РЕШЕНИЕ № 633/2009/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 13 юли 2009 година
за предоставяне на гаранция от Общността на Европейската инвестиционна банка за загуби по заеми и гаранции по заеми за проекти, осъществявани извън Общността
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейскатa общност, и по-специално членове 179 и 181а от него,
като взеха предвид предложението на Комисията,
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (1),
като имат предвид, че:
(1)
От 1963 г. Европейската инвестиционна банка („ЕИБ“) извършва операции извън Общността в подкрепа на външните политики на Общността.
(2)
Повечето от тези операции се извършват по искане на Съвета и са покрити с бюджетна гаранция от Общността, администрирана от Комисията. За последен път гаранцията от Общността е учредена за периода 2000-2007 г. с Решение 2008/580/ЕО на Съвета от 23 юни 2008 г. за предоставяне на гаранция от Общността на Европейската инвестиционна банка в случай на загуби, произтичащи от заеми за проекти, осъществявани извън Общността (югоизточните съседи, средиземноморските страни, Латинска Америка и Азия, Южноафриканската република) (2) и с Решение 2001/777/ЕО на Съвета от 6 ноември 2001 г. за предоставяне на гаранция от Общността за загуби по специални заеми за избрани екологични проекти в руската част от басейна на Балтийско море в рамките на Северното измерение (3) и Решение 2005/48/ЕО на Съвета от 22 декември 2004 г. за предоставяне на гаранция от Общността на Европейската инвестиционна банка срещу загуби от заеми за определени видове проекти в Русия, Украйна, Молдова и Беларус (4) за специфични регионални действия по предоставяне на заеми.
(3)
За да се подкрепи външната политика на ЕС, без да бъде засегнат кредитният рейтинг на ЕИБ, на ЕИБ следва да бъде предоставена бюджетна гаранция от Общността за операции, извършвани извън Общността. ЕИБ следва да бъде насърчавана да увеличава операциите си извън Общността, без да използва гаранцията от Общността, по-специално в държави в процес на присъединяване и средиземноморски страни, както и в държави с инвестиционен рейтинг от други региони, като по отношение на характера на покритието на гаранцията от Общността следва да бъде пояснено дали покрива политически рискове и рискове, свързани със суверенитета.
(4)
Гаранцията от Общността следва да покрива загуби по заеми и гаранции по заеми за отговарящи на условията на ЕИБ инвестиционни проекти, осъществявани в държави, обхванати от Инструмента за предприсъединителна помощ (5) (ИПП), Инструмента за европейско съседство и партньорство (6) (ИЕСП) и Инструмента за сътрудничество за развитие (7) (ИСР), когато заемното финансиране или гаранцията са отпуснати съгласно подписано споразумение, чийто срок на действие не е изтекъл или което не е прекратено („операции на ЕИБ по финансиране“).
(5)
Сумите, които се покриват от гаранцията от Общността съгласно настоящото решение, следва да представляват тавани за финансиране от ЕИБ под покритието на гаранцията от Общността. Те не следва да представляват цели, които ЕИБ е задължена да спазва.
(6)
През последните години политиките на Общността в областта на външните отношения бяха преразгледани и разширени. Такъв е случаят със стратегията за предприсъединяването, за Европейската политика за съседство, за подновените партньорства с Латинска Америка и Югоизточна Азия, както и стратегическите партньорства на Европейския съюз с Русия, Централна Азия, Китай и Индия. Такъв е и случаят с политиките на Общността за развитие, чийто обхват беше разширен, така че да бъдат включени всички развиващи се държави. Тези политики за развитие представляват един от стълбовете на външните отношения на Общността, като дават възможност за намирането на решение, адаптирано към потребностите на развиващите се държави.
(7)
От 2007 г. външните отношения на Общността са подкрепяни и чрез новите финансови инструменти, т.е. ИПП, ИЕСП, ИСР, Европейския инструмент за демокрация и човешки права (ЕИДЧП) (8) и Инструмента за стабилност (9).
(8)
Операциите на ЕИБ по финансиране следва да бъдат съобразени с външните политики на Общността, включително специфичните регионални цели, и следва да ги подпомагат, както и да допринасят за постигането на посочената в членове 177 и 179 от Договора цел за насърчаване и укрепване на демокрацията и на правовата държава, зачитане на правата на човека и основните свободи и спазванe на международните споразумения в областта на околната среда, по които Общността е страна. По-конкретно, по отношение на развиващите се държави, операциите на ЕИБ по финансиране следва да насърчават устойчивото икономическо и социално развитие на тези държави, по-специално на онези от тях, които се намират в най-неблагоприятно положение, плавното им и постепенно интегриране в световната икономика, кампанията за борба с бедността, общата цел за развитие и укрепване на демокрацията и правовата държава, общата цел за зачитането на правата на човека и основните свободи, както и изпълнението на приетите от Общността цели в рамките на Организацията на обединените нации и други компетентни международни организации. Чрез гарантиране на обща съгласуваност с действията на Общността, финансирането от ЕИБ следва да допълва съответните политики, програми и инструменти на Общността за помощ в различните региони. При това опазването на околната среда и енергийната сигурност на държавите-членки следва да бъде част от финансовите цели на ЕИБ във всички отговарящи на условията региони. Операциите на ЕИБ по финансиране следва да се провеждат в държави, които отговарят на подходящи условия, съобразени със споразуменията на Общността на високо равнище по отношение на политическите и макроикономическите аспекти.
(9)
Следва да бъдат засилени политическият диалог между Комисията и ЕИБ, както и стратегическото планиране и съгласуваността между ЕИБ и финансирането от Комисията. Връзката между дейностите на ЕИБ извън Общността и политиките на Общността следва да бъде задълбочена посредством засилено сътрудничество между ЕИБ и Комисията както на централно, така и на местно равнище. Подобно засилено сътрудничество следва да включва, наред с другото, взаимни консултации на ранен етап по политически въпроси, подготовка на документи от значение и за двете страни и подготовка на бъдещи проекти. От особено значение са консултациите на ранен етап по стратегически програмни документи, подготвени от Комисията или от ЕИБ, за максимално увеличаване на единодействието между дейностите на ЕИБ и на Комисията и измерване на напредъка при изпълнението на съответните политически цели на Общността.
(10)
По отношение на държавите в процес на присъединяване финансирането от ЕИБ в тези държави следва да отразява приоритетите, определени в партньорствата за присъединяване и европейските партньорства, в споразуменията за стабилизиране и асоцииранe и в преговорите с Общността. Центърът на действията на Общността в Западните Балкани следва да продължава да се измества постепенно от подкрепа за възстановяване към подкрепа за предприсъединяване. В този контекст дейността на ЕИБ следва да цели също така насърчаване на институционалното изграждане, когато това е уместно, в сътрудничество с други международни финансови институции, които действат в региона. През периода 2007-2011 г. финансирането на държавите кандидатки (Хърватия, Турция и Бивша югославска република Македония) следва да се извършва все повече в рамките на предприсъединителния инструмент на ЕИБ, който следва да бъде разширяван с времето така, че да обхване потенциалните държави кандидатки от Западните Балкани в съответствие с развитието на процеса на тяхното присъединяване.
(11)
По отношение на страните, обхванати от ИЕСП, ЕИБ следва да продължи да развива и укрепва своите дейности във връзка със средиземноморския регион, като концентрира усилията си върху развитието на частния сектор. В това отношение е необходимо сътрудничество със страните партньори с цел улесняване развитието на частния сектор и насърчаване на структурната реформа, особено реформата на финансовия сектор, както и други мерки за улесняване на дейностите на ЕИБ, по-специално за да се гарантира, че ЕИБ може да издава облигации на местните пазари. По отношение на Източна Европа, Южен Кавказ и Русия ЕИБ следва да засили своята дейност в съответните държави при спазване на съответните условия, съобразени със споразуменията на Общността на високо равнище със съответната държава по отношение на политическите и макроикономическите аспекти. В този регион ЕИБ следва да финансира проекти от значителен интерес за Общността в областта на транспорта, енергетиката, телекомуникациите и екологичната инфраструктура. Следва да бъде даден приоритет на проекти по разширяване на основни оси на трансевропейската мрежа, проекти с трансгранично приложение за една или повече държави-членки и основни проекти, които подпомагат регионалната интеграция чрез засилване на връзките. В сектора на околната среда в Русия ЕИБ следва да даде приоритет главно на проекти за партньорството в сферата на околната среда в рамките на северното измерение. В сектора на енергетиката от особена важност са стратегическите енергийни доставки и енергийните транспортни проекти, в съответствие с целта на политиката на Общността за диверсификация на енергийните ресурси и с оглед гарантиране на стабилни и сигурни ресурси за потребителите. Операциите на ЕИБ по финансиране в този регион следва да бъдат извършвани в тясно сътрудничество с Европейската банка за възстановяване и развитие (ЕБВР), по-специално по отношение на условията, изложени в тристранния меморандум за разбирателство между Комисията, ЕИБ и ЕБВР.
(12)
Финансирането от ЕИБ в азиатските и латиноамериканските държави ще бъде постепенно приведено в съответствие със стратегията на Съюза за сътрудничество в тези региони и ще допълва инструментите, финансирани с бюджетните ресурси на Общността. ЕИБ следва да се стреми постепенно да разширява дейностите си към по-голям брой държави в тези региони, включително в по-малко богатите държави. В подкрепа на целите на Общността финансирането от ЕИБ в азиатските и латиноамериканските държави следва да се насочи към екологичната устойчивост (включително смекчаване последиците от изменението на климата) и проектите в областта на енергийната сигурност, както и към продължаване подкрепата на присъствието на Съюза в Азия и Латинска Америка чрез преки чуждестранни инвестиции и трансфер на технологии и ноу-хау. Като взема под внимание разходната ефективност, ЕИБ следва да може да работи и директно с местни дружества, по-специално в областта на екологичната устойчивост и енергийната сигурност. При междинния преглед ще се преразгледат целите на финансиране от ЕИБ в Азия и Латинска Америка.
(13)
В Централна Азия ЕИБ следва да насочи вниманието си към основните проекти в областта на доставките и преноса на енергия, които служат също така на интересите на Общността в областта на енергетиката и съответстват на политическите цели на Общността по отношение на диверсификацията на енергийните източници и на изискванията от Киото, както и по отношение на подобряване на опазването на околната среда. Финансиране от ЕИБ в Централна Азия следва да се извършва в тясно сътрудничество с ЕБВР, по-специално съобразно условията, които предстои да бъдат изложени в тристранния меморандум за разбирателство между Комисията, ЕИБ и ЕБВР.
(14)
За да се допълни дейността на ЕИБ по Споразумението за партньорство между членовете на групата страни от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн, от една страна, и Европейската общност и нейните държави-членки, от друга страна (10) („Споразумението от Котону“) за съответните държави, в Южна Африка ЕИБ следва да насочи вниманието си върху инфраструктурни проекти от обществен интерес (включително общинска инфраструктура, снабдяване с електроенергия и водоснабдяване) и подкрепа за частния сектор, включително малките и средни предприятия. Прилагането на разпоредбите за икономическо сътрудничество съгласно Споразумението за търговия, развитие и сътрудничество между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Република Южна Африка, от друга страна (11) ще насърчава още повече дейността на ЕИБ в този регион.
(15)
С оглед по-доброто съгласуване на цялостната подкрепа на Общността в съответните региони следва да се търсят възможности за съчетаване на финансирането от ЕИБ с бюджетните ресурси на ЕС, доколкото е уместно, под формата на безвъзмездна помощ, рисков капитал и лихвени субсидии, заедно с техническата помощ за подготовка и изпълнение на проекти, или за подобряване на законодателната и регулаторна рамка, чрез ИПП, ИЕСП, Инструмента за стабилност и ЕИДЧП, а за Южна Африка - чрез ИСР.
(16)
ЕИБ вече тясно си сътрудничи с международни финансови институции и с европейски институции на двустранна основа. Това сътрудничество се ръководи от специфични за регионите меморандуми за разбирателство, които следва да бъдат одобрени от управителните органи на ЕИБ. При финансовите си операции извън Общността, които попадат в приложното поле на настоящото решение, ЕИБ следва да се стреми да насърчава по-нататъшната координация и сътрудничество с международните финансови институции и с европейските институции на двустранна онова, когато е приложимо, включително, ако е уместно, сътрудничество относно условията на сектора, повишено използване на съфинансиране и участие с други международни финансови институции в глобални инициативи като тези, които насърчават координацията и ефективността на помощта.
(17)
Следва да се подобри докладването и предаването на информация от страна на ЕИБ и на Комисията относно операциите на ЕИБ по финансиране. Въз основа на получената от ЕИБ информация Комисията следва да представя годишен доклад пред Европейския парламент и пред Съвета за операциите на ЕИБ по финансиране, извършвани съгласно настоящото решение. Докладът следва да съдържа, по-специално, стратегическите програмни документи и да включва раздел относно приноса в съответствие с политиките на Общността, както и раздел за сътрудничеството с Комисията, други международни финансови институции и двустранни финансови донори, включително за случаите на съфинансиране.
(18)
Гаранцията от Общността, учредена с настоящото решение, следва да покрива операции на ЕИБ по финансиране, подписани в периода, който започва на 1 февруари 2007 г. и завършва на 31 октомври 2011 г. С цел да се отчете развитието през първата половина на посочения период, ЕИБ и Комисията следва да подготвят междинен преглед на решението. Този преглед следва да включва по-специално външна оценка, условията за която са определени в приложение II.
(19)
Операциите на ЕИБ по финансиране следва да продължат да бъдат управлявани в съответствие с правилата и процедурите на ЕИБ, включително съответните мерки за контрол, както и съответните правила и процедури относно Сметната палата и Европейската служба за борба с измамите (OLAF).
(20)
Гаранционният фонд за външни дейности („Гаранционният фонд“), създаден с Регламент (ЕО, Евратом) № 2728/94 на Съвета (12), следва да продължава да предоставя ликвиден резерв за бюджета на Общността в случай на загуби от операции на ЕИБ по финансиране.
(21)
ЕИБ следва да подготви в консултация с Комисията индикативна многогодишна програма за обема на договорените операции на ЕИБ по финансиране, така че да осигури подходящ бюджетен план за набавяне на средства за гаранционния фонд. Комисията следва да вземе предвид този план в своето редовно бюджетно планиране, което предава на бюджетния орган.
(22)
С решението си от 6 ноември 2008 г. по дело C-155/07 (Парламент/Съвет), Съдът на Европейските общности отмени Решение 2006/1016/ЕО на Съвета от 19 декември 2006 г. за предоставяне на гаранция от Общността на Европейската инвестиционна банка в случай на загуби по заеми и гаранции по заеми за проекти, осъществявани извън Общността (13). С Решение 2008/847/ЕО на Съвета от 4 ноември 2008 г. относно това дали са подходящи държавите от Централна Азия съгласно Решение 2006/1016/ЕО (14) приложното поле на Решение 2006/1016/ЕО бе разширено, така че да обхване и пет централноазиатски държави (а именно Казахстан, Киргизстан, Таджикистан, Туркменистан и Узбекистан).
(23)
Все пак Съдът постанови, че се запазват правните последици на Решение 2006/1016/ЕО по отношение на операции на ЕИБ по финансиране, договорени до влизането в сила - в срок от дванадесет месеца, считано от датата на постановяване на посоченото съдебно решение - на ново решение с правилно правно основание, а именно членове 179 и 181а от Договора, взети заедно. Това съдебно решение предполага, че по отношение на активирането на факултативния мандат, допустимостта за участие на държавите, изброени в приложение I, и спирането на ново финансиране от ЕИБ в конкретна държава в случай на сериозни опасения относно политическата или икономическата ситуация, ще се прилага процедурата за съвместно вземане на решение.
(24)
Следователно следва да бъде прието ново решение на Европейския парламент и на Съвета с цел да се запази в непроменен вид гаранцията за съответните операции на ЕИБ по финансиране извън Общността.
(25)
Независимо от това, настоящото решение следва да бъде прието бързо при условията на пълно зачитане на правомощията на Европейския парламент; по тази причина Комисията следва да представи предложение за ново решение преди 30 април 2010 г., като, inter alia, вземе предвид заключенията от междинния преглед.
(26)
В посоченото предложение за ново решение, наред с другото, следва да бъдат разгледани въпросът за засилен контрол от страна на Европейския парламент и на Съвета на всички бюджетни и политически решения, които предстои да бъдат взети от ЕИБ и Комисията в рамките на посоченото ново решение, въпросът за прозрачност на целия механизъм за финансиране и въпросът за ограничаване на гаранцията от Общността в сравнение с изразходваните бюджетни кредити,
РЕШИХА:
Член 1
Гаранция и тавани
1. Общността предоставя на Европейската инвестиционна банка („ЕИБ“) обща гаранция („гаранция от Общността“) за плащания, които не са получени от ЕИБ, но са дължими към нея, по отношение на заеми и гаранции по заеми за отговарящи на условията на ЕИБ инвестиционни проекти, осъществявани в държави, обхванати от настоящото решение, когато заемното финансиране или гаранцията са предоставени съгласно подписано споразумение, чийто срок на действие не е изтекъл и което не е прекратено („операции на ЕИБ по финансиране“) и е предоставено в съответствие с правилата и процедурите на ЕИБ и в подкрепа на съответните цели на външната политика на Общността.
2. Гаранцията от Общността се ограничава до 65 % от общата сума на отпуснатите кредити и гаранции, предоставени за операции на ЕИБ по финансиране, без възстановените суми, заедно с всички свързани с тях суми.
3. Максималният таван на операциите на ЕИБ по финансиране през периода 2007-2013 г., без отменените суми, не трябва да надхвърля 27 800 000 000 EUR. Този максимален таван е разбит на две части:
а)
основен таван с фиксиран максимален размер от 25 800 000 000 EUR, като неговото регионално разпределение е определено в параграф 4, така че покрива целия период 2007-2013 г.;
б)
факултативен мандат в размер на 2 000 000 000 EUR. Активирането на цялата или на част от тази факултативна сума и нейното регионално разпределение ще се решава от Европейския парламент и от Съвета в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора. Решението ще се основава на резултатите от междинния преглед, предвиден в член 9.
4. Основният таван, посочен в параграф 3, буква а), се разбива на следните задължителни регионални тавани:
а)
държави в процес на присъединяване: 8 700 000 000 EUR;
б)
съседски и партньорски държави: 12 400 000 000 EUR;
разбити на следните индикативни подгрупи на тавана:
i)
средиземноморски страни: 8 700 000 000 EUR;
ii)
Източна Европа, Южен Кавказ и Русия: 3 700 000 000 EUR;
в)
Азия и Латинска Америка: 3 800 000 000 EUR;
разбити на следните индикативни подгрупи на тавана:
i)
Латинска Америка: 2 800 000 000 EUR;
ii)
Азия (включително Централна Азия): 1 000 000 000 EUR;
г)
Република Южна Африка: 900 000 000 EUR.
5. В рамките на регионалните тавани управителните органи на ЕИБ могат да решат да преразпределят сума в размер до 10 % от регионалния таван между отделните подгрупи на тавана.
6. Гаранцията от Общността покрива операции на ЕИБ по финансиране, договорени през периода, който започва на 1 февруари 2007 г. и завършва на 31 октомври 2011 г. Операциите на ЕИБ по финансиране, договорени съгласно решения 2006/1016/ЕО и 2008/847/ЕО, продължават да се ползват от гаранцията от Общността съгласно настоящото решение.
7. Ако при изтичането на периода, посочен в параграф 6, Европейският парламент и Съветът не са приели решение за предоставяне на нова гаранция от Общността на ЕИБ за нейните операции по финансиране извън Общността, този период автоматично се удължава с шест месеца.
Член 2
Обхванати държави
1. Списъкът на държавите, чието финансиране от ЕИБ в рамките на гаранция от Общността е допустимо или може да бъде допуснато, се съдържа в приложение I.
2. За държавите, които са изброени в приложение I и са означени със знака „*“ и за други държави, които не са изброени в приложение I, наличието на условията за финансиране от ЕИБ с гаранция от Общността се преценява от Европейския парламент и от Съвета за всеки отделен случай в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора.
3. Гаранцията от Общността покрива само операции на ЕИБ по финансиране, извършвани в държави, които са сключили рамково споразумение с ЕИБ, определящо юридическите условия, в съответствие с които трябва да се извършват операциите.
4. В случай на сериозни опасения относно политическата или икономическата ситуация в определена държава, Европейският парламент и Съветът могат да решат да спрат ново финансиране от ЕИБ с гаранция от Общността в тази държава в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора.
5. Гаранцията от Общността не покрива операции на ЕИБ по финансиране в определена държава, когато споразумението относно подобни операции е подписано след присъединяването ѝ към Европейския съюз.
Член 3
Съвместимост с политиките на Общността
1. Съвместимостта на външните действия на ЕИБ с целите на външната политика на Общността се засилва, с цел да се увеличи максимално единодействието на финансирането от ЕИБ и бюджетните ресурси на Европейския съюз, по-специално чрез редовен и системен диалог и консултации на ранен етап по:
а)
стратегически документи, подготвени от Комисията, като например стратегически документи за държави и региони, планове за действие и предприсъединителни документи;
б)
стратегически документи за планиране и подготовка на бъдещи проекти на ЕИБ;
в)
други политически и оперативни аспекти.
2. Сътрудничеството се осъществява на диференцирана по региони основа, като се взема предвид ролята на ЕИБ, както и политиките на Общността във всеки регион.
3. Дадена операция на ЕИБ по финансиране не се включва в покритието на гаранцията от Общността, ако Комисията предостави отрицателно становище за тази операция в рамките на процедурата по член 21 от Устава на ЕИБ.
4. Съвместимостта на финансовите операции на ЕИБ с целите на външната политика на Общността се наблюдава в съответствие с член 6.
Член 4
Сътрудничество с други международни финансови институции
1. Операциите на ЕИБ по финансиране се извършват във все по-голяма степен, когато е целесъобразно, в условията на сътрудничество между и/или посредством съфинансиране от ЕИБ и други международни финансови институции или европейски институции на двустранна основа с цел максимално да се увеличи единодействието, сътрудничеството и ефективността, както и да се осигури разумно разпределение на риска и съгласувани проектни и секторни условия.
2. Посоченото в параграф 1 сътрудничество се улеснява от координацията, извършвана най-вече в контекста на меморандуми за разбирателство, когато е целесъобразно, между Комисията, ЕИБ и основните международни финансови институции и европейски институции на двустранна основа, които работят в различните региони.
3. Сътрудничеството с международни финансови институции и другите финансови донори се оценява при междинния преглед, предвиден в член 9.
Член 5
Покритие и условия на гаранцията от Общността
1. За операции на ЕИБ по финансиране, които са извършени в дадена държава или са гарантирани от тази държава, и за други операции на ЕИБ по финансиране, които са извършени чрез регионални или местни органи или притежавани от държавата и/или контролирани от държавата публични предприятия или институции, гаранцията от Общността покрива всички плащания, които не са получени от ЕИБ, но са дължими към нея („цялостна гаранция“), когато тези други операции на ЕИБ по финансиране имат подходяща оценка за кредитния риск от страна на ЕИБ, като се взема предвид оценката на кредитния риск в съответната държава.
За целите на настоящия член и на член 6, параграф 4 понятието „държава“ включва Западния бряг и Ивицата Газа, представлявани от Палестинската власт, и Косово (15), представлявано от Мисията на ООН за временна администрация.
2. За операции на ЕИБ по финансиране, различни от посочените в параграф 1, гаранцията от Общността покрива всички плащания, които не са получени от ЕИБ, но са дължими към нея, когато неполучаването на плащанията е причинено от настъпването на един от следните политически рискове („гаранция срещу политически рискове“):
а)
невъзможност за превод на валута;
б)
отчуждаване;
в)
война или граждански безредици;
г)
отказ от правосъдие при неизпълнение на договора.
Член 6
Доклади и осчетоводяване
1. Комисията докладва ежегодно на Европейския парламент и на Съвета за операциите на ЕИБ по финансиране, извършени съгласно настоящото решение. Докладът включва оценка на въздействието и ефективността на операциите на ЕИБ по финансиране на ниво проект, сектор, държава и регион, както и на приноса на операциите на ЕИБ по финансиране към изпълнението на целите на външната политика на Общността, като взема предвид оперативните цели на ЕИБ. Той също така включва оценка на степента на сътрудничеството между ЕИБ и Комисията, както и между ЕИБ и други международни финансови институции и финансови донори на двустранна основа.
2. За целите на параграф 1 ЕИБ предоставя на Комисията ежегодно доклади за операциите си по финансиране, извършвани съгласно настоящото решение, и за изпълнението на целите на външната политика на Общността, включително сътрудничеството с други международни финансови институции.
3. ЕИБ предоставя на Комисията статистическа, финансова и счетоводна информация за всяка от операциите си по финансиране, каквато е необходима за изпълнението на задълженията на Комисията за представяне на доклади или за исканията на Европейската сметна палата, както и за одиторски сертификат за неуредените суми по операциите на ЕИБ по финансиране.
4. За целите на осчетоводяването на Комисията и представянето на доклади относно рисковете, покрити от цялостната гаранция, ЕИБ предоставя на Комисията собствена оценка на риска и степенувана информация относно операциите на ЕИБ по финансиране за различни от държави заемодатели или гарантирани длъжници.
5. ЕИБ предоставя информацията, посочена в параграфи 2, 3 и 4, на собствени разноски.
Член 7
Възстановяване на плащания, извършени от Комисията
1. Ако Комисията извърши плащане в рамките на гаранцията от Общността, ЕИБ от името и за сметка на Комисията предприема действия за възстановяване на платените суми.
2. Не по-късно от датата на сключване на споразумението, посочено в член 8, ЕИБ и Комисията сключват споразумение, в което се определят подробни разпоредби и процедури относно възстановяването на сумите.
Член 8
Гаранционно споразумение
ЕИБ и Комисията сключват гаранционно споразумение, в което се установяват подробни разпоредби и процедури относно гаранцията от Общността.
Член 9
Преглед
1. В срок до 30 април 2010 г. Комисията представя пред Европейския парламент и пред Съвета междинен доклад за прилагането на настоящото решение, който се придружава от предложение за неговото изменение, основано, inter alia, на външна оценка, условията за която са определени в приложение II към настоящото решение.
2. Комисията представя окончателен доклад за прилагането на настоящото решение в срок до 31 юли 2013 г.
Член 10
Отмяна
Решение 2008/847/ЕО се отменя.
Член 11
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 13 юли 2009 година.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS BESLUT nr 633/2009/EG
av den 13 juli 2009
om beviljande av en gemenskapsgaranti till Europeiska investeringsbanken mot förluster vid lån till och lånegarantier för projekt utanför gemenskapen
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDE
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 179 och 181a,
med beaktande av kommissionens förslag,
i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (1), och
av följande skäl:
(1)
Europeiska investeringsbanken (EIB) har sedan 1963 genomfört finansieringstransaktioner utanför gemenskapen till stöd för gemenskapens politik för yttre förbindelser.
(2)
De flesta av dessa finansieringstransaktioner har genomförts på begäran av rådet och åtnjutit en av kommissionen förvaltad gemenskapsbudgetgaranti. Senast upprättades gemenskapsgarantin för perioden 2000-2007 genom rådets beslut 2008/580/EG av den 23 juni 2008 om beviljande av en gemenskapsgaranti till Europeiska investeringsbanken mot förluster vid lån till projekt utanför gemenskapen (de sydöstra grannländerna, Medelhavsområdet, Latinamerika och Asien samt Republiken Sydafrika) (2) och genom rådets beslut 2001/777/EG av den 6 november 2001 om att bevilja en gemenskapsgaranti till Europeiska investeringsbanken för att täcka förluster i samband med en särskild utlåningsinsats för utvalda miljöprojekt i den ryska delen av Östersjöns avrinningsområde inom ramen för den nordliga dimensionen (3) och 2005/48/EG av den 22 december 2004 om beviljande av en gemenskapsgaranti till Europeiska investeringsbanken mot förluster vid lån till vissa typer av projekt i Moldavien, Ryssland, Ukraina och Vitryssland (4) för regionalt specifika utlåningsinsatser.
(3)
I syfte att stödja gemenskapens åtgärder inom ramen för dess yttre förbindelser utan att påverka EIB:s kreditvärdighet, bör EIB erbjudas en gemenskapsbudgetgaranti för verksamhet utanför gemenskapen. EIB bör uppmuntras att öka sina finansieringstransaktioner utanför gemenskapen utan anlitande av gemenskapsgarantin, särskilt i föranslutningsländerna och Medelhavsländerna samt i länder med hög kreditriskvärdering i andra regioner, medan det bör förtydligas att den täckning som gemenskapsgarantin innebär, är täckande av risker av politiskt slag eller som avser en stats suveränitet.
(4)
Gemenskapsgarantin bör täcka förluster vid lån och lånegarantier för investeringsprojekt som är berättigade till stöd från EIB och som genomförs i länder som omfattas av instrumentet för stöd inför anslutningen (5), det europeiska grannskaps- och partnerskapsinstrumentet (6) samt finansieringsinstrumentet för utvecklingssamarbete (7), där lånefinansieringen eller lånegarantin i fråga har beviljats i enlighet med ett undertecknat avtal, som varken har löpt ut eller sagts upp (nedan kallat EIB:s finansieringstransaktioner).
(5)
De belopp som omfattas av gemenskapsgarantin enligt detta beslut bör utgöra tak för EIB:s finansiering inom ramen för gemenskapsgarantin. De bör inte utgöra mål som EIB är skyldig att uppfylla.
(6)
Gemenskapens politik för yttre förbindelser har reviderats och breddats under senare år. Detta gäller särskilt föranslutningsstrategin, den europeiska grannskapspolitiken, de förnyade partnerskapen med Latinamerika och Sydostasien samt Europeiska unionens strategiska partnerskap med Ryssland, Centralasien, Kina och Indien. Detta är också fallet med gemenskapens utvecklingspolitik, som nu utvidgats till att omfatta samtliga utvecklingsländer. Denna utvecklingspolitik är en av pelarna i gemenskapens yttre förbindelser som erbjuder en skräddarsydd lösning till utvecklingsländernas behov.
(7)
Från 2007 har gemenskapens yttre förbindelser även främjats av de nya finansiella instrumenten, dvs. instrumentet för stöd inför anslutningen, det europeiska grannskaps- och partnerskapsinstrumentet, finansieringsinstrumentet för utvecklingssamarbete, det europeiska instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter (8) samt stabilitetsinstrumentet (9).
(8)
EIB:s finansieringstransaktioner bör överensstämma med och stödja gemenskapens politik för yttre förbindelser, inklusive specifika regionala mål, och bidra till det allmänna målet, enligt artiklarna 177 och 179 i fördraget, att främja och konsolidera demokratin och rättsstaten, mänskliga rättigheter och grundläggande friheter samt bidra till efterlevnad av internationella miljöavtal i vilka gemenskapen är part. Särskilt i samband med utvecklingsländerna bör EIB:s finansieringstransaktioner främja hållbar ekonomisk och social utveckling i dessa länder, särskilt i de minst gynnade av dessa, en smidig och successiv integration av dem i världsekonomin, kampanjen mot fattigdom, det allmänna målet att utveckla och konsolidera demokratin och rättsstaten, det allmänna målet att respektera mänskliga rättigheter och grundläggande friheter samt förenlighet med de mål som gemenskapen ställt sig bakom i FN och i andra behöriga internationella organisationer. Genom att säkerställa övergripande samstämmighet med gemenskapens åtgärder bör EIB:s finansiering komplettera gemenskapens motsvarande politik för bistånd, program och instrument i de olika regionerna. Dessutom bör skydd av medlemsstaternas miljö och energitrygghet ingå i EIB:s finansieringsmål i alla låneberättigade regioner. EIB:s finansieringstransaktioner bör ske i länder som uppfyller lämpliga villkor i enlighet med gemenskapens högnivåavtal om politiska och makroekonomiska aspekter.
(9)
Den politiska dialogen mellan kommissionen och EIB bör förstärkas, liksom strategisk planering och samstämmighet mellan EIB:s och kommissionens finansiering. Sambandet mellan EIB:s verksamhet utanför gemenskapen och gemenskapens politik bör stärkas genom ett utökat samarbete mellan EIB och kommissionen på såväl central nivå som ute på fältet. En sådan förstärkt samordning bör bland annat omfatta tidigt ömsesidigt samråd i policyfrågor, utarbetandet av dokument av betydelse för bägge parter samt projektplanering. Tidiga samråd om strategiska programdokument som utarbetas av kommissionen eller av EIB är särskilt viktiga för att maximera synergieffekterna mellan EIB:s och kommissionens verksamhet och mäta hur uppfyllandet av de relevanta målen för gemenskapens politik framskrider.
(10)
EIB:s finansiering i föranslutningsländerna bör avspegla de prioriteringar som fastställs i anslutningspartnerskapen och de europeiska partnerskapen, stabiliserings- och associeringsavtalen samt i förhandlingar med gemenskapen. Fokus för gemenskapens åtgärder på västra Balkan bör även fortsättningsvis successivt skifta från återuppbyggnadsstöd till föranslutningsstöd. I detta sammanhang bör EIB i sin verksamhet också sträva efter att vid behov uppmuntra den institutionsbyggande aspekten, i samarbete med andra internationella finansinstitut som är aktiva i regionen. Under perioden 2007-2011 bör finansieringen till kandidatländer (Kroatien, Turkiet och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien) i allt högre grad ske inom ramen för den föranslutningsfacilitet som EIB har gjort tillgänglig, vilken med tiden bör utsträckas till potentiella kandidatländer på västra Balkan i linje med framstegen i deras anslutningsprocess.
(11)
När det gäller länder som omfattas av det europeiska grannskaps- och partnerskapsinstrumentet, bör EIB fortsätta att befästa sin verksamhet avseende Medelhavsområdet genom att förstärka dess fokus på utveckling av den privata sektorn. I samband med detta behövs även samarbete mellan partnerländerna för att underlätta utveckling av den privata sektorn och uppmuntra strukturreformer, särskilt reformer av den finansiella sektorn och andra åtgärder för att underlätta EIB:s verksamhet, särskilt för att säkerställa att EIB kan ge ut obligationer på lokala marknader. Vad beträffar Östeuropa, södra Kaukasien och Ryssland, bör EIB utöka sin verksamhet i dessa länder och ställa lämpliga villkor i enlighet med gemenskapens högnivåavtal med landet i fråga om politiska och makroekonomiska aspekter. I denna region bör EIB finansiera projekt av betydande intresse för gemenskapen som avser transport-, energi-, telekommunikations- och miljöinfrastruktur. Projekt för att utvidga viktiga linjer i transeuropeiska nät, projekt med gränsöverskridande inverkan på en eller flera medlemsstater och större projekt som främjar regional integration genom ökade förbindelsemöjligheter bör prioriteras. Inom miljösektorn bör EIB i Ryssland särskilt prioritera projekt inom ramen för miljöpartnerskap för den nordliga dimensionen. Inom energisektorn är strategiska projekt för energiförsörjning och energitransport särskilt viktiga, i linje med målet för gemenskapspolitiken att diversifiera energikällorna och i syfte att garantera stabila och säkra resurser för konsumenterna. EIB:s finansieringstransaktioner i denna region bör genomföras i nära samarbete med Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling (EBRD), särskilt i enlighet med villkoren i ett samförståndsavtal mellan kommissionen, EIB och EBRD.
(12)
EIB:s finansiering i länder i Asien och Latinamerika kommer successivt att anpassas till unionens samarbetsstrategi i dessa områden och komplettera de instrument som finansieras med gemenskapens budgetmedel. EIB bör sträva efter att successivt utvidga sin verksamhet till att omfatta ett större antal länder i dessa regioner, även i de fattigare länderna. Som stöd för gemenskapens mål bör EIB:s finansiering i Asien och Latinamerika fokusera på miljöhållbarhet (inklusive begränsning av klimatförändringarna) och projekt för energitrygghet, samt på det fortsatta stödet för unionens närvaro i Asien och Latinamerika genom utländska direktinvesteringar samt överföring av teknik och sakkunskap. Med beaktande av kostnadseffektiviteten bör EIB även kunna arbeta direkt med lokala företag, särskilt inom miljöhållbarhet och energitrygghet. Vid översynen efter halva tiden kommer målen för EIB:s finansiering i Asien och Latinamerika att granskas på nytt.
(13)
I Centralasien bör EIB fokusera på större projekt inom energiförsörjning och energitransport som också tjänar gemenskapens energiintressen, är förenliga med och stödjer gemenskapens politiska mål om diversifiering av energikällor, om Kyotokraven och om förbättrat miljöskydd. EIB:s finansiering i Centralasien bör genomföras i nära samarbete med EBRD, särskilt i enlighet med villkoren i ett samförståndsavtal mellan kommissionen, EIB och EBRD.
(14)
För att komplettera EIB:s verksamhet inom ramen för partnerskapsavtalet mellan medlemmarna i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å andra sidan, (10) (Cotonouavtalet) för berörda länder bör EIB i Sydafrika fokusera på infrastrukturprojekt av allmänt intresse (inklusive lokal infrastruktur, energi- och vattenförsörjning) samt stöd till den privata sektorn, inklusive små och medelstora företag. Genomförandet av bestämmelserna om ekonomiskt samarbete enligt avtalet om handel, utveckling och samarbete mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Republiken Sydafrika, å andra sidan, (11) kommer att ytterligare främja EIB:s verksamhet i denna region.
(15)
För att förbättra samstämmigheten mellan gemenskapens totala stöd i de berörda regionerna bör man försöka hitta möjligheter att på lämpligt sätt kombinera EIB:s finansiering med gemenskapens budgetmedel, i form av gåvobistånd, riskkapital och räntesubventioner, tekniskt bistånd till planering och genomförande av projekt eller tekniskt bistånd för att förbättra rättsreglerna, genom instrumentet för stöd inför anslutningen, det europeiska grannskaps- och partnerskapsinstrumentet, stabilitetsinstrumentet, det europeiska instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter och, för Sydafrika, finansieringsinstrumentet för utvecklingssamarbete och ekonomiskt samarbete.
(16)
EIB har redan ett nära samarbete med internationella finansinstitut och med europeiska bilaterala institutioner. Detta samarbete styrs av regionspecifika samförståndsavtal, som bör godkännas av EIB:s ledningsorgan. I de finansieringstransaktioner utanför gemenskapen som omfattas av tillämpningsområdet för detta beslut bör EIB sträva efter att ytterligare förbättra samordningen och samarbetet med internationella finansinstitut samt vid behov med europeiska bilaterala institutioner, inbegripet lämpligt samarbete om sektorsvillkor, ökad användning av samfinansiering och deltagande tillsammans med andra internationella finansinstitut i globala initiativ, exempelvis sådana som främjar stödets samordning och effektivitet.
(17)
EIB:s och kommissionens rapportering och överföring av information om EIB:s finansieringstransaktioner bör förstärkas. På grundval av den information som erhålls från EIB bör kommissionen lämna en årsrapport till Europaparlamentet och rådet om de finansieringstransaktioner som EIB har genomfört enligt detta beslut. Rapporten bör särskilt innehålla de strategiska dokumenten och inkludera ett avsnitt om mervärde i linje med gemenskapens politik och ett avsnitt om samarbete med kommissionen, andra internationella finansinstitut och bilaterala givare, inklusive samfinansiering.
(18)
Den gemenskapsgaranti som inrättas genom detta beslut bör täcka de finansieringstransaktioner som EIB undertecknar under perioden som börjar den 1 februari 2007 och slutar den 31 oktober 2011. För att kunna ta ställning till utvecklingen under den första hälften av denna period bör EIB och kommissionen göra en halvtidsöversyn av beslutet. En sådan översyn bör framför allt innehålla en extern utvärdering för vilken kriterier anges i bilaga II.
(19)
EIB:s finansieringstransaktioner bör även fortsättningsvis förvaltas i enlighet med EIB:s egna regler och förfaranden, inklusive lämpliga kontrollåtgärder, samt enligt de relevanta regler och förfaranden som avser revisionsrätten och Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf).
(20)
Garantifonden för åtgärder avseende tredje land (nedan kallad garantifonden), som upprättades genom rådets förordning (EG, Euratom) nr 2728/94 (12), bör även fortsättningsvis utgöra en likviditetsbuffert för gemenskapens budget mot förluster vid EIB:s finansieringstransaktioner.
(21)
EIB bör i samråd med kommissionen utarbeta ett vägledande flerårigt program om mängden tecknade avtal om EIB:s finansieringstransaktioner, i syfte att säkerställa en lämplig budgetplan för avsättningen av medel till garantifonden. Kommissionen bör beakta denna plan i den ordinarie budgetplanering, som lämnas till budgetmyndigheten.
(22)
Genom sin dom av den 6 november 2008 i mål C-155/07, parlamentet mot rådet, ogiltigförklarade Europeiska gemenskapernas domstol rådets beslut 2006/1016/EG av den 19 december 2006 om beviljande av en gemenskapsgaranti till Europeiska investeringsbanken mot förluster vid lån till och lånegarantier för projekt utanför gemenskapen (13). Beslut 2006/1016/EG hade utvidgats till fem centralasiatiska länder (Kazakstan, Kirgizistan, Tadzjikistan, Turkmenistan och Uzbekistan) genom rådets beslut 2008/847/EG av den 4 november 2008 om berättigande för centralasiatiska länder till EIB-finansiering inom ramen för beslut 2006/1016/EG (14).
(23)
Enligt domstolens dom skulle emellertid verkningarna av beslut 2006/1016/EG bestå vad beträffar finansieringsåtaganden som EIB, inom tolv månader från det att nämnda dom meddelats, hade ingått före ikraftträdandet av ett nytt beslut som antagits på lämplig rättslig grund, nämligen artikel 179 i förening med artikel 181a i fördraget. Denna dom innebär att medbeslutandeförfarandet nu kommer att tillämpas för aktivering av det villkorade mandatet, för berättigande till finansiering för länder som finns förtecknade i bilaga I samt för att skjuta upp ny EIB-finansiering i ett specifikt land i händelse av allvarlig oro över den politiska eller ekonomiska situationen.
(24)
Ett nytt beslut bör därför antas av Europaparlamentet och rådet för att ge fortsatt oförändrad garantitäckning för relevanta finansieringstransaktioner som EIB genomför utanför gemenskapen.
(25)
Ett snabbt antagande av detta beslut bör dock samtidigt också innebära att Europaparlamentets rättigheter till fullo respekteras; av denna anledning bör kommissionen före den 30 april 2010 lägga fram ett förslag till ett nytt beslut som bland annat beaktar slutsatserna från halvtidsöversynen.
(26)
Det förslaget till ett nytt beslut bör bland annat behandla frågan om vidare granskning från Europaparlamentets och rådets sida av alla budgetbeslut och politiska beslut som ska fattas av EIB och kommissionen inom ramen för detta nya beslut, frågan om finansieringsmekanismens fullständiga insynsvänlighet och frågan om begränsning av gemenskapsgarantin jämfört med utbetalda anslag.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Garanti och tak
1. Gemenskapen ska bevilja Europeiska investeringsbanken (EIB) en generell garanti (nedan kallad gemenskapsgaranti) för betalningar som EIB inte har fått in men som förfallit till betalning, avseende EIB:s lån och lånegarantier för låneberättigade investeringsprojekt som genomförs i länder som omfattas av detta beslut, där lånefinansiering eller lånegaranti har beviljats i enlighet med ett tecknat avtal, som varken har löpt ut eller sagts upp, (nedan kallade EIB:s finansieringstransaktioner) och i enlighet med EIB:s egna regler och förfaranden samt till stöd för de relevanta målen för gemenskapens politik för yttre förbindelser.
2. Gemenskapsgarantin ska vara begränsad till 65 % av det sammanlagda beloppet av utbetalda krediter och garantier inom ramen för EIB:s finansieringstransaktioner, minus återbetalda belopp, plus alla anknutna kostnader.
3. Det maximala taket för EIB:s finansieringstransaktioner under hela perioden 2007-2013, minus återförda belopp, får inte överskrida 27 800 000 000 EUR. Detta maximala tak ska delas upp i följande två delar:
a)
Ett nedre tak på ett fast maximalt belopp av 25 800 000 000 EUR, för vilket regional fördelning anges i punkt 4, vilket ska täcka hela perioden 2007-2013.
b)
Ett villkorat mandat på 2 000 000 000 EUR. Aktiveringen av hela eller en del av detta villkorade belopp och dess regionala fördelning kommer att beslutas av Europaparlamentet och rådet i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget. Beslutet kommer att grundas på resultatet av den översyn efter halva tiden som anges i artikel 9.
4. Det nedre tak som avses i punkt 3 a ska delas upp i följande bindande regionala tak:
a)
Föranslutningsländer: 8 700 000 000 EUR.
b)
Grannländer och partnerskapsländer: 12 400 000 000 EUR,
indelat i följande vägledande deltak:
i)
Medelhavsländerna: 8 700 000 000 EUR.
ii)
Östeuropa, södra Kaukasien och Ryssland: 3 700 000 000 EUR.
c)
Asien och Latinamerika: 3 800 000 000 EUR,
indelat i följande vägledande deltak:
i)
Latinamerika: 2 800 000 000 EUR.
ii)
Asien (inklusive Centralasien): 1 000 000 000 EUR.
d)
Republiken Sydafrika: 900 000 000 EUR.
5. Inom de regionala taken får EIB:s ledande organ besluta om att mellan deltaken omfördela ett belopp upp till 10 % av det regionala taket.
6. Gemenskapsgarantin ska täcka EIB:s finansieringstransaktioner som undertecknas under den period som börjar den 1 februari 2007 och slutar den 31 oktober 2011. EIB:s finansieringstransaktioner som har undertecknats enligt beslut 2006/1016/EG och 2008/847/EG ska fortsätta att åtnjuta gemenskapsgarantin enligt det här beslutet.
7. Om Europaparlamentet och rådet vid utgången av den period som anges i punkt 6 inte har antagit ett beslut om beviljande av en ny gemenskapsgaranti till EIB för dess finansieringstransaktioner utanför gemenskapen, ska den perioden automatiskt förlängas med sex månader.
Artikel 2
Länder som omfattas av beslutet
1. Förteckningen över länder som är berättigade eller potentiellt berättigade till EIB-finansiering inom ramen för gemenskapsgarantin återfinns i bilaga I.
2. För länder i bilaga I som markeras med ”*” och för andra länder som inte finns förtecknade i bilaga I ska Europaparlamentet och rådet från fall till fall besluta om ett sådant land är berättigat till EIB-finansiering inom ramen för gemenskapsgarantin, i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget.
3. Gemenskapsgarantin ska enbart täcka finansieringstransaktioner som EIB genomför i länder som har ingått ett ramavtal med EIB om de rättsliga villkoren för hur sådana finansieringstransaktioner ska genomföras.
4. I händelse av allvarlig oro över den politiska eller ekonomiska situationen i ett specifikt land får Europaparlamentet och rådet besluta om att inställa ny EIB-finansiering med gemenskapsgaranti i det landet i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget.
5. Gemenskapsgarantin ska inte täcka EIB:s finansieringstransaktioner i ett specifikt land, om avtalet om sådana transaktioner har undertecknats efter det landets anslutning till Europeiska unionen.
Artikel 3
Överensstämmelse med gemenskapens politik
1. Överensstämmelsen mellan EIB:s externa åtgärder och målen för gemenskapens politik för yttre förbindelser ska förstärkas i syfte att maximera synergieffekterna mellan EIB:s finansiering och Europeiska unionens budgetmedel, särskilt genom regelbunden och systematisk dialog och tidigt samråd på följande områden:
a)
Strategidokument utarbetade av kommissionen, till exempel strategidokument för länder och regioner, åtgärdsprogram och föranslutningsdokument.
b)
EIB:s strategiska planeringsdokument och projektplanering.
c)
Övriga politiska och driftsmässiga aspekter.
2. Samarbetet ska genomföras på en regionalt differentierad grund, med beaktande av EIB:s roll och gemenskapens politik i respektive region.
3. EIB:s finansieringstransaktioner ska inte omfattas av gemenskapsgarantin om kommissionen lämnar ett negativt yttrande gällande en sådan transaktion inom ramen för det förfarande som fastställs i artikel 21 i stadgan för EIB.
4. Överensstämmelsen mellan EIB:s finansieringstransaktioner och målen för gemenskapens politik för yttre förbindelser ska övervakas i enlighet med artikel 6.
Artikel 4
Samarbete med andra internationella finansinstitut
1. Om så är lämpligt ska EIB:s finansieringstransaktioner i allt större utsträckning genomföras genom samarbete mellan och/eller samfinansiering av EIB och andra internationella finansinstitut eller europeiska bilaterala institutioner, för att maximera synergieffekter, samarbete och effektivitet och säkerställa en rimlig riskdelning och samstämmiga projekt- och sektorsvillkor.
2. Det samarbete som avses i punkt 1 ska underlättas genom samordning, som ska genomföras särskilt inom ramen för samförståndsavtal, när så är lämpligt, mellan kommissionen, EIB och de främsta internationella finansinstitut och europeiska bilaterala institutioner som bedriver verksamhet i de olika regionerna.
3. Samarbetet med internationella finansinstitut och andra givare ska utvärderas vid den översyn efter halva tiden som anges i artikel 9.
Artikel 5
Täckning och villkor för gemenskapsgarantin
1. Gemenskapsgarantin ska täcka alla betalningar som EIB inte har mottagit men som förfallit till betalning (nedan kallad totalgarantin) för finansieringstransaktioner som EIB inleder med en stat eller som garanteras av en stat och för övriga finansieringstransaktioner som EIB inleder med regionala eller lokala myndigheter eller statligt ägda och/eller kontrollerade offentliga företag eller institutioner, där dessa övriga finansieringstransaktioner som EIB inleder omfattas av en lämplig riskanalys av EIB med beaktande av kreditrisksituationen i det berörda landet.
Vid tillämpningen av denna artikel och artikel 6.4 ska begreppet stat inkludera Västbanken och Gazaremsan, företrädd av den palestinska myndigheten, samt Kosovo (15), företrätt av FN:s övergångsadministration.
2. För de av EIB:s finansieringstransaktioner som inte anges i punkt 1 ska gemenskapsgarantin täcka alla belopp som EIB inte har mottagit men som förfallit till betalning, om den uteblivna återbetalningen har orsakats av förekomsten av någon av följande politiska risker (nedan kallat politisk riskgaranti):
a)
Hinder för valutaöverföringar.
b)
Expropriation.
c)
Krig eller inre oroligheter.
d)
Rättsvägran vid avtalsbrott.
Artikel 6
Rapportering och räkenskaper
1. Kommissionen ska årligen rapportera till Europaparlamentet och rådet om de finansieringstransaktioner som EIB genomför enligt detta beslut. Rapporten ska innehålla en utvärdering av EIB:s finansieringstransaktioners verkan och effektivitet på projekt-, sektors-, lands- och regionnivå och av EIB:s finansieringstransaktioners bidrag till uppfyllandet av målen för gemenskapens politik för yttre förbindelser, med beaktande av EIB:s operativa mål. Den ska också innehålla en utvärdering av omfattningen av samarbetet mellan EIB och kommissionen och mellan EIB och andra internationella finansinstitut samt bilaterala givare.
2. EIB ska vid tillämpningen av punkt 1 till kommissionen lämna årliga rapporter om de finansieringstransaktioner som EIB genomför enligt detta beslut och om uppfyllandet av målen för gemenskapens politik för yttre förbindelser, inklusive samarbete med andra internationella finansinstitut.
3. EIB ska till kommissionen lämna de statistiska, finansiella och räkenskapsmässiga uppgifter om var och en av EIB:s finansieringstransaktioner som är nödvändiga för att uppfylla kommissionens rapporteringsskyldigheter eller besvara förfrågningar från Europeiska revisionsrätten, samt ett revisionsintyg om utestående belopp avseende EIB:s finansieringstransaktioner.
4. Med tanke på kommissionens räkenskaper och rapportering om de risker som täcks av totalgarantin ska EIB till kommissionen lämna EIB:s riskanalys och kreditvärderingsuppgifter som avser EIB:s finansieringstransaktioner när det gäller andra låntagare eller garanterade gäldenärer än stater.
5. EIB ska lämna de uppgifter som anges i punkterna 2, 3 och 4 på egen bekostnad.
Artikel 7
Indrivning av kommissionens utbetalningar
1. När kommissionen gör en utbetalning enligt gemenskapsgarantin, ska EIB i kommissionens namn och på dess vägnar ansvara för att driva in fordringar som avser de utbetalda beloppen.
2. EIB och kommissionen ska ingå ett avtal med närmare bestämmelser och förfaranden avseende indrivning av fordringar senast det datum då det avtal som avses i artikel 8 ingås.
Artikel 8
Garantiavtal
EIB och kommissionen ska ingå ett garantiavtal med närmare bestämmelser och förfaranden avseende gemenskapsgarantin.
Artikel 9
Översyn
1. Kommissionen ska senast den 30 april 2010 till Europaparlamentet och rådet överlämna en rapport efter halva tiden om tillämpningen av detta beslut, tillsammans med ett förslag till ändring av det, och då bland annat beakta den externa utvärdering för vilken kriterier anges i bilaga II till detta beslut.
2. Kommissionen ska överlämna en slutrapport om tillämpningen av detta beslut senast den 31 juli 2013.
Artikel 10
Upphävande
Beslut 2008/847/EG ska upphöra att gälla.
Artikel 11
Ikraftträdande
Detta beslut träder i kraft den tredje dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Utfärdat i Bryssel den 13 juli 2009.