорностите на държавите-членки и Комисията в тази връзка и да се въведат разпоредби, които да осигурят надеждността на оценката.
(37)
В интерес на доброто работно партньорство и подходящото популяризиране на помощта от Общността, трябва да се осигури възможно най-широката информираност и популяризиране. Органите, осъществяващи управление на помощта следва да са отговорни за този аспект и за информиране на Комисията за взетите мерки.
(38)
Целесъобразно е да се установят горни граници за дял на публично финансиране за дадена операция.
(39)
Уместно е също да се установят горни граници за принос от ЕФР във връзка с общия публичен разход за приоритетна ос.
(40)
С цел да се гарантира ефикасното и правилно изпълнение, следва да се определят задълженията на държавите-членки във връзка със системите за управление и контрол, сертифицирането на разходите и предотвратяването, откриването и корекцията на нередностите и нарушенията на правото на Общността. По-специално, относно управлението и контрола е необходимо да се установят условията, посредством които държавите-членки гарантират, че такива системи съществуват и функционират задоволително.
(41)
Държавите-членки следва да приемат мерки, с които да гарантират правилното функциониране на системите за управление и контрол. За тази цел се посочват управляващ орган, сертифициращ орган и одитиращ орган за всяка оперативна програма и се определят техните отговорности. Тези отговорности следва да се отнасят преди всичко до доброто финансово изпълнение, организацията на оценката, сертифицирането на разходите, одита и съответствието с правото на Общността. Следва да се създаде разпоредба за редовни срещи между Комисията и заинтересованите национални органи, с цел да се контролират помощите.
(42)
Следва да се постави като условие, че мониторинговият комитет е орган, назначен от държавата-членка с цел осигуряване качеството на изпълнение на оперативната програма.
(43)
Показателите и отчетите за изпълнението са съществени за мониторинга и следва да бъдат по-добре дефинирани, за да отразяват надеждно напредъка и качеството на изпълнение на оперативната програма.
(44)
Без да се засягат съществуващите правомощия на Комисията относно финансовия контрол, следва да се засили сътрудничеството между държавите-членки и Комисията в тази област.
(45)
Правилата и процедурите, регулиращи задълженията и плащанията, следва да се опростят, за да се осигури постоянен паричен поток. Предварително финансиране от ЕФР в размер на 7 % би ускорило изпълнението на оперативната програма.
(46)
Освен прекратяване на плащанията, когато се открие сериозен недостатък в системите за управление и контрол, следва да има мерки, позволяващи на упълномощаващото лице чрез делегиране да прекъсне плащанията, щом са налице доказателства за съмнение за съществен недостатък в доброто действие на тези системи или мерки, позволяващи на Комисията да направи удръжки от плащанията, ако държавата-членка не е изпълнила всички останали мерки от корективния план за действие.
(47)
За да се осигури доброто управление на ресурсите на Общността, следва да се направят подобрения на прогнозирането и осъществяването на разходите. За тази цел държавите-членки следва редовно да изпращат на Комисията техните прогнози за използването на ресурсите на Общността и всякакви закъснения по финансовото изпълнение следва да водят да връщане на авансовите суми и автоматично отпадане на задълженията за плащане.
(48)
Процедурите за приключване следва да бъдат опростени и да предлагат възможността на онези държави-членки, които желаят това в съответствие с графика, който са избрали, да приключат частично тяхната оперативна програма по отношение на завършените операции. Следва да се предвиди подходящата рамка за такова приключване.
(49)
Мерките, необходими за изпълнение на настоящия регламент, следва да се приемат в съответствие с Решение 1999/468/EО на Съвета от 28 юни 1999 г. относно установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (5), съгласно процедурата за управление от член 4 от това решение. В някои случаи обаче, а също и с оглед ефективността, най-подходяща е консултативната процедура, предвидена в член 3 от това решение.
(50)
Следва да се определят подробни преходни разпоредби, които да позволят подготовката на ново програмиране непосредствено след влизането в сила на настоящия регламент и които да гарантират, че помощта към държавите-членки няма да бъде прекъсната поради предстоящото приемане на оперативната програма в съответствие с настоящия регламент,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ЦЕЛИ И ОБЩИ ПРАВИЛА НА ПОМОЩТА
ГЛАВА I
Обхват и дефиниции
Член 1
Обхват
Настоящият регламент създава Европейски фонд за рибарство (наричан по-долу „ЕФР“) и определя рамката за подкрепа от Общността, предназначена за устойчивото развитие на сектор рибарство, рибарските райони и риболова във вътрешни водоеми.
Член 2
Географски обхват
1. Мерките, предвидени в настоящия регламент, се прилагат за цялата територия на Общността.
2. Чрез дерогация от параграф 1, за помощта, предвидена в глава IV от дял IV, отнасяща се до устойчивото развитие на рибарските райони, държавите-членки избират допустимите райони на базата на критериите, определени в член 43, параграфи 3 и 4.
Член 3
Дефиниции
За целите на настоящия регламент се прилагат следните дефиниции:
а)
„сектор рибарство“: секторът от икономиката, който обхваща всички дейности за производство, преработка и пускане на пазара на рибни продукти и продукти на аквакултурата;
б)
„рибар“: всяко лице, занимаващо се с професионален риболов на борда на работещ риболовен кораб, признат от държавата-членка;
в)
„риболовен кораб“: всеки кораб по смисъла на член 3, буква в) от Регламент (ЕО) № 2371/2002;
г)
„аквакултура“: отглеждането или култивирането на водни организми с помощта на техники, предназначени да повишат продукцията на организмите над естествения капацитет в естествената им среда; организмите остават собственост на физическо или юридическо лице през етапа на отглеждане и култивиране, включително до прибирането на добива;
д)
„рибарски район“: район с морски или езерен бряг, или включващ изкуствени водоеми или речен естуар, обхващащ значителен брой лица, заети в сектор рибарство;
е)
„микро-, малко и средно предприятие“: микро-, малко и средно по размер предприятие, съгласно дефиницията в Препоръка 2003/361/EО на Комисията от 6 май 2003 г. относно дефиницията на микро-, малки и средни по размер предприятия (6);
ж)
„оперативна програма“: отделен документ, изготвен от държавата-членка и одобрен от Комисията, съдържащ съгласуван пакет от приоритетни оси, които да бъдат постигнати с помощта от ЕФР;
з)
„програмиране“: процесът на организация, вземане на решения и финансиране в няколко етапа, предназначен да изпълни на многогодишна база на съвместното действие на Общността и държавите-членки за постигане на приоритетните цели на ЕФР;
и)
„приоритетна ос“: един от приоритетите в дадена оперативна програма, съставен от група мерки, които са свързани и имат конкретни измерими цели;
й)
„мярка“: набор от операциите, насочени към изпълнение на дадена приоритетна ос;
к)
„операция“: проект, избран съгласно критериите, определени от мониторинговия комитет и изпълняван от един или повече бенефициери, позволяващ да се постигнат целите на приоритетната ос, към която се отнася;
л)
„бенефициер“: физическо или юридическо лице, което е крайния получател на публична помощ;
м)
„публичен разход“: всеки публичен принос към финансирането на операции, с произход от бюджета на държавата, на регионални или местни организации, на Европейските общности или всеки подобен разход. Всеки принос към финансирането на операции, с произход от бюджета на публичноправни организации или сдружения на един или повече регионални или местни органи или публичноправни организации, действащи в съответствие с Директива 2004/18/EО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (7), се счита за публичен принос;
н)
„цел Сближаване“: целта на действието за най-слабо развитите държави-членки и региони съгласно Регламент (ЕО) № 1083/2006 от 11 юли 2006 г. за определяне на общи разпоредби за Европейския регионален фонд, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд и за отмяна на Регламент (EO) № 1260/1999 (8);
о)
„цел Несближаване“: целта, обхващаща държавите-членки и региони, които не са допустими съгласно цел „Сближаване“, както е определена в точка н);
п)
„междинен орган“: всяка публичноправна или частноправна организация или служба, която действа под отговорността на управляващ или сертифициращ орган, или която изпълнява задълженията от името на такъв орган в партньорство с бенефициерите, изпълняващи операциите;
р)
„нередност“: всяко нарушение на разпоредба от законодателството на Общността, произтичащо от действие или бездействие на икономически оператор, което има или би имало ефекта на щета върху общия бюджет на Европейския съюз чрез натоварване на общия бюджет с неоправдан разход.
ГЛАВА II
Цели и мисии
Член 4
Цели
Помощта от ЕФР има за цел да:
а)
подпомага общата политика в областта на рибарството така че да осигури експлоатация на живите водни ресурси и да подпомага аквакултурата с цел осигуряване на икономическа, социална и екологична устойчивост;
б)
насърчава устойчивия баланс между ресурсите и риболовния капацитет на риболовния флот на Общността;
в)
насърчава устойчивото развитие на риболова във вътрешни водоеми;
г)
засилва конкурентноспособността на оперативните структури и развитието на икономически жизнените предприятия в сектор рибарство;
д)
поощрява защитата и увеличаването на екологичните и природни ресурси, свързани със сектор рибарство;
е)
окуражава устойчивото развитие и подобряването на качеството на живота в области с дейности в сектор рибарство;
ж)
насърчава равенството между половете в развитието на сектора рибарство и рибарските райони.
Член 5
Мисии
Помощта за сектора рибарство се осигурява от ЕФР. Мерките, изпълнени съгласно настоящия регламент, допринасят за постигането на общите цели, посочени в член 33 от Договора и целите, дефинирани като част от общата политика в областта на рибарството. Те съпътстват и допълват, когато е необходимо, останалите инструменти и политики на Общността.
ГЛАВА III
Принципи на подпомагане
Член 6
Допълнителност, съгласуваност и съответствие
1. ЕФР осигурява помощ, която допълва национални, регионални и местни действия, като интегрира в тях приоритетите на Общността.
2. Комисията и държавите-членки гарантират, че помощта от ЕФР е съгласувана с политиките, приоритетите и дейностите на Общността и е допълнителна към останалите финансови инструменти на Общността. Тази съгласуваност и допълнителност се посочват по-специално в оперативната програма.
3. Операциите, финансирани от ЕФР, съответстват на разпоредбите на Договора и на приетите въз основа на него актове.
4. Съгласно съответните им отговорности, Комисията и държавите-членки осигуряват координирането между помощта от ЕФР и от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), създаден от Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета (9), Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР), Европейския социален фонд (ЕСФ), Кохезионния фонд и от другите финансови инструменти на Общността.
5. Операциите, финансирани от ЕФР, не трябва да увеличават риболовното усилие.
Член 7
Държавни помощи
1. Без да се засягат разпоредбите на параграф 2 от настоящия член, членове 87, 88 и 89 от Договора се прилагат към помощи, отпуснати от държавите-членки на предприятия в сектора рибарство.
2. Членове 87, 88 и 89 от Договора не се прилагат към финансов принос от държави-членки за операции, съфинансирани от ЕФР и предвидени като част от дадена оперативна програма.
3. Национални разпоредби, установяващи публично финансиране извън разпоредбите на настоящия регламент относно финансови приноси като предвидените в параграф 2, се третират в своята съвкупност въз основа на параграф 1.
Член 8
Партньорство
1. Целите на ЕФР се изпълняват в рамките на тясно сътрудничество (наричано по-нататък „партньорство“) между Комисията и държавата-членка. Държавата-членка организира, в съответствие с действащите национални правила и практики, партньорство с органите и институциите, които тя определя, като например:
а)
компетентните регионални, местни и други публичноправни органи;
б)
икономическите и социални партньори;
в)
всяка друга подходяща организация.
2. Държавите-членки създават пространно и ефективно включване на всички подходящи организации, съгласно националните правила и практики, като отчитат необходимостта от насърчаване равенството между половете и устойчивото развитие чрез интегриране опазването на околната среда.
3. Партньорството се провежда при пълно съответствие със съответните институционални, правни и финансови правомощия на всяка категория партньори, както е определена в параграф 1.
4. Партньорството обхваща подготовката, изпълнението, мониторинга и оценката на оперативната програма. Държавите-членки включват всички подходящи партньори в различните етапи на програмирането в рамките на сроковете, заложени за всеки етап.
5. Всяка държава-членка организира обсъждане на националния стратегически план по реда и условията, които тя счита за най-подходящи.
Член 9
Пропорционалност
1. Изпълнението на оперативната програма е отговорност на държавата-членка. Тази отговорност се упражнява на подходящо териториално ниво в съответствие с институционалните разпоредби на всяка държава-членка и настоящия регламент.
2. Средствата, отпуснати от Комисията и държавите-членки, могат да бъдат изменяни според общата сума на публичните разходи, разпределени за оперативната програма. Тази промяна се прилага по-специално към средствата, използвани за оценката, контрола, и участието на Комисията в мониторинговия комитет, предвиден в член 63 и към годишните доклади по изпълнението на оперативните програми.
Член 10
Поделено управление
1. Бюджетът от Общността, разпределен за ЕФР, се изпълнява в рамките на поделено управление между държавите-членки и Комисията, в съответствие с член 53, параграф 1, буква б) от Регламент (EО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно финансовия регламент, прилаган към общия бюджет на Европейските общности (10), с изключение на техническата помощ по член 46, параграф 1 от настоящия регламент, която се осъществява от Комисията в рамките на пряко управление.
Принципът на добро финансово управление се прилага в съответствие с член 48, параграф 2 от Регламент (EО, Евратом) № 1605/2002.
2. Комисията упражнява своята отговорност за изпълнението на общия бюджет на Европейския съюз по следните начини:
а)
Комисията проверява съществуването и правилното функциониране на системите за управление и контрол в държавите-членки в съответствие с членове 70 и 73;
б)
Комисията прекъсва платежния срок или прекратява изцяло или частично плащанията съгласно членове 88 и 89, ако националните системи за управление и контрол се провалят, и прилага всякакви други необходими финансови мерки за корекция в съответствие с процедурите, описани в членове 98 и 99;
в)
Комисията проверява възстановяването на средствата от предварително финансиране и автоматично освобождава бюджетните задължения в съответствие с член 81, параграф 2, членове 90-94.
3. Към помощта от ЕФР се прилагат разпоредбите на дял II от втора част на Регламент (EО, Евратом) № 1605/2002.
Член 11
Равенство между половете
Държавите-членки и Комисията гарантират насърчаване на равенството между половете и интегрирането на перспективата за равнопоставеност по време на различните етапи на прилагане на ЕФР, включително проектиране, изпълнение, мониторинг и оценка.
Държавите-членки осигуряват насърчаване на операции за разширяване ролята на жените в сектор рибарство.
ГЛАВА IV
Финансова рамка
Член 12
Ресурси и концентрация
1. Ресурсите, налични за финансовите ангажименти на ЕФР за периода 2007-2013 г. са 3 849 милиона EUR по цени от 2004 г. в съответствие с годишната разбивка, показана в приложение I.
2. 0,8 % от ресурсите по параграф 1 се разпределят за технологична помощ за Комисията, както е посочено в член 46, параграф 1.
3. За целите на програмирането и последващото включване в общия бюджет на Европейския съюз, сумите по параграф 1 се индексират с 2 % за година.
4. Разбивката на бюджетните ресурси по параграф 1, които не са разпределени съгласно параграф 2 горе, е такава, че да се постигне съществена концентрация върху регионите, допустими по цел „Сближаване“.
Член 13
Максимално ниво на трансферите
1. С цел да допринесе за целите на адекватното концентриране на финансирането за сближаване върху най-слабо развитите региони и държави-членки и с цел намаляване несъответствията при отпускане на помощи на базата на глава от населението, максималното ниво на трансфер от фондовете по параграф 2 за всяка отделна държава-членка съгласно настоящия регламент е както следва:
-
за държави-членки, чийто среден БНД на глава от населението (изразен в PPS - стандарт на покупателна способност) за 2001-2003 г. е под 40 % от средния за ЕС-25: 3,7893 % от техния БВП
-
за държави-членки, чийто среден БНД на глава от населението (PPS) за 2001-2003 г. е равен на или над 40 % и под 50 % от средния за ЕС-25: 3,7135 % от техния БВП
-
за държави-членки, чийто среден БНД на глава от населението (PPS) за 2001-2003 г. е равен на или над 50 % и под 55 % от средния за ЕС-25: 3,6188 % от техния БВП
-
за държави-членки, чийто среден БНД на глава от населението (PPS) за 2001-2003 г. е равен на или над 55 % и под 60 % от средния за ЕС-25: 3,5240 % от техния БВП
-
за държави-членки, чийто среден БНД на глава от населението (PPS) за 2001-2003 г. е равен на или над 60 % и под 65 % от средния за ЕС-25: 3,4293 % от техния БВП
-
за държави-членки, чийто среден БНД на глава от населението (PPS) за 2001-2003 г. е равен на или над 65 % и под 70 % от средния за ЕС-25: 3,3346 % от техния БВП
-
за държави-членки, чийто среден БНД на глава от населението (PPS) за 2001-2003 г. е равен на или над 70 % и под 75 % от средния за ЕС-25: 3,2398 % от техния БВП
-
впоследствие максималното ниво на трансфер се намалява с 0,09 пункта от БВП за всяко нарастване с 5 пункта над средния БНД на глава от населението (PPS) за 2001-2003 г., сравнен със средния за ЕС-25.
2. Горните граници по параграф 1 включват общите годишни разпределения от ЕФР за всяка държава-членка съгласно настоящия регламент и от ЕФРР, ЕСФ и Кохезионния фонд съгласно Регламент (ЕО) № 1083/2006, включително приноса от ЕФРР за финансиране на трансграничното развитие на Европейския инструмент за съседство и партньорство и на Инструмента за предприсъединителна помощ, и от частта на ЕЗФРСР, която произтича от секция „Ориентиране“ на Европейски фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието.
3. Изчисленията на БВП от Комисията се базират на статистиката, публикувана през м. април 2005 г. Индивидуалните темпове на национален растеж на БВП за 2007-2013 г., както се предвидени от Комисията през м. април 2005 г., се прилагат за всяка държава-членка отделно.
Член 14
Финансово разпределение
Комисията прави годишна индикативна разбивка по държави-членки на средствата, отпуснати за посрещане на финансови задължения, налични за периода на програмиране 2007-2013 г., како отделя финансовия дял за цел „Сближаване“, използвайки следните обективни критерии:
а)
големината на сектор рибарство в държавата-членка,
б)
мащабът на преструктурирането, необходимо за риболовното усилие,
и
в)
нивото на трудова заетост в сектор рибарство,
като същевременно отчита всички специфични ситуации и нужди, както и отпуснати средства преди това.
ДЯЛ II
СТРАТЕГИЧЕСКИ ПОДХОД
ГЛАВА I
Национален стратегически план
Член 15
Национален стратегически план
1. Всяка държава-членка, след подходяща консултация с партньорите, приема национален стратегически план за сектор рибарство като цяло и го представя на Комисията най-късно в момента на представянето на оперативната програма.
Националният стратегически план е предмет на диалог между държавата-членка и Комисията.
2. Националният стратегически план съдържа, когато е приложимо за държавата-членка, обобщено описание на всички аспекти на общата политика в областта на рибарството и задава приоритетите, целите, предвижданите необходими публични финансови ресурси и крайните срокове за неговото изпълнение, с подчертано внимание към стратегията за:
а)
управлението и приспособяването на риболовния флот, и по-специално приспособяването на риболовното усилие и капацитет, с оглед развитието на рибните ресурси, насърчаването на природосъобразни риболовни методи и устойчиво развитие на риболовните дейности;
б)
устойчивото развитие на сектора аквакултура;
в)
устойчивото развитие на преработката и пускането на пазара на рибни продукти и продукти на аквакултурата;
г)
устойчивото развитие на риболова във вътрешните водоеми;
д)
устойчивото развитие на рибарските райони, включително критериите за определяне на приоритетните райони;
е)
конкурентноспособността на сектор рибарство, включително подобряване на неговата структура, организация и работна среда;
ж)
запазване на човешките ресурси в сектор рибарство, по-специално чрез подобряване на професионалните умения, осигуряване на устойчиво ниво на заетост и разширяване позицията и ролята на жените;
з)
защита и подобряване на околната водна среда, свързана със сектор рибарство.
3. В допълнение, националният стратегически план съдържа, когато е приложимо за държавата-членка, допълнителна информация за приоритетите, целите, предвижданите необходими публични финансови ресурси и крайните срокове за неговото изпълнение, с подчертано внимание към стратегията за:
а)
посрещане на изискванията за инспекция и контрол на риболовните дейности и набирането на данни и информация по общата политика в областта на рибарството;
б)
пласмента на рибни продукти и развитието на риболовните дейности извън водите на Общността.
ГЛАВА II
Последващи действия относно стратегиите
Член 16
Обсъждане на стратегиите
1. До 31 декември 2011 г. Комисията организира обсъждане с държавите-членки върху съдържанието и напредъка по изпълнението на националните стратегически планове, на базата на предоставената от държавите-членки писмена информация, с оглед насърчаване обмена на най-добра практика между държавите-членки.
2. Комисията информира Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите за изхода от обсъждането по параграф 1.
ДЯЛ III
ПРОГРАМИРАНЕ
ГЛАВА I
Общи разпоредби за ЕФР
Член 17
Изготвяне и одобрение на оперативната програма
1. Всяка държава-членка разработва оперативна програма за осъществяване на политиките и приоритетите, които ще бъдат съфинансирани от ЕФР. Оперативната програма е в пълно съответствие с националния стратегически план.
2. Дейностите на ЕФР се осъществяват под формата на една-единствена оперативна програма за всяка една държава-членка, в съответствие с нейната национална структура.
3. Държавата-членка изготвя своята оперативна програма след провеждането на подробни консултации с регионалните, местни, икономически и социални партньори в сектор рибарство, както и с всички останали подходящи организации, в съответствие с нейната национална структура и партньорството, предвидено по член 8.
4. Държавата-членка представя на Комисията предложение за оперативна програма, съдържащо всички компоненти по член 20, в необходимия срок, който да позволи приемането на предложението възможно най-бързо.
5. Комисията оценява предложената оперативна програма, за да реши дали тя допринася за постигането на целите по член 4, ръководните принципи, определени в член 19 и съответната част от националния стратегически план, като взема предвид оценката ex ante, предвидена по член 48.
Ако Комисията в срок от два месеца от получаването на предложената оперативна програма счете, че програмата не е в съответствие с целите, предвидени в член 4, ръководните принципи съгласно член 19 или съответната част от националния стратегически план, тя може да изиска от държавата-членка да предостави цялата необходима допълнителна информация, и ако е уместно, да адаптира съответно предложената програма.
6. След това държавата-членка представя своята оперативна програма на Комисията, която приема решение за одобряване на програмата в максимално кратки срокове, но не по-късно от четири месеца след нейното представяне.
Член 18
Продължителност и преразглеждане на програмата
1. Оперативната програма обхваща периода от 1 януари 2007 г. до 31 декември 2013 г.
2. Оперативната програма може да бъде преразгледана в случай, че възникне сериозно затруднение при нейното изпълнение или са настъпили значими стратегически изменения, или от съображения за добро управление и ако е необходимо, може да бъде преработена за остатъка от периода по инициатива на държавата-членка или на Комисията, на базата на споразумение със съответната държава-членка, след одобрение от мониторинговия комитет, предвиден по член 63.
Преразглеждането взема под внимание по-специално междинната оценка, годишните доклади по изпълнението и годишните проучвания, предвидени съответно в член 49, член 67 и член 69, и значимите изменения в общата политика в областта на рибарството.
3. Комисията приема своето решение относно искането за преразглеждане на оперативната програма възможно най-бързо, но не по-късно от два месеца след представянето на искането от държавата-членка, при условие че съдържанието на преразгледаната оперативна програма е в съответствие с разпоредбите на член 20. Определят се подробни правила в съответствие с процедурата, предвидена в член в 101, параграф 3.
Член 19
Ръководни принципи за оперативната програма
При изготвянето на оперативната програма съгласно член 17 и при изпълнението на оперативната програма държавите-членки вземат предвид следните ръководни принципи:
а)
съгласуване с принципите на общата политика в областта на рибарството и националния стратегически план, с цел постигане по-специално на стабилен и траен баланс между риболовния капацитет и риболовните възможности;
б)
засилване на хармоничното, балансирано и устойчиво развитие на стопанските дейности, трудовата заетост и човешките ресурси, както и защитата и подобряването на околната среда;
в)
подходящо разпределение на наличните финансови ресурси по приоритетни оси и по-специално, когато е необходимо, подходящо ниво на финансиране за операциите съгласно глава I от дял IV (Приоритетна ос 1: мерки за приспособяване на риболовния флот на Общността);
г)
насърчаване на операции, допринасящи за изпълнението на Лисабонската стратегия;
Поощряват се операции, насочени към устойчиво ниво на трудова заетост в сектор рибарство, по-специално чрез повишаване качеството на работата, достъпа до професията за млади хора и въвеждането на иновации в сектора;
д)
насърчаване на операции, допринасящи за прилагането на Гьотеборгската стратегия и по-специално онези, които подобряват параметрите на околната среда в сектор рибарство;
Поощряват се операции, насочени към намаляване влиянието върху околната среда на дейностите в сектор рибарство и насърчаване на природосъобразни производствени методи;
е)
подобряване положението на човешките ресурси в сектор рибарство чрез операции, целящи повишаване и разнообразяване на професионалните умения, развитие на постоянно обучение и подобряване на работните условия и безопасността;
ж)
насърчаване на операции с висока добавена стойност, чрез развитието на иновационни технологии, които осигуряват високо качество и задоволяват нуждите на потребителите от рибни продукти и продукти на аквакултурата;
Поощряват се операции, насърчаващи прозрачността за потребителите на природосъобразни производствени методи;
з)
допринасящи за по-доброто снабдяване на пазара на Общността с рибни продукти и с продукти на аквакултурата и неговото устойчиво развитие;
и)
насърчаване, по време на различните етапи на изпълнение на оперативната програма, на баланса на заетостта на половете в сектора, чрез операции насочени по-специално към намаляване сегрегацията на половете на пазара на труда;
й)
насърчаване на интегрирано устойчиво развитие на рибарските райони, чрез подпомагане на присъщия им потенциал и подобряване качеството на живот;
к)
когато е приложимо, подобряване на институционалния и административен капацитет, целящ добро управление на общата политика в областта на рибарството и ефективно изпълнение на оперативната програма.
Член 20
Cъдържание на оперативната програма
1. Оперативната програма съдържа:
а)
синтезиран анализ на ситуацията в районите, допустими за помощ от гледна точка на силните и слаби страни;
б)
описание и обосновка на избраните приоритетни оси, имащи отношение към съответната част от националния стратегически план и ръководните принципи, посочени в член 19, както и на очакваното влияние, произтичащо от предварителната оценка, посочена в член 48;
в)
конкретни цели за всяка приоритетна ос. Тези цели се изразяват количествено, когато подлежат на количествено изражение, чрез ограничен брой показатели, отчитайки принципа на пропорционалност. Показателите трябва да правят възможно измерването на напредъка по отношение на базовата ситуация, както и ефективността на конкретните цели, заложени за всяка приоритетна ос;
г)
обобщено описание на основните мерки, предвидени за постигане на целите по приоритетната ос;
д)
информация за допълнителност към мерките по ЕЗФРСР, структурните фондове и Кохезионния фонд, когато е уместно;
е)
финансов план, съдържащ две таблици, всяка от които показва поотделно, когато е уместно, определените средства за областите на цел „Сближаване“ и цел „Несближаване“:
i)
таблица, с разбивка за всяка година на стойността на общата предвидена сума за финансиране от ЕФР;
ii)
таблица, определяща за целия програмен период и за всяка от приоритетните оси сумата, предвидена за финансиране от Общността, както и сумата на националното публично финансиране, процентното изражение на помощта от Европейския фонд за рибарство за всяка приоритетна ос и сумата, предвидена за техническа помощ;
ж)
разпоредбите за прилагане на оперативната програма, включително:
i)
посочване от държавата-членка на органите, предвидени в член 58;
ii)
описание на системите за оценка и мониторинг, както и състава на мониторинговия комитет по член 63;
iii)
информация относно компетентния орган, който получава плащанията, извършени от Комисията и органът или органите, отговорни за извършване на плащанията към бенефициерите;
iv)
дефиниране на процедурите за мобилизиране и циркулация на финансовите потоци, с цел да бъде осигурена тяхната прозрачност;
v)
елементите, насочени към осигуряване на информираност и популяризиране на оперативната програма, съгласно член 51;
vi)
описание на договорените между Комисията и държавата-членка процедури за обмен на компютъризирани данни, за да се отговори на изискванията за плащания, мониторинг и оценка, залегнали в настоящия регламент;
з)
информация по прилагането на член 8.
2. За всяка от приоритетните оси, предвидени в дял IV, държавата-членка определя в своята оперативна програма условията и процедурите за тяхното изпълнение. По-специално, програмата посочва ясно целта на всяка от планираните приоритетни оси.
ДЯЛ IV
ПРИОРИТЕТНИ ОСИ
ГЛАВА I
Приоритетна ос 1: мерки за приспособяване на риболовния флот на Общността
Член 21
Обхват
Помощта от ЕФР, насочена към приспособяването на риболовния флот на Общността се отнася до:
а)
публична помощ за корабособственици и рибари, засегнати от плановете за приспособяването на риболовното усилие, когато те са част от следното:
i)
планове за възстановяване на запасите съгласно член 5 от Регламент (EО) № 2371/2002;
ii)
неотложни мерки съгласно членове 7 и 8 от Регламент (EО) № 2371/2002;
iii)
неподновяване на риболовно споразумение между Общността и трета страна или чувствително намаляване на риболовните възможности в резултат на международни или други договорености;
iv)
планове за управление съгласно член 6 от Регламент (EО) № 2371/2002;
v)
мерки съгласно членове 9 и 10 от Регламент (EО) № 2371/2002;
vi)
национални схеми за изваждане от експлоатация на риболовни съдове от флота като част от задълженията, залегнали в членове 11-16 от Регламент (EО) № 2371/2002 относно приспособяването на капацитета на риболовния флот на Общността;
б)
публична помощ за временно прекратяване на риболовните дейности в съответствие с член 24, параграф 1, vii);
в)
инвестиции на борда на риболовните съдове и селективност в съответствие с член 25;
г)
публична помощ за дребномащабен крайбрежен риболов в съответствие с член 26;
д)
социално-икономическа компенсация за управлението на риболовния флот на Общността в съответствие с член 27;
е)
публична помощ в рамките на плановете за спасяване и преструктуриране в съответствие с насоките на Общността за държавна помощ за спасяване и преструктуриране на фирми, изпаднали в затруднение (11).
Член 22
Съдържание на плановете за приспособяване на риболовното усилие
1. Всяка държава-членка залага в своя национален стратегически план политиката си за приспособяване на риболовното усилие, с оглед изпълнение на задълженията, определени в член 11, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2371/2002. Тя дава приоритетно финансиране на операциите по член 21, буква а) i).
2. Плановете за приспособяване на риболовното усилие може да включват всички подходящи мерки, предвидени в настоящата глава.
3. В случаите, предвидени в член 21 буква а) i), ii) и iv), плановете за приспособяване на риболовното усилие се приемат от държавите-членки в срок от шест месеца след датата на решението на Съвета или Комисията.
В случаите, предвидени в член 21, буква а) iii), държавите-членки приемат плановете за приспособяване на риболовното усилие за засегнатите риболовни съдове и рибари, в срок от шест месеца след датата на нотификацията от Комисията.
4. Всяка година, в годишните и окончателните си доклади по изпълнението съгласно член 67, държавите-членки съобщават постигнатите резултати от изпълнението на техните планове за приспособяване на риболовното усилие. Резултатите се измерват чрез използване на съответни показатели, зададени в оперативните програми.
Член 23
Публична помощ за окончателно преустановяване на риболовни дейности
1. ЕФР участва във финансиране на окончателно преустановяване на риболовни дейности от риболовни кораби, когато това преустановяване е част от плана за приспособяване, съгласно разпоредбите на член 21, буква а). Окончателното преустановяване на риболовни дейности от даден риболовен кораб съд може да се постигне само чрез:
а)
нарязване на риболовния кораб за скрап;
б)
пренасочването му под флага на друга държава-членка и регистрирането му в Общността за извършване на дейности, различни от риболова;
в)
пренасочването му за целите на създаването на изкуствени рифове. Държавите-членки гарантират, че подобни операции са предхождани от оценка за въздействието върху околната среда и, че допринасят за осъществяването на целите по член 38, параграф 2, буква а).
Публичната помощ за окончателно преустановяване на риболовни дейности, която се изплаща на корабособствениците, зависи от риболовния капацитет на кораба и, когато е уместно, от свързаното с него разрешение за риболов.
2. Окончателното преустановяване на риболовните дейности на риболовни съдове се програмира под формата на национални схеми за изваждане от експлоатация на риболовни съдове, като то не надвишава две години от датата на влизането им в сила.
3. С цел улесняване изпълнението на плановете за приспособяване на риболовното усилие, държавите-членки могат да организират публични търгове за набиране на оферти.
Държавите-членки залагат нивото на публичната помощ, като се ръководят от най-благоприятното съотношение стойност/печалба, определено на базата на обективни критерии като:
а)
цената на риболовния кораб, отчетена на националния пазар или неговата застрахователна стойност;
б)
оборота на риболовния кораб;
в)
възрастта на риболовния кораб и неговият тонаж в GT или мощността на двигателя в kW.
Член 24
Публична помощ за временно преустановяване на риболовни дейности
1. ЕФР може да участва във финансиране на мерки за временно преустановяване на риболовни дейности от рибари и корабособственици през периода 2007-2013 г. за максимален срок от:
i)
12 месеца, който може да се продължи най-много с още 12 месеца, в контекста на плановете за приспособяване на риболовното усилие по член 21, буква а) i);
ii)
три месеца, в случай на неотложни спасителни мерки на държавите-членки по член 8 от Регламент (ЕО) № 2371/2002, в контекста на плановете за приспособяване на риболовното усилие по член 21, буква а) ii);
iii)
шест месеца, в случай на неотложни мерки на Комисията, съгласно член 7 от Регламент (EО) № 2371/2002, в контекста на плановете за приспособяване на риболовното усилие по член 21, буква а)ii);
iv)
шест месеца, който може да се продължи най-много с още шест месеца, в контекста на плановете за приспособяване на риболовното усилие по член 21, буква а) iii);
v)
осем месеца, в контекста на плановете за приспособяване на риболовното усилие по член 21, буква а) iv) и на плановете за управление, приети на национално ниво в рамките на мерките на Общността по опазване и когато тези планове предвиждат постепенно намаляване на риболовното усилие;
vi)
три месеца, в контекста на плановете за спасяване и преструктуриране по член 21, буква е) за времето на подмяна на двигателите;
vii)
шест месеца, в случаите на природно бедствие, закриване на риболов по решение на държавите-членки поради здравни причини или други извънредни събития, които не са в резултат на мерките по опазване на ресурсите.
2. Финансовият принос на ЕФР за мерките по i)-vi) от параграф 1 за дадена държава-членка за целия период 2007-2013 г. не може да надхвърля по-високата стойност от следните две прагови величини: 1 милион EUR или 6 % от финансовата помощ от Общността, разпределена за сектора на съответната страна.
Въпреки това, тези прагови стойности могат да бъдат надвишени, в съответствие с процедурата по член 101, параграф 3.
3. Периодичното сезонно прекъсване на риболова не се взема предвид при отпускането на обезщетения или плащания по настоящия регламент.
Член 25
Инвестиции на борда на риболовните кораби и селективност
1. ЕФР може да участва във финансирането на оборудване и модернизация на риболовни кораби на възраст пет или повече години по условията на настоящия член и в съответствие с разпоредбите на глава III от Регламент (EО) 2371/2002.
2. Тези инвестиции може да се отнасят до подобряване безопасността на борда, работните условия, хигиената, качеството на продуктите, енергийната ефективност и селективността, при условие че не се увеличават риболовните възможности на корабите.
Не се отпуска помощ за строителство на риболовни кораби, нито за увеличаване на трюмовете.
3. ЕФР може да участва финансово за един брой подмяна на двигател за кораб, при условие че:
а)
за кораби съгласно дефиницията в член 26, параграф 1, новият двигател има същата или по-малка мощност от стария;
б)
за кораби до 24 метра дължина, различни от тези по точка а), новият двигател има най-малко 20 % по-ниска мощност от стария;
в)
за траулери с дължина повече от 24 метра, новият двигател има най-малко 20 % по-ниска мощност от стария, съдът е предмет на план за спасяване и преструктуриране съгласно член 21, буква е) и риболовния метод се подменя с такъв, който консумира по-малко гориво.
4. Намалението на мощността на двигателя съгласно параграф 3, букви б) и в) може да се постигне от група кораби за всяка от категориите кораби по букви б) и в) от този параграф.
5. Условията за изпълнение на операциите, предвидени по параграф 4, може да се заложат в съответствие с процедурата по член 101, параграф 3.
6. ЕФР може да допринася за финансирането на оборудване и модернизация:
а)
което създава условия уловите, чието обратното връщане вече не се разрешава, да се съхраняват на борда;
б)
като част от операции, обхващащи подготовката или изпробването на нови технически мерки за даден ограничен период, който ще се определи от Съвета или от Комисията;
в)
за намаляване въздействието на риболова върху видовете, които нямат търговско значение;
г)
за намаляване въздействието на риболова върху екосистемите и морското дъно;
д)
за защита на уловите и риболовните уреди от хищници, включително чрез промяна на материала на частите на риболовния уред, при условие че не се повишава риболовното усилие или не се уврежда селективността на риболовния уред и че са взети всички удачни мерки за избягване на физическото увреждане на хищниците.
7. ЕФР може да участва във финансиране на инвестиции за достигане селективността на риболовните уреди, включително до две на брой подмени на риболовни уреди за целия период 2007-2013 г., при условие че:
а)
съответният риболовен съд, който е засегнат от плана за приспособяване на риболовното усилие съгласно член 21, буква а) i), си променя риболовния метод и напуска съответния риболовен район, за да отиде в друг район, където състоянието на ресурсите позволява осъществяването на риболов,
или
б)
новият риболовен уред е по-селективен и отговаря на признатите критерии и практики за опазване на околната среда, които надхвърлят съществуващите регламентирани задължения в законодателството на Общността.
8. ЕФР може да участва във финансиране за първата подмяна на риболовен уред:
а)
с цел гарантиране на съответствие с новите технически изисквания за селективност по законодателството на Общността. Помощ може да се отпуска до датата, в който тези изисквания станат задължителни или по изключение за кратък период след тази дата, който може да се заложи във съответното законодателство на Общността;
б)
за намаляване въздействието на риболова върху видовете, които нямат търговско значение.
Член 26
Дребномащабен крайбрежен риболов
1. За целите на настоящия член „дребномащабен крайбрежен риболов“ означава риболов, осъществяван от риболовни съдове с габаритна дължина под 12 метра, които не са съоръжени с потопяем риболовен уред, като посочените в таблица 3 от приложение I към Регламент (EО) № 26/2004 на Комисията от 30 декември 2003 г. относно регистъра на риболовния флот на Общността (12).
2. Когато ЕФР отпуска финансиране за мерките съгласно член 25 в полза на дребномащабен крайбрежен риболов, нивото на частно финансиране, показано в група 2 от таблицата в приложение II, може да се намали с 20 процентни пункта.
3. ЕФР може да участва във финансиране на социално-икономическите мерки по член 27, в полза на дребномащабния крайбрежен риболов.
4. ЕФР може да участва в изплащане на премии на рибари и корабособственици, упражняващи дребномащабен крайбрежен риболов, с цел:
а)
подобряване управлението и контрола върху условията за достъп до определени риболовни райони;
б)
поощряване организацията на производствената, преработвателната и маркетинговата верига на рибните продукти;
в)
насърчаване на доброволни стъпки, насочени към намаляване на риболовното усилие и към опазване на ресурсите;
г)
насърчаване използването на технологични иновации (по-селективни риболовни техники, надхвърлящи регламентираните изисквания в законодателството на Общността или иновации за защита на риболовните уреди и уловите от хищници), които не повишават риболовното усилие;
д)
подобряване професионалните умения и обучение по безопасност.
Член 27
Социално-икономически компенсации за управлението на риболовния флот на Общността
1. ЕФР може да участва във финансиране на социално-икономически мерки, предлагани от държавите-членки за рибари, засегнати от усъвършенстването на риболова, които включват:
а)
диверсификацията на дейности, с оглед създаването на многостранна заетост за рибарите;
б)
повишаване на професионалните умения, по-специално за млади рибари;
в)
схеми за привличане на рибарите в дейности извън риболова;
г)
ранно напускане на риболовния сектор, включително ранно пенсиониране;
д)
невъзобновима компенсация за рибари, които са работили на борда на кораб най-малко дванадесет месеца като рибари, при условие че кораба на който са работили бенефициерите, е станал обект на окончателно преустановяване на риболовната дейност по смисъла на член 23. Тази компенсация се възстановява на базата на pro rata temporis, когато бенефициерите се завърнат на работа като рибари, за срок по-малко от една година след получаването ѝ.
2. ЕФР може да участва във финансирането на индивидуални премии за рибари под 40-годишна възраст, които могат да докажат, че през последните пет години са работили като рибари или имат еквивалентно професионално обучение и които придобиват за първи път частична или пълна собственост върху риболовен кораб с дължина под 24 метра, който кораб е оборудван и готов за риболов в морето и е на възраст между 5 и 30 години.
3. Премията не надвишава 15 % от стойността на придобиването на собствеността, нито надвишава сумата 50 000 EUR.
4. Условията, заложени в параграф 1, буква д) и параграф 2 могат да се променят в съответствие с процедурата по член 101, параграф 3.
ГЛАВА II
Приоритетна ос 2: аквакултура, риболов във вътрешни водоеми, преработка и пускане на пазара на рибни продукти и продукти на аквакултура
Член 28
Обхват на намеса в производството на аквакултура
1. Финансова помощ, насочена към производство на аквакултура, може се отпуска за следното:
а)
мерки за инвестиции в производството на аквакултура;
б)
мерки за водната околна среда;
в)
мерки за здравеопазване;
г)
мерки за здравето на животните.
2. Прехвърлянето на собственост върху бизнес не е допустимо за помощ от Общността.
3. Финансова помощ по параграф 1 може да допринася за обучение през целия живот.
4. За операциите, предвидени в членове 29, 31 и 32, реализирани с цел гарантиране на съответствие със стандартите от правото на Общността, касаещи околна среда, човешко здраве и здраве на животните, хигиена и благополучие на животните, финансова помощ може да се отпуска до датата, на която тези стандарти стават задължителни за предприятията.
5. Държавите-членки осигуряват адекватен механизъм за избягване на ефекти, спъващи производството, по-специално риск от създаване на мощности за свръхпроизводство или ефекти, влияещи неблагоприятно върху политиката за опазване на рибните ресурси.
6. За операциите, предвидени в приложение II към Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 г. относно оценката на въздействието на някои публични и частни операции върху околната среда (13), помощ се отпуска само при условие, че е предоставена информацията, която се изисква в приложение IV към поссчената директива.
Член 29
Meрки за инвестиции в производството на аквакултура
1. ЕФР може да подпомага инвестиции в изграждане, разширяване, оборудване и модернизация на производствени инсталации, по-специално с цел подобряване условията за работа, хигиената, човешкото здраве и здравето на животните и качеството на продукцията, намаляване на отрицателното въздействие или повишаване на положителните ефекти върху околната среда. Инвестициите допринасят за една или повече от следните цели:
а)
диверсификация, насочена към нови видове и производство на видове с благоприятни пазарни перспективи;
б)
прилагане на методи за аквакултурно производство, чувствително намаляващи отрицателното въздействие или повишаващи положителните ефекти върху околната среда в сравнение с обичайните практики в сектора аквакултура;
в)
помощ за традиционните дейности на аквакултурата, които са важни за запазването и развиването едновременно както на икономическите и социалните аспекти, така и на околната среда;
г)
помощ за закупуването на оборудване за предпазване на стопанствата от диви хищници;
д)
подобряване на условията на труд и безопасност на работещите в сектора аквакултура.
2. Инвестиционната помощ се ограничава до:
а)
микро-, малки и средни предприятия,
и
б)
предприятия, които не попадат в дефиницията на член 3, буква е), със състав по-малко от 750 души или с оборот под 200 милиона ЕUR.
3. Чрез дерогация от параграф 2, в най-отдалечените райони и в отдалечените гръцки острови, помощ може да се отпуска на всички предприятия.
4. Държавите-членки осигуряват приоритета на финансирането на микро- и малки предприятия.
Член 30
Мерки, свързани с водната околна среда
1. ЕФР може да подпомага предоставянето на компенсации за използването на методи за производство на аквакултура, допринасящи за защитата и подобряването на околната среда и съхраняването на природата.
2. Целта на помощта е да насърчава:
а)
форми на аквакултура, включващи опазването и подобряването на околната среда, природните ресурси, генетичното разнообразие и управлението на заобикалящия терен и характерните черти на зоните за аквакултура;
б)
участие в схемата на Общността по управление на околната среда и одитиране, създадена от Регламент (EО) № 761/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 19 март 2001 г., позволяваща доброволно участие на организации в Схемата на Общността по управление на околната среда и одитиране (EMAS) (14);
в)
органичната аквакултура, по смисъла на Регламент (EИО) № 2092/91 на Съвета от 24 юни 1991 г. относно биологичното производство на земеделски продукти и неговото означаване върху земеделските продукти и храни (15);
г)
устойчивата аквакултура, съвместима със специфичните ограничения на околната среда, в резултат от определянето на регионите по НАТУРА 2000, в съответствие с Директива 92/43/ЕИО от 21 май 1992 г. за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (16).
3. За да получат компенсация по този член, бенефициерите трябва да се ангажират за период от минимум пет години да съблюдават изискванията за водната околна среда, които надхвърлят обичайното прилагане на добрата практика за аквакултура. За помощта, предвидена по параграф 2, буква а), изгодите за околната среда в резултат на тези ангажименти, трябва да бъдат демонстрирани в предварителна оценка, изготвена от компетентни органи, определени от държавата-членка.
4. Държавите-членки изчисляват компенсацията на базата на един или повече от следните критерии:
а)
инкасирана загуба на приход;
б)
допълнителна стойност, която може да е резултат от приложението на хидро-екологични методи;
в)
необходимост от осигуряване на финансова подкрепа за осъществяването на операцията;
г)
специфични загуби или инвестиционни стойности за производствени единици, разположени в или в близост до районите по НАТУРА 2000.
5. Еднократна компенсация се отпуска:
а)
по параграф 2, буква а), на базата на максимална сума за хектар от площта на предприятието, където се изпълняват хидро-екологичните ангажименти;
б)
по параграф 2, буква в), за максимум две години, по време на периода на преминаване на предприятието към органично производство;
в)
по параграф 2, буква г), за максимум две години след датата на решението за създаване на район по НАТУРА 2000 и само за аквакултурни предприятия, които са съществували преди това решение.
Член 31
Мерки за здравеопазване
ЕФР може да предоставя компенсации на фермери, производители на черупчести мекотели, за временно преустановяване на събирането на черупчестите мекотели, отглеждани във фермите. Компенсацията се отпуска, когато замърсяването от черупчестите мекотели, дължащо се на пролиферацията (цъфтежа) на произвеждащия токсини планктон или наличието на планктон, съдържащ биотоксини, с оглед целите на здравеопазването, налага преустановяване на събирането на организмите:
-
за повече от четири последователни месеца;
или
-
когато претърпените загуби в резултат от преустановяване на събирането възлизат на повече от 35 % от годишния оборот на съответния бизнес, изчислени на базата на средния годишен оборот за предходните три години.
Максималната продължителност за която се отпуска компенсацията, е 12 месеца по отношение на целия програмен период.
Член 32
Мерки по отношение здравето на животните
ЕФР може да подпомага финансирането на контрола и премахването на болести по аквакултурата, съгласно условията на Решение 90/424/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 г. относно разходите във ветеринарната област (17).
Член 33
Риболов във вътрешни водоеми
1. За целите на настоящия член „риболов във вътрешни водоеми“ означава риболов, извършван със стопанска цел от съдове, опериращи изключително във вътрешни водоеми или с други уреди, използвани за риболов под лед.
2. Финансовата помощ за риболов във вътрешни водоеми може да обхваща инвестиции за изграждане, разширяване, оборудване и модернизация на средствата за риболов във вътрешни водоеми, в посока подобряване на безопасността, условията на работа, хигиената и качеството на продукцията, човешкото здраве и здравето на животните, или за намаляване на отрицателното и засилване на благотворното въздействие върху околната среда.
Инвестиции на борда на кораба се финансират съгласно съответните разпоредби в член 25.
3. ЕФР може за подпомага пренасочването на кораби, действащи във вътрешни водоеми, към други дейности извън риболова. Националните органи предприемат подходящи мерки за да гарантират, че риболовните кораби, получили финансова помощ от ЕФР, по смисъла на тази параграф, няма да се завърнат към риболов.
4. Когато мерките за възстановяване на видове, появяващи се във вътрешни водоеми, са предвидени в правен акт на Общността, ЕФР може да отпусне помощ за мерки за временното прекратяване на риболовните дейности на рибари и съдове, действащи изключително във вътрешните водоеми. Помощта се ограничава до максимална обща продължителност от 12 месеца за съответните кораби за целия период на програмиране.
5. Прехвърлянето на собственост върху бизнес не е допустимо за помощ от Общността.
6. Без да се засягат разпоредбите на параграфи 3 и 4, окончателното или временно прекратяване на риболовни действия и построяването на съдове, действащи във вътрешни водоеми, не е допустимо за финансова помощ.
7. Не са допустими за финансова помощ инвестиции, които биха могли да застрашат равновесието между размера на флота и съответстващите налични рибни запаси.
8. Управляващият орган предприема всички мерки, необходими за да гарантира, че съдовете, получаващи финансова помощ от ЕФР по този член, продължават да оперират изключително във вътрешни водоеми.
Член 34
Инвестиции в преработката и пускането на пазара
1. ЕФР може да финансира инвестиции в преработката и пускането на пазара на рибни продукти и продукти на аквакултурата.
2. Прехвърлянето на собственост върху бизнес не е допустимо за финансова помощ от Общността.
3. ЕФР може да оказва също финансова подкрепа за обучение през целия живот.
4. Не са допустими за финансова помощ инвестиции, които са свързани с рибни продукти и продукти на аквакултурата, предназначени за употреба и преработени за цели, различни от човешка консумация, с изключение на инвестиции, предназначени изключително за третиране, преработка и пускане на пазара на отпадъци от рибни продукти и продукти на аквакултурата.
5. При осъществяване на операции за целите на гарантиране на съответствие със стандартите по правото на Общността, относно околната среда, човешкото здраве и здравето на животните, хигиената и благосъстоянието на животните, финансова помощ може да се предоставя до датата, на която стандартите ще станат задължителни за предприятията.
Член 35
Мерки в преработката и пускането на пазара, допустими за финансиране
1. ЕФР може да подпомага изграждане, разширяване, оборудване и модернизация на предприятия, когато се търси постигането по-специално на една или повече от следните цели:
а)
подобряване на работните условия;
б)
подобряване и мониторинг на здравеопазването и хигиенните условия или качеството на продуктите;
в)
производство на висококачествени продукти за пазарни ниши;
г)
намаляване на отрицателното въздействие върху околната среда;
д)
подобряване употребата на малко използвани видове, вторични продукти и отпадъци;
е)
производство или пускане на пазара на нови продукти, чрез прилагане на нови технологии или разработване на иновационни производствени методи;
ж)
пускане на пазара на продукти, с произход предимно от местни улови и аквакултура.
2. Инвестициите са насочени главно към насърчаване на устойчива заетост в сектор рибарство.
3. Инвестиционната помощ се ограничава до:
а)
микро-, малки и средни предприятия,
и
б)
предприятия, които не са обхванати от дефиницията в член 3, буква е), с численост на персонала по-малко от 750 души или с оборот, по-малък от 200 милиона EUR.
4. Чрез дерогация от параграф 3, в най-отдалечените райони и в отдалечените гръцки острови, помощ може да се отпуска на всички предприятия.
5. Държавите-членки гарантират, че се дава приоритет на микро- и малки предприятия.
6. Не се предоставя помощ от Общността за инвестиции, свързани с търговията на дребно.
ГЛАВА III
Приоритетна ос 3: мерки от общ интерес
Член 36
Приложно поле
1. ЕФР може да подпомага мерки от общ интерес, с по-широк обхват от мерките, обичайно предприемани от частни предприятия и които допринасят за постигането на целите на общата политика в областта на рибарството.
2. Tези мерки могат да се отнасят до:
а)
колективни дейности;
б)
защита и развитие на водната фауна и флора;
в)
риболовни пристанища, кейове за разтоварване и покрити лодкостоянки;
г)
разработване на нови пазари и рекламни кампании;
д)
пилотни проекти;
е)
изменения с цел пренасочване на риболовни съдове към други дейности.
Член 37
Колективни дейности
ЕФР може да подкрепя мерки от общ интерес, които се осъществяват с активната подкрепа на самите оператори или на организации, действащи от името на производителите или други организации, признати от държавата-членка и които имат за цел по-специално да:
а)
допринасят устойчиво за по-доброто управление или съхранение на ресурсите;
б)
насърчават селективни риболовни методи или уреди и намаляване на страничния улов;
в)
отстраняват изгубени риболовни уреди от морското дъно, с цел да се противодейства на така наречения „призрачен“ (нелегален) риболов;
г)
подобряват работните условия и безопасността;
д)
допринасят за прозрачността на пазарите на рибни продукти и продукти на аквакултурата, включително и за възможността за проследяване;
е)
подобряват качеството и безопасността на храните;
ж)
развиват, преструктурират или подобряват обектите за производството на аквакултура;
з)
инвестиции в оборудване за производство, преработка или пускане на пазара и инфраструктура, включително и третиране на отпадъци;
и)
усъвършенстване на професионалните умения или разработване на нови методи и средства за обучение;
й)
насърчават партньорството между учените и операторите в сектор рибарство;
к)
работа в мрежа и обмен на опит и добри практики между организациите, с цел създаване на равнопоставени възможности за мъжете и жените, и за останалите участници в сектора;
л)
допринасят за целите, заложени за дребномащабния крайбрежен риболов в член 26, параграф 4;
м)
подобряват управлението и контрола върху условията на достъп до риболовните райони, по-специално чрез изготвяне на местни планове за управление, одобрени от компетентните национални органи;
н)
създаването на организации на производителите, признати съгласно Регламент (ЕО) № 104/2000 на Съвета от 17 декември 1999 г. относно общата организация на пазарите на рибни продукти и продукти от аквакултури (18), тяхното преструктуриране и изпълнението на техните планове за подобряване на качеството;
о)
извършването на възможни проучвания, свързани с насърчаване на партньорството с трети държави в сектора рибарство.
Помощта по буква н) се отпуска за максимален период от три години след датата на признаване или след датата на решението за преструктуриране на организацията на производителите и намалява прогресивно през тези три години.
Член 38
Meрки, предназначени за закрила и развитие на водната фауна и флора
1. ЕФР може да подкрепя мерки от общ интерес, предназначени за закрила и развитието на водната фауна и флора, като същевременно се подобрява водната околна среда.
2. Tези мерки се отнасят до:
а)
изграждането или монтажа на стационарни или преносими съоръжения, предназначени за закрилата и развитието на водната фауна и флора,
или
б)
възстановяването на вътрешни водоеми, включително люпилни площадки и трасета за мигриращи видове,
или
в)
защитата и подобряването на околната среда в рамките на НАТУРА 2000, когато нейните райони пряко засягат риболовни дейности, с изключение на производствените разходи.
Прякото зарибяване не е допустимо за финансова помощ, освен ако изрично не е предвидено като консервационна мярка в правен акт на Общността.
3. Дейностите трябва да се осъществяват от публичноправни или полу-публичноправни организации, признати търговски организации или други организации, определени за тази цел от държавата-членка.
Член 39
Рибарски пристанища, кейове за разтоварване и покрити лодкостоянки
1. ЕФР може да подкрепя инвестиции в съществуващите публични или частни рибарски пристанища, в интерес на рибарите и производителите на аквакултура, които да ги използват за подобряване на предлаганите услуги.
ЕФР може също да подкрепя инвестиции за преструктуриране на кейовете за разтоварване и за подобряване на условията за рибата, разтоварвана от крайбрежните рибари в съществуващи кейове за разтоварване, указани от компетентните национални органи.
2. Инвестициите трябва да се отнасят по-специално до:
а)
подобряването на условията, при които рибните продукти и продуктите на аквакултурата се разтоварват, преработват, съхраняват в пристанищата и продават на тържищата за първа продажба;
б)
осигуряването на горива, лед, вода и електричество;
в)
оборудване за поддръжка и ремонт на риболовни съдове;
г)
изграждане, модернизация и разширяване на кейове, подобряващи безопасността по време на разтоварване или товарене;
д)
компютъризирано управление на риболовните дейности;
е)
подобряване на безопасността и работните условия;
ж)
складирането и третирането на отпадъците;
з)
мерки за намаляване на количествата съпътстващи улови, подлежащи на връщане в морето.
3. С цел подобряване безопасността на рибарите, ЕФР може да подкрепя също инвестиции, свързани с безопасността, за изграждането или модернизацията на малки риболовни пристанища и лодкостоянки.
Член 40
Разработване на нови пазари и рекламни кампании
1. ЕФР може да подкрепя мерки от общ интерес, предназначени за изпълнението на политика за повишаване на качеството и стойността, за разработване на нови пазари или организирането на рекламни кампании за рибни продукти и продукти на аквакултурата.
2. Операциите не трябва да бъдат насочени към търговски марки или да указват конкретни страни или географски райони, освен в случаите на продукти, признати по условията на Регламент (ЕО) № 510/2006 от 20 март 2006 г. относно закрилата на географски указания и наименованията за произход на земеделски продукти и храни (19).
3. Мерките следва да се отнасят по-специално до:
а)
провеждане на регионални, национални или транснационални рекламни кампании за рибни продукти и продукти на аквакултурата;
б)
пазарен пласмент на свръхпроизвеждани или слабо експлоатирани видове, които обичайно се изхвърлят или, за които няма търговски интерес;
в)
прилагането на политика за качеството спрямо рибни продукти и продукти на аквакултурата;
г)
насърчаване продажбата на продукти, получени чрез използването на методи с ниско ниво на въздействие върху околната среда;
д)
насърчаване продажбата на продукти, признати съгласно условията на Регламент (ЕО) № 510/2006;
е)
сертифициране на качеството, включително изготвяне на етикети и сертифициране на продукти, отгледани или уловени с помощта на природосъобразни производствени методи;
ж)
кампании за подобряване престижа на рибни продукти и продукти на аквакултурата, както и престижа на самия сектор рибарство;
з)
извършване на пазарни проучвания.
Член 41
Пилотни проекти
1. ЕФР може да подкрепя пилотни проекти, включително експериментална употреба на по-селективни риболовни техники, насочени към придобиване и разпространяване на нови технически умения и осъществявани от стопански субект, призната търговска асоциация или друга компетентна организация, определена за целта от държавата-членка, в партньорство с научна или техническа организация.
2. Пилотните проекти, предвидени в параграф 1, могат да:
а)
изпитват в условия, близки до реалните в производствения сектор, техническата или икономическата приложимост на дадена иновационна технология, с цел придобиване и разпространяване на технически или икономически познания за изпитваната технология;
б)
дават възможност за провеждане на тестове на планове за управление и планове за разпределение на риболовното усилие, включително ако е необходимо, определяне на зони, забранени за риболов, с цел оценяване на биологичните и финансови последствия, както и за експериментално зарибяване;
в)
разработват и изпитват методи за подобряване селективността на риболовните уреди, за намаляване на страничния улов, намаляване на подлежащите на връщане в морето съпътстващи улови или въздействието върху околната среда, по-специално върху морското дъно;
г)
изпитват алтернативни видове технически похвати при управлението на риболова.
Един пилотен проект винаги включва подходящо научно продължение, с цел да се получат значими резултати.
3. Резултатите от пилотните проекти, финансирани по параграф 1, се публикуват в технически доклади, достъпни за обществото.
Член 42
Изменения с цел пренасочване на риболовни съдове
ЕФР може да подкрепя модификацията на риболовни съдове, с цел тяхното пренасочване под флага на държава-членка и регистриране в Общността за целите на обучение или извършване на проучвания в сектор рибарство, или за други дейности извън сферата на риболова. Тези операции са ограничени до публичноправни или полу- публичноправни организации.
ГЛАВА IV
Приоритетна ос 4: устойчиво развитие на рибарските райони
Член 43
Обхват на помощта
1. ЕФР може да осигурява помощ, в допълнение към останалите инструменти на Общността, за устойчиво развитие и подобряване качеството на живота в рибарските райони, допустими за финансиране като част от една обща стратегия, която има за цел да подкрепя осъществяването на целите на общата политика в областта на рибарството, като взема предвид по-специално нейните социално-икономически последици.
2. Мерките за устойчиво развитие на рибарските райони са насочени към:
а)
поддържане на икономически и социален просперитет на тези райони и създаване на добавена стойност към рибните и продукти на аквакултурата;
б)
поддържане и развиване на заетост в рибарските райони, чрез помощ за диверсификация или икономическо и социално преструктуриране на районите, срещащи социално-икономически затруднения в резултат от промените в сектор рибарство;
в)
подобряване качеството на крайбрежната околна среда;
г)
насърчаване националното и международно сътрудничество между рибарските райони.
3. Даден рибарски район, избран за финансова помощ, е ограничен по размер и като общо правило по-малък от ниво 3 по NUTS от общата класификация на териториалните единици за статистически цели по смисъла на Регламент (ЕО) № 1059/2003 от 26 май 2003 г. на Европейския парламент и на Съвета за установяване на обща класификация на териториалните единици за статистически цели (NUTS) (20). Районът трябва да бъде достатъчно тясно обвързан в географски, икономически и социален аспект.
4. Финансовата помощ трябва да има за цел приоритетно райони с:
а)
ниска гъстота на населението,
или
б)
западащи риболовни дейности,
или
в)
малки рибарски общности.
5. Държавата-членка информира Комисията относно избраните за финансиране по тази приоритетна ос райони и включва тази информация в предстоящия годишен доклад по изпълнението съгласно член 67.
Член 44
Мерки, допустими за финансиране
1. Помощ за устойчиво развитие на рибарските райони може да се отпуска за:
а)
засилване конкурентноспособността на рибарските райони;
б)
преструктуриране и пренасочване на икономическите дейности, по-специално чрез насърчаване на екотуризма, при условие че тези дейности не водят към повишаване на риболовното усилие;
в)
диверсификация на дейности чрез насърчаване на многостранна заетост за рибарите, чрез създаване на допълнителна заетост извън сектор рибарство;
г)
създаване на добавена стойност към продуктите на рибарството;
д)
подкрепа за инфраструктура и услуги, свързани с малките рибарски стопанства и туризма, в полза на малки рибарски общности;
е)
защита на околната среда в рибарски райони, с цел запазване на тяхната привлекателност, обновяване и развитие на крайбрежните селца с рибарски дейности, и съхраняване и развиване на националното природно и архитектурно наследство;
ж)
възстановяване на производствения потенциал в сектор рибарство, когато е засегнат от природни бедствия или промишлени аварии;
з)
насърчаване на междурегионално и международно сътрудничество между групи от рибарски райони, предимно чрез свързване в мрежа и разпространяване на добри практики;
и)
придобиване на умения и улесняване подготовката и изпълнението на регионалната стратегия за развитие;
й)
принос към текущите разходи на групите.
2. ЕФР може също да финансира, в размер до максимум 15 % от съответната приоритетна ос, мерки като насърчаване и подобряване на професионалните умения, професионално приспособяване и достъп до работни места, особено в полза на жените, при условие че тези мерки са неразделна част от стратегията за устойчиво развитие и че те имат пряка връзка с мерките, описани в параграф 1.
3. Помощта, отпусната по параграф 1, може да включва мерки, предвидени в глави I, II и III, с изключение на мерките, предвидени в членове 23 и 24. Когато помощта се отпуска за операции, съответстващи на тези мерки, се прилагат съответните условия и размера на финансовото участие за операция, определени съответно в глави I, II и III и приложение II.
4. Бенефициерите на помощи съгласно букви б) и в) от параграф 1 и съгласно параграф 2 следва да бъдат или работници в сектор рибарство или лица със занятие, свързано със сектора.
5. Текущите разходи за групите, като общо правило, не може да надвишават 10 % от общия бюджет, предоставен на рибарския район. Чрез дерогация, държавите-членки могат да вземат решение да надвишат този праг, за всеки конкретен случай, и то по-специално ако групите не могат да бъдат създадени на основата на съществуващи организации с опит.
6. Ако дадена мярка по настоящия член е допустима също и за помощ по друг финансов инструмент на Общността, държавата-членка трябва ясно да посочи при разработването на оперативната си програма, дали финансирането е от ЕФР или от друг финансов инструмент на Общността.
Член 45
Участие в устойчивото развитие на рибарските райони
1. Мерките за подпомагане устойчивото развитие на рибарски райони се прилагат на определена територия от местни единици или групи (групата), представляващи публичноправни или частни партньори от различните местни социални и икономически сектори и в съответствие с принципа на пропорционалност, с адекватен административен и финансов капацитет за управление на помощта и гарантиране успешното приключване на операциите. Когато е възможно, групата трябва да се базира на съществуващи организации с опит.
2. Групата предлага и осъществява интегрирана местна стратегия за развитие, основана на подхода „отдолу нагоре“, в съгласие с управляващия орган.
3. Територията, която една група покрива, следва да бъде тясно обвързана и да има достатъчна критична маса по отношение на човешки, финансов и икономически ресурс, за да осигури жизненост на местната стратегия за развитие.
4. Операциите по местната стратегия за развитие се избират от групата и съответстват на мерките, предвидени в член 44. По-голямата част от операциите се ръководят от частния сектор.
5. Държавите-членки или регионите, в зависимост от специфичното естество на тяхната институционална структура, могат да насърчават работата в мрежа, насочена към разпространение на информация и по-специално обмена на най-добри практики.
ГЛАВА V
Приоритетна ос 5: техническа помощ
Член 46
Teхническа помощ
1. По инициатива на и/или от името на Комисията, в размер на максимум 0,8 % от размера на годишните разпределени средства, ЕФР може да финансира мерките за подготовка, мониторинг, административна и техническа поддръжка, оценка и одит, необходими за прилагането на настоящия регламент.
Тези мерки се осъществяват в съответствие с член 53, параграф 2 от Регламент (EО, Евратом) № 1605/2002 и всички други подходящи разпоредби на този регламент и правилата за изпълнението му, приложими към тази форма на изпълнение на общия бюджет на Европейския съюз.
Тези мерки включват:
а)
оценки, експертни доклади, статистика и проучвания, включително и тези от общ характер, свързани с работата на ЕФР;
б)
мерки, насочени към партньорите, бенефициерите на финансовата помощ от ЕФР и широката общественост, включително информационни мерки;
в)
мерки за разпространение на информация, свързване в мрежа, повишаване на съзнанието, насърчаване сътрудничеството и обмена на опит в Общността;
г)
инсталиране, опериране и свързване в мрежа от компютъризирани системи за управление, мониторинг, инспекция и оценка;
д)
подобрения в методите за оценка и обмен на информация за практиките в тази област;
е)
създаване на транснационални мрежи и мрежи в Общността, от участници в устойчивото развитие на рибарските райони, с цел насърчаване обмена на опит и добри практики, стимулиращи и осъществяващи междурегионално и международно сътрудничество и разпространението на информация.
2. По инициатива на държавата-членка, ЕФР може да финансира дейности по оперативната програма, свързани с подготовката, управлението, мониторинга, оценката, популяризирането, контрола и одита на помощта по оперативната програма, както и работата в мрежа, в размер до 5 % oт общата сума. По изключение, при надлежно обосновани обстоятелства, този праг може да бъде надминат.
3. По инициатива на държавата-членка, ЕФР може също да финансира дейности по оперативната програма, свързани с подобряването на административния капацитет на държавата-членка, всички райони на която са допустими по цел „Сближаване“.
4. Видовете техническа помощ, предвидени в параграф 1, се приемат в съответствие с процедурата, зададена в член 101, параграф 2.
ДЯЛ V
EФЕКТИВНОСТ И ПОПУЛЯРИЗИРАНЕ НА ПОМОЩТА
ГЛАВА I
Оценка на оперативните програми
Член 47
Общи разпоредби
1. Оперативната програма е предмет на ex ante, interim и ex post оценки, съгласно разпоредбите на членове 48, 49 и 50.
Оценките имат за цел да подобрят качеството и ефективността на помощта от ЕФР, както и самото изпълнение на оперативната програма. Те оценяват също така влиянието по отношение на ръководните принципи, зададени в член 19, върху съответната част от националните стратегически планове и специфичните проблеми, засягащи държавите-членки, като отчитат необходимостта от устойчиво развитие на сектор рибарство и въздействието върху околната среда.
2. Ефективността на помощта от ЕФР се оценява на основа на следните критерии:
а)
цялостно въздействие на ЕФР върху целите, зададени в член 4;
б)
въздействието на приоритетните оси, включени в оперативната програма.
3. Оценките, предвидени в първа алинея от параграф 1 се извършват на отговорност на държавата-членка или на Комисията, както е уместно, в съответствие с принципа на пропорционалност и в партньорство с Комисията и държавата-членка.
4. Държавите-членки осигуряват необходимия човешки и финансов ресурс за извършване на оценките, организират произвеждането и набирането на необходимите данни и използват различните видове информация, получена от мониторинговата система.
5. Методите и стандартите за оценка, които ще се прилагат, се установяват в съответствие с процедурата по член 101, параграф 3.
6. Оценката се извършва от оценители, независими от органите по член 58. Резултатите се публикуват, освен ако органът, отговорен за изготвянето на оценката, представи изрично възражение в съответствие с разпоредбите на Регламент (EО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 г. относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (21)
7. Дейностите по оценките се финансират от бюджета за техническа помощ на оперативната програма, ако те се извършват на отговорност на държавата-членка, и от бюджета за техническа помощ на Комисията, ако те се извършват на нейна отговорност.
Член 48
Еx ante оценка
1. Ex ante оценката има за цел да осигури съгласуваност между ръководните принципи, зададени в член 19, съответната част от националния стратегически план и оперативната програма, а също така да оптимизира разпределението на бюджетните ресурси на оперативната програма и да подобри качеството на програмиране.
2. Държавите-членки извършат ex ante оценка на ниво оперативна програма, съгласно принципа на пропорционалност и в съответствие с методите и стандартите за оценка, дефинирани съгласно процедурата по член 47, параграф 5.
3. Държавите-членки представят ex ante оценката най-късно с предаването на оперативната програма.
Член 49
Междинна оценка
1. Междинната оценка има за цел да изследва ефективността на цялата или на част от оперативната програма, с оглед нейното пренастройване за подобряване на качеството на помощта и нейното прилагане.
2. Междинните оценки за оперативната програма се извършват в съответствие с принципа на пропорционалност, на базата на списък, който позволява да се вземат предвид необходимите данни, за да се организира стратегическото обсъждане по член 16.
3. Междинните оценки се организират на отговорност на държавите-членки и по инициатива на управляващите комитети чрез консултация с Комисията, съгласно методите и стандартите за оценка, които се определят в съответствие с процедурата по член 47, параграф 5. Междинните оценки се изпращат до мониторинговия комитет на оперативната програма и до Комисията.
Член 50
Еx post оценка
1. Еx post оценката изследва степента на оползотворяване на ресурсите, ефективността и ефикасността на оперативната програма и нейното въздействие по отношение на общите цели, заложени в член 4 и ръководните принципи, заложени в член 19. Тя определя факторите, които допринасят за успеха или провала на изпълнението на оперативната програма, включително от гледна точка на устойчивост и добри практики.
2. Еx post оценката се извършва по инициатива и на отговорност на Комисията, при консултация с държавата-членка и управляващия орган, които набират информацията, необходима за нейното извършване.
3. Еx post оценка трябва да бъде завършена не по-късно от 31 декември 2015 г.
ГЛАВА II
Информация и популяризиране
Член 51
Информация и популяризиране
1. Държавите-членки предоставят информация и популяризират оперативната програма, на операциите и на приноса на Общността. Информацията се адресира до широката общественост. Тя има за цел да подчертае ролята на Общността и да осигури прозрачност за помощта от ЕФР.
2. Управляващият орган за оперативната програма носи отговорност за нейното популяризиране, както следва:
а)
той информира потенциалните бенефициери, организациите, участващи в сектор рибарство, професионалните организации, икономическите и социални партньори, организациите, съдействащи за равенство на половете и заинтересованите неправителствени организации, включително организации по опазване на околната среда, относно възможностите, предлагани от програмата, както и относно правилата и методите, управляващи достъпа до финансиране;
б)
той информира бенефициерите за сумата на финансовия принос на Общността;
в)
той информира широката общественост за ролята на Общността в оперативната програма и за резултатите от това.
3. Държавите-членки нотифицират всяка година Комисията за инициативите, предприети за целите на настоящия член, в рамките на годишните и на окончателните доклади по изпълнението, предвидени в член 67.
ДЯЛ VI
ФИНАНСОВ ПРИНОС ОТ ЕФР
ГЛАВА I
Принос от ЕФР
Член 52
Интензитет на публичната помощ
Максималният интензитет на публичната помощ е показан в таблицата в приложение II.
Член 53
Принос от ЕФР
1. Решението на Комисията за приемане на оперативната програма, фиксира максималния процент и максималната сума на приноса от ЕФР, отделно за цел „Сближаване“ и цел „Несближаване“ за всяка приоритетна ос.
2. Приносът от ЕФР се изчислява по отношение на общите публични разходи.
3. Приносът от ЕФР се установява за приоритетна ос. Приносът от ЕФР е предмет на следните горни граници:
а)
75 % от общите публични разходи, съфинансирани от ЕФР в региони, допустими по цел „Сближаване“, предмет на разпоредбите на параграфи 7, 8 и 9.
б)
50 % от общите публични разходи, съфинансирани в региони, които не са допустими по цел „Сближаване“, предмет на разпоредбите на параграфи 7, 8 и 9.
Въпреки това, държавите-членки могат в оперативната си програма да прилагат единен процент за регион на ниво мерки.
4. Минималният принос от ЕФР за приоритетна ос е 20 % от общите публични разходи.
5. Минималната сума, която ЕФР отпуска за операция, е 5 % от общите публични разходи, разпределени за операцията.
6. Общата сума, която ЕФР отпуска за операция, не надвишава 95 % от общите публични разходи, разпределени за помощ на операцията.
7. Когато операциите, финансирани от ЕФР, попадат под действието на член 24 или 27, където тези операции формират част от плана за приспособяване на риболовното усилие по член 21, буква а) i), или попадат под действието на член 26, параграф 3 или 4, горната граница на приноса от ЕФР за приоритетна ос 1 се увеличава с до 10 процентни пункта в регионите, допустими съгласно цел „Сближаване“ и с до 15 процентни пункта за регионите, които не са допустими съгласно цел „Сближаване“.
Това увеличение е пропорционално на съотношението на общите разходи за операциите съгласно алинея 1, към общите разходи за приоритетна ос 1.
8. Когато операциите, финансирани от ЕФР, попадат под действието на член 23, горната граница на приноса от ЕФР за приоритетна ос 1 се увеличава с до 10 процентни пункта в регионите, допустими съгласно цел „Сближаване“ и с до 25 процентни пункта за регионите, които не са допустими съгласно цел „Сближаване“.
Това увеличение е пропорционално на съотношението на общите разходи за операциите съгласно алинея 1, към общите разходи за приоритетна ос 1.
9. Когато операциите, финансирани от ЕФР, са за отдалечените гръцки острови, които са в неизгодно положение поради отдалечеността си, и за най-отдалечените райони, границата на приноса от ЕФР за всяка приоритетна ос се увеличава с до 10 % в регионите, допустими съгласно цел „Сближаване“ и с до 35 % за регионите, които не са допустими съгласно цел „Сближаване“.
За всяка приоритетна ос това увеличение е пропорционално на съотношението на общите разходи за операциите съгласно алинея 1, към общите разходи в рамките на приоритетната ос.
10. Мерките за техническата помощ, изпълнени по инициатива на Комисията или от нейно име, се финансират от ЕФР на 100 %.
Член 54
Финансиране от един източник
Разходите, съфинансирани от ЕФР, не получават помощ от друг финансов инструмент на Общността.
Член 55
Допустимост на разходите
1. Разходите са допустими за финансиране от ЕФР, ако те действително са били платени от бенефициерите между датата на изпращане на оперативната програма до Комисията или от 1 януари 2007 г., в зависимост от това коя дата е по-ранна, и 31 декември 2015 г. Съфинансираните операции не трябва да са завършени преди началната дата за допустимост.
2. Чрез дерогация от параграф 1, когато има приноси в натура, амортизационните разходи и режийните могат да се считат като разходи, платени от бенефициерите за изпълнение на операциите, при следните условия:
а)
правилата за допустимост, определени в параграф 4, предвиждат допустимост на такива разходи;
б)
сумата на разходите се доказва чрез счетоводни документи, имащи доказателствена стойност, еквивалентна на фактури;
в)
в случая на приноси в натура, съфинансирането от ЕФР не превишава общите допустими разходи с изключение на стойността на тези приноси.
3. Разходите са допустими за принос от ЕФР само когато са направени за операции, за които е взето решение от управляващия орган в съответствие с критериите, предварително определени от мониторинговия комитет.
Нови разходи, добавени в момента на ревизия на оперативна програма по член 18, са допустими от датата на изпращане на искането за ревизия на оперативната програма до Комисията.
4. Правилата за допустимост на разходите се определят на национално ниво и са предмет на изключенията, предвидени в настоящия регламент. Те обхващат изцяло публичните разходи, декларирани в оперативната програма.
5. Следните разходи не са допустими за принос от ЕФР:
а)
ДДС, освен невъзстановим ДДС, когато той действително и окончателно е поет от бенефициер, различен от лицата, които не подлежат на облагане с данък съгласно от член 4, параграф 5, първа алинея от Шестата директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 г. относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота - обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (22);
б)
лихва по заем, без да се засягат разпоредбите на параграф 8;
в)
покупката на земя, чиято стойност е по-голяма от 10 % от общите допустими разходи за съответната операция;
г)
жилище.
6. Параграфи 1, 3 и 4 не засягат разпоредбите на член 46, параграф 1.
7. Що се отнася до операции, които не генерират разходи за бенефициера, то разходите, допустими за принос от ЕФР, са публичната помощ, платена на бенефициера.
8. Въпреки параграф 5, буква б), приносът от ЕФР може да бъде във форма, различна от неподлежаща на плащане пряка помощ. Подробни правила се определят в съответствие с процедурата по член 101, параграф 3.
Член 56
Продължителност на операциите
1. Държавата-членка или управляващият орган гарантира, че дадена операция запазва приноса от ЕФР, само ако тази операция, в рамките на пет години от датата на решението за финансиране, взето от компетентните национални органи или от управляващия орган, не претърпи значителна промяна, която:
а)
засяга естеството или условията за изпълнение на операцията или дава на дадено търговско дружество или публичноправна организация незаконно преимущество;
или
б)
произтича или от промяна на собствеността върху дадена позиция от инфраструктурата, или от прекратяване или преместване на производствена дейност.
2. Управляващият орган информира Комисията в годишните и окончателния доклади за изпълнението по член 67 за всяка такава промяна съгласно параграф 1.
3. Неправомерно платени суми се възстановяват в съответствие с дял VIII, глави II и III.
4. Държавите-членки и Комисията гарантират, че предприятия, които в момента са или преди са били предмет на процедурата по възстановяване съгласно параграф 3, в резултат на прехвърляне на производствена дейност в рамките на държава-членка или към друга държава-членка, не могат да се възползват от финансиране от ЕФР.
ДЯЛ VII
УПРАВЛЕНИЕ, МОНИТОРИНГ И КОНТРОЛ
ГЛАВА I
Системи за управление и контрол
Член 57
Общи принципи на системите за управление и контрол
1. Системите за управление и контрол на оперативни програми, установени от държавите-членки, осигуряват:
а)
определяне функциите на органите, занимаващи се с управление и контрол, и разпределението на функциите в рамките на всеки орган;
б)
съответствие с принципа на разделяне на функциите между и в рамките на тези органи;
в)
процедури за осигуряване правилността и редовността на разходите, декларирани в оперативната програма;
г)
надеждни системи за счетоводство, мониторинг и финансово отчитане в компютъризирана форма;
д)
система за докладване и мониторинг, при която отговорният орган възлага изпълнението на задачите на друг орган;
е)
разпоредби за проверка функционирането на системите;
ж)
системи и процедури, които осигуряват адекватно проследяване на одита;
з)
процедури за докладване и мониторинг на нередности и за възстановяване на неправомерно изплатените суми.
2. Мерките, определени в букви д) и е), са пропорционални на общата сума на публичните разходи, разпределени за съответната оперативна програма.
Член 58
Определяне на компетентни органи
1. За оперативната програма държавата-членка посочва следните органи:
а)
управляващ орган, който да ръководи оперативната програма;
б)
сертифициращ орган, който да сертифицира декларациите за разходите и исканията за плащане, преди да бъдат изпратени на Комисията;
в)
одитиращ орган за оперативната програма, функционално независим от управляващия и сертифициращия органи, който е отговорен за потвърждаване ефективното функциониране на системата за управление и контрол.
2. Държавата-членка може да определи един или повече междинни органи, които да извършват някои или всички задачи на управляващия или сертифициращ органи, като отговорността се поема от съответния орган.
3. Държавата-членка определя правилата, регулиращи нейните отношения с органите по параграф 1 и техните отношения с Комисията.
4. Предмет на член 57, параграф 1, буква б), някои или всички органи по параграф 1 могат да бъдат част от един и същи орган.
Член 59
Функции на управляващия орган
Управляващият орган на оперативната програма е отговорен за управлението и изпълнението на оперативната програма съгласно принципа на добро финансово управление и по-специално за:
а)
да се гарантира, че операциите са избрани за финансиране в съответствие с критериите, приложими към оперативната програма и че те съответстват, за целия период на изпълнение, на приложимите национални разпоредби и разпоредбите на Общността;
б)
проверка на доставката на съфинансирани продукти и услуги, и проверка на това, че разходите, декларирани от бенефициерите, действително са извършени и съответстват на националните разпоредби и разпоредбите на Общността; проверките на място на индивидуални операции може да се извършват само върху части от операцията в съответствие с подробните правила, които трябва да бъдат приети от Комисията съгласно процедурата по член 101, параграф 3;
в)
да се гарантира, че съществува система за записване и съхранение в компютъризирана форма на счетоводните отчети за всяка операция по оперативната програма и, че се събират данни за изпълнението, необходими за финансовото управление, мониторинг, проверки, одити и оценка;
г)
да се гарантира, че бенефициерите и другите организации, включени в изпълнението на операциите, поддържат или отделна счетоводна система, или подходящ счетоводен код за всички сделки, отнасящи се до операцията, без ущърб на националните счетоводни разпоредби;
д)
да се гарантира, че оценките на оперативни програми по членове 48 и 49 се извършват в съответствие с член 47;
е)
установяване на процедури, които гарантират, че всички документи относно разходите и одитите, необходими за подходящо проследяване на одитите, са изготвени и извършени в съответствие с изискванията на член 87;
ж)
осигуряване на това, че сертифициращият и одитиращия органи получават цялата необходима информация за процедурите и проверките, извършени по отношение на разходите за целите на сертификацията и одита съответно;
з)
направляване работата на мониторинговия комитет и осигуряването му с документите, необходими за качествено изпълнение на оперативната програма, чийто мониторинг следва да извършва в светлината на нейните конкретни цели;
и)
изготвяне и след одобрение от мониторинговия комитет, изпращане до Комисията на годишните доклади и окончателния доклад за изпълнението;
й)
осигуряване спазването на изискванията за информираност и популяризиране, определени в член 51.
Член 60
Функции на сертифициращия орган
Сертифициращият орган на една оперативна програма е отговорен по-специално за:
а)
изготвяне и изпращане до Комисията на сертифицирани отчети за разходи и искания за плащане;
б)
сертифициране, че:
i)
отчетът за разходите е точен, изготвен чрез надеждни счетоводни системи и се основава на проверими съпровождащи документи,
ii)
декларираните разходи са в съответствие с приложимите национални разпоредби и разпоредбите на Общността, и са извършен по операциите, избрани за финансиране съгласно критериите, приложими към програмата и съответстващи на националните разпоредби и разпоредбите на Общността;
в)
уверяване, че получената информация за процедурите и проверките, извършени относно разходите, посочени в отчетите за разходи, представлява адекватна база за сертифициране;
г)
отчитане, за целите на сертификацията, на резултатите от всички одити, извършени от или в рамките на отговорностите на одитиращия орган;
д)
поддържане на счетоводните отчети за разходи в компютъризирана форма, които се декларират пред Комисията;
е)
водене на отчет на сумите, подлежащи на възстановяване и на отказаните суми в резултат на отказ на цялото или част от финансирането на операцията. Суми, възстановени преди приключването на оперативната програма, които трябва да бъдат върнати в общия бюджет на Европейския съюз след финансови корекции, извършени в съответствие с член 97, се приспадат от следващия отчет за разходите.
Член 61
Функции на одитиращия орган
1. Одитиращият орган на оперативна програма е отговорен по-специално за:
а)
да се гарантира, че одитите се извършват за проверка на ефективното функциониране на системата за управление и контрол на оперативната програма;
б)
да се гарантира, че одитите на операциите се извършват на базата на подходяща част от операцията, за проверка на декларираните разходи;
в)
представяне пред Комисията, в срок от 9 месеца след одобрението на оперативната програма, на стратегия за одита, обхващаща органите, които ще извършват одитите по букви а) и б), метода който ще се използва, метода за одит върху част от операциите и индикативното планиране на одитите, с цел да осигури, че основните органи са одитирани и че одитите са разпределени равномерно за целия период на програмиране;
г)
да се гарантира, че управляващия и сертифициращия органи получават цялата необходима информация за извършените одити и контрол;
д)
до 31 декември всяка година от 2008 до 2015 г.:
i)
представя на Комисията годишен доклад за контрола, посочващ заключенията от одитите, извършени през предходния 12-месечен период, приключващ на 30 юни на съответната година, в съответствие със стратегията за одит от оперативната програма и докладващ за всички недостатъци, открити в системите за управление и контрол на програмата. Първият доклад, който трябва да бъде представен до 31 декември 2008 г., обхваща периода от 1 януари 2007 г. до 30 юни 2008 г. Информацията за одитите, извършени в периода след 1 юли 2015 г., се включва в окончателния доклад за контрола, който придружава декларацията за приключване съгласно буква е);
ii)
изготвя становище, на базата на извършения контрол и одити съгласно своите отговорности, относно това дали системата за управление и контрол функционира ефективно, за да гарантира, че отчетите за разходи представени пред Комисията, са верни, а също и за да гарантира впоследствие, че сделките за които са направени тези разходи, са законни и редовни;
iii)
представя, когато е приложимо съгласно член 85, декларация за частично приключване, оценяваща законността и редовността на съответните разходи;
е)
представяне пред Комисията най-късно до 31 март 2017 г., декларация за приключване, оценяваща валидността на заявленията за плащане на балансовия остатък, и легалността и редовността на сделките, включени в окончателния отчет за разходи, придружена от окончателния доклад за контрола.
2. Одитиращият орган осигурява, че работата по одитите се извършва съгласно международно приетите стандарти за одит.
3. Когато одитите и контрола по параграф 1, букви а) и б) се извършват от орган, различен от одитиращия, то одитиращият орган гарантира такива органи да имат необходимата функционална независимост.
4. Комисията изпраща своите забележки по стратегията за одит, представена съгласно параграф 1, буква в) не по-късно от 3 месеца след нейното получаване. Ако в рамките на този период не се изпратят никакви забележки, стратегията за одит се счита за приета.
ГЛАВА II
Мониторинг
Член 62
Принципи на мониторинг
1. Мониторингът се състои от преглед на правилното изпълнение на оперативната програма.
2. Мониторингът се извършва на първа инстанция от мониторинговият комитет и управляващия орган.
3. Комисията участва в мониторинга чрез участието си в мониторинговия комитет и в годишния преглед на оперативната програма, който включва по-специално анализ на годишните доклади по изпълнението и контрола.
4. Размяната на данни между Комисията и държавите-членки за тази цел се извършва по електронен път, съгласно правилата за прилагане по член 102.
Член 63
Мониторингов комитет
Държавата-членка учредява мониторингов комитет за оперативната програма, като го съгласува с управляващия орган, след консултация с партньорите съгласно член 8. Мониторинговият комитет се учредява в рамките на три месеца от датата, на която държавата-членка е нотифицирана за решението за одобрение на оперативната програма.
Мониторинговият комитет изготвя своя устав съгласно институционалната, правна и финансова рамка на съответната държава-членка и приема устава, като го съгласува с управляващия орган, с цел да упражнява своите задачи в съответствие с настоящия регламент.
Член 64
Състав
1. Мониторинговият комитет се председателства от представител на държавата-членка или на управляващия орган.
Неговият състав се решава от държавата-членка в съответствие с член 8, параграф 1 и се съгласува с управляващия орган.
2. По своя собствена инициатива, представител на Комисията участва в работата на мониторинговия комитет в качеството си на консултант.
Член 65
Задачи
Мониторинговият комитет се уверява в ефективността и качеството на изпълнение на оперативната програма в съответствие със следните разпоредби:
а)
той разглежда и одобрява критериите за избор на операциите, финансирани в рамките на шест месеца след одобрението на оперативната програма и одобрява всяка поправка на тези критерии в съответствие с нуждите на програмирането;
б)
той периодично преразглежда постигнатия напредък за постигането на конкретните цели на оперативната програма на базата на документите, представени от управляващия орган;
в)
той преглежда резултатите от изпълнението, и по-специално постигането на целите, заложени за всяка приоритетна ос и междинните оценки по член 49;
г)
той преглежда и одобрява годишните и окончателния доклади по изпълнението по член 67, преди те да бъдат изпратени на Комисията;
д)
той трябва да бъде информиран за годишния доклад за контрола и за всички целесъобразни забележки, които Комисията може да направи след като прегледа този доклад;
е)
по инициатива на държавата-членка, той може да бъде информиран относно писмената информация, изпращана на Комисията по член 16, параграф 1;
ж)
той може да предлага на управляващия орган всякакви поправки или преглед на оперативната програма, чрез които е възможно да се постигат целите на ЕФР, заложени в член 4 или, чрез които да подобри нейното управление, включително финансовото управление;
з)
той разглежда и одобрява всяко едно предложение за изменение съдържанието на решението на Комисията относно приноса от ЕФР.
Член 66
Ред и условия за мониторинг
1. Управляващият орган и мониторинговият комитет осигуряват качеството на изпълнение на оперативната програма.
2. Управляващият орган и мониторинговият комитет извършват мониторинг, като използват финансови индикатори и индикаторите по член 20, параграф 1, буква в), посочени в оперативната програма.
3. Когато естеството на помощта го позволява, се прави разбивка на статистиката по брой мъже и жени и обем на предприятията на бенефициера.
4. Обменът на данни между Комисията и държавите-членки за тази цел се извършва по електронен път, в съответствие с правилата за изпълнение, приети съгласно процедурата по член 102.
Член 67
Годишни доклади и окончателни доклади за изпълнение
1. До 30 юни всяка година и за първи път през 2008 г. управляващият орган изпраща на Комисията годишен доклад, а до 31 март 2017 г. окончателен доклад за изпълнението на оперативната програма.
2. С цел получаване на ясна картина за изпълнението на оперативната програма докладите по параграф 1 съдържат следната информация:
а)
напредъкът, постигнат при изпълнението на оперативната програма и приоритетните оси по отношение на техните конкретни проверими цели, с количествена оценка, когато и където те могат да служат за количествено оценяване, като се използват индикаторите по член 20, параграф 1, буква в) на ниво приоритетна ос;
б)
промяна в общата ситуация, която има пряко въздействие върху усвояването на помощта, по-специално при значителни социално-икономически развития, промени в националите, регионални или секторни политики и когато е необходимо, техните последствия върху съгласуването на помощта от ЕФР и тази от други финансови инструменти;
в)
финансовото изпълнение на оперативната програма, дадено поотделно за цел „Сближаване“ и цел „Несближаване“ за всяка приоритетна ос:
i)
разходите, платени от бенефициерите, посочени в исканията за плащане, изпратени до управляващия орган и съответния дял на публично финансиране;
ii)
общо плащанията, получени от Комисията и количествено изражение на финансовите индикатори по член 66, параграф 2,
и
iii)
разходите, платени от органа, отговорен за извършване на плащания към бенефициерите;
г)
стъпките, предприети от управляващия орган и мониторинговия комитет за осигуряване качеството и ефективността на изпълнението, по-специално:
i)
мерки за мониторинг и оценка, включително мерките за събиране на данни;
ii)
кратко изложение за всички значителни проблеми, появили се при изпълнението на оперативната програма и всички взети мерки, включително и тези в отговор на забележките, направени съгласно член 69, параграф 2;
iii)
оползотворяване на техническата помощ;
д)
взетите мерки за осигуряване информация и популяризиране за оперативната програма;
е)
оползотворяването на помощ, отпусната след анулиране по член 96, параграф 2, на управляващия орган или на друг публичноправен орган по време на периода на изпълнение на оперативната програма.
ж)
случаите, в които е установена значителна промяна по член 56.
з)
значителни проблеми, отнасящи се до спазването на законодателството на Общността, появили се при изпълнението на оперативната програма и взетите мерки за справяне с тях.
Обхватът на информацията, изпратена до Комисията, е пропорционален на общата сума публични разходи по съответната оперативна програма. Когато е уместно, тази информация може да се представи в обобщена форма.
Информацията съгласно букви б), г), д), е) и ж) не се представя, ако не е имало значителна промяна от предишния доклад.
3. Докладите по параграф 1 се оценяват като приемливи, ако съдържат цялата информация, изброена в параграф 2. Комисията информира държавата-членка за приемливостта на тези доклади в срок от 15 работни дни.
4. Комисията взема решение по съдържанието на годишния доклад за изпълнението, представен от управляващия орган, в срок от два месеца. За окончателния доклад на оперативната програма срокът е пет месеца. Ако Комисията не отговори в рамките на определените срокове, докладът се счита за приет.
Член 68
Годишен доклад на Комисията
1. До 31 декември всяка година и за първи път през 2008 г. Комисията изпраща до Европейския парламент, до Съвета, до Европейския икономически и социален комитет и до Комитета на регионите, доклад за действителното изпълнение на настоящия регламент през предходната година.
2. Този доклад обобщава основните развития, тенденции и предизвикателства, отнасящи се до изпълнението на оперативните програми.
3. Годишният доклад от Комисията включва също така:
а)
обобщение на дейностите на ЕФР по държави-членки, включително разбивка по държави-членки на отпуснатите и платени средства, а също и оползотворяването на техническата помощ от Комисията и държавите-членки;
б)
оценка на координацията на ЕФР със структурните фондове и ЕЗФРСР;
в)
веднага, след като бъдат направени, констатациите от оценките, предвидени в член 49;
г)
когато се представи четвъртия годишен доклад и след това отново когато се представи доклада за последната година от програмирането, резюме на одитите върху въведените от държавите-членки системи за управление и контрол, извършено от името на Комисията, и обобщение на резултатите от одитите върху помощта от ЕФР, извършено от държавата-членка, а когато е уместно, направените финансови корекции.
4. Докладът се основава на прегледа и оценката от страна на Комисията, на годишните доклади на държавите-членки и на всякаква друга налична информация. През 2012 г. по-специално, този доклад се основава на резултатите от стратегическото обсъждане по член 16, параграф 1 и на всякаква друга налична информация. Докладът посочва взетите последващи мерки или мерките, които трябва да бъдат взети от държавите-членки и Комисията, които ще позволят адекватни последващи действия в резултат на констатациите в доклада.
Член 69
Годишен преглед на оперативните програми
1. Всяка година, когато се представи годишния доклад за изпълнението по член 67 и се отчете становището на Комисията, Комисията и управляващият орган преглеждат постигнатия напредък в изпълнението на оперативната програма, постигнатите принципни резултати през предходната година, финансовото изпълнение и други фактори, които могат да доведат до подобряване на изпълнението.
Всички аспекти на действието на системата за управление и контрол, посочени в годишния доклад за контрола по член 61, параграф 1, буква д) i) също може да се прегледат и когато е уместно, това да стане с участието на одитиращия орган.
2. След прегледа по параграф 1 и когато е уместно, с участието на одитиращия орган, Комисията може да отправи забележки към държавата-членка и управляващия орган, които от своя страна информират мониторинговия комитет за това. Държавата-членка информира Комисията за действията, предприети в отговор на тези забележки.
3. Когато са готови еx post оценките за помощта, отпусната през периода на програмиране 2000-2006 г., при следващия годишен преглед се преглеждат и цялостните резултати.
ГЛАВА III
Отговорности на държавите-членки и на Комисията
Раздел 1
Отговорности на държавите-членки
Член 70
Управление и контрол
1. Държавите-членки са отговорни за осигуряване управлението и контрола на оперативните програми, и то по-специално чрез следните мерки:
а)
осигуряване на това системите за управление и контрол на оперативната програма да са въведени в съответствие с членове 57-61 и да функционират ефективно;
б)
предотвратяване, откриване и корекция на нередности и възстановяване на неправомерно платени суми заедно с лихвата върху закъснели плащания, когато е уместно. Те нотифицират за всичко това Комисията и редовно информират Комисията за напредъка на административните и съдебни производства.
2. Когато неправомерно платените суми към даден бенефициер не могат да бъдат възстановени, държавата-членка е отговорна за връщането на загубените суми към общия бюджет на Европейския съюз когато се установи, че загубата е възникнала в резултат на вина или нехайство от нейна страна.
Член 71
Въвеждане на системите за управление и контрол
1. Преди изпращането на първото заявление за междинно плащане, или най-късно в рамките на 12 месеца след одобрението на оперативната програма, държавите-членки изпращат на Комисията описание на системите, които включват по-специално организацията и процедурите за:
а)
управляващия и сертифициращия органи и междинните органи;
б)
одитиращия орган и всякакви други органи, извършващи одити на негова отговорност.
2. Описанието по параграф 1 се придружава от доклад, посочващ резултатите от оценката за въвеждането на системите и съдържащ становище за тяхното съответствие с членове 57-61. Ако становището съдържа възражения, докладът посочва сериозността на слабостите. Държавата-членка информира Комисията за корективните мерки, които ще се вземат и графика за тяхното изпълнение, а впоследствие предоставя потвърждение за изпълнението на мерките и оттеглянето на съответните възражения.
Докладът, посочен в първа алинея се счита за приет и първото междинно плащане се прави при следните условия:
а)
в срок от три месеца от датата на получаване на доклада, когато становището съгласно първа алинея е без възражения и при отсъствие на забележки от Комисията;
б)
ако становището съдържа възражения, при потвърждение до Комисията, че са изпълнени корективните мерки относно ключовите елементи на системите и че са оттеглени съответните възражения, и при отсъствие на забележки от страна на Комисията, в срок от три месеца от датата на потвърждението.
Когато възраженията се отнасят само до една приоритетна ос, първото междинно плащане се прави за другите приоритетни оси от оперативната програма, за които няма никакво възражение.
3. Докладът и становището по параграф 2 се правят от одитиращия орган или от публичноправни или частноправни организации, функционално независими от управляващия и сертифициращия органи, при спазване на международно приетите стандарти за одит.
Раздел 2
Отговорности на Комисията
Член 72
Отговорности на Комисията
1. Комисията се уверява в съответствието с процедурата определена в член 71, че държавите-членки са въвели системи за управление и контрол, които са съобразени с членове 57-61, и на базата на годишните контролни доклади и годишното становище на одитиращия орган, както и на базата на своите собствени одити, се уверява, че системите функционират ефективно по време на периода на изпълнение на оперативните програми.
2. Без да се засягат одитите, извършвани от държавите-членки, длъжностни лица от Комисията или упълномощени представители на Комисията могат да извършват проверки на място, за да проверят ефективното функциониране на системите за управление и контрол, които проверки могат да включват одити на операциите, включени в оперативната програма, като се прави 10-дневно предварително известие за тези проверки, освен при спешни случаи. В такива одити могат да участват длъжностни лица или упълномощени представители на държавата-членка.
Длъжностните лица от Комисията или нейни представители, надлежно упълномощени за извършване на проверки на място, получават достъп до счетоводните книги и всички останали документи, включително документи и данни, изготвени или получени и записани в електронна среда, отнасящи се до разходите, финансирани от ЕФР.
Горепосочените правомощия за одит не засягат прилагането на национални разпоредби, които запазват определени действия за служители, специално назначени на базата на националното законодателство. Упълномощените представители на Комисията не участват, inter alia, в посещения по домовете или официално разпитване на лица в рамките на националното законодателство на съответната държавата-членка. Те обаче имат достъп до информацията, получена по горните начини.
3. Комисията може да изиска от една държава-членка да извърши одит на място, за да провери ефективното функциониране на системите или редовността на една или повече транзакции. В такива одити могат да участват и длъжностни лица от Комисията или нейни упълномощени представители.
Член 73
Сътрудничество с одитиращите органи на държавите-членки
1. Комисията си сътрудничи с одитиращия орган на оперативната програма, за да координира съответните им планове и методи за одит и незабавно обменя информация за резултатите от одитите, извършени върху системите за управление и контрол, с цел да оползотвори максимално ресурсите и да избегне неоправдано дублиране на работата.
Комисията и одитиращият орган провеждат срещи редовно, поне веднъж годишно, освен ако няма друго споразумение между тях, с цел да преглеждат заедно годишния доклад за контрола и представеното становище по член 61, а също и, за да обменят мнения по други въпроси, отнасящи се до подобряване управлението и контрола на оперативната програма.
2. При определяне на своята собствена стратегия за одит, Комисията идентифицира онези оперативни програми, за които становището относно съответствието на системата по член 71, параграф 2 е без възражения, или при които възраженията са били оттеглени след осъществяване на корективните мерки, или програмите, при които когато стратегията за одит на одитиращия орган е удовлетворителна и е получено основателно уверение, че системите за управление и контрол функционират ефективно на базата на резултатите от одити на Комисията и на държавата-членка.
3. За тези оперативни програми Комисията може да заключи, че може да разчита принципно на становището по член 61, параграф 1, буква д) ii) във връзка с ефективното функциониране на системите и че ще извърши одити на място, само ако има доказателства за предполагаеми слабости в системата, влияещи върху разходите, сертифицирани пред Комисията в година, за която становището по член 61, параграф 1, буква д) ii) е предадено без никакви възражения по отношение на такива слабости.
Когато Комисията достигне до такова заключение, тя информира съответно заинтересованата държава-членка. Когато няма доказателства за предполагаеми слабости, тя може да изиска от държавата-членка да извърши одити в съответствие с член 72, параграф 3 или може да извърши свои собствени одити по член 72, параграф 2.
ДЯЛ VIII
ФИНАНСОВО УПРАВЛЕНИЕ
ГЛАВА I
Финансово управление
Раздел 1
Бюджетни задължения
Член 74
Бюджетни задължения
Бюджетните задължения на Общността по отношение на оперативните програми (наричани по-долу „бюджетни задължения“) се изпълняват годишно за всяка цел на „Сближаване“/„Несближаване“ през периода между 1 януари 2007 г. и 31 декември 2013 г. Първото бюджетно задължение се изпълнява преди Комисията да приеме решението, за одобрение на оперативната програма. Всяко последващо задължение се изпълнява от Комисията по правило до 30 април всяка година, на базата на решението за отпускане на финансиране от ЕФР, посочено в член 17.
Раздел 2
Плащания
Член 75
Общи правила за плащания
1. Плащания от Комисията за приноса от ЕФР се правят в съответствие с бюджетните задължения. Всяко плащане се отнася към това открито бюджетно задължение, което е с най-ранна дата.
2. Плащанията се правят под формата на предварително финансиране, междинни плащания и плащане на балансовия остатък. Те се правят към органа, посочен от държавата-членка.
3. Най-късно до 30 април всяка година държавите-членки изпращат на Комисията предварителна прогноза за очакваните заявления за плащания за текущата и следващата финансови години.
4. Целият обмен на информация относно финансови транзакции между Комисията и органите, посочени от държавите-членки, се прави по електронен път в съответствие с изпълнителните правила, приети от Комисията съгласно процедурата по член 102. В случаи на непреодолима сила, и по-специално при повреда на общата компютъризирана система или липса на постоянна връзка, държавата-членка може да изпрати отчета за разходите и заявлението за плащане на хартиен носител.
Член 76
Правила за изчисляване на междинни плащания
1. Междинните плащания се изчисляват, като към публичното финансиране, декларирано в отчета за разходите, сертифициран от сертифициращия орган с разбивка по приоритетни оси и цели „Сближаване“/„Несближаване“, се прилага процента на съфинансиране от Общността, определен в текущия план за финансиране за всяка приоритетна ос и всяка цел.
2. Чрез дерогация от параграф 1, в отговор на конкретно и добре обосновано искане от държавата-членка, дадено междинно плащане е сумата на платената помощ от Общността или сумата, дължима за плащане към бенефициерите по отношение на приоритетната ос и на целта. Тази сума трябва да бъде посочена от държавата-членка в отчета за разходите.
Член 77
Правила за изчисляване на балансови плащания
Балансовото плащане се ограничава до една от следните две суми, в зависимост от това коя е по-малка:
а)
сумата, изчислена, като към публичното финансиране, декларирано в окончателния отчет за разходите, сертифициран от сертифициращия орган с разбивка по всяка приоритетна ос и всяка цел „Сближаване“/„Несближаване“, се прилага процента на съфинансиране от Общността, определен в текущия план за финансиране за тази приоритетна ос и тази цел;
б)
сумата на платената помощ от Общността или сумата, дължима за плащане към бенефициерите по отношение на всяка приоритетна ос и на всяка цел. Втората сума трябва да бъде посочена от държавата-членка в последния отчет за разходите, сертифициран от сертифициращ орган по отношения на всяка приоритетна ос и за всяка цел.
Член 78
Отчет за разходите
1. Всички отчети за разходите включват, за всяка приоритетна ос и за всяка цел, общата сума от допустимите разходи, платени от бенефициерите при изпълняване на операциите и съответното публично финансиране, платено или дължимо за плащане към бенефициерите, съгласно условията регулиращи публичното финансиране. Разходите, платени от бенефициерите, се доказват чрез получените фактури или счетоводни документи със същата доказателствена стойност. Що се отнася до операции, които не включват разходи, направени от бенефициера, то тогава разходите, сертифицирани от сертифициращия орган и изпратени до Комисията, представляват публичната помощ, платена на бенефициера.
2. Във връзка с член 76, параграф 2 и член 77, буква б), отчетите за разходите посочват изрично и общата сума на помощта от Общността, платена или дължима за плащане към бенефициерите.
Член 79
Натрупване на предварително финансиране и междинни плащания
1. Кумулативната сума от извършено предварително финансиране и извършени междинни плащания, не надвишава 95 % от приноса на ЕФР към оперативната програма.
2. Когато се достигне тази горна граница, сертифициращият орган продължава да изпраща на Комисията всеки сертифициран отчет за разходи на 31 декември от годината „n“, а също така и отчет за възстановените през годината суми за ЕФР, най-късно до края на м. февруари на годината „n + 1“.
Член 80
Цялост на плащане към бенефициери
Държавите-членки се уверяват, че органите, отговорни за извършване на плащания, гарантират за това, че бенефициерите получават общата сума от публичното финансиране веднага, щом това е възможно и в пълния ѝ размер. Никакви суми не се намаляват или задържат, нито пък се налага някаква специфична такса или друга такса с еквивалентен ефект, която би намалила тези суми за бенефициерите.
Раздел 3
Предварително финансиране
Член 81
Плащане
1. След решението на Комисията, одобряващо приноса на ЕФР към дадена оперативна програма, Комисията изплаща еднократна сума за предварително финансиране за периода 2007-2013 г., на органа, посочен от държавата-членка. Тази сума за предварително финансиране представлява 7 % от приноса на ЕФР към тази оперативна програма. Тя може да се разпредели в две финансови години в съответствие с наличния бюджет на ЕФР.
2. Общата сума, платена като предварително финансиране, се възстановява на Комисията от органа, посочен от държавата-членка, ако не е изпратено никакво заявление за плащане по оперативната програма в рамките на двадесет и четири месеца от датата, на която Комисията е платила първата вноска от сумата за предварително финансиране.
3. Всяка лихва, породена от предварителното финансиране, се въвежда към оперативната програма, считайки се като ресурс за държавата-членка под формата на национално публично финансиране и се декларира пред Комисията при окончателното приключване на оперативната програма.
4. Сумата, платена като предварително финансиране, се приключва изцяло в счетоводните документи на Комисията, когато приключи оперативната програма в съответствие с член 86.
Раздел 4
Междинни плащания
Член 82
Междинни плащания
За оперативната програма се извършват междинни плащания. Първото междинно плащане се прави в съответствие с разпоредбите на член 71, параграф 2.
Член 83
Приемливост на заявления за плащане
1. Всяко междинно плащане, извършено от Комисията, е предмет на спазване на следните условия:
а)
на Комисията трябва да бъде изпратено заявление за плащане и отчет за разходите, в съответствие с член 78;
б)
не повече от максималната сума за помощ от ЕФР, както е заложена в плана за текущо финансиране, е платена от Комисията за целия период за всяка приоритетна ос и за всяка цел;
в)
управляващият орган трябва да изпрати на Комисията последния годишен доклад за изпълнението, в съответствие с член 67, параграфи 1 и 3;
г)
отсъствие на мотивирано становище на Комисията във връзка с нарушение съгласно член 226 от Договора, що се отнася до операция(и), за която/които разходите са декларирани във съответното заявление за плащане.
2. Ако не е спазено едно или повече от условията по параграф 1, държавата-членка и сертифициращият орган трябва да бъдат информиран от Комисията в срок от един месец, така че да могат да предприемат необходимите стъпки за корекция на ситуацията.
Член 84
Процедура за плащане
1. Сертифициращият орган осигурява исканията за междинни плащания за оперативната програма да бъдат групирани заедно и изпращани до Комисията в най-кратки срокове, три пъти годишно. За плащане, което следва да бъда извършено от Комисията през текущата година, най-късната дата, до която трябва да се изпрати заявлението, е 31 октомври.
2. Комисията извършва междинното плащане не по-късно от два месеца след датата, на която в Комисията е регистрирано заявление за плащане, отговарящо на условията по член 83, като междинното плащане е предмет на налични средства и отсъствие на прекъсване на платежния срок или прекратяване на плащанията в съответствие с членове 88 и 89 съответно.
Раздел 5
Балансово плащане и приключване на програма
Член 85
Частично приключване
1. Частично приключване на оперативната програма може да се направи на периоди, които се определят от държавата-членка.
Частичното приключване се отнася до операциите, завършени през периода до 31 декември на предходната година. За целите на настоящия регламент, една операция се счита за завършена, когато дейностите по нея действително са извършени и, за която всички разходи, направени от бенефициерите и съответното публично финансиране, са изплатени.
2. Частично приключване се прави при условие че държавата-членка изпрати на Комисията до 31 декември на дадена година следното:
а)
отчет за разходите, свързани с операциите по параграф 1;
б)
декларация за частично приключване в съответствие с член 61, параграф 1, буква д) iii).
3. Всички финансови корекции, направени в съответствие с членове 96 и 97, отнасящи се до операции, предмет на частично приключване, са нетни финансови корекции.
Член 86
Условия за плащането на остатъка
1. Комисията плаща остатъка, при условие че:
а)
държавата-членка е изпратила заявление за плащане до 31 март 2017 г., съдържащо следните документи:
i)
заявление за плащане на остатъка и отчет за разходите в съответствие с член 78;
ii)
окончателен доклад за изпълнението на оперативната програма, включително информацията, определена в член 67;
iii)
декларация за приключване в съответствие с член 61, параграф 1, буква е);
и
б)
ако няма мотивирано становище на Комисията по отношение на нарушение съгласно член 226 от Договора, що се отнася до операция(и), за които разходите са декларирани в съответното заявление за плащане.
2. Ако някой от документите по параграф 1 не бъде изпратен до Комисията, това автоматично води до отпадане на задължението за плащане на остатъка, в съответствие с член 90.
3. Комисията информира държавата-членка за своето становище относно съдържанието на декларацията за приключване по параграф 1, буква а) iii), в срок от 5 месеца от датата на нейното получаване. Декларацията за приключване се счита за приета при отсъствие на забележки от Комисията в срок от пет месеца.
4. Предмет на налични средства, Комисията изплаща остатъка за срок не повече от 45 дни от по-късната от следните дати:
а)
датата, на която тя получава окончателния доклад в съответствие с член 67, параграф 4;
или
б)
датата, на която тя получава декларацията за приключване по параграф 1, буква а) iii).
5. Без да се засягат разпоредбите на параграф 6, остатъкът от бюджетното задължение отпада като задължение 12 месеца след като плащането е извършено.
Комисията информира държавите-членки относно датата на приключване на оперативната програма в краен срок от два месеца.
6. Въпреки резултатите от всички одити, извършени от Комисията или от Европейската сметна палата, остатъкът, платен от Комисията за оперативната програма, може да бъде коригиран в срок от девет месеца от датата, на която е платен, или когато има отрицателен остатък, който следва да бъде възстановен от държавата-членка, в срок от девет месеца от датата, на която е издадено дебитното известие. Такава корекция на остатъка не променя датата на приключване на оперативната програма, съобщена в съответствие с параграф 5.
Член 87
Наличност на документи
1. Управляващият орган осигурява всички съпътстващи документи относно разходите и одитите на оперативната програма, да бъдат на разположение на Комисията и Европейската сметна палата за:
а)
период от три години след приключването на оперативна програма;
б)
период от три години след годината, в която е извършено частично приключване, в случая на документи относно разходи и одити на операциите по параграф 2.
Тези периоди се прекъсват или в случай на съдебно производство, или при надлежно мотивирано искане от Комисията.
2. Управляващият орган предоставя на Комисията при поискване списък със завършени операции, които са били предмет на частично приключване по член 85.
3. Документите се съхраняват или като оригинали, или като заверени копия на оригиналите, върху общоприети носители на данни.
Раздел 6
Прекъсване на платежния срок и прекратяване на плащанията
Член 88
Прекъсване на платежния срок
1. Платежният срок може да бъде прекъснат от упълномощаващото лице чрез делегиране по смисъла на Регламент (EО, Евратом) № 1605/2002, за максимален период от шест месеца ако:
а)
в доклад от национален одит или одит на Общността има доказателства за предполагаема значителна слабост във функционирането на системите за управление и контрол;
или
б)
упълномощаващото лице чрез делегиране трябва да извърши допълнителни проверки, след като е получило информация на негово внимание, която го алармира, че разходите в сертифициран отчет за разходите може да се свърже със сериозна нередност, която не е била отстранена.
2. Държавата-членка и сертифициращия орган получават незабавно информация за причините за прекъсването. Прекъсването приключва веднага, след като се предприемат необходимите стъпки от държавата-членка.
Член 89
Временно отлагане на плащанията
1. Целият размер или част от междинните плащания на ниво приоритетни оси или оперативна програма може да бъдат временно отложени от Комисията, когато:
а)
има сериозен недостатък в системата за управление и контрол на оперативната програма, който влияе върху надеждността на процедурата за сертифициране на плащанията и, за която не са предприети корективни мерки;
или
б)
разходите в сертифициран отчет за разходите са свързани със сериозна нередност, която не е отстранена;
или
в)
има сериозно нарушение от държава-членка на нейните задължения по член 70.
2. Комисията може да реши да прекрати целия размер или част от междинните плащания, след като е дала на държавата-членка възможността да представи своите бележки в рамките на период от два месеца.
3. Комисията приключва временното отлагане на целия размер или част от междинните плащания, когато държавата-членка е предприела необходимите мерки, за да позволи анулиране на прекратяването. Когато необходимите мерки не се предприети от държавата-членка, Комисията може да приеме решение за анулиране на целия размер или част от приноса на Общността в оперативната програма в съответствие с член 97.
Раздел 7
Автоматично отпадане на задълженията
Член 90
Принципи
1. Комисията автоматично отменя всяка част от бюджетно задължение в една оперативна програма, което не е било използвано за плащане на предварително финансиране или междинни плащания, или за което заявлението за плащане не е изпратено в съответствие с член 83, до 31 декември на втората година след годината на бюджетното задължение на Общността по оперативната програма.
2. Частта от задължението, която е все още открита на 31 декември 2015 г., автоматично отпада, ако Комисията не е получила приемливо заявление за плащане за тази част от задължението до 31 март 2017 г.
3. Ако настоящия регламент влезе в сила след 1 януари 2007 г., периода, след който може да отпадне автоматично първото задължение по параграф 1, се удължава за първото задължение с броя на месеците между 1 януари 2007 г. и датата на първото бюджетно задължение.
Член 91
Изключения за сроковете при отпадане на задължение
Ако решение на Комисията, взето след решението за одобрение на оперативната програма, се нуждае от разрешение за помощ или от схема за помощ, то срокът, водещ до автоматично отпадане на задължението, започва да тече от датата на вземане на това решение. Съответните суми се въвеждат на базата на график, направен от държавата-членка.
Член 92
Прекъсване на срокове поради съдебни производства и административни жалби
Сумата, която потенциално може да бъде засегната от автоматично отпадане на задължението, се намалява със сумите, които сертифициращият орган не е могъл да декларира пред Комисията заради операции, прекратени поради съдебни производства или административни жалби със суспензивен ефект, при условие че държавата-членка изпрати на Комисията информация за причините до 31 декември на втората година след годината на бюджетното задължение, както е определено в член 90.
За тази част от задълженията, която все още е открита на 31 декември 2015 г., срокът от време по член 90, параграф 2 се прекъсва при същите условия за сумата, която се отнася до засегнатите операции.
Горепосоченото намаление може да се поиска веднъж, ако прекратяването трае до една година, или няколко пъти за броя на годините между правното или административно решение, прекратяващо изпълнението на операцията и датата на окончателното правно или административно решение.
Член 93
Изключения при автоматичното отпадане на задължението
При изчисляване на автоматичното отпадане на задължението не се зачита следното:
а)
тази част от бюджетното задължение, за която е направено заявление за плащане, но чието възстановяване е било прекъснато или прекратено от Комисията на 31 декември на втората година след годината на бюджетното задължение съгласно член 90 и в съответствие с членове 88 и 89. Когато проблемът, поради който има прекъсване или прекратяване се реши, правилото за автоматичното отпадане на задължението се прилага към онази част от бюджетното задължение, която е засегната;
б)
тази част от бюджетното задължение, за която е направено заявлението за плащане, но чието възстановяване е спряно, по-специално поради липса на бюджетни ресурси;
в)
тази част от бюджетното задължение, за която не е било възможно да се направи приемливо заявление за плащане поради непреодолима сила, която сериозно влияе върху изпълнението на оперативната програма. Националните органи, претендиращи за непреодолима сила, трябва да докажат директните последствия от непреодолимата сила върху изпълнението на цялата или част от оперативната програма.
Член 94
Процедура
1. Комисията информира в необходимия срок държавата-членка и заинтересованите органи, когато има риск от прилагане на автоматично отпадане на задължението по член 90.
2. Комисията информира държавата-членка и заинтересованите органи за сумата на автоматично отпадане на задължението, получена в резултат на информацията, с която разполага.
3. Държавата-членка разполага с два месеца от датата на получаване на тази информация, за да се съгласи със сумата или да изпрати своите бележки. Комисията извършва автоматичното отпадане на задължението не по-късно от девет месеца след срока, посочен в член 90.
4. Приносът от ЕФР към оперативната програма за съответната година се намалява със сумата, която автоматично е отпаднала като задължение. Държавата-членка изготвя в срок от два месеца от датата на отпадане, коригиран план за финансиране, в който е отразена намалената сума от помощта по една или повече приоритетни оси на оперативната програма. Ако тя не направи това, Комисията намалява пропорционално сумите за всяка приоритетна ос.
Раздел 8
Употреба на еврото
Член 95
Употреба на еврото
1. Сумите, заложени в представената оперативна програма на държавата-членка, сертифицираните отчети за разходите, заявленията за плащания и разходите, посочени в годишните и окончателния доклади за изпълнение, се остойностяват в EUR.
2. Решенията на Комисията за оперативни програми, задълженията на Комисията и плащанията, се остойностяват и извършват в EUR.
3. Държавите-членки, които не са приели еврото за своя валута към датата на заявлението за плащане, преизчисляват в EUR сумата на разходите, направени в национална валута.
Сумата се преизчислява в EUR на базата на месечния курс за счетоводни цели на Комисията, в месеца през който разходите са регистрирани в отчетите на сертифициращия орган на съответната оперативна програма. Този курс се публикува електронно от Комисията всеки месец.
4. Когато еврото стане валута на дадена държава-членка, процедурата за преизчисляване по предходния параграф продължава да се прилага към всички разходи, записани в отчетите от сертифициращия орган преди датата на влизане в сила на фиксирания курс за превръщане между националната валута и еврото.
ГЛАВА II
Финансови корекции
Раздел 1
Финансови корекции от държавите-членки
Член 96
Финансови корекции от държавите-членки
1. Държавата-членка носи на първо място отговорността за разследване на нередности, като действа при доказателства за всяка основна промяна на естеството на условията за изпълнение или контрол на операциите или оперативната програма, и прави необходимите финансови корекции.
2. Държавата-членка прави финансовите корекции, необходими във връзка с единични или системни нередности, открити в операциите или оперативната програма. Корекциите, направени от държавата-членка, представляват анулиране на целия размер или част от публичното финансиране на оперативната програма. Държавата-членка взема предвид естеството и тежестта на нередностите и финансовите загуби към ЕФР.
Без да се засягат разпоредбите на параграф 3, освободените по този начин фондове на ЕФР могат да се използват повторно от държавата-членка до 31 декември 2015 г. за оперативната програма.
3. Отменената помощ в съответствие с параграф 2 не може да се използва повторно за операция или операции, които са били предмет на корекция, нито пък когато е направена финансова корекция за системна нередност, за съществуващите операции в рамките на цялата или част от приоритетната ос, в която се е появила тази системна нередност.
4. В случая на системна нередност, държавата-членка разширява своите разследвания, за да обхване всички операции, които може да са подложени на въздействие.
Раздел 2
Финансови корекции от Комисията
Член 97
Критерии за корекциите
1. Комисията може да направи финансови корекции чрез анулиране на целия размер или част от приноса на Общността към оперативна програма когато, след извършване на необходимото разследване, тя заключи че:
а)
има сериозен недостатък в системата за управление и контрол на програмата, който подлага на риск вече платеното от Общността финансиране на програмата;
б)
разходите, съдържащи се в сертифициран отчет за разходите, са неправомерни и не са коригирани от държавата-членка преди откриването на процедурата за корекция по настоящия параграф;
в)
държава-членка не е спазила своите задължения съгласно член 96 преди откриването на процедурата за корекция по настоящия параграф.
2. Комисията основава своите финансови корекции на базата на открити отделни случаи на нередности, като взема предвид системното естество на нередността, за да определи дали да се приложи твърда сума или екстраполация на корекцията.
3. При определяне на сумата за корекция Комисията взема предвид естеството и тежестта на нередността и степента на финансови усложнения от дефицитите, открити в оперативната програма.
4. Когато Комисията базира своята позиция на фактите, установени от одитори, различни от нейните собствени одитори, тя изготвя своите заключения относно техните финансови последствия, след проучване на взетите мерки от заинтересованата държава-членка по член 96, параграф 2, на предоставената информация съгласно член 70, параграф 1, буква б) и на всички отговори от държавата-членка.
Член 98
Процедура
1. Преди да вземе решение за финансова корекция, Комисията открива процедурата като информира държавата-членка за своите временни заключения и изисква от държавата-членка да представи своите коментари в рамките на два месеца.
Когато Комисията предложи финансова корекция на базата на екстраполация или твърда сума, на държавата-членка се дава възможността да демонстрира, чрез разследване на съответната документация, че действителната степен на установената нередност е по-малка от тази в оценката на Комисията. По споразумение с Комисията, държавата-членка може да ограничи обхвата на това разследване до подходяща пропорция или примерна част от документацията. С изключение на надлежно доказани случаи, допустимото време за това разследване не трябва да превишава два месеца след изтичането на двумесечния период съгласно първа алинея.
2. Комисията взема предвид всяко едно доказателство, представено от държавата-членка, в сроковете от време, посочени в параграф 1.
3. Когато държавата-членка не приеме временните заключения на Комисията, то държавата-членка бива поканена за изслушване пред Комисията, при което двете страни, съдействайки си на базата на партньорството, правят усилия да постигнат споразумение относно забележките и заключенията, които да се направят от тях.
4. В случай на споразумение, държавата-членка може повторно да използва съответните ресурси на ЕФР в съответствие с член 96, параграф 2, втора алинея.
5. При отсъствие на споразумение, Комисията взема решение за финансовата корекция в срок от шест месеца от датата на изслушването, като отчита цялата информация и забележките, направени по време на процедурата. Ако не се проведе изслушване, шестмесечния период започва да тече два месеца след датата на писмото-покана, изпратено от Комисията.
Член 99
Задължения на държавите-членки
Финансовата корекция от Комисията не засяга задължението на държавата-членка да възстановява суми по член 96, параграф 2 и да възстановява държавна помощ по член 87 от Договора и съгласно член 14 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 88 от Договора за ЕО (23).
ГЛАВА III
Възстановяване
Член 100
Възстановяване
1. Всяко възстановяване, което трябва да бъде направено към общия бюджет на Европейския съюз, се извършва преди датата, на която е дължимо, посочена в заповедта за възстановяване, изготвена в съответствие с член 72 от Регламент (EО, Евратом) № 1605/2002. Датата на която е дължимо, е последния ден на втория месец след издаването на заповедта за възстановяване.
2. Всяко забавяне на възстановяването поражда лихва за закъсняло плащане, която започва да тече на датата, на която е дължимо и приключва на датата на действителното плащане. Процентът на тази лихва е един и половина пункта над процента, използван от Европейската централна банка за нейните операции по рефинансиране на първия ден от месеца, в който попада датата, на която е дължимо.
ДЯЛ IX
КОМИТЕТ
Член 101
Комитет
1. Комисията се подпомага от Комитета на Европейския фонд за рибарство (наричан по-нататък „Комитета“).
2. Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 3 и 7 от Решение 1999/468/EО.
3. Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 4 и 7 от Решение 1999/468/EО.
Периодът по член 4, параграф 3 от Решение 1999/468/EО е определен на три месеца.
4. Комитетът приема свой процедурен правилник.
Член 102
Правила за прилагане
Правилата за прилагане на настоящия регламент се приемат в съответствие с процедурата по член 101, параграф 3.
ДЯЛ X
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 103
Преходни разпоредби
1. Настоящият регламент не оказва влияние върху продължаването или изменението, включително общо или частично анулиране, на помощта, одобрена на базата на Регламенти (ЕИО) № 4028/86 (24), (ЕО) № 3699/93 (25), (ЕО) № 2468/98 (26) и (ЕО) № 2792/1999 (27) на Съвета или всяко друго законодателство, което се прилага към такава помощ на 31 декември 2006 г., което следователно се прилага впоследствие към тази помощ до нейното приключване.
2. Чрез дерогация от член 31, параграф 2, член 32, параграф 4 и член 37, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1260/1999 на Съвета от 21 юни 1999 г. относно определянето на общи разпоредби за структурните фондове (28), суми, предназначени за помощ, съфинансирана от Финансовия инструмент за ориентиране на рибарството (ФИОР), установен с Регламент (ЕО) № 1263/1999 на Съвета от 21 юни 1999 г. относно Финансовия инструмент за ориентиране на рибарството (29), одобрени от Комисията между 1 януари 2000 г. и 31 декември 2006 г., за които сертифицирания отчет за действително платените разходи, окончателният доклад за изпълнение, съдържащ също доклад за напредъка по член 1, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 366/2001 на Комисията (30) и отчета по член 38, параграф 1, буква е) от Регламент (EО) 1260 /1999, не са изпратени до Комисията в рамките на 15 месеца от последната дата за допустимост на разходите, определена в решението за отпускане на помощ от ФИОР, автоматично отпадат като задължения на Комисията не по-късно от 6 месеца след този краен срок, което води до връщане на неправомерно платените суми.
3. Ако са необходими специфични мерки за улесняване прехода от действащата в момента система към тази, установена с настоящия регламент, то такива мерки се приемат в съответствие с процедурата по член 101, параграф 3.
Такива мерки се приемат по-специално за интегриране на съществуващата помощ от Общността, одобрена от Комисията за периода 2000-2006 г., в помощта от ЕФР, предвидена от настоящия регламент.
Член 104
Отмени
1. Без да се засягат разпоредбите на член 103, параграф 1, Регламенти (ЕО) № 1263/1999 и (ЕО) № 2792/1999 се отменят, считано от 1 януари 2007 г.
2. Позоваванията на отменените регламенти се тълкуват като позовавания към настоящия регламент.
Член 105
Преразглеждане
Съветът преразглежда настоящия регламент най-късно до 31 декември 2013 г., съгласно член 37 от Договора.
Член 106
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден от публикуването мч в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 27 юли 2006 година.
RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1198/2006
av den 27 juli 2006
om Europeiska fiskerifonden
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 36 och 37,
med beaktande av kommissionens förslag,
med beaktande av Europaparlamentets yttrande (1),
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),
med beaktande av Regionkommitténs yttrande (3), och
av följande skäl:
(1)
Utvecklingen av gemenskapens fiskeflotta måste regleras, särskilt enligt beslut som rådet och kommissionen skall fatta enligt kapitel II i rådets förordning (EG) nr 2371/2002 av den 20 december 2002 om bevarande och hållbart utnyttjande av fiskeresurserna inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken (4).
(2)
Syftet med den gemensamma fiskeripolitiken bör vara att ge förutsättningar för ett hållbart utnyttjande av levande akvatiska resurser och vattenbruk i samband med en hållbar utveckling, med beaktande av miljömässiga, ekonomiska och sociala aspekter på ett väl avvägt sätt.
(3)
Tillämpningsområdet för den gemensamma fiskeripolitiken är bevarande, förvaltning och utnyttjande av levande akvatiska resurser och vattenbruk samt beredning och avsättning av fiskeri- och vattenbruksprodukter, när sådana verksamheter bedrivs inom medlemsstaternas territorier eller i gemenskapens fiskevatten eller av gemenskapens fiskefartyg eller medborgare i medlemsstaterna.
(4)
Enligt artikel 33.2 i fördraget måste hänsyn tas till näringens särskilda karaktär som är en följd av näringens sociala struktur och av strukturella och naturbetingade olikheter mellan olika regioner där fiske bedrivs.
(5)
Den del av den gemensamma fiskeripolitiken som gäller hållbar utveckling har sedan 1993 ingått i strukturfondsbestämmelserna. Genomförandet av denna inom ramen för hållbar utveckling bör fortsättningsvis göras genom Europeiska fiskerifonden (nedan kallad ”EFF”).
(6)
Eftersom det huvudsakliga syftet med denna förordning, nämligen att främja den gemensamma fiskeripolitiken inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna på grund av de strukturella problem som uppstår i samband med fiskerinäringens utveckling och medlemsstaternas begränsade ekonomiska medel i ett utvidgat EU och därför bättre kan uppnås på gemenskapsnivå genom flerårig finansiering inriktad på relevanta prioriteringar kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i den artikeln går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.
(7)
Den gemensamma fiskeripolitiken och således EFF måste omfatta de gemenskapsprioriteringar för hållbar utveckling som fastställdes i slutsatserna från Europeiska rådets möte i Lissabon den 23-24 mars 2000 och Europeiska rådets möte i Göteborg den 15-16 juni 2001.
(8)
I programarbetet bör det ses till att EFF:s verksamhet samordnas med andra fonder som är inriktade på hållbar utveckling och med strukturfonderna och andra gemenskapsfonder.
(9)
EFF:s verksamhet och de insatser den hjälper till att finansiera bör överensstämma med annan gemenskapspolitik och all gemenskapslagstiftning.
(10)
Gemenskapens insatser bör komplettera medlemsstaternas insatser eller bidra till dessa. För att ett betydande mervärde skall kunna tillföras bör partnerskapet stärkas. Detta partnerskap gäller, med fullt beaktande av medlemsstaternas nationella regler och praxis, regionala, lokala och andra offentliga myndigheter samt andra lämpliga organ, inklusive miljö- och jämställdhetsmyndigheterna, arbetsmarknadens parter, näringslivets organisationer och andra behöriga organisationer. Berörda parter bör medverka i förberedelsen, genomförandet, övervakningen och utvärderingen av stödåtgärderna.
(11)
Enligt artikel 274 i fördraget skall medlemsstaterna samarbeta med kommissionen för att säkerställa överensstämmelse med principerna för en sund ekonomisk förvaltning. I denna förordning fastställs därför villkoren för när kommissionen får utöva sina befogenheter för att genomföra Europeiska unionens allmänna budget.
(12)
För att EFF:s verksamhet skall vara effektiv och medge insyn, krävs det att medlemsstaternas och gemenskapens ansvar fastställs noggrant. Respektive ansvarsområden bör fastställas för varje etapp inom programplanering, övervakning, utvärdering och kontroll. Genomförandet av de olika stödåtgärderna och övervakningen av dem bör främst vara medlemsstaternas ansvar, utan att detta påverkar kommissionens befogenheter.
(13)
Enligt artiklarna 2 och 3 i fördraget skall bristande jämställdhet mellan kvinnor och män undanröjas och jämställdhet mellan dem främjas.
(14)
Kommissionen bör med hjälp av en objektiv och tydlig metod göra en vägledande fördelning av de åtagandebemyndiganden som anslagits, med en övervägande koncentration på de regioner som omfattas av konvergensmålet.
(15)
De tillgängliga medlen från EFF bör indexregleras schablonmässigt inför programplaneringen.
(16)
För att förstärka hävstångseffekten av gemenskapsmedlen, genom att i möjligaste mån använda privata finansieringskällor och för att ta hänsyn till insatsernas lönsamhet bör EFF:s stödformer diversifieras och stödets storlek differentieras för att främja gemenskapens intressen, stimulera utnyttjandet av olika typer av ekonomiska medel och för att begränsa EFF:s bidrag genom att stimulera användningen av lämpliga stödformer.
(17)
För att stärka den strategiska aspekten av den gemensamma fiskeripolitiken i linje med gemenskapens prioriteringar för hållbar utveckling av fisket och vattenbruket bör medlemsstaterna efter en dialog med kommissionen anta en nationell strategisk plan för alla relevanta aspekter av den gemensamma fiskeripolitiken.
(18)
I syfte att tillgodose behovet av förenkling och decentralisering bör programplaneringen och den ekonomiska förvaltningen endast ske inom det operativa programmet och på de prioriterade områdena, eftersom programkomplement och gemenskapens ramar för stöd avskaffas.
(19)
Programsystemet bör förenklas. EFF:s verksamhet bör därför utformas som ett enda operativt program per medlemsstat, i enlighet med dess nationella struktur. Programarbetet kommer att omfatta perioden 1 januari 2007-31 december 2013.
(20)
Rådets antagande av fleråriga återhämtningsplaner och förvaltningsplaner är en absolut prioritering och bör åtföljas av planer för anpassning av fiskeansträngningen som finansieras genom EFF.
(21)
Om ett fiskeavtal mellan EU och ett tredjeland inte förnyas eller det sker en kraftig nedskärning av fiskemöjligheterna enligt en internationell överenskommelse eller annan överenskommelse bör det också införas fleråriga förvaltningsplaner för fiskeansträngningen i syfte att anpassa gemenskapens fiskeflotta till de nya förhållandena.
(22)
Det bör föreskrivas att fiskeansträngningen kan anpassas i samband med medlemsstaternas eller kommissionens antagande av nödåtgärder enligt artiklarna 7 och 8 i förordning (EG) nr 2371/2002.
(23)
Det bör även föreskrivas att fiskeansträngningen kan anpassas i samband med antagandet av nationella avvecklingsprogram som en del av de skyldigheter som fastställs i artiklarna 11-16 i förordning (EG) nr 2371/2002.
(24)
Gemenskapens fiskeflotta bör avpassas så att den anpassas till de tillgängliga resurser som den har tillträde till.
(25)
Det bör fastställas bestämmelser om stöd till investeringar ombord särskilt för att ta hänsyn till behovet av att omstrukturera gemenskapens fiskeflotta genom att stödja fiskare och fartygsägare som ersätter maskiner med nya maskiner med samma eller med mindre maskinstyrka.
(26)
Dessutom bör det fastställas särskilda bestämmelser där särdragen i småskaligt kustfiske tas upp.
(27)
Det krävs kompletterande socioekonomiska åtgärder för att genomföra omstruktureringen av gemenskapens fiskeflotta.
(28)
Det bör antas närmare föreskrifter för ersättning och ekonomisk kompensation till fiskare och ägare till fiskefartyg vid tillfälligt upphörande med fiskeverksamheten.
(29)
Det är av avgörande betydelse för fiskerinäringen att det uppnås hållbar balans mellan de akvatiska resurserna och utnyttjandet av dem med hänsyn till de miljömässiga effekterna. Det bör därför vidtas lämpliga åtgärder inte bara för att säkra livsmedelskedjan utan också för att säkra vattenbruksnäringen och beredningsindustrin.
(30)
Det bör antas närmare föreskrifter för beviljande av stöd till vattenbruk, inlandsfiske, beredning och avyttring av fiske- och vattenbruksprodukter samtidigt som man ser till att dessa näringsgrenar behåller sin ekonomiska lönsamhet. Det bör därför ställas upp ett begränsat antal prioriterade mål för stöd, och strukturstödet för vattenbruk, beredning och avyttring av fiske- och vattenbruksprodukter bör inriktas på mikroföretag, små och medelstora företag, varvid mikroföretag och små företag bör prioriteras.
(31)
Åtgärder av gemensamt intresse med vidare räckvidd än åtgärder som normalt vidtas av privata företag bör också stödjas av EFF.
(32)
Det bör införas kompletterande åtgärder för den gemensamma fiskeripolitiken, särskilt för att lindra dess negativa socioekonomiska effekter genom att införa strategier för hållbar utveckling av fiskeområdena.
(33)
Med hänsyn till de olika förhållanden som råder och de olika områdena i hela gemenskapen bör utvecklingen av fiskeområdena ingå i en integrerad strategi som bygger på en lämplig territoriell strategi, anpassas efter de lokala förhållandena, vara så decentraliserad som möjligt, ge företräde åt lokala aktörer, vara baserad på ett nedifrån-och-upp-förfarande (s.k. bottom-up-approach), tillåta insatser i mindre skala och garantera ett stort deltagande av aktörer från den privata sektorn.
(34)
EFF bör i form av tekniskt stöd lämna stöd för utvärderingar, studier och erfarenhetsutbyte för att underlätta genomförandet av det operativa programmet och främja nydanande synsätt och metoder för ett enklare och mera öppet genomförande.
(35)
Medlemsstaternas genomförande av EFF:s insatser genom gemensam förvaltning bör ge tillräckliga garantier för de närmare bestämmelserna för och kvaliteten på genomförandet, resultaten och utvärderingen av insatserna, en sund ekonomisk förvaltning och kontrollen.
(36)
Effektiviteten hos och effekten av EFF:s verksamhet är även avhängig av en förbättrad och fördjupad utvärdering. Medlemsstaternas och kommissionens befogenheter i detta avseende samt närmare föreskrifter som garanterar utvärderingens tillförlitlighet bör fastställas.
(37)
För att göra det möjligt att effektivt förverkliga partnerskapet och främja EU:s stödformer på ett lämpligt sätt är det lämpligt att stödformerna ges vidast möjliga offentlighet. De myndigheter som ansvarar för förvaltningen av stödformerna har ansvaret för detta samt för att hålla kommissionen informerad om de åtgärder som vidtagits.
(38)
Det bör fastställas tak för det offentliga bidraget per insats.
(39)
Det bör även fastställas tak för EFF:s bidrag i förhållande till de totala offentliga utgifterna per prioriterat område.
(40)
För att kunna garantera ett effektivt och korrekt genomförande bör medlemsstaternas skyldigheter preciseras i fråga om förvaltnings- och kontrollsystemen och när det gäller att intyga utgifterna samt för att kunna förebygga, upptäcka och korrigera oegentligheter och överträdelser av gemenskapens lagstiftning. När det gäller förvaltning och kontroll är det i synnerhet nödvändigt att fastställa hur varje medlemsstat skall försäkra att systemen har införts och fungerar tillfredsställande.
(41)
Medlemsstaterna bör anta lämpliga åtgärder för att garantera att förvaltnings- och kontrollsystemen fungerar. Det bör därför utses en förvaltningsmyndighet, en attesterande myndighet och en kontrollmyndighet för varje operativt program och deras ansvarsområden bör fastställas. Ansvarsområdena bör huvudsakligen omfatta sunt ekonomiskt genomförande, organisation av utvärdering, attestering av utgifter, revision, och kontroll av att gemenskapens lagstiftning iakttas. Regelbundna möten mellan kommissionen och berörda nationella myndigheter om övervakningen av stödet bör föreskrivas.
(42)
Det bör fastställas att övervakningskommittén är en instans som utses av medlemsstaten och som skall säkerställa kvaliteten på genomförandet av det operativa programmet.
(43)
Indikatorerna och rapporterna om genomförandet är av största betydelse för övervakningen, varför dessa bör fastställas mer noggrant för att de tillförlitligt skall återspegla hur långt genomförandet av det operativa programmet har kommit och kvaliteten på genomförandet.
(44)
Utan att det påverkar kommissionens gällande befogenheter när det gäller ekonomisk kontroll bör samarbetet mellan medlemsstaterna och kommissionen inom detta område förstärkas.
(45)
Bestämmelserna och förfarandena för åtaganden och betalningar bör förenklas så att ett regelbundet kontantflöde säkerställs. En förtida finansiering på 7 % av bidraget från EFF skulle bidra till att påskynda genomförandet av det operativa programmet.
(46)
Förutom att betalningar ställs in om en allvarlig brist har upptäckts i förvaltnings- och kontrollsystemen bör det finnas åtgärder som gör det möjligt för den delegerade utanordnaren att avbryta betalningar om det finns indicier som tyder på betydande brister i hur dessa system fungerar eller för kommissionen att göra avdrag från betalningarna om den berörda medlemsstaten inte har genomfört alla återstående åtgärder i en korrigerande handlingsplan.
(47)
För att kunna garantera sund förvaltning av gemenskapens medel måste utgiftsprognoserna och genomförandet förbättras. Medlemsstaterna bör därför regelbundet överlämna sina prognoser om användningen av gemenskapens medel till kommissionen. Förseningar i verkställandet bör medföra att förskottet återbetalas och att medlen automatiskt återtas.
(48)
Förfarandena för avslutande av programmet bör förenklas och ge de medlemsstater som så önskar möjlighet att, enligt den tidsplan som de väljer, delvis avsluta sitt operativa program när det gäller de slutförda insatserna. Den lämpliga ramen för detta bör tillhandahållas.
(49)
De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (5) genom det förvaltningsförfarande som fastställs i artikel 4 i nämnda beslut. Under vissa omständigheter och för effektivitetens skull är det rådgivande förfarande som fastställs i artikel 3 i det beslutet dock det lämpligaste.
(50)
Särskilda övergångsbestämmelser bör fastställas som gör det möjligt att förbereda de nya programmen så snart denna förordning träder i kraft och som garanterar att stödet till medlemsstaterna inte avbryts i avvaktan på antagandet av det operativa programmet i enlighet med denna förordning.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
AVDELNING I
SYFTEN OCH ALLMÄNNA REGLER FÖR STÖD
KAPITEL I
Tillämpningsområde och definitioner
Artikel 1
Tillämpningsområde
Genom denna förordning inrättas Europeiska fiskerifonden (nedan kallad ”EFF”) och fastställs ramarna för gemenskapens stöd till en hållbar utveckling av fiskerinäringen, fiskeområdena och inlandsfisket.
Artikel 2
Geografiskt tillämpningsområde
1. Åtgärderna i denna förordning skall gälla inom gemenskapens hela territorium.
2. Med avvikelse från punkt 1 skall medlemsstaterna, för det stöd som avses i avdelning IV kapitel IV när det gäller hållbar utveckling av fiskeområden, välja ut de områden som berättigar till stöd utifrån de kriterier som fastställs i artikel 43.3 och 43.4.
Artikel 3
Definitioner
I denna förordning gäller följande definitioner:
a)
fiskerinäring: den sektor inom ekonomin som omfattar all verksamhet i samband med produktion, beredning och saluföring av fiskeri- och vattenbruksprodukter.
b)
fiskare: varje person som bedriver yrkesmässigt fiske ombord på ett fartyg för yrkesmässigt fiske, i den mening som medlemsstaten avser.
c)
fiskefartyg: varje fartyg i den mening som avses i artikel 3 c i förordning (EG) nr 2371/2002.
d)
vattenbruk: uppfödning eller odling av vattenorganismer med metoder som är avsedda att öka produktionen av organismen i fråga utöver miljöns naturliga kapacitet. Organismerna förblir en fysisk eller juridisk persons egendom under uppfödningen eller odlingen och fram till och med skörden.
e)
fiskeområde: ett område med havs- eller sjöstrand eller med dammar eller en flodmynning och med en betydande sysselsättningsnivå inom fiskerinäringen.
f)
mikroföretag samt små och medelstora företag: mikroföretag, små eller medelstora företag enligt definitionen i kommissionens rekommendation 2003/361/EG av den 6 maj 2003 om definitionen av mikroföretag samt små och medelstora företag (6).
g)
operativt program: det dokument som läggs fram av medlemsstaten och godkänns av kommissionen och som innehåller en sammanhängande uppsättning prioriterade områden som skall uppnås med stöd från EFF.
h)
programplanering: det stegvisa förfarande för organisation, beslutsfattande och finansiering som syftar till att genomföra de för gemenskapen och medlemsstaterna gemensamma fleråriga åtgärderna för att förverkliga EFF:s prioriterade mål.
i)
prioriterat område: något av de områden som prioriteras i ett operativt program och som omfattar ett antal åtgärder som är närbesläktade och har specifika mätbara mål.
j)
åtgärd: en rad insatser som syftar till att genomföra ett prioriterat område.
k)
insats: ett projekt som väljs ut enligt de kriterier som fastställs av övervakningskommittén och genomförs av en eller flera stödmottagare och som gör det möjligt att uppnå mål inom det prioriterade område som det hänför sig till.
l)
stödmottagare: den fysiska eller juridiska person som är den slutliga mottagaren av det offentliga stödet.
m)
offentliga utgifter: alla offentliga bidrag till finansiering av insatser från statens, regionala eller lokala myndigheters eller Europeiska gemenskapernas budget samt andra liknande utgifter. Alla bidrag till finansiering av insatser från ett offentligrättsligt organs budget eller från budgeten för en sammanslutning av en eller flera regionala eller lokala myndigheter eller ett eller flera offentligrättsliga organ i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/18/EG av den 31 mars 2004 om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av byggentreprenader, varor och tjänster (7), skall anses som offentliga bidrag.
n)
konvergensmål: målet för verksamheten till förmån för de minst utvecklade medlemsstaterna och regionerna enligt rådets förordning (EG) nr 1083/2006 av den 11 juli 2006 om allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden och Sammanhållningsfonden samt om upphävande av förordning (EG) nr 1260/1999 (8).
o)
icke-konvergensmål: det mål som omfattar medlemsstater och regioner som inte är stödberättigade enligt konvergensmålet i punkt n.
p)
förmedlande organ: ett offentligt eller privat organ eller en offentlig eller privat förvaltning som verkar under en förvaltningsmyndighets eller en attesterande myndighets ansvar eller utför uppgifter för en sådan myndighets räkning gentemot stödmottagare som genomför insatser.
q)
oegentlighet: varje överträdelse av en bestämmelse i gemenskapsrätten som är följden av en handling eller en underlåtenhet av en ekonomisk aktör och som har lett eller skulle ha kunnat leda till en negativ ekonomisk effekt för Europeiska unionens allmänna budget genom en otillbörlig utgift för den allmänna budgeten.
KAPITEL II
Syften och uppdrag
Artikel 4
Syften
Stöd från EFF skall syfta till
a)
att stödja den gemensamma fiskeripolitiken för att se till att levande akvatiska resurser utnyttjas och att stödja vattenbruk för att ge hållbarhet i ekonomin, miljön och samhället,
b)
att främja hållbar balans mellan resurserna och gemenskapsfiskeflottans fiskekapacitet,
c)
att främja hållbar utveckling av inlandsfisket,
d)
att förbättra driftsstrukturernas konkurrenskraft och utvecklingen av ekonomiskt livskraftiga företag inom fiskerinäringen,
e)
att värna om skyddet och förbättringen av miljön och naturresurserna om de har samband med fiskerinäringen,
f)
att uppmuntra hållbar utveckling och förbättringar av livskvaliteten i områden med verksamhet i fiskerinäringen,
g)
att främja jämställdhet mellan kvinnor och män i utvecklingen av fiskerinäringen och kustfiskeområdena.
Artikel 5
Uppdrag
Stöd till fiskerinäringen skall ges genom EFF. De åtgärder som genomförs enligt denna förordning skall bidra till att förverkliga de allmänna målen i artikel 33 i fördraget och de mål som fastställs som en del av den gemensamma fiskeripolitiken. De skall åtfölja och vid behov komplettera gemenskapens övriga stödinstrument och politikområden.
KAPITEL III
Principer för stöd
Artikel 6
Komplementaritet, konsekvens och förenlighet
1. EFF skall ge stöd som kompletterar nationell, regional och lokal verksamhet och som gör att gemenskapens prioriteringar integreras i verksamheten.
2. Kommissionen och medlemsstaterna skall se till att stöd från EFF är förenligt med gemenskapens politik, prioriteringar och verksamhet och kompletterar andra finansiella gemenskapsinstrument. Denna förenlighet och komplementaritet skall anges i synnerhet i det operativa programmet.
3. Insatser som finansieras genom EFF skall vara förenliga med bestämmelserna i fördraget och i de rättsakter som antagits enligt detta.
4. I enlighet med sina respektive ansvarsområden skall kommissionen och medlemsstaterna säkerställa samordningen mellan stödet från EFF och Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU), inrättad genom rådets förordning (EG) nr 1290/2005 (9), Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF), Europeiska socialfonden (ESF), sammanhållningsfonden (SF) och andra finansiella gemenskapsinstrument.
5. De insatser som EFF finansierar får inte medföra ökad fiskeansträngning.
Artikel 7
Statligt stöd
1. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 2 i denna artikel skall artiklarna 87, 88 och 89 i fördraget tillämpas på stöd som medlemsstaterna beviljar till företag inom fiskerinäringen.
2. Artiklarna 87, 88 och 89 i fördraget skall inte tillämpas på medlemsstaternas ekonomiska bidrag till insatser som medfinansieras av EFF och som ingår i ett operativt program.
3. Nationella bestämmelser om offentlig finansiering som går utöver bestämmelserna i denna förordning när det gäller ekonomiska bidrag enligt punkt 2, skall ses som en helhet med avseende på punkt 1.
Artikel 8
Partnerskap
1. EFF:s mål skall eftersträvas inom ramen för ett nära samarbete (nedan kallat ”partnerskap”) mellan kommissionen och medlemsstaten. Medlemsstaten skall inom ramen för gällande nationella regler och praxis anordna ett partnerskap med de myndigheter och organ som utses av medlemsstaten, till exempel
a)
behöriga regionala, lokala och andra offentliga myndigheter,
b)
arbetsmarknadens parter och näringslivets organisationer,
c)
andra relevanta organ.
2. Medlemsstaten skall skapa förutsättningar för brett och effektivt deltagande av alla relevanta organ, enligt nationella regler och nationell praxis, med beaktande av behovet av att främja jämställdhet mellan kvinnor och män och hållbar utveckling genom integrering av miljöskydd och miljöförbättring.
3. Partnerskapet skall genomföras i full överensstämmelse med varje partnerkategoris institutionella, juridiska och finansiella befogenheter enligt punkt 1.
4. Partnerskapet skall omfatta förberedelse, genomförande, övervakning och utvärdering av det operativa programmet. Medlemsstaterna skall se till att alla lämpliga partner deltar i de olika etapperna av programplaneringen inom den tidsfrist som fastställts för varje etapp.
5. Varje medlemsstat skall anordna ett samråd om den nationella strategiska planen i enlighet med de villkor den bedömer lämpligast.
Artikel 9
Proportionalitet
1. Medlemsstaten skall ansvara för genomförandet av ett operativt program. Ansvaret skall utövas på lämplig territoriell nivå enligt varje medlemsstats institutionella system och denna förordning.
2. Kommissionens och medlemsstaternas resurser kan variera beroende på de totala offentliga utgifter som anslagits för ett operativt program. Variationerna skall i synnerhet gälla resurserna för utvärdering, kontroll och kommissionens deltagande i den övervakningskommitté som föreskrivs i artikel 63 och för årsrapporterna om genomförandet av operativa program.
Artikel 10
Gemensam förvaltning
1. Kommissionen skall genomföra den del av gemenskapens budget som avsatts för EFF tillsammans med medlemsstaterna i enlighet med artikel 53.1 b i rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget (10), med undantag av tekniskt stöd enligt artikel 46.1 i den här förordningen som skall förvaltas direkt av kommissionen.
Principen om sund ekonomisk förvaltning skall tillämpas i enlighet med artikel 48.2 i förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002.
2. Kommissionen skall utöva sina befogenheter för att genomföra Europeiska unionens allmänna budget på följande sätt:
a)
Kommissionen skall kontrollera att det i medlemsstaterna finns korrekt fungerande förvaltnings- och kontrollsystem i enlighet med artiklarna 70 och 73.
b)
Kommissionen skall avbryta betalningsfristen eller helt eller delvis tillfälligt dra in betalningar enligt artiklarna 88 och 89 om de nationella förvaltnings- och kontrollsystemen inte uppfyller kraven och tillämpa eventuella andra nödvändiga finansiella korrigeringar i enlighet med de förfaranden som beskrivs i artiklarna 98 och 99.
c)
Kommissionen skall kontrollera återbetalningen av förhandsfinansiering och automatiskt återta budgetmedel enligt artikel 81.2 och artiklarna 90-94.
3. Bestämmelserna i del II avdelning II i förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 skall tillämpas på stöd från EFF.
Artikel 11
Jämställdhet mellan kvinnor och män
Medlemsstaterna och kommissionen skall se till att jämställdhet mellan kvinnor och män och integreringen av jämställdhetsperspektivet främjas i de olika stadierna av EFF:s genomförande, däribland utformningen, genomförandet, övervakningen och utvärderingen.
Medlemsstaterna skall se till att främja insatser för att förbättra kvinnornas roll inom fiskerinäringen.
KAPITEL IV
Finansieringsram
Artikel 12
Medel och koncentration
1. De medel som under perioden 2007-2013 finns tillgängliga för åtaganden från EFF skall uppgå till 3 849 miljoner EUR i 2004 års priser enligt den årliga fördelning som redovisas i bilaga I.
2. Av de medel som avses i punkt 1 skall 0,8 procent avsättas för tekniskt stöd för kommissionen enligt artikel 46.1.
3. Beloppen i punkt 1 skall indexregleras med 2 procent per år inför programplanering och senare budgetering i Europeiska unionens allmänna budget.
4. Fördelningen av de budgetmedel som avses i punkt 1 och som inte anslås enligt punkt 2 skall ske på ett sådant sätt att det blir en betydande koncentration till regioner som omfattas av konvergensmålet.
Artikel 13
Maximala överföringar
1. För att bidra till målen att på lämpligt sätt koncentrera sammanhållningsfinansieringen till de minst utvecklade områdena och medlemsstaterna och minska de skillnader i den genomsnittliga stödintensitet per capita som blir följden av att en övre gräns införs, skall den maximala nivån på överföringar från de fonder som avses i punkt 2 till varje enskild medlemsstat enligt denna förordning uppgå till följande:
-
För medlemsstater vars genomsnittliga BNI per capita (PPS) 2001-2003 är under 40 % av genomsnittet för EU-25: 3,7893 % av deras BNP.
-
För medlemsstater vars genomsnittliga BNI per capita (PPS) 2001-2003 är minst 40 % men under 50 % av genomsnittet för EU-25: 3,7135 % av deras BNP.
-
För medlemsstater vars genomsnittliga BNI per capita (PPS) 2001-2003 är minst 50 % men under 55 % av genomsnittet för EU-25: 3,6188 % av deras BNP.
-
För medlemsstater vars genomsnittliga BNI per capita (PPS) 2001-2003 är minst 55 % men under 60 % av genomsnittet för EU-25: 3,5240 % av deras BNP.
-
För medlemsstater vars genomsnittliga BNI per capita (PPS) 2001-2003 är minst 60 % men under 65 % av genomsnittet för EU-25: 3,4293 % av deras BNP.
-
För medlemsstater vars genomsnittliga BNI per capita (PPS) 2001-2003 är minst 65 % men under 70 % av genomsnittet för EU-25: 3,3346 % av deras BNP.
-
För medlemsstater vars genomsnittliga BNI per capita (PPS) 2001-2003 är minst 70 % men under 75 % av genomsnittet för EU-25: 3,2398 % av deras BNP.
-
Därefter minskas den maximala överföringsnivån med 0,09 procentenheter av BNP för varje ökning med 5 procentenheter av genomsnittlig BNI per capita (PPS) 2001-2003 jämfört med genomsnittet i EU-25.
2. De tak som avses i punkt 1 inbegriper de totala årliga anslagen från EFF för någon medlemsstat enligt denna förordning och från ERUF, ESF och Sammanhållningsfonden enligt förordning (EG) nr 1083/2006, inklusive bidrag från ERUF till finansieringen av den gränsöverskridande delen av Europeiska grannskaps- och partnerskapsinstrumentet och av instrumentet för föranslutningsstöd samt den del av EJFLU som härrör från utvecklingssektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket.
3. Kommissionens beräkningar av BNP skall grunda sig på den statistik som offentliggjordes i april 2005. Enskilda nationella nivåer för BNP-tillväxt 2007-2013 skall tillämpas separat för varje medlemsstat enligt kommissionens prognoser i april 2005.
Artikel 14
Ekonomisk fördelning
Kommissionen skall göra en årlig vägledande fördelning mellan medlemsstaterna av de åtagandebemyndiganden som anslagits för programperioden 2007-2013, och särskilt redovisa den del som bidrar till konvergensmålet, med hjälp av de objektiva kriterierna
a)
fiskerinäringens storlek i medlemsstaten,
b)
i vilken omfattning fiskeansträngningen måste anpassas, och
c)
antalet sysselsatta inom fiskerinäringen,
med beaktande av särskilda förhållanden och behov samt tidigare åtagandebemyndiganden.
AVDELNING II
STRATEGISKT FÖRHÅLLNINGSSÄTT
KAPITEL I
Nationell strategisk plan
Artikel 15
Nationell strategisk plan
1. Varje medlemsstat skall, efter lämpligt samråd med partnerna, anta en nationell strategisk plan som omfattar fiskerinäringen och lägga fram den för kommissionen senast när det operativa programmet läggs fram.
Medlemsstaten och kommissionen skall diskutera den nationella strategiska planen.
2. Den nationella strategiska planen skall, om det är relevant för medlemsstaten, innehålla en sammanfattande beskrivning av alla aspekter av den gemensamma fiskeripolitiken och fastställa prioriteringarna, målen och de beräknade, offentliga finansiella resurser som krävs samt tidsfristerna för dess genomförande särskilt med avseende på strategin för
a)
förvaltningen och anpassningen av gemenskapens fiskeflotta och i synnerhet anpassningen av fiskeansträngningen och fiskekapaciteten med hänsyn till utvecklingen av fiskeresurserna, främjandet av miljövänliga fiskemetoder och en hållbar utveckling av fiskeverksamheten,
b)
den hållbara utvecklingen av vattenbruksnäringen,
c)
den hållbara utvecklingen av beredningen och saluföringen av fiskeri- och vattenbruksprodukter,
d)
den hållbara utvecklingen av inlandsfiske,
e)
den hållbara utvecklingen av fiskeområden, inklusive kriterierna för inriktning på de prioriterade områdena,
f)
fiskerinäringens konkurrenskraft, inklusive förbättringen av dess struktur, organisation och arbetsmiljö,
g)
bevarandet av mänskliga resurser i fiskerinäringen, i synnerhet genom förbättring av yrkeskunskaperna, säkerställande av hållbar sysselsättning och förbättring av kvinnors ställning och roll,
h)
skyddet och förbättringen av vattenmiljön med anknytning till fiskerinäringen.
3. Den nationella strategiska planen skall dessutom, om det är relevant för medlemsstaten, innehålla lämplig kompletterande information om prioriteringarna, målen och de beräknade, offentliga finansiella resurser som krävs samt tidsfrister särskilt med avseende på strategin för
a)
uppfyllande av kraven på inspektion och kontroll av fiskeverksamhet och insamling av data och annan information om den gemensamma fiskeripolitiken,
b)
tillgång på fiskeriprodukter och utvecklingen av fiskeverksamheten utanför gemenskapens vatten.
KAPITEL II
Strategisk uppföljning
Artikel 16
Strategisk debatt
1. Senast den 31 december 2011 skall kommissionen anordna en debatt med medlemsstaterna om innehållet i och läget när det gäller genomförandet av de nationella strategiska planerna på grundval av skriftlig information från medlemsstaterna i avsikt att stimulera utbyte av goda lösningar mellan medlemsstaterna.
2. Kommissionen skall informera Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén om resultatet av den debatt som avses i punkt 1.
AVDELNING III
PROGRAMPLANERING
KAPITEL I
Allmänna bestämmelser för EFF
Artikel 17
Utarbetande och godkännande av det operativa programmet
1. Varje medlemsstat skall utarbeta ett operativt program för att genomföra den politik och de prioriteringar som skall medfinansieras av EFF. Det operativa programmet skall vara förenligt med den nationella strategiska planen.
2. EFF:s verksamhet skall omfatta ett enda operativt program per medlemsstat enligt dess nationella struktur.
3. Medlemsstaten skall utarbeta sitt operativa program efter nära samråd med de regionala, lokala, ekonomiska och sociala partnerna i fiskerinäringen samt med alla andra lämpliga organ, i enlighet med dess nationella struktur och det partnerskap som föreskrivs i artikel 8.
4. Medlemsstaten skall förelägga kommissionen ett förslag till operativt program med alla de delar som avses i artikel 20 vid lämplig tidpunkt så att det kan antas så snart som möjligt.
5. Kommissionen skall bedöma det föreslagna operativa programmet för att fastställa om det bidrar till de mål som anges i artikel 4, de vägledande principer som fastställs i artikel 19 och den relevanta delen av den nationella strategiska planen, med beaktande av den förhandsbedömning som avses i artikel 48.
Om kommissionen, inom två månader efter mottagandet av det föreslagna operativa programmet, anser att programmet inte är förenligt med de mål som anges i artikel 4, de vägledande principer som fastställs i artikel 19 och den relevanta delen av den nationella strategiska planen, får den begära att medlemsstaten lägger fram all nödvändig kompletterande information och i förekommande fall på lämpligt sätt anpassar det föreslagna programmet.
6. Medlemsstaten skall därefter lägga fram sitt operativa program för kommissionen, som snarast möjligt skall besluta om godkännande, dock senast fyra månader efter det att det har lagts fram.
Artikel 18
Varaktighet och översyn av det operativa programmet
1. Det operativa programmet skall omfatta perioden 1 januari 2007-31 december 2013.
2. Det operativa programmet får omprövas om det har uppstått större svårigheter vid genomförandet eller skett betydande strategiska förändringar eller av skäl som rör sund förvaltning och får vid behov revideras, på medlemsstatens eller kommissionens initiativ och med den berörda medlemsstatens samtycke, för återstoden av perioden efter godkännande av den övervakningskommitté som avses i artikel 63.
Vid en revidering skall särskild hänsyn tas till den utvärdering efter halva tiden, de årsrapporter om genomförandet och, de årliga granskningar som föreskrivs i artiklarna 49, 67 respektive 69 samt betydande ändringar av den gemensamma fiskeripolitiken.
3. Kommissionen skall snarast möjligt fatta sitt beslut om begäran om revidering av det operativa programmet, dock senast två månader efter det att medlemsstaten lämnade sin begäran, under förutsättning att innehållet i det reviderade operativa programmet är förenligt med artikel 20. Närmare bestämmelser skall fastställas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 101.3.
Artikel 19
Vägledande principer för det operativa programmet
Medlemsstaterna skall beakta följande vägledande principer när de förbereder och genomför det operativa program som avses i artikel 17:
a)
Överensstämmelse med principerna i den gemensamma fiskeripolitiken och med den nationella strategiska planen, för att uppnå särskilt en stabil och varaktig jämvikt mellan fiskekapacitet och fiskemöjligheter.
b)
Förstärkning av harmonisk, balanserad och hållbar utveckling av ekonomisk verksamhet, arbetstillfällen och mänskliga resurser samt miljöskydd och miljöförbättring.
c)
Lämplig fördelning av tillgängliga ekonomiska resurser mellan de prioriterade områdena och särskilt, i förekommande fall, en lämplig finansieringsnivå för de insatser som omfattas av avdelning IV kapitel I (Prioriterat område 1: Åtgärder för anpassning av gemenskapens fiskeflotta).
d)
Främjande av insatser som bidrar till Lissabonstrategin.
Insatser som syftar till att främja hållbar sysselsättningsnivå inom fiskerinäringen, särskilt genom att förbättra kvaliteten på arbeten, ge tillträde till yrket för ungdomar och stimulera innovation inom hela näringen, bör uppmuntras.
e)
Främjande av insatser som bidrar till Göteborgsstrategin, framför allt sådana som förbättrar miljödimensionen inom fiskerinäringen.
Insatser som syftar till att minska den påverkan som verksamhet inom fiskerinäringen har på miljön och att främja miljövänliga produktionsmetoder skall uppmuntras.
f)
Förbättring av situationen för mänskliga resurser inom fiskerinäringen genom insatser som syftar till att utveckla och bredda yrkesskickligheten, utveckla livslångt lärande och förbättra arbetsvillkor och säkerhet.
g)
Uppmuntran till insatser med högt mervärde genom att utveckla en innovativ förmåga som ger höga kvalitetsnormer och tillgodoser konsumenternas behov av fiskeri- och vattenbruksprodukter.
Insatser som främjar öppenhet gentemot konsumenterna när det gäller miljövänliga produktionsmetoder skall uppmuntras.
h)
Bidrag till bättre försörjning och hållbar utveckling av gemenskapens marknad för fiskeri- och vattenbruksprodukter.
i)
Under det operativa programmets olika genomförandestadier, främjande av jämnare könsfördelning inom fiskerinäringen genom insatser som särskilt syftar till att minska könsbaserad segregation på arbetsmarknaden.
j)
Främjande av integrerad hållbar utveckling av fiskeområdena genom att underbygga den inneboende potentialen och förbättra livskvaliteten.
k)
I förekommande fall förbättring av den institutionella och administrativa kapaciteten för att nå goda styrelseformer inom den gemensamma fiskeripolitiken och effektivt genomförande av det operativa programmet.
Artikel 20
Det operativa programmets innehåll
1. Det operativa programmet skall innehålla följande:
a)
En sammanfattning av situationen med uppgift om starka och svaga sidor på de politikområden som berättigar till stöd.
b)
En beskrivning av och en motivering till valet av prioriterade områden med hänsyn till den relevanta delen av den nationella strategiska planen och de vägledande principer som fastställs i artikel 19, samt de förväntade effekterna av den förhandsbedömning som avses i artikel 48.
c)
Varje prioriterat område skall innehålla specifika mål. Målen skall kvantifieras, när detta är möjligt, med hjälp av ett begränsat antal indikatorer med beaktande av proportionalitetsprincipen. Med hjälp av indikatorerna skall det vara möjligt att mäta framstegen i förhållande till utgångsläget och hur effektivt de specifika målen för varje prioriterat område har uppfyllts.
d)
En sammanfattande beskrivning av de viktigaste åtgärder som planeras för att genomföra de prioriterade områdena.
e)
Uppgifter om hur programmet kompletterar åtgärder inom EJFLU, strukturfonderna och Sammanhållningsfonden, om detta är relevant.
f)
En finansieringsplan med två tabeller som, när det är relevant, separat visar de anslag som öronmärkts för konvergensmålet och icke-konvergensmålet enligt följande:
i)
En tabell som visar den årliga fördelningen av det totala planerade anslagsbeloppet för bidraget från EFF.
ii)
En tabell som för hela programperioden och för varje prioriterat område specificerar det planerade anslagsbeloppet för gemenskapens bidrag och de nationella offentliga bidragen, storleken på bidraget från EFF till varje prioriterat område och det belopp som avsatts för tekniskt stöd.
g)
Genomförandebestämmelserna för det operativa programmet, med
i)
uppgift om de organ som medlemsstaten utser enligt artikel 58,
ii)
en beskrivning av utvärderings- och kontrollsystem samt sammansättning av den övervakningskommitté som avses i artikel 63,
iii)
uppgifter om det organ som är behörigt att ta emot kommissionens utbetalningar och det eller de organ som ansvarar för utbetalningarna till stödmottagarna,
iv)
fastställande av förfarandena för mobiliseringen av kapital och de finansiella flödena i syfte att säkerställa öppenhet och insyn,
v)
åtgärder som syftar till att säkerställa information och offentlighet i fråga om det operativa programmet enligt artikel 51,
vi)
en beskrivning av de regler som har överenskommits mellan kommissionen och medlemsstaten för utbyte av datoriserade uppgifter för att kraven enligt denna förordning rörande betalning, övervakning och utvärdering skall uppfyllas.
h)
Uppgifter om tillämpningen av artikel 8.
2. För vart och ett av de prioriterade områden som avses i avdelning IV skall medlemsstaten i sitt operativa program fastställa villkoren och reglerna för deras tillämpning. Programmet skall i synnerhet klart och tydligt ange syftet med varje planerat prioriterat område.
AVDELNING IV
PRIORITERADE OMRÅDEN
KAPITEL I
Prioriterat område 1: åtgärder för anpassning av gemenskapens fiskeflotta
Artikel 21
Tillämpningsområde
Stöd från EFF med inriktning på gemenskapens fiskeflotta skall avse följande:
a)
Offentligt stöd till de fiskefartygsägare och fiskare som berörs av planer för anpassning av fiskeansträngningen, om dessa planer ingår i
i)
återhämtningsplaner enligt artikel 5 i förordning (EG) nr 2371/2002,
ii)
nödåtgärder enligt artiklarna 7 och 8 i förordning (EG) nr 2371/2002,
iii)
följderna av att ett fiskeavtal mellan gemenskapen och ett tredjeland inte har förnyats eller av att fiskemöjligheterna enligt ett internationellt avtal eller annan överenskommelse skurits ner kraftigt,
iv)
förvaltningsplaner enligt artikel 6 i förordning (EG) nr 2371/2002,
v)
de åtgärder som avses i artiklarna 9 och 10 i förordning (EG) nr 2371/2002,
vi)
nationella avvecklingssystem som en del av de åtaganden som fastställs i artiklarna 11-16 i förordning (EG) nr 2371/2002 när det gäller anpassning av gemenskapsfiskeflottans fiskekapacitet.
b)
Offentligt stöd till tillfälligt upphörande av fiskeverksamhet enligt artikel 24.1 vii.
c)
Investeringar ombord på fiskefartyg och selektivitet enligt artikel 25.
d)
Offentligt stöd till småskaligt kustfiske enligt artikel 26.
e)
Socioekonomisk kompensation för förvaltningen av gemenskapens fiskeflotta enligt artikel 27.
f)
Offentligt stöd i samband med undsättnings- och omstruktureringsplaner i enlighet med gemenskapens riktlinjer om statligt stöd för undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter (11).
Artikel 22
Innehåll i planer för anpassning av fiskeansträngningen
1. Varje medlemsstat skall i sin nationella strategiska plan lägga fram sin strategi för anpassning av fiskeansträngningen i syfte att fullgöra de skyldigheter som föreskrivs i artikel 11.1 i förordning (EG) nr 2371/2002. Medlemsstaten skall prioritera finansiering av de insatser som avses i artikel 21 a i.
2. Planer för anpassning av fiskeansträngningen får omfatta alla relevanta åtgärder i detta kapitel.
3. I de fall som avses i artikel 21 a i, ii och iv skall planerna för anpassning av fiskeansträngningen antas av medlemsstaten senast sex månader efter den dag då rådet eller kommissionen fattade sitt beslut.
I de fall som avses i artikel 21 a iii skall medlemsstaterna anta planerna för anpassning av fiskeansträngningen för berörda fiskefartyg och fiskare senast sex månader efter underrättelse från kommissionen.
4. Varje år skall medlemsstaterna i de årsrapporter och slutrapporter om genomförandet som avses i artikel 67 meddela vilka resultat som uppnåtts i genomförandet av deras planer för anpassning av fiskeansträngningen. Resultaten skall mätas med hjälp av de relevanta indikatorer som fastställs i de operativa programmen.
Artikel 23
Offentligt stöd för definitivt upphörande av fiskeverksamhet
1. EFF skall bidra till finansiering av definitivt upphörande av fiskefartygs fiskeverksamhet, förutsatt att ett sådant upphörande ingår i en plan för anpassning av fiskeansträngningen enligt artikel 21 a. Definitivt upphörande av ett fiskefartygs fiskeverksamhet kan uppnås endast genom
a)
skrotning av fiskefartyget,
b)
dess omställning, under en medlemsstats flagg med registrering i gemenskapen, till annan verksamhet än fiske,
c)
dess omställning i syfte att tillskapa konstgjorda rev. Medlemsstaterna skall se till att sådana insatser föregås av en miljökonsekvensbedömning och bidrar till de mål som avses i artikel 38.2 a.
Offentligt stöd för definitivt upphörande av fiskeverksamhet som betalas till fiskefartygens ägare skall avse fartygets fiskekapacitet och i förekommande fall den fiskelicens som hör till det.
2. Fiskefartygs definitiva upphörande med fiskeverksamhet skall programplaneras i form av nationella avvecklingssystem som inte får överstiga två år från och med den tidpunkt då de träder i kraft.
3. För att underlätta genomförandet av planer för anpassning av fiskeansträngningen får medlemsstaterna göra offentliga förslags- eller anbudsinfordringar.
Medlemsstaterna får också fastställa nivån på det offentliga stödet med hänsyn till den bästa kostnadseffektiviteten utifrån objektiva kriterier, till exempel
a)
fiskefartygets pris på den nationella marknaden eller fartygets försäkringsvärde,
b)
fiskefartygets omsättning,
c)
fiskefartygets ålder och dräktighet uttryckt i GT eller maskinstyrka uttryckt i kW.
Artikel 24
Offentligt stöd för tillfälligt upphörande av fiskeverksamhet
1. EFF får bidra till finansiering av stödåtgärder för tillfälligt upphörande av fiskares och fiskefartygsägares fiskeverksamhet under hela perioden 2007-2013, under högst
i)
tolv månader som får förlängas med högst tolv månader i samband med de planer för anpassning av fiskeansträngningen som avses i artikel 21 a i,
ii)
tre månader vid de nödåtgärder från medlemsstatens sida som avses i artikel 8 i förordning (EG) nr 2371/2002 i samband med de planer för anpassning av fiskeansträngningen som avses i artikel 21 a ii,
iii)
sex månader vid de nödåtgärder från kommissionens sida som avses i artikel 7 i förordning (EG) nr 2371/2002, i samband med de planer för anpassning av fiskeansträngningen som avses i artikel 21 a ii,
iv)
sex månader som kan förlängas med högst sex månader i samband med de planer för anpassning av fiskeansträngningen som avses i artikel 21 a iii,
v)
i åtta månader i samband med de planer för anpassning av fiskeansträngningen som avses i artikel 21 a iv och de förvaltningsplaner som antas nationellt inom ramen för gemenskapens bevarandeåtgärder, och när det i sådana planer föreskrivs att fiskeansträngningen skall minska gradvis,
vi)
tre månader i samband med sådana undsättnings- och omstruktureringsplaner som avses i artikel 21 f under motorbyte,
vii)
sex månader vid en naturkatastrof, avstängningar av fiske som beslutas av medlemsstaterna av folkhälsoskäl eller någon annan exceptionell händelse som inte beror på resursbevarande åtgärder.
2. EFF:s finansiella bidrag till de åtgärder som avses i punkt 1 i-vi i för varje medlemsstat under hela perioden 2007-2013 får inte överstiga den högsta av följande två trösklar: 1 miljon EUR eller 6 % av det finansiella gemenskapsstöd som beviljas sektorn i den berörda medlemsstaten.
Dessa trösklar får dock överskridas i enlighet med förfarandet i artikel 101.3.
3. Hänsyn skall inte tas till återkommande säsongsanknutet upphörande av fiskeverksamheten vid beviljandet av ersättningar eller betalningar enligt denna förordning.
Artikel 25
Investeringar ombord på fiskefartyg och selektivitet
1. EFF får bidra till finansieringen av utrustning och modernisering av fiskefartyg med en ålder av fem år eller mer, under förutsättning att villkoren i denna artikel är uppfyllda och i enlighet med bestämmelserna i kapitel III i förordning (EG) nr 2371/2002.
2. Sådana investeringar får avse förbättringar av säkerheten ombord, arbetsvillkoren, hygienen, produktkvaliteten, energieffektiviteten och selektiviteten, förutsatt att de inte ökar fartygens förmåga att fånga fisk.
Stöd får inte beviljas för byggande av fiskefartyg eller ökning av lastrummet.
3. EFF får bidra till ett motorbyte per fartyg på följande villkor:
a)
När det gäller fartyg enligt definitionen i artikel 26.1, skall den nya motorn ha samma effekt som den gamla motorn eller lägre.
b)
När det gäller andra fartyg med totalt högst 24 meters längd än de som avses i led a, skall den nya motorn ha minst 20 % lägre effekt än den gamla motorn.
c)
När det gäller trålare med totalt över 24 meters längd, skall den nya motorn ha minst 20 % lägre effekt än den gamla motorn och fartyget skall omfattas av en undsättnings- och omstruktureringsplan enligt artikel 21 f och gå över till en mindre bränsleintensiv fiskemetod.
4. Den minskning av motoreffekten som avses i punkt 3 b och 3 c får uppnås av en grupp av fartyg för var och en av de fartygskategorier som avses i leden b och c i den punkten.
5. Villkoren för genomförande av de åtgärder som anges i punkt 4 får fastställas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 101.3.
6. EFF får bidra till finansiering av utrustning och moderniseringsarbete som
a)
gör det möjligt att ombord bevara fångster av sådana arter som inte längre får kastas överbord,
b)
ingår i projekt som omfattar förberedelse eller prövning av nya tekniska åtgärder under en begränsad period som skall fastställas av rådet eller kommissionen,
c)
minskar fiskets inverkan på icke kommersiella arter,
d)
minskar fiskets inverkan på ekosystem och på havsbotten,
e)
skyddar fångst och redskap mot vilda predatorer, inklusive genom ändringar av materialet i delar av fiskeredskapen, under förutsättning att det inte ökar fiskeansträngningen eller äventyrar fiskeredskapens selektivitet och att alla sådana bestämmelser införs som är lämpliga för att förhindra att predatorerna skadas fysiskt.
7. EFF får bidra till finansiering av investeringar för att uppnå selektivitet hos fiskeredskapen, inklusive högst två ersättningar av fiskeredskap under hela perioden 2007-2013, förutsatt att
a)
det berörda fiskefartyget omfattas av en plan för anpassning av fiskeansträngningen enligt artikel 21 a i, ändrar sin fiskemetod och lämnar det berörda fisket för att övergå till ett annat fiske, där resurserna är sådana att fiske är möjligt, eller
b)
det nya redskapet är mer selektivt och uppfyller vedertagna kriterier och vedertagen praxis på miljöområdet utöver gällande lagstadgade krav enligt gemenskapsrätten.
8. EFF får bidra till finansieringen av den första ersättningen av fiskeredskap
a)
i syfte att garantera iakttagande av nya tekniska selektivitetskrav enligt gemenskapsrätten; stöd får beviljas fram till den dag då sådana krav blir obligatoriska eller undantagsvis för en kortare period efter den dagen, vilket får fastställas i den berörda gemenskapslagstiftningen,
b)
för att minska fiskets inverkan på icke kommersiella arter.
Artikel 26
Småskaligt kustfiske
1. I denna artikel skall med ”småskaligt kustfiske” avses fiske som bedrivs av fiskefartyg med en total längd på under tolv meter och som inte använder släpredskap enligt förteckningen i tabell 3 i bilaga I till kommissionens förordning (EG) nr 26/2004 av den 30 december 2003 om registret över gemenskapens fiskeflotta (12).
2. Om EFF finansierar åtgärder enligt artikel 25 för småskaligt kustfiske får den privata medfinansieringsnivå som anges för grupp 2 i tabellen i bilaga II minskas med 20 procentenheter.
3. EFF får bidra till finansiering av sådana socioekonomiska åtgärder som anges i artikel 27 till förmån för småskaligt kustfiske.
4. EFF får bidra till betalningen av bidrag till fiskare och fiskefartygsägare som bedriver småskaligt kustfiske för att
a)
förbättra förvaltningen och kontrollen av villkoren för tillträde till vissa fiskeområden,
b)
främja strukturerna för produktions-, berednings- och saluföringskedjan för fiskeriprodukter,
c)
uppmuntra frivilliga initiativ till att minska fiskeansträngningen för att bevara resurser,
d)
uppmuntra användning av tekniska innovationer (teknik för mer selektivt fiske som går utöver gällande lagstadgade skyldigheter i gemenskapslagsrätten eller innovationer för att skydda redskap och fångster mot predatorer) som inte ökar fiskeansträngningen,
e)
förbättra yrkeskunskaperna och säkerhetsutbildningen.
Artikel 27
Socioekonomisk kompensation för förvaltningen av gemenskapens fiskeflotta
1. EFF får bidra till finansiering av sådana socioekonomiska åtgärder som medlemsstaterna föreslår för fiskare som berörs av utvecklingen inom fisket vilka omfattar
a)
diversifiering av verksamheten i syfte att främja olika slags arbetsmöjligheter för fiskare,
b)
förbättring av yrkeskunskaper, särskilt för unga fiskare,
c)
projekt för omskolning till annan sysselsättning än havsfiske,
d)
tidigt utträde ur fiskerinäringen, inbegripet förtidspensionering,
e)
engångskompensation till fiskare som har arbetat ombord på ett fartyg minst tolv månader som fiskare, förutsatt att det fiskefartyg som stödmottagarna har arbetat på har varit föremål för definitivt upphörande av fiskeverksamhet enligt artikel 23. Denna ersättning skall återbetalas tidsproportionellt, om stödmottagarna återgår till sitt arbete som fiskare inom mindre än ett år efter det att de erhållit stödet.
2. De fiskare som är yngre än 40 år och kan styrka att de har arbetat minst fem år som fiskare eller har likvärdig yrkesutbildning och som för första gången förvärvar del eller ensamägarskap i ett fiskefartyg med mindre än 24 meter i total längd som är utrustat för fiske till sjöss och är mellan 5 och 30 år gammalt får beviljas individuella bidrag ur EFF.
3. Bidraget får inte överstiga 15 % av kostnaden för förvärv av ägarskap och inte heller överstiga 50 000 EUR.
4. Villkoren i punkt 1 e och punkt 2 får ändras i enlighet med det förfarande som avses i artikel 101.3.
KAPITEL II
Prioriterat område 2: vattenbruk, inlandsfiske, beredning och saluföring av fiskeri- och vattenbruksprodukter
Artikel 28
Omfattning av interventionen i vattenbruksproduktionen
1. Stöd till vattenbruksproduktion får beviljas för
a)
åtgärder för produktiva investeringar i vattenbruk,
b)
miljövårdande åtgärder inom vattenbruket,
c)
folkhälsoåtgärder,
d)
djurhälsoåtgärder.
2. Överföring av äganderätten till ett företag skall inte berättiga till gemenskapsstöd.
3. Stöd enligt punkt 1 får vara bidrag till livslångt lärande.
4. När insatser som avses i artiklarna 29, 31 och 32 görs i syfte att garantera överensstämmelse med gemenskapsrättsliga normer om miljö, folk- eller djurhälsa, hygien eller djurskydd, får stöd beviljas fram till den tidpunkt då normerna blir obligatoriska för företagen.
5. Medlemsstaterna skall se till att det finns lämpliga mekanismer för att undvika kontraproduktiva effekter, i synnerhet risken för kapacitetsökning som leder till överskottsproduktion eller som motverkar politiken för bevarande av fiskeresurserna.
6. För insatser som avses i bilaga II till rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (13) skall stöd beviljas endast om de uppgifter som anges i bilaga IV till det direktivet har lämnats in.
Artikel 29
Åtgärder för produktiva investeringar i vattenbruk
1. EFF får stödja investeringar i uppbyggnad, utvidgning, utrustning och modernisering av produktionsanläggningar, i synnerhet i syfte att förbättra arbetsförhållanden, hygien, folk- eller djurhälsa och produktkvalitet samt minska negativa eller öka positiva miljöeffekter. Investeringarna skall bidra till ett eller flera av följande mål:
a)
Diversifiering som omfattar nya arter och produktion av arter med goda marknadsutsikter.
b)
Införande av vattenbruksmetoder som kraftigt minskar de negativa eller förbättrar de positiva miljöeffekterna jämfört med normala metoder inom vattenbruksnäringen.
c)
Stöd åt traditionellt vattenbruk som är viktigt för att bevara och utveckla både den ekonomiska och den sociala strukturen samt miljön.
d)
Stöd åt inköp av utrustning vars syfte är att skydda fiskodlingarna mot vilda predatorer.
e)
Förbättrade arbetsvillkor och säkerhetsförhållanden för dem som arbetar inom vattenbruket.
2. Investeringsstöd skall begränsas till
a)
mikroföretag samt små och medelstora företag, och
b)
företag som inte omfattas av definitionen i artikel 3 f med färre än 750 anställda eller med en omsättning som är lägre än 200 miljoner EUR.
3. Med avvikelse från vad som sägs i punkt 2 får stöd beviljas alla företag i de yttersta randområdena och på de längst bort belägna grekiska öarna.
4. Medlemsstaterna skall säkerställa att mikroföretag och små företag prioriteras.
Artikel 30
Miljövårdande åtgärder inom vattenbruket
1. EFF får bidra till finansiering av kompensation för användning av vattenbruksmetoder som hjälper till att skydda och förbättra miljön och bevara naturen.
2. Syftet med stödet är att främja
a)
vattenbruksformer som omfattar skydd och förbättring av miljön, naturresurserna, den genetiska mångfalden och förvaltningen av landskapet och traditionella inslag i vattenbruksområden,
b)
deltagande i gemenskapens miljölednings- och miljörevisionsordning, som inrättades genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 761/2001 av den 19 mars 2001 om frivilligt deltagande för organisationer i gemenskapens miljölednings- och miljörevisionsordning (EMAS) (14),
c)
ekologiskt vattenbruk i den mening som avses i rådets förordning (EEG) nr 2092/91 av den 24 juni 1991 om ekologisk produktion av jordbruksprodukter och uppgifter därom på jordbruksprodukter och livsmedel (15),
d)
hållbart vattenbruk som överensstämmer med särskilda miljörestriktioner till följd av att Natura 2000-områden har utsetts i enlighet med rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (16).
3. För att få kompensation enligt denna artikel måste mottagarna åta sig att i minst fem år följa miljökrav inom vattenbruket som går utöver ren tillämpning av normal god praxis inom vattenbruket. När det gäller det stöd enligt punkt 2 a skall miljöfördelarna med sådana åtaganden i förväg visas i en föregående bedömning som skall göras av behöriga organ som medlemsstaten utser.
4. Medlemsstaterna skall beräkna kompensationen på grundval av ett eller flera av följande kriterier:
a)
Förlorade intäkter.
b)
Extra kostnader som eventuellt uppstår vid tillämpningen av miljövänliga vattenbruksmetoder.
c)
Behovet av att ge ekonomiskt stöd för att genomföra projektet.
d)
De särskilda nackdelarna med eller investeringskostnaderna för enheter inom eller nära Natura 2000-områden.
5. Engångskompensation skall ges
a)
enligt punkt 2 a på grundval av ett högsta belopp per hektar av den del av företagets areal för vilken miljöåtaganden inom vattenbruket är tillämpliga,
b)
enligt punkt 2 c under högst två år under den period som företagets omställning till ekologisk produktion pågår,
c)
enligt punkt 2 d under högst två år som följer efter tidpunkten för beslutet att inrätta Natura 2000-området och enbart för vattenbruksenheter som fanns före beslutet.
Artikel 31
Åtgärder för folkhälsa
EFF får bidra till att kompensera blötdjursodlare för tillfälligt upphörande med att skörda odlade blötdjur. Kompensation får ges om blötdjuren förorenats genom spridning av toxinbildande plankton eller om det förekommer plankton som innehåller biotoxiner och skörden därför tillfälligt måste upphöra för att skydda människors hälsa
-
i mer än fyra månader i följd, eller
-
om förlusten till följd av att skörden tillfälligt upphört uppgår till mer än 35 procent av det berörda företagets årsomsättning, beräknad utifrån företagets genomsnittliga omsättning under de tre föregående åren.
Kompensationen får betalas ut i högst tolv månader under hela programplaneringsperioden.
Artikel 32
Åtgärder för djurhälsa
EFF får bidra till finansiering av kontroll och bekämpning av sjukdomar inom vattenbruket enligt villkoren i rådets beslut 90/424/EEG av den 26 juni 1990 om utgifter inom veterinärområdet (17).
Artikel 33
Inlandsfiske
1. I denna artikel skall med ”inlandsfiske” avses fiske som utförs i kommersiellt syfte av fartyg som uteslutande opererar i inlandsvatten eller med hjälp av andra anordningar som används vid isfiske.
2. Stöd till inlandsfiske får omfatta investeringar i uppbyggnad, utvidgning, utrustning och modernisering av anordningar för inlandsfiske i syfte att förbättra säkerheten, arbetsförhållanden, hygien och produktkvalitet, folk- eller djurhälsa eller minska negativa eller öka positiva miljöeffekter.
Investeringar ombord på fartyg får stödjas i enlighet med de tillämpliga bestämmelserna i artikel 25.
3. EFF får stödja omställning av fartyg som opererar inom inlandsfiske till annan verksamhet än fiske. Nationella myndigheter skall vidta lämpliga åtgärder för att se till att fartyg som får stöd från EFF i enlighet med denna punkt inte återgår till fiskeverksamhet.
4. För återhämtningsåtgärder för arter i inlandsvatten som fastställs i en gemenskapsrättsakt får EFF bevilja stöd för åtgärder för ett temporärt upphörande av inlandsfiske för fiskare och fiskefartygsägare som endast bedriver inlandsfiske. Stödet skall begränsas till en maximal total varaktighet på tolv månader under hela programperioden för de berörda fartygen.
5. Överföring av äganderätten till ett företag skall inte berättiga till gemenskapsstöd.
6. Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i punkterna 3 och 4 skall definitivt eller tillfälligt upphörande med fiskeverksamhet och byggande av fartyg som opererar i inlandsvatten inte berättiga till stöd.
7. Investeringar skall inte berättiga till stöd om de sannolikt kommer att äventyra jämvikten mellan flottstorlek och motsvarande tillgängliga fiskeresurser.
8. Förvaltningsmyndigheten skall vidta alla åtgärder som krävs för att se till att fartyg som erhåller finansiellt stöd från EFF enligt denna artikel skall fortsätta att operera uteslutande i inlandsvatten.
Artikel 34
Investeringar i beredning och saluföring
1. EFF får stödja investeringar i beredning och saluföring av fiskeri- och vattenbruksprodukter.
2. Överföring av äganderätten till ett företag skall inte berättiga till gemenskapsstöd.
3. EFF får även stödja livslångt lärande.
4. Investeringar skall inte berättiga till stöd om de rör fiskeri- och vattenbruksprodukter avsedda att användas och beredas för annan användning än som livsmedel, utom om det rör sig om investeringar som uteslutande avser behandling, beredning och saluföring av avfall från fiskeri och vattenbruksprodukter.
5. Om insatser görs i syfte att garantera överensstämmelse med gemenskapsrättsliga normer om miljö, folk- eller djurhälsa, hygien eller djurskydd får stöd beviljas fram till den tidpunkt då normerna blir obligatoriska för företagen.
Artikel 35
Stödberättigande åtgärder inom beredning och saluföring
1. EFF får stödja nybyggnad, utbyggnad, utrustning och modernisering av företag för att i synnerhet uppnå ett eller flera av följande mål:
a)
Förbättra arbetsförhållandena.
b)
Förbättra och övervaka folkhälsan och hygienkraven eller produktkvaliteten.
c)
Producera högkvalitativa varor för nischmarknader.
d)
Minska de negativa miljöeffekterna.
e)
Förbättra användningen av sällan använda arter, biprodukter och avfall.
f)
Producera och saluföra nya produkter, använda ny teknik eller utveckla innovativa produktionsmetoder.
g)
Saluföra produkter som huvudsakligen kommer från lokala landningar och lokalt vattenbruk.
2. Investeringarna skall allmänt främja hållbar sysselsättning inom fiskerinäringen.
3. Investeringsstöd skall begränsas till
a)
mikroföretag samt små och medelstora företag, samt
b)
företag som inte omfattas av definitionen i artikel 3 f med färre än 750 anställda eller med en omsättning som är lägre än 200 miljoner EUR.
4. Med avvikelse från vad som sägs i punkt 3 får stöd beviljas alla företag i de yttersta randområdena och på de längst bort belägna grekiska öarna.
5. Medlemsstaterna skall säkerställa att mikroföretag och små företag prioriteras.
6. Gemenskapsstöd får inte beviljas för investeringar i detaljhandeln.
KAPITEL III
Prioriterat område 3: åtgärder av gemensamt intresse
Artikel 36
Omfattning av interventionen
1. EFF får stödja åtgärder av gemensamt intresse med ett mer omfattande tillämpningsområde än åtgärder som normalt vidtas av privata företag och som bidrar till att förverkliga målen för den gemensamma fiskeripolitiken.
2. Dessa åtgärder kan röra följande:
a)
Gemensamma insatser.
b)
Skydd och utveckling av den akvatiska faunan och floran.
c)
Fiskehamnar, landningsplatser och skyddshamnar.
d)
Utveckling av nya avsättningsmöjligheter och reklamkampanjer.
e)
Pilotprojekt.
f)
Ändring för omställning av fiskefartyg.
Artikel 37
Gemensamma insatser
EFF får stödja åtgärder av gemensamt intresse som genomförs med aktivt deltagande av branschfolk eller av organisationer som representerar producenter eller andra organisationer som har erkänts av medlemsstaten och som särskilt avser
a)
att i väsentlig grad bidra till bättre förvaltning eller bevarande av resurser,
b)
att främja selektiva fiskemetoder eller fiskeredskap och minskning av bifångster,
c)
att hämta upp förlorade fiskeredskap från havsbotten för att bekämpa spökfiske,
d)
att förbättra arbetsförhållanden och säkerhet,
e)
att bidra till öppenhet inom marknaderna för fiskeri- och vattenbruksprodukter, inbegripet spårbarhet,
f)
att förbättra kvalitet och livsmedelssäkerhet,
g)
att utveckla, omstrukturera eller förbättra anläggningar för vattenbruk,
h)
att investera i utrustning som rör produktion, bearbetning eller saluföring och infrastruktur, även för avfallshantering,
i)
att förbättra yrkeskunskaper eller utveckla nya utbildningsmetoder och utbildningsverktyg,
j)
att främja partnerskap mellan forskare och branschfolk inom fiskerinäringen,
k)
att arbeta i nätverk och utbyta erfarenheter och goda rutiner mellan organisationer som främjar jämställdhet mellan kvinnor och män och andra aktörer,
l)
att bidra till de mål som fastställs för småskaligt kustfiske i artikel 26.4,
m)
att förbättra förvaltningen och kontrollen av villkoren för tillträde till fiskeområden, särskilt genom att upprätta lokala förvaltningsplaner som godkänts av de behöriga nationella myndigheterna,
n)
att inrätta producentorganisationer som erkänts enligt rådets förordning (EG) nr 104/2000 av den 17 december 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för fiskeri- och vattenbruksprodukter (18) och att omstrukturera dessa och genomföra deras handlingsplaner för kvalitetsförbättring,
o)
att utföra genomförbarhetsstudier som avser främjande av partnerskap med tredjeländer inom fiskerinäringen.
Stöd enligt led n skall beviljas under högst tre år efter dagen för erkännandet eller efter dagen för beslutet att omstrukturera producentorganisationen och skall successivt minska under dessa tre år.
Artikel 38
Åtgärder avsedda att skydda och utveckla den akvatiska faunan och floran
1. EFF får stödja åtgärder av gemensamt intresse avsedda att skydda och utveckla den akvatiska faunan och floran, och samtidigt förbättra den akvatiska miljön.
2. Åtgärderna skall avse
a)
nybyggnad eller utplacering av fasta eller flyttbara anläggningar för att skydda och utveckla den akvatiska faunan och floran, eller
b)
restaurering av inre vattenvägar, inbegripet lekområden och vandringsvägar för vandrande arter, eller
c)
skydd och förbättring av miljön inom ramen för Natura 2000, om dess områden direkt rör fiskeverksamhet, med undantag för driftskostnader.
Direkt utsättning skall inte berättiga till stöd, såvida inte detta är uttryckligen avsett som en bevarandeåtgärd i en gemenskapsrättsakt.
3. Åtgärderna skall genomföras av offentliga eller halvoffentliga organ, erkända branschorganisationer eller andra organ som medlemsstaten har utsett för detta ändamål.
Artikel 39
Fiskehamnar, landningsplatser och skyddshamnar
1. EFF får stödja investeringar i befintliga offentliga eller privata fiskehamnar av intresse för fiskare och vattenbrukare som använder dem, i syfte att förbättra de tjänster som erbjuds.
EFF får också stödja investeringar för att omstrukturera landningsplatser och förbättra villkoren för fisk som landas av kustfiskare på befintliga fisklandningsplatser som utses av de behöriga nationella myndigheterna.
2. Investeringarna skall i synnerhet avse
a)
förbättring av villkoren för landning, beredning, lagring i hamnarna och auktionering av fiskeri- och vattenbruksprodukter,
b)
försörjning med bränsle, is, vatten och elektricitet,
c)
utrustning för reparation samt underhåll av fiskefartyg,
d)
nybyggnad, modernisering och utbyggnad av kajer för att öka säkerheten vid lastning eller landning,
e)
datoriserad förvaltning av fiskeverksamheten,
f)
förbättrade säkerhets- och arbetsförhållanden,
g)
lagring och behandling av avfall,
h)
åtgärder för att minska mängden fisk som kastas överbord.
3. För att förbättra säkerheten för fiskare får EFF även stödja säkerhetsrelaterade investeringar för nybyggnad eller modernisering av små fiskeskyddshamnar.
Artikel 40
Utveckling av nya avsättningsmöjligheter och reklamkampanjer
1. EFF får stödja åtgärder av gemensamt intresse avsedda att genomföra en kvalitets- och mervärdespolitik, utveckling av nya avsättningsmöjligheter eller reklamkampanjer för fiskeri- och vattenbruksprodukter.
2. Insatserna får inte vara inriktade på varumärken eller hänvisa till särskilda länder eller geografiska områden, utom i fråga om produkter som erkänts enligt rådets förordning (EG) nr 510/2006 av den 20 mars 2006 om skydd av geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter av livsmedel (19).
3. Insatserna skall i synnerhet avse
a)
genomförande av regionala, nationella eller transnationella säljkampanjer för fiskeri- och vattenbruksprodukter,
b)
saluföring av överskottsarter eller underutnyttjade arter som normalt kastas över bord eller som inte har något kommersiellt värde,
c)
genomförande av en kvalitetspolitik för fiskeri- och vattenbruksprodukter,
d)
främjande av produkter som framställts på ett miljövänligt sätt,
e)
främjande av produkter som erkänts enligt förordning (EG) nr 510/2006,
f)
kvalitetscertifiering, inbegripet märkning och certifiering av produkter som fångats eller fötts upp med hjälp av miljövänliga produktionsmetoder,
g)
kampanjer för att förbättra bilden av fiskeri- och vattenbruksprodukter och av fiskerinäringen,
h)
genomförande av marknadsundersökningar.
Artikel 41
Pilotprojekt
1. EFF får stödja pilotprojekt, inbegripet experimentell användning av mer selektiv fisketeknik för att skaffa fram och sprida ny teknisk kunskap som genomförs av en ekonomisk aktör, en erkänd branschorganisation eller ett annat behörigt organ som medlemsstaten utsett för det ändamålet i partnerskap med ett vetenskapligt eller tekniskt organ.
2. De pilotprojekt som avses i punkt 1 får
a)
under förhållanden som ligger nära de verkliga förhållandena inom produktionssektorn, testa den tekniska tillförlitligheten eller den ekonomiska bärkraften i en innovativ teknik, i syfte att inhämta och sedan sprida tekniska eller ekonomiska kunskaper om den testade tekniken,
b)
göra det möjligt att utföra tester på förvaltningsplaner och planer för fördelning av fiskeansträngningen som vid behov även omfattar inrättande av fredade zoner för att utvärdera de biologiska och ekonomiska konsekvenserna samt försöksutsättning,
c)
utveckla och testa metoder för att förbättra redskapsselektivitet samt minska bifångster, mängden fisk som kastas över bord eller miljöeffekterna, i synnerhet på havsbotten,
d)
testa alternativa typer av fiskeriförvaltningsmetoder.
Ett pilotprojekt skall alltid omfatta tillräcklig vetenskaplig uppföljning för att ge signifikanta resultat.
3. Resultaten av pilotprojekt som finansieras enligt punkt 1 skall redovisas i tekniska rapporter som skall göras tillgängliga för allmänheten.
Artikel 42
Ändring för omställning av fiskefartyg
EFF får stödja ändringar av fiskefartyg som för en medlemsstats flagg och är registrerade i gemenskapen för omställning, för att bedriva utbildning eller forskning inom fiskerinäringen eller för annan verksamhet än fiske. Dessa insatser skall begränsas till offentliga eller halvoffentliga organ.
KAPITEL IV
Prioriterat område 4: hållbar utveckling i fiskeområden
Artikel 43
Tillämpningsområde
1. EFF får som ett komplement till övriga gemenskapsinstrument stödja hållbar utveckling och förbättring av livskvaliteten i stödberättigande fiskeområden, som ett led i en övergripande strategi för att stödja genomförandet av målen i den gemensamma fiskeripolitiken, särskilt med beaktande av de socioekonomiska följderna.
2. Syftet med åtgärderna för hållbar utveckling av fiskeområdena skall vara
a)
att bevara det ekonomiska och sociala välståndet i dessa områden samt öka värdet på fiskeri- och vattenbruksprodukterna,
b)
att bevara och skapa nya arbetstillfällen i fiskeområdena genom att främja diversifiering eller ekonomisk och social omstrukturering av områden som står inför socioekonomiska svårigheter till följd av förändringar inom fiskerinäringen,
c)
att främja kustmiljöns kvalitet,
d)
att främja nationellt och transnationellt samarbete mellan fiskeområden.
3. Ett fiskeområde som har valts ut för stöd skall vara av begränsad storlek, i allmänhet mindre än NUTS 3-nivån i den gemensamma nomenklaturen för statistiska territoriella enheter enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1059/2003 av den 26 maj 2003 om inrättande av en gemensam nomenklatur för statistiska territoriella enheter (NUTS) (20). Området skall vara tillräckligt enhetligt i geografiskt, ekonomiskt och socialt avseende.
4. Stödet bör företrädesvis inriktas på områden med
a)
låg folktäthet, eller
b)
fiske på tillbakagång, eller
c)
små fiskesamhällen.
5. Medlemsstaten skall underrätta kommissionen om de områden som har valts ut för stöd inom detta prioriterade område och ta med denna information i den kommande årsrapport om genomförandet som avses i artikel 67.
Artikel 44
Stödberättigande åtgärder
1. Stöd för hållbar utveckling av fiskeområden får beviljas för följande:
a)
Stärkande av fiskeområdenas konkurrenskraft.
b)
Omstrukturering och omställning av ekonomisk verksamhet, särskilt genom att främja ekoturism, under förutsättning att denna verksamhet inte ökar fiskeansträngningen.
c)
Diversifiering av verksamheten genom att främja olika typer av sysselsättning för fiskare genom att skapa ytterligare arbetstillfällen utanför fiskerinäringen.
d)
Ökat värde på fiskeriprodukter.
e)
Stöd till infrastruktur avsedd för småskaligt fiske och turism och tjänster som gagnar små fiskesamhällen.
f)
Skydd av miljön i fiskeområden så att den förblir attraktiv, återskapande och utveckling av byar och småstäder utmed kusten med fiskeriverksamhet samt skydd och förbättring av naturarvet och det arkitektoniska kulturarvet.
g)
Återskapande av produktionspotentialen inom fiskerinäringen när den skadats av natur- eller industrikatastrofer.
h)
Främjande av interregionalt och transnationellt samarbete mellan grupper i fiskeområden, i synnerhet genom nätverk och spridning av bästa metoder.
i)
Förvärv av kunskaper och underlättande av förberedelse och genomförande av den lokala utvecklingsstrategin.
j)
Bidrag till gruppernas löpande kostnader.
2. EFF får även upp till 15 procent av det berörda prioriterade området finansiera åtgärder för att till exempel främja och förbättra yrkeskunskaper, omskolning och arbetsmarknadstillträde, särskilt till förmån för kvinnor, under förutsättning att dessa åtgärder ingår som ett led i en strategi för hållbar utveckling och att de har direkt anknytning till de åtgärder som beskrivs i punkt 1.
3. Stöd som ges enligt punkt 1 får omfatta åtgärder som avses enligt kapitlen I, II och III, med undantag av åtgärder som avses enligt artiklarna 23 och 24. När stöd ges till insatser som svarar mot dessa åtgärder skall de aktuella villkor och de bidragsskalor per insats som föreskrivs i kapitlen I, II och III respektive bilaga II gälla.
4. Mottagarna av det stöd som avses i punkt 1 b och 1 c och i punkt 2 i denna artikel skall vara antingen arbetstagare inom fiskerinäringen eller personer som har arbeten med koppling till fiskerinäringen.
5. Löpande kostnader för grupper får i allmänhet inte överstiga 10 procent av den totala budget som anslås till fiskeområdet. Undantagsvis får medlemsstaterna besluta att från fall till fall överstiga denna tröskel, särskilt om grupper inte kan inrättas på grundval av befintliga, erfarna organisationer.
6. Om en åtgärd enligt denna artikel även berättigar till annat gemenskapsstöd skall medlemsstaten vid utarbetandet av sitt operativa program klart ange om åtgärden stöds av EFF eller av ett annat gemenskapsstöd.
Artikel 45
Deltagande i åtgärder för hållbar utveckling i fiskeområden
1. Åtgärder till stöd för hållbar utveckling i fiskeområden skall genomföras inom ett visst territorium av lokala enheter eller grupper (”gruppen”) som företräder offentliga och privata partner från de olika lokala aktuella socioekonomiska sektorerna och, i enlighet med proportionalitetsprincipen, med lämplig administrativ och ekonomisk kapacitet för att förvalta stödet och se till att insatserna fullföljs med framgång. Gruppen bör när så är möjligt grundas på befintliga, erfarna organisationer.
2. Gruppen skall föreslå och genomföra en lokal utvecklingsstrategi baserad på en decentraliserad metod i samförstånd med förvaltningsmyndigheten.
3. Det område som en grupp ansvarar för bör vara sammanhängande och ha en kritisk massa mätt i mänskliga, finansiella och ekonomiska resurser som är tillräcklig för en genomförbar lokal utvecklingsstrategi.
4. Insatserna enligt den lokala utvecklingsstrategin skall väljas av gruppen och skall överensstämma med de åtgärder som avses enligt artikel 44. De flesta insatserna skall ledas av den privata sektorn.
5. Medlemsstaterna eller regionerna får, beroende på hur deras institutionella strukturer är uppbyggda, uppmana till nätverk för informationsspridning och i synnerhet för utbyte av bästa metoder.
KAPITEL V
Prioriterat område 5: tekniskt stöd
Artikel 46
Tekniskt stöd
1. EFF får på kommissionens initiativ eller för dess räkning upp till ett tak på 0,8 procent av dess årliga anslag finansiera de åtgärder för förberedelse, övervakning, administrativt och tekniskt stöd, utvärdering och revision som är nödvändiga för att genomföra denna förordning.
Åtgärderna skall genomföras i enlighet med artikel 53.2 i förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 och övriga tillämpliga bestämmelser i den förordningen och i dess tillämpningsföreskrifter som gäller för denna typ av genomförande av Europeiska unionens allmänna budget.
Åtgärderna skall omfatta följande:
a)
Utvärderingar, expertutlåtanden, statistik och studier, även av allmän art som hänför sig till EFF:s verksamhet.
b)
Åtgärder som riktar sig till partnerna, EFF:s stödmottagare och allmänheten, även informationsåtgärder.
c)
Åtgärder för informationsspridning, nätverk, ökad medvetenhet, främjande av samarbete och erfarenhetsutbyte i hela gemenskapen.
d)
Inrättande, drift och samkörning av datasystem för förvaltning, övervakning, kontroll och utvärdering.
e)
Förbättring av utvärderingsmetoder och informationsutbyte som avser praxis på detta område.
f)
Inrättande av nätverk av aktörer inom gemenskapen och mellan olika länder när det gäller hållbar utveckling av fiskeområden i syfte att uppmuntra utbyte av erfarenheter och bästa metoder, stimulera och genomföra transregionalt och transnationellt samarbete samt spridning av information.
2. EFF får på medlemsstatens initiativ inom det operativa programmet finansiera åtgärder för förberedelse, förvaltning, övervakning, utvärdering, offentliggörande, kontroll och revision av det operativa programmet samt arbete i nätverk upp till ett tak på 5 procent av dess totala anslag. I undantagsfall och under vederbörligen motiverade omständigheter får detta tröskelvärde överskridas.
3. EFF får på medlemsstatens initiativ också inom det operativa programmet finansiera åtgärder för förbättring av de administrativa resurserna i den medlemsstat som har områden som omfattas av konvergensmålet.
4. De typer av tekniskt stöd som föreskrivs i punkt 1 skall fastställas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 101.2.
AVDELNING V
MÅLUPPFYLLELSE OCH OFFENTLIGHET FÖR STÖDET
KAPITEL I
Utvärdering av de operativa programmen
Artikel 47
Allmänna bestämmelser
1. Det operativa programmet skall förhandsbedömas, utvärderas efter halva tiden och utvärderas i efterhand enligt bestämmelserna i artiklarna 48, 49 och 50.
Syftet med utvärderingarna skall vara att förbättra kvaliteten och måluppfyllelsen i stödet från EFF och i genomförandet av det operativa programmet. De skall också bedöma den verkan de har med hänsyn till de vägledande principer som fastställs i artikel 19, den tillämpliga delen av de nationella strategiska planerna och medlemsstaternas särskilda problem, samtidigt som hänsyn tas till behovet av hållbar utveckling i fiskerinäringen och miljöeffekterna.
2. Måluppfyllelsen i stödet från EFF skall mätas på grundval av följande kriterier:
a)
EFF:s sammanlagda verkan i förhållande till de mål som anges i artikel 4.
b)
Verkan av de prioriterade områden som införlivats med det operativa programmet.
3. Medlemsstaten, eller om lämpligt kommissionen, skall se till att de utvärderingar som avses i punkt 1 första stycket genomförs i enlighet med proportionalitetsprincipen och i partnerskap med kommissionen och medlemsstaten i fråga.
4. Medlemsstaterna skall avsätta de mänskliga och ekonomiska resurser som behövs för att genomföra utvärderingarna, ta fram och samla in nödvändiga uppgifter och använda de olika uppgifter som erhålls från övervakningssystemet.
5. De utvärderingsmetoder och normer som skall tillämpas skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 101.3.
6. Utvärderingen skall genomföras av utvärderare som är oberoende av de myndigheter som avses i artikel 58. Resultaten skall offentliggöras, om inte den ansvariga utvärderingsmyndigheten uttryckligen motsätter sig detta, i enlighet med bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar (21).
7. Utvärderingarna skall finansieras genom det operativa programmets budget för tekniskt stöd om medlemsstaten ansvarar för genomförandet av dem och genom kommissionens budget för tekniskt stöd om den ansvarar för genomförandet.
Artikel 48
Förhandsbedömning
1. Syftet med förhandsbedömningen skall vara att se till att det råder samstämmighet mellan de vägledande principer som fastställs i artikel 19, den tillämpliga delen av den nationella strategiska planen och det operativa programmet samt att budgetmedlen fördelas på bästa sätt enligt de operativa programmen och att programkvaliteten förbättras.
2. Medlemsstaterna skall göra en förhandsbedömning av det operativa programmet i enlighet med proportionalitetsprincipen och de utvärderingsmetoder och normer som skall fastställas enligt förfarandet i artikel 47.5.
3. Medlemsstaterna skall lägga fram förhandsbedömningen senast i samband med att det operativa programmet läggs fram.
Artikel 49
Utvärdering efter halva tiden
1. Syftet med utvärderingen efter halva tiden skall vara att bedöma effektiviteten i hela eller delar av det operativa programmet för att justera det och förbättra stödets kvalitet och dess genomförande.
2. Ett operativt program skall utvärderas efter halva tiden enligt proportionalitetsprincipen och enligt en tidsplan som gör det möjligt att ta hänsyn till resultaten för att upprätta den strategiska debatt som avses i artikel 16.
3. Utvärderingar efter halva tiden skall genomföras under medlemsstaternas ansvar och på förvaltningsmyndighetens initiativ i samråd med kommissionen enligt de utvärderingsmetoder och normer som skall fastställas enligt det förfarande som avses i artikel 47.5. Utvärderingarna efter halva tiden skall vidarebefordras till övervakningskommittén för det operativa programmet och till kommissionen.
Artikel 50
Utvärdering i efterhand
1. Vid utvärderingen i efterhand skall användningen av resurserna, det operativa programmets måluppfyllelse och ändamålsenlighet och den effekt det har i förhållande till de mål som anges i artikel 4 och till de vägledande principer som fastställs i artikel 19 granskas. Utvärderingen skall användas till att identifiera de faktorer som har bidragit till att genomförandet av det operativa programmet har varit mer eller mindre lyckat, även när det gäller hållbarhet och bästa metoder.
2. Utvärderingen i efterhand skall göras på kommissionens initiativ i samråd med medlemsstaten och förvaltningsmyndigheten, som skall samla in de uppgifter som behövs för dess genomförande.
3. Utvärderingen i efterhand skall vara slutförd senast den 31 december 2015.
KAPITEL II
Information och offentlighet
Artikel 51
Information och offentlighet
1. Medlemsstaterna skall informera om och offentliggöra det operativa programmet och insatserna samt kommissionens bidrag. Informationen skall vara riktad till allmänheten. Den skall belysa gemenskapens roll och garantera öppenhet kring stöd från EFF.
2. Det operativa programmets förvaltningsmyndighet skall ha ansvaret för att programmet offentliggörs enligt följande:
a)
Den skall informera potentiella stödmottagare, fiskeriorganisationer, yrkesorganisationer, näringslivets och arbetsmarknadens organisationer, organ för främjande av jämställdhet samt berörda icke-statliga organisationer, inklusive miljöorganisationer, om de möjligheter som programmet erbjuder och om reglerna och metoderna för tillträde till finansiering.
b)
Den skall informera stödmottagarna om storleken på gemenskapens bidrag.
c)
Den skall informera allmänheten om gemenskapens roll i det operativa programmet och om resultatet av det.
3. Medlemsstaterna skall varje år inom ramen för de årsrapporter och slutrapporter om genomförandet som avses i artikel 67 informera kommissionen om de initiativ som har vidtagits för att följa den här artikeln.
AVDELNING VI
EKONOMISKT BIDRAG FRÅN EFF
KAPITEL I
Bidrag från EFF
Artikel 52
Det offentliga stödets storlek
Det maximala offentliga stödbeloppet anges i tabellen i bilaga II.
Artikel 53
Bidrag från EFF
1. I kommissionens beslut om antagande av ett operativt program skall den maximala stödnivån och det maximala stödbeloppet för bidraget från EFF anges separat för konvergensmålet och icke-konvergensmålet för varje prioriterat område.
2. Bidraget från EFF skall beräknas i förhållande till de totala offentliga utgifterna.
3. Bidraget från EFF skall fastställas per prioriterat område. Följande tak skall gälla för bidrag från fonden:
a)
EFF får medfinansiera högst 75 procent av de totala offentliga utgifterna i regioner som omfattas av konvergensmålet, om inte annat följer av punkterna 7, 8 och 9.
b)
EFF får medfinansiera högst 50 procent av de totala offentliga utgifterna i regioner som inte omfattas av konvergensmålet, om inte annat följer av punkterna 7, 8 och 9.
Trots detta får medlemsstaterna i det operativa programmet tillämpa en enhetlig procentsats per region när det gäller åtgärder.
4. Bidraget från EFF per prioriterat område skall vara minst 20 procent av de totala offentliga utgifterna.
5. Bidraget från EFF till en insats skall vara minst 5 procent av de totala offentliga utgifter som anslagits som bidrag till insatsen.
6. Det sammanlagda bistånd som en insats beviljas från EFF får inte överstiga 95 procent av de totala offentliga utgifterna för insatsen.
7. Om insatser som EFF finansierar omfattas av artiklarna 24 eller 27 och om de ingår i en plan för att anpassa fiskeansträngningen enligt artikel 21 a i, eller om de omfattas av artikel 26.3 eller 26.4, skall taket för EFF-bidraget till prioriterat område 1 ökas med upp till 10 procentenheter för de regioner som är berättigade till stöd enligt konvergensmålet och upp till 15 procentenheter för de regioner som inte är berättigade till stöd enligt konvergensmålet.
Denna ökning skall vara proportionell mot dels andelen totala utgifter för insatser enligt första stycket, dels de totala utgifterna för prioriterat område 1.
8. Om insatser som EFF finansierar omfattas av artikel 23 skall taket för EFF-bidraget till prioriterat område 1 ökas med upp till 10 procentenheter för de regioner som är berättigade till stöd enligt konvergensmålet och upp till 25 procentenheter för de regioner som inte är berättigade till stöd enligt konvergensmålet.
Denna ökning skall vara proportionell mot dels andelen totala utgifter för insatser enligt första stycket, dels de totala utgifterna för prioriterat område 1.
9. När EFF finansierar insatser i de längst bort belägna grekiska öar som är missgynnade på grund av sitt avlägsna läge och i de yttersta randområdena, skall taket för EFF:s bidrag för varje prioriterat område ökas med upp till 10 procentenheter för de regioner som är berättigade till stöd enligt konvergensmålet och upp till 35 procentenheter för de regioner som inte är berättigade till stöd enligt konvergensmålet.
För varje prioriterat område skall denna ökning vara proportionell mot dels andelen totala utgifter för insatser enligt första stycket, dels de totala utgifterna inom det prioriterade området.
10. Tekniska stödåtgärder som genomförs på kommissionens initiativ eller för dess räkning skall finansieras av EFF till 100 procent.
Artikel 54
Ingen ackumulering
Utgifter som medfinansieras av EFF får inte erhålla stöd från något annat av gemenskapens finansiella instrument.
Artikel 55
Stödberättigande utgifter
1. Endast utgifter som faktiskt har betalats av stödmottagarna mellan den dag det operativa programmet lades fram för kommissionen, eller från och med den 1 januari 2007 beroende på vilket som inträffar först, och den 31 december 2015 skall berättiga till bidrag från EFF. Medfinansierade insatser får inte ha avslutats före stödperiodens första dag.
2. Genom undantag från punkt 1 får avskrivningskostnader och allmänna omkostnader i naturabidrag behandlas som utgifter som betalats av stödmottagare vid genomförande av insatser på följande villkor:
a)
Utgifterna är stödberättigande enligt de regler för stödberättigande som skall fastställas enligt punkt 4.
b)
Utgiftsbeloppet styrks med bokföringsdokument som har samma bevisvärde som fakturor.
c)
Medfinansieringen från EFF i fall av naturabidrag överstiger inte de totala stödberättigande utgifterna exklusive värdet av sådana bidrag.
3. Endast utgifter som har betalats för insatser som förvaltningsmyndigheten har fattat beslut om i enlighet med kriterier som övervakningskommittén fastställt i förväg, skall berättiga till bidrag från EFF.
Nya utgifter som införs vid tidpunkten för en revidering av ett operativt program enligt artikel 18 skall berättiga till stöd från och med den dag då en begäran om revidering av det operativa programmet föreläggs kommissionen.
4. Reglerna för stödberättigande utgifter skall fastställas på nationell nivå om inte annat följer av undantagen i denna förordning. De skall omfatta alla utgifter som har deklarerats enligt det operativa programmet.
5. Följande utgifter skall inte berättiga till stöd från EFF:
a)
Mervärdesskatt utom mervärdesskatt som inte kan indrivas, när den faktiskt och slutgiltigt betalas av andra mottagare än icke skattskyldiga personer enligt artikel 4.5 första stycket i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter - Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund (22).
b)
Skuldränta, utan att det påverkar tillämpningen av punkt 8.
c)
Förvärv av mark för ett belopp som överstiger 10 procent av de totala stödberättigande utgifterna för den berörda insatsen.
d)
Boende.
6. Punkterna 1, 3 och 4 skall gälla utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i artikel 46.1.
7. När det gäller insatser som inte medför utgifter för stödmottagaren, skall den utgift som berättigar till stöd från EFF vara offentligt stöd som utbetalas till stödmottagaren.
8. Trots punkt 5 b kan bidraget från EFF ges i annan form än ett icke återbetalningspliktigt direktstöd. Närmare föreskrifter skall fastställas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 101.3.
Artikel 56
Insatsernas varaktighet
1. Medlemsstaten eller förvaltningsmyndigheten skall se till att en insats får behålla bidraget från EFF endast om den inom fem år från dagen för den behöriga nationella myndighetens eller förvaltningsmyndighetens finansieringsbeslut inte har genomgått någon betydande förändring
a)
som påverkar dess karaktär eller villkoren för dess genomförande eller innebär att ett företag eller ett offentligt organ får en otillbörlig förmån, eller
b)
som följer antingen av en ändring av ägandeförhållandena för en infrastruktur eller upphörande eller ändring av lokaliseringen för en produktionsverksamhet.
2. Förvaltningsmyndigheten skall i den årsrapport och slutrapport om genomförandet som avses i artikel 67 informera kommissionen om varje ändring av det slag som avses i punkt 1.
3. Felaktigt utbetalda belopp skall återkrävas enligt avdelning VIII kapitlen II och III.
4. Medlemsstaterna och kommissionen skall se till att företag som är eller har varit föremål för återkrav enligt punkt 3 efter överföring av en produktionsverksamhet inom en medlemsstat eller till en annan medlemsstat inte får stöd från EFF.
AVDELNING VII
FÖRVALTNING, ÖVERVAKNING OCH KONTROLL
KAPITEL I
Förvaltnings- och kontrollsystem
Artikel 57
Allmänna principer för förvaltnings- och kontrollsystem
1. De förvaltnings- och kontrollsystem för operativa program som medlemsstaterna inrättar skall sörja för följande:
a)
Definitionen av de berörda förvaltnings- och kontrollorganens arbetsuppgifter och fördelningen av arbetsuppgifterna inom varje organ.
b)
Iakttagande av principen om en funktionell åtskillnad mellan och inom dessa organ.
c)
Förfaranden för att säkerställa att de deklarerade utgifterna enligt det operativa programmet är korrekta.
d)
Tillförlitlig bokföring, övervakning och ekonomisk rapportering i datoriserad form.
e)
Ett system för rapportering och övervakning i vilket det ansvariga organet anförtror uppgifterna till ett annat organ.
f)
Rutiner för att kontrollera att systemen fungerar.
g)
System och förfaranden som säkerställer en tillräcklig verifieringskedja.
h)
Förfaranden för att rapportera och övervaka oegentligheter och för att återvinna felaktigt utbetalade belopp.
2. De åtgärder som föreskrivs i leden e och f skall stå i proportion till totalbeloppet för de offentliga utgifterna för det berörda operativa programmet.
Artikel 58
Utnämning av myndigheter
1. För det operativa programmet skall medlemsstaten utse följande:
a)
En förvaltningsmyndighet för att förvalta det operativa programmet.
b)
En attesterande myndighet för att intyga utgiftsdeklarationer och ansökningar om utbetalningar innan de skickas till kommissionen.
c)
En revisionsmyndighet, som är funktionellt oberoende av förvaltningsmyndigheten och den attesterande myndigheten och som skall ansvara för att kontrollera att förvaltnings- och kontrollsystemen fungerar effektivt.
2. Medlemsstaterna får utse ett eller flera förmedlande organ för att utföra vissa eller alla av förvaltningsmyndighetens eller den attesterande myndighetens uppgifter under den myndighetens ansvar.
3. Medlemsstaten skall fastställa regler för sina förbindelser med de myndigheter som avses i punkt 1 och deras förbindelser med kommissionen.
4. Om inte annat följer av artikel 57.1 b får vissa eller alla av de myndigheter som avses i punkt 1 vara en del av samma organ.
Artikel 59
Förvaltningsmyndighetens uppgifter
Förvaltningsmyndigheten för ett operativt program skall ansvara för att det operativa programmet förvaltas och genomförs enligt principen om sund ekonomisk förvaltning och har särskilt till uppgift att
a)
se till att insatser väljs ut enligt de kriterier som gäller för det operativa programmet och att de överensstämmer med gällande gemenskapsbestämmelser och nationella bestämmelser under hela genomförandeperioden,
b)
kontrollera att de medfinansierade produkterna och tjänsterna har levererats och att stödmottagarnas deklarerade utgifter faktiskt har uppstått och att de överensstämmer med gemenskapsbestämmelser och nationella bestämmelser; stickprovskontroller på plats av enskilda insatser kan genomföras i enlighet med närmare bestämmelser som skall antas av kommissionen enligt förfarandet i artikel 101.3,
c)
se till att det finns ett system för datoriserad registrering och lagring av bokföringsuppgifter för varje insats inom ett operativt program och att de uppgifter om genomförandet som är nödvändiga för ekonomisk förvaltning, övervakning, kontroll, revision och utvärdering samlas in,
d)
se till att stödmottagare och andra organ som medverkar i genomförandet av insatser antingen har separat bokföring eller lämpliga bokföringskoder för alla transaktioner som rör insatsen utan att det påverkar nationella bokföringsregler,
e)
se till att de utvärderingar av operativa program som avses i artiklarna 48 och 49 görs i enlighet med artikel 47,
f)
upprätta förfaranden som garanterar att alla underlag för utgifter och revision som krävs för att uppnå en tillräcklig verifieringskedja bevaras enligt kraven i artikel 87,
g)
se till att den attesterande myndigheten och revisionsmyndigheten får all nödvändig information om de förfaranden och kontroller som genomförts för utgifter med avseende på attestering respektive revision,
h)
leda övervakningskommittén och förse den med de dokument som krävs för att kunna övervaka hur det operativa programmet har genomförts mot bakgrund av dess specifika mål,
i)
utarbeta och lägga fram års- och slutrapporterna om genomförandet för kommissionen, efter det att övervakningskommittén har godkänt dem,
j)
se till att kraven på information och offentlighet i artikel 51 följs.
Artikel 60
Den attesterande myndighetens uppgifter
Den attesterande myndigheten för ett operativt program skall särskilt ansvara för följande:
a)
Att utarbeta och för kommissionen lägga fram attesterade utgiftsdeklarationer och ansökningar om utbetalning.
b)
Att intyga
i)
att utgiftsdeklarationen är korrekt, härrör från tillförlitliga redovisningssystem och är grundad på kontrollerbara verifikationer,
ii)
att de deklarerade utgifterna överensstämmer med tillämpliga gemenskapsbestämmelser och nationella bestämmelser och har uppstått i samband med insatser som valts ut enligt de kriterier som gäller för programmet och att de överensstämmer med gällande gemenskapsbestämmelser och nationella bestämmelser.
c)
Förvissa sig om att den mottagna informationen om de förfaranden och kontroller som har gjorts med avseende på de utgifter som tagits upp i utgiftsdeklarationen utgör en lämplig utgångspunkt för attestering.
d)
Att vid attesteringen ta hänsyn till resultaten från samtliga revisioner som genomförts av revisionsmyndigheten eller under dennas ansvar.
e)
Att i elektronisk form spara underlagen till de utgifter som anmälts till kommissionen.
f)
Att bokföra de belopp som skall återkrävas och de belopp som har dragits tillbaka efter helt eller delvis upphävande av stödet för en insats. De belopp som återvinns innan det operativa programmet avslutas och som skall återbetalas till Europeiska unionens allmänna budget, efter finansiella korrigeringar i enlighet med artikel 97, skall dras av från nästa utgiftsdeklaration.
Artikel 61
Revisionsmyndighetens uppgifter
1. Revisionsmyndigheten för ett operativt program skall särskilt ansvara för följande:
a)
Se till att revisioner genomförs för att kontrollera att det operativa programmets förvaltnings- och kontrollsystem fungerar effektivt.
b)
Se till att revisioner utförs på grundval av ett lämpligt urval insatser i syfte att verifiera deklarerade utgifter.
c)
Inom nio månader efter godkännandet av det operativa programmet lägga fram ett revisionsprogram för kommissionen som omfattar de organ som kommer att utföra de revisioner som avses i leden a och b, den metod som skall användas, urvalsmetoden för revision av insatser och den preliminära planeringen för revisionerna i syfte att se till att de viktigaste organen omfattas av revision och att revisionerna är jämnt fördelade över hela programperioden.
d)
Säkerställa att förvaltningsmyndigheten och den attesterande myndigheten får all nödvändig information om de utförda revisionerna och kontrollerna.
e)
Att senast den 31 december varje år mellan 2008 och 2015
i)
för kommissionen lägga fram en årlig kontrollrapport med resultaten av de revisioner som genomförts under den gångna tolvmånadersperioden till och med den 30 juni det aktuella året enligt revisionsprogrammet för det operativa programmet och ange eventuella brister som konstaterats i förvaltnings- och kontrollsystemen för programmet. Den första rapporten, som skall läggas fram senast den 31 december 2008, skall omfatta tiden från och med den 1 januari 2007 till och med den 30 juni 2008. Uppgifterna för de revisioner som utförts under tiden efter den 1 juli 2015 skall tas upp i den slutliga kontrollrapport som skall ligga till grund för den slutdeklaration som avses i led f,
ii)
avge ett yttrande, grundat på utförda kontroller och revisioner som har genomförts under dess ansvar, om huruvida förvaltnings- och kontrollsystemet fungerar effektivt för att ge en rimlig garanti för att de utgiftsdeklarationer som lämnats in till kommissionen under det året är korrekta och som en följd av detta en rimlig garanti för att de underliggande transaktionerna är lagliga och korrekta,
iii)
i förekommande fall lägga fram en deklaration enligt artikel 85 om partiellt avslutande med en bedömning av att de berörda utgifterna är lagliga och korrekta.
f)
Att för kommissionen senast den 31 mars 2017 lägga fram en slutdeklaration med en bedömning av huruvida ansökan om slutbetalning är giltig och de underliggande transaktionerna i den slutliga utgiftsdeklarationen är lagliga och korrekta, vilket skall stödjas av en slutlig kontrollrapport.
2. Revisionsmyndigheten skall se till att revisionen beaktar internationellt accepterad revisionsstandard.
3. Om de revisioner och kontroller som avses i punkt 1 a och 1 b utförs av ett annat organ än revisionsmyndigheten, skall revisionsmyndigheten se till att detta organ i sin verksamhet har den oberoende ställning som krävs.
4. Kommissionen skall lämna sina synpunkter på en revisionsstrategi som läggs fram enligt punkt 1 c senast tre månader efter dess mottagande. Om inga synpunkter inkommit inom denna period skall rapporten anses godtagen.
KAPITEL II
Övervakning
Artikel 62
Principer för övervakning
1. Övervakning skall innebära granskning av att det operativa programmet genomförs korrekt.
2. Övervakning skall i första hand genomföras av övervakningskommittén och förvaltningsmyndigheten.
3. Kommissionen skall medverka i övervakningen genom deltagande i övervakningskommittén och den årliga översynen av det operativa programmet, vilket i synnerhet skall inbegripa analys av den årliga genomförande- och kontrollrapporten.
4. Utbyte av uppgifter i detta syfte mellan kommissionen och medlemsstaterna skall ske elektroniskt i enlighet med de genomförandebestämmelser som avses i artikel 102.
Artikel 63
Övervakningskommitté
Medlemsstaten skall inrätta en övervakningskommitté för varje operativt program enligt överenskommelse med förvaltningsmyndigheten och efter samråd med partnerna i enlighet med artikel 8. Varje övervakningskommitté skall inrättas inom tre månader efter dagen för anmälan till medlemsstaten om beslutet om godkännande av det operativa programmet.
Övervakningskommittén skall fastställa sin egen arbetsordning inom den berörda medlemsstatens institutionella, rättsliga och finansiella ram och besluta om den tillsammans med förvaltningsmyndigheten för att utföra sina uppgifter i enlighet med den här förordningen.
Artikel 64
Sammansättning
1. Övervakningskommitténs ordförande skall vara en företrädare för medlemsstaten eller förvaltningsmyndigheten.
Kommitténs sammansättning skall beslutas av medlemsstaten i enlighet med artikel 8.1 och i samförstånd med förvaltningsmyndigheten.
2. En företrädare för kommissionen skall på eget initiativ delta i övervakningskommitténs arbete som rådgivare.
Artikel 65
Uppgifter
Övervakningskommittén skall kontrollera att de operativa programmen genomförs effektivt och är av tillfredsställande kvalitet i enlighet med följande bestämmelser:
a)
Den skall inom sex månader från det att det operativa programmet har godkänts granska och godkänna urvalskriterierna för de insatser som finansieras och godkänna eventuell översyn av dessa kriterier mot bakgrund av behoven för programplaneringen.
b)
Den skall regelbundet på grundval av dokument som förvaltningsmyndigheten lämnar in utvärdera de framsteg som görs för att uppnå det operativa programmets särskilda mål.
c)
Den skall pröva resultaten av genomförandet, särskilt att målen för de olika prioriterade områdena uppnås, samt den utvärdering efter halva tiden som avses i artikel 49.
d)
Den skall granska och godkänna de årsrapporter och slutrapporter om genomförandet som avses i artikel 67 innan de sänds till kommissionen.
e)
Den skall informeras om den årliga kontrollrapporten och om kommissionens eventuella relevanta synpunkter när den har granskat rapporten.
f)
Den får på medlemsstatens initiativ informeras om den skriftliga information till kommissionen som avses i artikel 16.1.
g)
Den kan föreslå förvaltningsmyndigheten varje översyn eller granskning av det operativa programmet som gör det möjligt att uppnå EFF:s mål enligt artikel 4 eller att förbättra programmets förvaltning, inbegripet den ekonomiska förvaltningen.
h)
Den skall beakta och godkänna varje förslag till ändring av innehållet i kommissionens beslut om bidrag från EFF.
Artikel 66
Övervakning
1. Förvaltningsmyndigheten och övervakningskommittén skall säkerställa kvaliteten i genomförandet av det operativa programmet.
2. Förvaltningsmyndigheten och övervakningskommittén skall genomföra övervakningen med hjälp av ekonomiska indikatorer samt de indikatorer i artikel 20.1 c som anges i det operativa programmet.
3. Om stödets art så medger, skall statistikuppgifterna delas upp efter kön och efter storleken på stödmottagarens företag.
4. Utbyte av uppgifter mellan kommissionen och medlemsstaterna för detta ändamål skall utföras elektroniskt i enlighet med de tillämpningsföreskrifter som avses i artikel 102.
Artikel 67
Årsrapporter och slutrapporter om genomförandet
1. Förvaltningsmyndigheten skall senast den 30 juni varje år, och för första gången 2008, skicka en årsrapport och senast den 31 mars 2017 en slutrapport till kommissionen om genomförandet av det operativa programmet.
2. De rapporter som avses i punkt 1 skall för att ge en tydlig överblick av genomförandet av det operativa programmet innehålla följande uppgifter:
a)
Hur långt man kommit i genomförandet av det operativa programmet och av de prioriterade områdena i förhållande till deras särskilda kontrollerbara mål, med en kvantifiering av dessa om och när det är möjligt, varvid indikatorerna i artikel 20.1 c skall användas på nivån prioriterat område.
b)
Varje förändring av de allmänna förutsättningarna som är av direkt betydelse för genomförandet av stödet, särskilt väsentlig socioekonomisk utveckling, ändringar av nationell, regional eller sektoriell politik samt deras eventuella återverkningar på överensstämmelsen mellan stödet från EFF och från andra finansieringskällor.
c)
Det finansiella genomförandet av det operativa programmet med separat angivande för konvergensmål och icke-konvergensmål för varje prioriterat område av
i)
de utgifter som har betalats av stödmottagaren och ingår i de ansökningar om utbetalning som skickats till förvaltningsmyndigheten och motsvarande offentliga bidrag,
ii)
de sammanlagda betalningar som har erhållits från kommissionen och kvantifiering av de finansiella indikatorer som avses i artikel 66.2, och
iii)
de utgifter som har betalats av det organ som ansvarar för utbetalningar till stödmottagarna.
d)
De åtgärder som vidtagits av förvaltningsmyndigheten och övervakningskommittén i syfte att säkerställa kvaliteten och effektiviteten i genomförandet, särskilt följande:
i)
Åtgärder för övervakning och utvärdering, inbegripet åtgärder för insamling av uppgifter.
ii)
En sammanfattning av alla problem av betydelse som uppstått vid genomförandet av det operativa programmet och de eventuella åtgärder som vidtagits, inbegripet svar på synpunkter som lämnats enligt artikel 69.2.
iii)
Användning av tekniskt stöd.
e)
De åtgärder som har vidtagits för att sörja för information om och offentliggörande av det operativa programmet.
f)
Användning av stöd som frigörs efter indragning enligt artikel 96.2 för förvaltningsmyndigheten eller någon annan offentlig myndighet under det operativa programmets genomförandeperiod.
g)
Fall där betydande förändringar har upptäckts enligt artikel 56.
h)
Betydande problem som rör överensstämmelse med gemenskapsrätten som har framkommit vid genomförandet av det operativa programmet och de åtgärder som vidtagits för att lösa dem.
Omfattningen av de uppgifter som lämnas till kommissionen skall stå i proportion till det totala beloppet för de offentliga utgifterna för det berörda operativa programmet. I förekommande fall kan dessa uppgifter lämnas i sammanfattad form.
Informationen i leden b, d, e, f, och g skall inte inkluderas om den inte avsevärt ändrats sedan den förra rapporten.
3. De rapporter som avses i punkt 1 skall anses godtagbara om de innehåller samtliga de uppgifter som anges i punkt 2. Kommissionen skall inom femton arbetsdagar informera medlemsstaterna om dessa rapporter kan godtas.
4. Kommissionen skall inom två månader fatta beslut om innehållet i förvaltningsmyndighetens årsrapport. För slutrapporten om genomförandet skall tidsfristen vara fem månader. Om kommissionen inte yttrar sig inom föreskriven tidsfrist skall rapporten anses vara godkänd.
Artikel 68
Kommissionens årsrapport
1. Kommissionen skall senast den 31 december varje år, och för första gången 2008, för Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén lägga fram en rapport om tillämpningen av denna förordning under det föregående året.
2. Rapporten skall innehålla en sammanfattning av den viktigaste utvecklingen och de viktigaste tendenserna och utmaningarna i samband med genomförandet av de operativa programmen.
3. Kommissionens årsrapport skall också omfatta följande:
a)
En sammanställning över EFF:s verksamhet i varje medlemsstat och en uppdelning för varje medlemsstat av de beviljade anslagen och de anslag som har betalats ut samt kommissionens och medlemsstaternas användning av tekniskt stöd.
b)
En sammanställning över EFF:s samordning med strukturfonderna och EJFLU.
c)
Resultaten från den utvärdering som avses i artikel 49, så snart de finns tillgängliga.
d)
När den fjärde årsrapporten har lämnats in och när den rapport som omfattar programmets sista år har lämnats in, en sammanställning över de revisioner av medlemsstaternas förvaltnings- och kontrollsystem som genomförts på kommissionens vägnar och över resultaten av de revisioner av stöd från EFF som medlemsstaten har genomfört med uppgift om eventuella finansiella korrigeringar.
4. Rapporten skall grunda sig på kommissionens granskning och utvärdering av medlemsstaternas årsrapporter och all annan tillgänglig information. Rapporten skall, i synnerhet år 2012, dessutom grunda sig på resultatet av den strategiska debatt som nämns i artikel 16.1 och all annan tillgänglig information. I rapporten skall det anges vilka uppföljningsåtgärder som medlemsstaterna och kommissionen har vidtagit eller skall vidta så att lämplig uppföljning kan göras av rapportresultaten.
Artikel 69
Årlig granskning av de operativa programmen
1. Varje år när den årsrapport om genomförandet som avses i artikel 67 lämnas in och med beaktande av kommissionens yttrande skall kommissionen och förvaltningsmyndigheten granska de framsteg som har gjorts i genomförandet av det operativa programmet, de viktigaste resultaten som har uppnåtts under det föregående året, det finansiella genomförandet och andra faktorer i syfte att förbättra genomförandet.
Alla aspekter av hur förvaltnings- och kontrollsystemet fungerar som tas upp i den årliga kontrollrapport som avses i artikel 61.1 e i får även granskas och om så är lämpligt skall denna granskning genomföras med deltagande av revisionsmyndigheten.
2. Efter den granskning som avses i punkt 1, och om så är lämpligt med deltagande av revisionsmyndigheten, får kommissionen lämna synpunkter till medlemsstaten och förvaltningsmyndigheten som skall underrätta övervakningskommittén om detta. Medlemsstaten skall underrätta kommissionen om de åtgärder som har vidtagits som svar på dessa synpunkter.
3. När de utvärderingar som genomförs i efterhand av det stöd som har beviljats under programperioden 2000-2006 finns tillgängliga, skall de övergripande resultaten granskas vid den kommande årliga granskningen.
KAPITEL III
Medlemsstaternas och kommissionens ansvar
Avsnitt 1
Medlemsstaternas ansvar
Artikel 70
Förvaltning och kontroll
1. Medlemsstaterna skall ansvara för förvaltning och kontroll av de operativa programmen, särskilt genom följande åtgärder:
a)
De skall se till att förvaltnings- och kontrollsystemen för det operativa programmet är inrättade i enlighet med artiklarna 57-61 och fungerar effektivt.
b)
De skall förebygga, upptäcka och korrigera oegentligheter samt återkräva felaktigt utbetalda belopp, i förekommande fall jämte ränta vid sen betalning. De skall underrätta kommissionen om dessa, och hålla kommissionen underrättad om hur de administrativa och rättsliga förfarandena fortskrider.
2. Om felaktigt utbetalda belopp till en stödmottagare inte kan återkrävas, skall medlemsstaten vara ansvarig för återbetalningen av de belopp som Europeiska unionens allmänna budget har förlorat, om det är fastställt att förlusten har uppstått på grund av misstag eller försumlighet från medlemsstatens sida.
Artikel 71
Inrättande av förvaltnings- och kontrollsystem
1. Före inlämnandet av den första ansökan om mellanliggande betalning eller senast tolv månader efter godkännandet av det operativa programmet skall medlemsstaterna till kommissionen lämna in en beskrivning av systemen med uppgifter om bland annat organisationen av och förfarandena för
a)
de attesterande myndigheterna samt förmedlande organ,
b)
revisionsmyndigheten och andra organ som utför revisioner under dess ansvar.
2. Den beskrivning som avses i punkt 1 skall åtföljas av en rapport om resultaten av en bedömning av uppbyggnaden av systemen och ett utlåtande om huruvida de överensstämmer med artiklarna 57-61. Om utlåtandet innehåller reservationer skall bristerna och hur allvarliga dessa är anges i rapporten. Medlemsstaten skall informera kommissionen om vilka korrigerande åtgärder som skall vidtas och en tidsplan för genomförandet av dem, samt senare bekräfta genomförandet av åtgärderna och tillbakadragandet av motsvarande reservationer.
Den rapport som avses i första stycket skall anses vara godkänd och den första mellanliggande betalningen skall göras under följande omständigheter:
a)
Inom tre månader från tidpunkten för mottagandet av rapporten om det utlåtande som avses i första stycket inte innehåller reservationer och om kommissionen inte har några invändningar.
b)
Om utlåtandet innehåller reservationer, när det har bekräftats till kommissionen att korrigerande åtgärder avseende viktiga inslag i systemen har genomförts och motsvarande reservationer har dragits tillbaka och om kommissionen inte har några invändningar, inom tre månader efter tidpunkten för bekräftelsen.
Om reservationerna endast rör ett enda prioriterat område skall den första mellanliggande betalningen göras för de andra prioriterade områden i det operativa programmet mot vilka reservationer saknas.
3. Rapporten och utlåtandet som avses i punkt 2 skall sammanställas av revisionsmyndigheten eller av ett privat eller offentligt organ som har en oberoende ställning gentemot förvaltningsmyndigheten och den attesterande myndigheten och arbetet skall utföras med beaktande av internationellt accepterade revisionsstandarder.
Avsnitt 2
Kommissionens ansvar
Artikel 72
Kommissionens ansvar
1. Kommissionen skall enligt förfarandet i artikel 71 försäkra sig om att medlemsstaterna har inrättat förvaltnings- och kontrollsystem som följer bestämmelserna i artiklarna 57-61, och på grundval av de årliga kontrollrapporterna och det årliga utlåtandet från revisionsmyndigheten och egna revisioner försäkra sig om att systemen fungerar effektivt under de operativa programmens genomförandeperiod.
2. Utan att det påverkar medlemsstaternas revisioner får kommissionens tjänstemän eller behöriga företrädare för kommissionen, med minst tio arbetsdagars varsel, utom i brådskande fall, utföra revisioner på platsen för att verifiera att förvaltnings- och kontrollsystemen fungerar effektivt, t.ex. revisioner av insatser som ingår i det operativa programmet. Tjänstemän eller behöriga företrädare från medlemsstaten får delta i sådana revisioner.
Kommissionens tjänstemän eller behöriga företrädare som i vederbörlig ordning bemyndigats av kommissionen att utföra revisioner på platsen, skall få tillgång till böcker eller andra handlingar, inbegripet handlingar och metadata som sammanställts eller mottagits och lagrats elektroniskt, när det gäller utgifter som finansieras av EFF.
De ovannämnda revisionsbefogenheterna får inte påverka tillämpningen av nationella bestämmelser som reserverar vissa åtgärder för ombud som utses särskilt enligt nationell lagstiftning. Kommissionens bemyndigade företrädare får bl.a. inte delta i hembesök eller formella förhör med personer inom ramen för den nationella lagstiftningen i den berörda medlemsstaten.
3. Kommissionen får kräva att en medlemsstat utför en revision på platsen för att verifiera att systemen fungerar effektivt eller att en eller flera transaktioner är korrekta. Kommissionens tjänstemän eller dess behöriga företrädare får delta i revisionerna.
Artikel 73
Samarbete med revisionsmyndigheterna i medlemsstaterna
1. Kommissionen skall samarbeta med revisionsmyndigheten för det operativa programmet för att samordna respektive revisionsplaner och revisionsmetoder och omedelbart utväxla resultaten av de revisioner som gjorts av förvaltnings- och kontrollsystemen för att på bästa sätt utnyttja resurserna och undvika onödigt dubbelarbete.
Kommissionen och revisionsmyndigheten skall träffas regelbundet, minst en gång om året, om de inte har kommit överens om någonting annat, för att tillsammans gå igenom den årliga kontrollrapport och det utlåtande som lagts fram enligt artikel 61 och för att diskutera andra frågor som rör förbättringen av förvaltningen och kontrollen av det operativa programmet.
2. Kommissionen skall för att fastställa sin egen revisionsstrategi identifiera de operativa program för vilka utlåtandet om huruvida systemet överensstämmer med artikel 71.2 skall vara utan reservationer, eller för vilka reservationerna har dragits tillbaka efter korrigerande åtgärder, om revisionsmyndighetens revisionsstrategi är tillfredsställande och om det har lämnats rimliga garantier för att förvaltnings- och kontrollsystemen fungerar effektivt på grundval av resultaten av kommissionens och medlemsstatens revisioner.
3. För dessa operativa program får kommissionen avgöra att den huvudsakligen kan utgå från det utlåtande som avses i artikel 61.1 e ii, när det gäller huruvida systemen fungerar effektivt, och att den kommer att genomföra revisioner på platsen endast om det finns indicier som tyder på brister hos systemet vilka påverkar utgifter som attesterats för kommissionen för ett år och om vilka det har avgetts ett utlåtande enligt artikel 61 1 e ii som inte innehåller några reservationer angående sådana brister.
Om kommissionen kommer fram till en sådan slutsats skall den informera den berörda medlemsstaten om detta. När det finns indicier som tyder på sådana brister får kommissionen begära att medlemsstaten gör revisioner i enlighet med artikel 72.3 och den får också utföra egna revisioner enligt artikel 72.2.
AVDELNING VIII
EKONOMISK FÖRVALTNING
KAPITEL I
Ekonomisk förvaltning
Avsnitt 1
Budgetåtaganden
Artikel 74
Budgetåtaganden
Gemenskapens budgetåtaganden för de operativa programmen (nedan kallade ”budgetåtaganden”) skall göras årligen och separat för konvergensmålen/icke-konvergensmålen under perioden 1 januari 2007-31 december 2013. Det första budgetåtagandet skall göras innan kommissionen fattar beslutet om att godkänna det operativa programmet. De följande åtagandena skall göras av kommissionen, som allmän regel senast den 30 april varje år, på grundval av det beslut att bevilja bidrag från EFF som avses i artikel 17.
Avsnitt 2
Utbetalningar
Artikel 75
Gemensamma regler för utbetalningar
1. Kommissionens utbetalningar av bidrag från EFF skall göras i enlighet med budgetanslagen. Varje betalning skall överföras till det tidigaste öppna budgetåtagandet.
2. Betalningarna skall ske i form av förhandsfinansiering, mellanliggande betalningar och slutbetalning. Betalningarna skall göras till det organ som medlemsstaten utsett.
3. Senast den 30 april varje år skall medlemsstaterna skicka en preliminär prognos till kommissionen om det sannolika antalet ansökningar om utbetalning under innevarande och påföljande budgetår.
4. All korrespondens rörande ekonomiska transaktioner mellan kommissionen och de myndigheter och organ som medlemsstaterna har utsett skall göras elektroniskt i enlighet med de tillämpningsbestämmelser som har antagits av kommissionen i enlighet med det förfarande som avses i artikel 102. Vid force majeure, och i synnerhet när det allmänna datasystemet inte fungerar eller det inte finns någon varaktig förbindelse, får medlemsstaten översända utgiftsdeklarationen och ansökan om utbetalning i papperskopia.
Artikel 76
Regler för beräkning av mellanliggande betalningar
1. Mellanliggande betalningar skall beräknas genom att man till det offentliga stöd som deklarerats i den av den attesterande myndigheten attesterade utgiftsdeklarationen för varje prioriterat område och för varje konvergensmål och icke-konvergensmål lägger den sats för gemenskapens medfinansiering som fastslagits i enlighet med gällande finansieringsplan för det prioriterade området och för målet.
2. Med avvikelse från vad som sägs i punkt 1 och som svar på en specifik och väl grundad begäran från en medlemsstat skall en mellanliggande betalning utgöras av det gemenskapsstöd som stödmottagarna för närvarande är berättigade till och som utbetalats eller skall utbetalas för det prioriterade området och för målet. Detta belopp skall specificeras i utgiftsdeklarationen av medlemsstaten.
Artikel 77
Regler för beräkning av slutbetalningar
Slutbetalningar skall begränsas till det lägsta av följande två belopp:
a)
Det belopp som beräknats genom att till det offentliga stöd som deklarerats i den av den attesterande myndigheten attesterade slutliga utgiftsdeklarationen för varje prioriterat område och för varje konvergensmål eller icke-konvergensmål lägga den sats för gemenskapens medfinansiering som fastslagits i enlighet med gällande finansieringsplan för det prioriterade området och för målet.
b)
Det belopp av gemenskapens stöd som utbetalats eller skall utbetalas till stödmottagarna för varje prioriterat område och för varje mål. Detta senare belopp skall specificeras av medlemsstaten i den senaste utgiftsdeklaration som attesterats av den attesterande myndigheten för varje prioriterat område och för varje mål.
Artikel 78
Utgiftsdeklaration
1. Alla utgiftsdeklarationer skall för varje prioriterat område och för varje mål innehålla uppgifter om totalbeloppet av stödmottagarens utgifter för genomförandet av insatserna och motsvarande bidrag av offentliga medel som har utbetalats eller skall utbetalas till stödmottagaren enligt de villkor som styr det offentliga stödet. Stödmottagarnas utgifter skall styrkas av kvitterade fakturor eller redovisningsdokument med likvärdigt bevisvärde. När det gäller operationer som inte medför utgifter för stödmottagaren, skall de utgifter som attesterats av den attesterade myndigheten och överlämnats till kommissionen vara offentligt stöd som utbetalats till stödmottagaren.
2. Med avseende på artiklarna 76.2 och 77 b skall utgiftsdeklarationerna också tydligt ange det totala gemenskapsstöd som utbetalats eller skall utbetalas till stödmottagarna.
Artikel 79
Ackumulering av förhandsfinansiering och mellanliggande betalningar
1. Det sammanlagda beloppet av förhandsfinansiering och mellanliggande betalningar får inte överstiga 95 % av EFF:s bidrag till det operativa programmet.
2. När detta tak har nåtts skall den attesterande myndigheten fortsätta att överföra attesterade utgiftsdeklarationer till kommissionen per den 31 december år n och de belopp som betalats tillbaka till EFF under året senast vid utgången av februari år n+1.
Artikel 80
Fullständiga utbetalningar till stödmottagare
Medlemsstaterna skall försäkra sig om att de utbetalande organen ser till att stödmottagarna får det sammanlagda offentliga stödbeloppet snarast möjligt och i sin helhet. Belopp får inte dras av eller hållas inne och det får inte tas ut ytterligare särskilda avgifter eller avgifter med motsvarande verkan som minskar dessa belopp till stödmottagarna.
Avsnitt 3
Förhandsfinansiering
Artikel 81
Utbetalning
1. Efter det att kommissionen fattat beslut om att godkänna EFF från fonden till ett operativt program skall kommissionen betala ett förskottsbelopp för perioden 2007-2013 till det organ som medlemsstaten utsett. Beloppet skall motsvara 7 % av bidraget från EFF till det berörda operativa programmet. Det kan delas upp på två finansieringsår i enlighet med EFF:s tillgängliga budget.
2. Det organ som medlemsstaten utsett skall återbetala hela förhandsfinansieringen till kommissionen om ingen ansökan om utbetalning i samband med det operativa programmet har lämnats in inom 24 månader från den dag då kommissionen gjorde den första delbetalningen av förhandsfinansieringen.
3. Om eventuella räntor på förhandsfinansieringen tjänats in skall dessa överföras till det operativa programmet och betraktas som medlemsstatens resurs i form av nationellt offentligt stöd och skall deklareras till kommissionen när det operativa programmet slutgiltigt har avslutats.
4. Det belopp som betalas som förhandsfinansiering skall i sin helhet räknas av från kommissionens räkenskaper när det operativa programmet avslutats i enlighet med artikel 86.
Avsnitt 4
Mellanliggande betalningar
Artikel 82
Mellanliggande betalningar
Det skall göras mellanliggande betalningar för det operativa programmet. Den första mellanliggande betalningen skall göras i enlighet med bestämmelserna i artikel 71.2.
Artikel 83
Godtagbara ansökningar om utbetalning
1. Varje mellanliggande betalning från kommissionen förutsätter att följande villkor är uppfyllda:
a)
Kommissionen skall ha fått in en ansökan om utbetalning och en utgiftsdeklaration enligt artikel 78.
b)
Inte mer än det maximala stödbeloppet från EFF i enlighet med den aktuella finansieringsplanen får ha betalats ut av kommissionen under hela perioden för varje prioriterat område och för varje mål.
c)
Förvaltningsmyndigheten skall ha överlämnat den senaste årsrapporten om genomförandet till kommissionen enligt artikel 67.1 och 67.3.
d)
Det får inte finnas något motiverat yttrande från kommissionen angående en överträdelse enligt artikel 226 i fördraget beträffande den insats/de insatser för vilken/vilka utgifterna har redovisats i ansökan om utbetalning i fråga.
2. Om ett eller flera villkor enligt första punkten inte uppfylls, skall kommissionen inom en tidsfrist på en månad informera medlemsstaten och den attesterande myndigheten så att nödvändiga åtgärder kan vidtas för att avhjälpa situationen.
Artikel 84
Utbetalningsförfarande
1. Den attesterande myndigheten skall se till att ansökningar om mellanliggande betalningar för det operativa programmet, i den mån det är möjligt, lämnas in i samlad form tre gånger om året. Ansökan om utbetalning skall lämnas in senast den 31 oktober för att kommissionen skall göra en utbetalning samma år.
2. Under förutsättning att medel finns tillgängliga och att det inte har förekommit några avbrott av betalningsfristen eller inställningar av betalningar enligt artikel 88 respektive artikel 89 skall kommissionen göra den mellanliggande betalningen senast två månader efter den dag då en ansökan om utbetalning som uppfyller villkoren enligt artikel 83 registreras hos kommissionen.
Avsnitt 5
Slutbetalning och avslutande av program
Artikel 85
Partiellt avslutande
1. Operativa program får avslutas partiellt under perioder som medlemsstaten själv skall fastställa.
Partiellt avslutande skall avse insatser som slutförts under perioden till och med den 31 december föregående år. I denna förordning skall en insats anses avslutad när verksamheten inom den insatsen verkligen har genomförts och stödmottagarens samtliga utgifter för denna och motsvarande offentligt stöd har utbetalats.
2. Partiellt avslutande skall göras under förutsättning att medlemsstaten lämnar in följande till kommissionen senast den 31 december ett visst år:
a)
En utgiftsdeklaration för de insatser som avses i punkt 1.
b)
En deklaration för partiellt avslutande i enlighet med artikel 61.1 e iii.
3. Eventuella finansiella korrigeringar som gjorts enligt artiklarna 96 och 97 avseende insatser som avslutats partiellt skall vara finansiella nettokorrigeringar.
Artikel 86
Villkor för slutbetalning
1. Kommissionen skall göra slutbetalningen under följande förutsättningar:
a)
Medlemsstaten har sänt en ansökan om utbetalning som innehåller följande dokument senast den 31 mars 2017:
i)
En ansökan om slutbetalning och en utgiftsdeklaration enligt artikel 78.
ii)
Slutrapporten om genomförandet av det operativa programmet, inklusive de uppgifter som avses i artikel 67.
iii)
En slutdeklaration i enlighet med artikel 61.1 f.
b)
Det finns inte något motiverat yttrande från kommissionen beträffande en överträdelse enligt artikel 226 i fördraget när det gäller den insats eller de insatser för vilken eller vilka utgifterna deklarerats i den aktuella ansökan om utbetalning.
2. Om något av de dokument som avses i punkt 1 inte har skickats in till kommissionen skall kommissionen automatiskt återta resterande medel enligt artikel 90.
3. Kommissionen skall inom fem månader efter dagen för mottagandet informera medlemsstaten om sin uppfattning rörande innehållet i den slutdeklaration som avses i punkt 1 a iii. Slutdeklarationen skall anses vara godkänd om kommissionen inte lämnat några synpunkter inom den femmånadersperioden.
4. Under förutsättning att medel finns tillgängliga skall kommissionen betala resterande medel senast 45 dagar efter den senaste av följande tidpunkter:
a)
Den dag då den godkänner slutrapporten i enlighet med artikel 67.4.
b)
Den dag då den godkänner den slutdeklaration som avses i punkt 1 a iii.
5. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 6 skall kommissionen återta resterande budgetåtagande tolv månader efter det att utbetalningen gjorts.
Kommissionen skall inom en tidsfrist på två månader informera medlemsstaterna om vilken dag det operativa programmet avslutas.
6. Utan hinder av resultaten av kommissionens eller Europeiska revisionsrättens revisioner får det resterande belopp som kommissionen har betalat för det operativa programmet ändras inom nio månader från utbetalningsdagen eller, om det finns ett negativt saldo som medlemsstaten skall betala tillbaka, inom nio månader från den dag då debetnotan utfärdas. En sådan ändring av det resterande beloppet skall inte ändra dagen för avslutandet av det operativa programmet som meddelats i enlighet med punkt 5.
Artikel 87
Dokumentens tillgänglighet
1. Förvaltningsmyndigheten skall se till att alla verifikationer som gäller utgifter och revisioner av det operativa programmet i fråga hålls tillgängliga för kommissionen och Europeiska revisionsrätten under
a)
en period av tre år efter det att ett operativt program avslutats,
b)
en period av tre år efter det år när det partiella avslutandet ägde rum för dokument om utgifter och revisioner av de insatser som avses i punkt 2.
Dessa perioder skall avbrytas vid rättsliga förfaranden eller på motiverad begäran från kommissionen.
2. Förvaltningsmyndigheten skall på begäran göra en förteckning över slutförda insatser som partiellt har avslutats enligt artikel 85 tillgänglig för kommissionen.
3. Dokumenten skall bevaras antingen som original eller vidimerade kopior på allmänt godkända databärare.
Avsnitt 6
Avbrott av betalningsfristen och inställande av betalningar
Artikel 88
Avbrott av betalningsfristen
1. Den delegerade utanordnaren, i den mening som avses i förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002, får avbryta betalningsfristen i högst sex månader om
a)
det finns indicier i en rapport från ett gemenskaps- eller nationellt revisionsorgan som tyder på betydande brister i hur förvaltnings- och kontrollsystemen fungerar, eller
b)
den delegerade utanordnaren måste genomföra ytterligare kontroller efter att tagit del av uppgifter som gjorde honom uppmärksam på att utgifter i en attesterad utgiftsdeklaration har samband med en allvarlig oegentlighet som inte har korrigerats.
2. Medlemsstaten och den attesterande myndigheten skall omedelbart underrättas om skälen till avbrottet. Avbrottet skall upphöra så snart nödvändiga åtgärder har vidtagits av medlemsstaten.
Artikel 89
Inställande av betalningar
1. Kommissionen får ställa in samtliga eller en del av de mellanliggande betalningarna för prioriterade områden eller det operativa programmet om
a)
det finns allvarliga brister i det operativa programmets förvaltnings- och kontrollsystem som påverkar tillförlitligheten i förfarandet för attestering av betalningarna och för vilka korrigerande åtgärder inte har vidtagits,
b)
utgifterna i en attesterad utgiftsdeklaration har samband med en allvarlig oegentlighet som inte har korrigerats, eller
c)
en medlemsstat allvarligt har underlåtit att fullgöra sina skyldigheter enligt artikel 70.
2. Kommissionen får besluta att ställa in alla eller en del av de mellanliggande betalningarna efter att medlemsstaten har fått möjlighet att lämna sina synpunkter inom två månader.
3. Kommissionen skall häva inställandet av alla eller en del av de mellanliggande betalningarna om medlemsstaten har vidtagit de åtgärder som krävdes för att kunna häva inställandet. Om medlemsstaten inte vidtar nödvändiga åtgärder får kommissionen fatta beslut om att dra in hela eller en del av gemenskapens bidrag till det operativa programmet enligt artikel 97.
Avsnitt 7
Automatiskt återtagande
Artikel 90
Principer
1. Kommissionen skall automatiskt återta den del av budgetåtagandet för ett operativt program som inte har använts för betalning av förhandsfinansiering eller mellanliggande betalningar eller för vilken ingen ansökan om utbetalning har skickats in i enlighet med artikel 83 senast den 31 december det andra året efter det år då gemenskapens budgetåtagande ingicks för det operativa programmet.
2. Den del av budgetåtagandet som fortfarande finns tillgänglig den 31 december 2015 skall automatiskt återtas, om kommissionen inte har fått in en godtagbar ansökan om utbetalning senast den 31 mars 2017.
3. Om denna förordning träder i kraft efter den 1 januari 2007 skall den period efter vilken det första automatiska återtagandet av medel enligt punkt 1 får göras, förlängas för det första åtagandet med antalet månader mellan den 1 januari 2007 och dagen för det första budgetåtagandet.
Artikel 91
Undantag från tidsfristerna för återtagande
Om det efter beslutet att godkänna det operativa programmet krävs ett beslut av kommissionen för att godkänna stöd eller en stödordning skall den period som leder till automatiskt återtagande börja löpa den dag då detta senare beslut fattades. De aktuella beloppen skall beräknas på grundval av en tidsplan som medlemsstaten lämnar in.
Artikel 92
Avbrottsperiod på grund av rättsliga förfaranden och administrativa överklaganden
Det belopp som eventuellt berörs av det automatiska återtagandet av medel skall minskas med de belopp som den attesterande myndigheten inte har kunnat deklarera till kommissionen på grund av insatser som har inställts på grund av ett rättsligt förfarande eller ett administrativt överklagande med inställande verkan, under förutsättning att medlemsstaten underrättar kommissionen om orsaken till detta senast den 31 december det andra året efter det år budgetåtagandet enligt artikel 90 ingicks.
För den del av åtagandena som fortfarande är tillgänglig den 31 december 2015 skall den tidsfrist som avses i artikel 90.2 avbrytas på samma villkor för det belopp som har anknytning till de berörda insatserna.
Den ovan nämnda minskningen kan begäras en gång om inställandet varade upp till ett år eller ägde rum flera gånger under ett antal år mellan det rättsliga eller administrativa beslut som sköt upp genomförandet av insatsen och datumet för det slutliga rättsliga eller administrativa beslutet.
Artikel 93
Undantag från automatiskt återtagande
Följande skall inte tas med i beräkningen av automatiskt återtagande:
a)
Den del av budgetåtagandet för vilken en ansökan om utbetalning har lämnats in men vars utbetalning har avbrutits eller ställts in av kommissionen den 31 december det andra året efter det år då budgetåtagandet enligt artikel 90 ingicks och i enlighet med artiklarna 88 och 89. När det problem som orsakade avbrottet eller inställandet av utbetalningen har lösts skall regeln om automatiskt återtagande tillämpas på den berörda delen av budgetåtagandet.
b)
Den del av budgetåtagandet för vilken en ansökan om utbetalning har lämnats in, men för vilken det fastställts ett tak, framför allt på grund av brist på budgetmedel.
c)
Den del av budgetåtagandet för vilken det inte har varit möjligt att göra en godtagbar ansökan om utbetalning på grund av force majeure som allvarligt påverkat genomförandet av det operativa programmet. De nationella myndigheter som åberopar force majeure måste visa de direkta följderna av detta för genomförandet av hela eller delar av det operativa programmet.
Artikel 94
Förfarande
1. Kommissionen skall i god tid informera den berörda medlemsstaten och de berörda myndigheterna varje gång det föreligger en risk för tillämpning av automatiskt återtagande av medel enligt artikel 90.
2. Kommissionen skall informera den berörda medlemsstaten och de berörda myndigheterna om storleken på det automatiska återtagandet av medel utifrån den information som den förfogar över.
3. Medlemsstaten har två månader på sig från den dag då den tar emot de uppgifterna för att godkänna beloppet eller lämna sina synpunkter. Kommissionen skall göra det automatiska återtagandet av medel senast nio månader efter den tidsfrist som avses i artikel 90.
4. EFF:s bidrag till det operativa programmet skall minskas för året i fråga med det belopp som automatiskt återtagits. Medlemsstaten skall inom två månader efter tidpunkten för återtagandet utarbeta en reviderad finansieringsplan som avspeglar det minskade stödbeloppet i ett eller flera av det operativa programmets prioriterade områden. Om så inte sker skall kommissionen proportionellt minska de belopp som avsatts för varje prioriterat område.
Avsnitt 8
Användande av euro
Artikel 95
Användande av euro
1. Belopp som anges i det operativa program som medlemsstaten inlämnat, attesterade utgiftsdeklarationer, ansökningar om utbetalning samt utgifter som nämns i års- och slutrapporterna om genomförandet skall uttryckas i euro.
2. Kommissionens beslut om operativa program och kommissionens åtaganden och betalningar skall uttryckas och genomföras i euro.
3. De medlemsstater som inte har infört euron som sin valuta på dagen för ansökan om utbetalning skall omvandla de utgiftsbeloppen i den nationella valutan till euro.
Dessa belopp skall omvandlas till euro med hjälp av kommissionens månatliga bokföringskurs den månad under vilken utgifterna registrerades i räkenskaperna hos det berörda operativa programmets attesterande myndighet. Denna bokföringskurs skall varje månad publiceras elektroniskt av kommissionen.
4. När euron blir valuta i en medlemsstat skall det omvandlingsförfarande som anges i föregående stycke fortsätta att gälla för alla utgifter som den attesterande myndigheten registrerade i räkenskaperna före den dag då den fasta omräkningskursen mellan den nationella valutan och euro trädde i kraft.
KAPITEL II
Finansiella korrigeringar
Avsnitt 1
Medlemsstaternas finansiella korrigeringar
Artikel 96
Medlemsstaternas finansiella korrigeringar
1. Medlemsstaten skall ha det huvudsakliga ansvaret för att utreda oegentligheter och agera vid alla betydande ändringar som påverkar villkoren för genomförande eller kontroll av insatser eller operativa program samt genomföra de nödvändiga finansiella korrigeringarna.
2. Medlemsstaten skall genomföra de finansiella korrigeringar som är nödvändiga i samband med enskilda eller systembetingade oegentligheter som upptäcks i insatser eller operativa program. De korrigeringar som görs av medlemsstaten skall bestå i att det offentliga bidraget till det operativa programmet helt eller delvis dras in. Medlemsstaten skall ta hänsyn till oegentlighetens art och allvar samt den ekonomiska förlusten för EFF.
Utan att det skall påverka tillämpningen av punkt 3 får medlemsstaten på nytt använda de medel från EFF som på detta sätt frigörs för det operativa programmet till och med den 31 december 2015.
3. Det bidrag som dragits in enligt punkt 2 får inte användas på nytt för den eller de insatser som omfattats av korrigeringen och inte heller, om en finansiell korrigering genomförs för en systembetingad oegentlighet, för befintliga insatser inom hela eller en del av det prioriterade område där denna systembetingade oegentlighet förekom.
4. Vid systembetingade oegentligheter skall medlemsstaten utvidga sin undersökning till att omfatta alla insatser som kan vara berörda.
Avsnitt 2
Kommissionens finansiella korrigeringar
Artikel 97
Kriterier för korrigeringarna
1. Kommissionen får göra finansiella korrigeringar genom att helt eller delvis dra in gemenskapens bidrag till ett operativ program om den efter nödvändig granskning kommer fram till att
a)
programmets förvaltnings- och kontrollsystem uppvisar en allvarlig brist som har äventyrat det redan utbetalade gemenskapsbidraget,
b)
det finns utgifter i en attesterad utgiftsdeklaration som inte är korrekta och som inte har korrigerats av medlemsstaten innan korrigeringsförfarandet enligt denna punkt inleddes,
c)
en medlemsstat inte har fullgjort sina skyldigheter enligt artikel 96 innan korrigeringsförfarandet enligt denna punkt inleddes.
2. Kommissionen skall grunda sina finansiella korrigeringar på konstaterade enskilda fall av oegentligheter och ta hänsyn till hur systembetingad oegentligheten är för att bedöma om huruvida det skall göras en fast eller en extrapolerad korrigering.
3. Kommissionen skall, när den beslutar med vilket belopp korrigeringen skall göras, ta hänsyn till oegentlighetens art och svårhet och till omfattningen och de finansiella effekterna av bristerna i det operativa programmet.
4. Om kommissionen grundar sin uppfattning på uppgifter från externa revisorer, skall den dra sina egna slutsatser när det gäller de finansiella effekterna efter att har granskat de åtgärder som den berörda medlemsstaten vidtagit enligt artikel 96.2, den information som lämnats enligt artikel 70.1 b och eventuella svar från medlemsstaten.
Artikel 98
Förfarande
1. Innan kommissionen fattar beslut om en finansiell korrigering skall den inleda förfarandet genom att underrätta medlemsstaten om sina preliminära slutsatser och begära att medlemsstaten lämnar sina synpunkter inom två månader.
Om kommissionen föreslår en finansiell korrigering grundad på en extrapolering eller ett schablonbelopp skall medlemsstaten ges möjlighet att genom en granskning av den berörda dokumentationen visa att den faktiska omfattningen av oegentligheten var mindre än vad kommissionen bedömer. Efter överenskommelse med kommissionen får medlemsstaten begränsa omfattningen av denna granskning till en lämplig andel eller ett lämpligt urval ur den berörda dokumentationen. Utom i vederbörligen motiverade fall får den tid som ägnas åt denna granskning inte överstiga ytterligare två månader utöver den tvåmånadersperiod som avses i första stycket.
2. Kommissionen skall beakta eventuella bevis som medlemsstaten lägger fram under den tidsfrist som avses i punkt 1.
3. Om medlemsstaten invänder mot kommissionens preliminära slutsatser skall den inbjudas till överläggningar hos kommissionen, där båda parter i ett samarbete grundat på partnerskapet anstränger sig för att nå en uppgörelse om anmärkningarna och de slutsatser som kan dras av dessa.
4. Om en överenskommelse uppnås får medlemsstaten på nytt använda de berörda medlen från EFF i enlighet med artikel 96.2 andra stycket.
5. Om ingen överenskommelse uppnås, skall kommissionen fatta beslut om den finansiella korrigeringen inom sex månader från och med dagen för överläggningarna, med beaktande av all information och alla synpunkter som lagts fram under förfarandets gång. Om det inte hålls några överläggningar skall sexmånadersperioden börja löpa två månader efter dateringen av det inbjudningsbrev som skickades av kommissionen.
Artikel 99
Medlemsstaternas skyldigheter
En finansiell korrigering som görs av kommissionen skall inte påverka medlemsstatens skyldighet att återkräva medel enligt artikel 96.2 och att återkräva statligt stöd enligt artikel 87 i fördraget och artikel 14 i rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 88 i EG-fördraget (23).
KAPITEL III
Återbetalning
Artikel 100
Återbetalning
1. Återbetalningar till Europeiska unionens allmänna budget skall göras före den förfallodag som anges i betalningskravet utfärdat i enlighet med artikel 72 i förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002. Förfallodagen skall vara den sista dagen i den andra månaden efter utfärdandet av betalningskravet.
2. Varje försening av en återbetalning skall medföra dröjsmålsränta från och med förfallodagen till och med den faktiska betalningsdagen. Dröjsmålsräntan skall vara en och en halv procentenhet högre än den räntesats som Europeiska centralbanken tillämpade på sina huvudsakliga refinansieringstransaktioner den första arbetsdagen i den månad då förfallodagen inträffar.
AVDELNING IX
KOMMITTÉ
Artikel 101
Kommitté
1. Kommissionen skall biträdas av kommittén för Europeiska fiskerifonden (nedan kallad ”kommittén”).
2. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 3 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas.
3. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 4 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas.
Den tid som avses i artikel 4.3 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.
4. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.
Artikel 102
Genomförandebestämmelser
Genomförandebestämmelserna för denna förordning skall antas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 101.3.
AVDELNING X
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 103
Övergångsbestämmelser
1. Denna förordning skall inte påverka vare sig fullföljande eller ändring, inklusive helt eller delvis upphävande, av stöd som har godkänts av kommissionen på grundval av rådets förordningar (EEG) nr 4028/86 (24), (EG) nr 3699/93 (25), (EG) nr 2468/98 (26) och (EG) nr 2792/1999 (27) eller varje annan lagstiftning som var tillämplig på detta stöd den 31 december 2006 som följaktligen därefter skall tillämpas på detta stöd till dess den upphör att gälla.
2. Med avvikelse från artiklarna 32.4 och 37.1 i rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna (28) skall, belopp för stöd som medfinansieras av Fonden för fiskets utveckling, inrättad genom rådets förordning (EG) nr 1263/1999 av den 21 juni 1999 om Fonden för fiskets utveckling (29), som kommissionen godkänt mellan den 1 januari 2000 och den 31 december 2006 och för vilka den styrkta deklarationen över de utgifter som faktiskt har betalats, den slutliga rapporten om genomförandet, som även skall omfatta den lägesbeskrivning som avses i artikel 1.1 i kommissionens förordning (EG) nr 366/2001 (30), och den deklaration som avses i artikel 38.1 f i rådets förordning (EG) nr 1260/1999 inte har överlämnats till kommissionen inom 15 månader efter den sista dag för utgifters stödberättigande som föreskrivs i beslutet om beviljande av ett bidrag ur den fonden, automatiskt återtas av kommissionen senast sex månader efter tidsfristens utgång, och felaktigt utbetalade belopp skall återbetalas.
3. Om det behövs särskilda åtgärder för att underlätta övergången från de nuvarande reglerna till de regler som införs genom denna förordning skall dessa antas i enlighet med förfarandet i artikel 101.3.
Sådana åtgärder skall det i första hand beslutas om för att införliva befintligt gemenskapsstöd som kommissionen har godkänt för perioden 2000-2006 i det stöd från EFF som tillhandhålls enligt denna förordning.
Artikel 104
Upphävande av tidigare förordningar
1. Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i artikel 103.1 skall förordningarna (EG) nr 1263/1999 och (EG) nr 2792/1999 upphöra att gälla från och med den 1 januari 2007.
2. Hänvisningar till de upphävda förordningarna skall anses vara hänvisningar till denna förordning.
Artikel 105
Översynsklausul
Rådet skall se över denna förordning senast den 31 december 2013 i enlighet med artikel 37 i fördraget.
Artikel 106
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 27 juli 2006.