РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 17 март 2008 година
за прекратяване на антидъмпингова процедура относно вноса на поливинил алкохол с произход от Китайската народна република и Тайван и за освобождаване на обезпеченията за наложените временни мита
(2008/227/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 г. за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (1) („основният регламент“), и по-специално член 9 от него,
след консултации с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
А. ВРЕМЕННИ МЕРКИ
(1)
На 19 декември 2006 г. Комисията обяви чрез известие (2) започването на антидъмпингова процедура относно вноса в Общността на поливинил алкохол (PVA) с произход от Китайската народна република (КНР) и Тайван. На 17 септември 2007 г. с Регламент (ЕО) № 1069/2007 (3) („временният регламент“) Комисията наложи временно антидъмпингово мито върху PVA с произход от КНР. На Тайван не са наложени никакви временни мерки.
(2)
Съгласно съображение 13 от временния регламент разследването за дъмпинга и нанесената вреда обхвана периода от 1 октомври 2005 г. до 30 септември 2006 г. (наричан по-долу „период на разследване“ или „ПР“). Във връзка с проучването на тенденциите, влияещи върху оценката на вредата, Комисията анализира данни за периода от 1 януари 2003 г. до края на ПР („разглеждания период“).
Б. ПОСЛЕДВАЩА ПРОЦЕДУРА
(3)
Вследствие на решението за налагане на временни антидъмпингови мита върху вноса на PVA с произход от КНР и за неналагане на подобни мерки върху вноса от Тайван, няколко заинтересовани страни представиха коментари в писмен вид. Желаещите страни получиха възможност да бъдат изслушани. Комисията продължи да търси информация и да проверява всички данни, които счете за необходими с цел формулиране на окончателни констатации.
(4)
Комисията продължи засилено да проучва въпросите, засягащи интересите на Общността, и даде извънредно разрешение на потребителите на продукта в хартиената промишленост да попълнят въпросник за потребители, тъй като представляват важен сектор, който до момента не бе сътрудничил в процеса.
(5)
Всички страни бяха информирани по отношение на съществените обстоятелства и съображения, на които се основава намерението да се прекрати процедурата по отношение на вноса на PVA с произход от КНР и Тайван и да се освободят обезпеченията за наложеното временно мито. На страните бе отпуснат срок, в който да изложат позициите си след оповестяването на горепосочените данни.
(6)
Устните и писмени коментари, представени от заинтересованите страни, бяха разгледани, а констатациите бяха коригирани там, където е необходимо.
В. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
(7)
Потребителят от Общността, който е посочен и в съображение 16 от временния регламент, изложи повторно и доразви аргументите си за изключването от обхвата на засегнатия продукт на конкретен клас („оспорван клас“) под наименованието „PVA с ниско съдържание на пепел и разпределено молекулно тегло“, който потребителят, inter alia, е закупил от КНР. Потребителят твърди, че: i) Комисията не е представила достатъчно причини в защита на твърдението, че оспорваният клас има същите основни физични и технически характеристики, както останалите класове, които по дефиниция попадат в обхвата на продукта, и настоява, че ii) този клас има много специфични крайни приложения. Освен това той заявява, че iii) оспорваният клас според този конкретен потребител е съполимер и следователно не попада в обхвата на въпросния продукт.
(8)
Преди да бъдат подробно разгледани твърденията на потребителя следва да се отбележи, че съдържанието на пепел в PVA представлява примес и колкото по-ниско е съдържанието, толкова по-чист е PVA. На следващо място, понятието „PVA с ниско съдържание на пепел“ е субективно. Няма точно определен стандарт за това, което означава, че всеки производител определя пределните нива за установяване дали PVA е с ниско съдържание на пепел или не. На практика е установено, че това води до съществени разлики: що се отнася до производителите, които са обект на разследването, пределната стойност на пепелта в PVA, за да се определи като продукт с ниско съдържание на пепел, може да варира от максимално съдържание на пепел от 0,09 % до 0,5 %. Въпросният потребител вероятно не е сред налагащите най-големи ограничения, т.е. други заинтересовани страни вероятно биха счели приетата от него пределна стойност за доста висока.
(9)
Що се отнася до въпросите, повдигнати от потребителя и посочени в съображение 7 по-горе, те са разгледани сериозно и могат да бъдат обобщени както следва.
i) Оспорваният клас се отличава по основните си физични и технически характеристики
(10)
Следва да се припомни, че основните физични и технически характеристики на разглеждания продукт бяха временно определени в съображение 14 от временния регламент. Там разглежданият продукт се определя като специален вид смола със съответните технически параметри. Параметрите, посочени в определението на продукта и използвани за разграничаването на разглеждания продукт от други класове PVA, са вискозитет (3 mPas - 61 mPas, измерен в 4 % разтвор) и степен на хидролиза (84,0 mol % - 99,9 mol %).
(11)
Всички класове, които по дефиниция попадат в обхвата на продукта, са известни и като стандартни класове, което означава, че могат да се произвеждат на стандартна технологична линия за PVA и производствените им разходи са сходни. Обратното важи за класовете, които попадат под същия код по КН, но извън определението на въпросния продукт: не могат да се произвеждат на стандартна технологична линия за PVA, налагат използване на друга технология за производство и допълнително оборудване, а следователно и производствените разходи са много по-различни. Класовете, които не попадат в определението на разглеждания продукт, се различават също така значително и по свойствата си в сравнение с класовете, които попадат в определението на продукта. По отношение на степента на вискозитет и хидролиза: i) класовете PVA с нисък вискозитет са с малко молекулярно тегло, трудно се работи с тях и, inter alia, водят до нисък добив от производството, докато ii) класовете с висок вискозитет, с които също се работи трудно, се използват при производството на покрития за скъпа гланцирана хартия, като това приложение е много специално и изисква предотвратяването на нежелани пукнатини, които обикновено се появяват; iii) класовете с висока степен на хидролиза също се използват основно с такава цел, и iv) класовете PVA с ниска степен на хидролиза не са разтворими във вода или образуват нестабилни водни разтвори. Тези продукти основно се използват за производството на суспензионен поливинилхлорид, а при високи температури продуктите се отделят от разтвора.
(12)
Потребителят твърди, че за производството на поливинил бутиралова смола, която му е необходима за производството на поливинил бутиралово покритие, е задължително PVA да притежава шест характеристики. Комбинацията от параметри на тези шест характеристики би превърнала оспорвания клас в уникално съединение в сравнение с всички други класове PVA на пазара. При анализа на това твърдение в действителност бе установено, че изискванията към техническите спецификации за някои приложения могат да се окажат по-строги, отколкото за други. В същото време обаче бе установено, че всъщност всички класове, включително търговските класове, които попадат в обхвата на разглеждания продукт, още познати като „стандартни класове“, също притежават уникални комбинации от характеристики. Класът се избира в зависимост от желаното приложение. Това се отнася не само до начина, по който продуктът се използва от въпросния потребител, а и до други приложения. Следователно твърдението бе отхвърлено.
ii) Оспорваният клас има много специфични крайни приложения
(13)
Въпросният потребител оспорва преценката на Комисията по отношение на пазара на PVA, и по-специално твърди, че пазарът на поливинил бутирал (PVB) е много разнообразен. По този въпрос, както вече е упоменато във временния регламент, потребителят е използвал този клас PVA за производството на PVB, което представлява най-популярната употреба на продукта в Общността, като заема 25 %-29 % от потреблението на PVA и е най-бързо разрастващото се приложение поради силното покачване в търсенето на покрития от PVB. С напредването си разследването показва, че близо 90 % от произведения в Общността PVB след това се използва за производството на покритие от PVB, което е и крайното приложение в случая на въпросния потребител (но той не е единственият производител на покритие от PVB в Общността). Поради тази причина е потвърдено, както е посочено и в съображение 17 от временния регламент, че специфичната употреба от заинтересованата страна всъщност представлява едно от основните приложения, което предвид значимостта си на пазара не може да се определи като „нестандартно“.
(14)
Във връзка с предполагаемата специфична употреба въпросният потребител твърди, че оспорваният клас не може да се замести с други видове, което доказва неговата специфична крайна употреба. В този смисъл на първо място бе установено, че потребителят не е купувал само и единствено от въпросния китайски производител и вече е разполагал с няколко алтернативни източника. Всъщност, по време на периода на разследването по-малко от 5 % от закупения PVA, за който се изисква изключване, са получени от производителя в КНР. Останалите количества са закупени от други трима производители от различни държави. Освен това бе установено, че независимо от факта, че повечето от останалите класове, предлагани на пазара в Общността, наистина не могат да се използват като заместител на оспорвания клас, той самият може да се използва за други цели и се предлага на пазара в Общността на цени, сходни с тези на други класове, внасяни от КНР. С оглед на горепосоченото аргументът, че оспорваният клас не може да се замести, бе отхвърлен.
iii) Оспорваният клас е съполимер, а не хомополимер
(15)
След налагането на временни мерки потребителят изложи твърдението, че PVA с ниско съдържание на пепел е съполимер, а не хомополимер. Това твърдение се основава на факта, че продуктът е изграден от две различни звена. Въпросът бе проучен и бе установено, че PVA се получава в резултат от изходна хомополимерна полимеризация. Въпреки това последващата хидролиза е винаги непълна (между 84,0 mol % и 99,9 mol %) и в този смисъл може да се твърди, че PVA е изграден от две различни звена и може да се определи като съполимер.
(16)
За да се избегне объркване, бе счетено за уместно да се изясни определението на обхвата на продукта, установено във временния регламент. Следователно разглежданият продукт окончателно се определя като обхващащ определени видове съполимерни поливинил алкохоли (PVA), получени чрез хомополимерна полимеризация с вискозитет (измерен в 4 % разтвор) от 3 mPas или повече, но ненадвишаващ 61 mPas, и степен на хидролиза от 84,0 mol % или повече, но ненадвишаваща 99,9 mol %, с произход от Китайската народна република и Тайван и обикновено попадащи под код по КН ex 3905 30 00.
Г. ДЪМПИНГ
1. Тайван
(17)
По отношение на Тайван не са наложени никакви временни мерки, тъй като, както е посочено в съображения 29 и 30 от временния регламент, не са открити условно никакви доказателства за дъмпинг във връзка с вноса на разглеждания продукт с произход от Тайван.
(18)
Както е посочено в съображение 30 от временния регламент, единственото дружество, което е сътрудничело на разследването, а именно тайванската фирма Chang Chun Petrochemical Co. Ltd., (ССР), е единственият производител в Тайван, който изнася разглеждания продукт и е осъществявал 100 % от тайванския износ за ЕО по време на периода на разследването съгласно данните, предоставени от Евростат.
(19)
И двамата производители от Общността, а именно Kuraray Europe GmbH и Celanese Chemicals Ibérica S.L., твърдят, че CCP всъщност е провеждал дъмпинг през целия период на разследването и отправят искане до Комисията да преразгледа констатациите си по въпроса.
1.1. Разходи за суровини
(20)
И двамата производители от Общността твърдят, че действителните производствени разходи на ССР са много по-високи от констатираните от Комисията, тъй като разходите за винилацетатен мономер (VАМ), който е основната суровина за производството на PVA, са били занижени. В тази връзка те подчертават, че доставчикът на VAM за ССР е свързано дружество. В подкрепа на аргументите си един от производителите от Общността предостави извършено от консултантска фирма проучване на дейността на ССР, свързана с PVA и публикации във връзка с международните цени на VАМ.
(21)
Подадената информация бе разгледана. Направено бе сравнение между цените на VАМ, посочени в горните публикации, и цените, установени по време на процедурата както в Азия, така и в Европа. От сравнението ясно личи, че цените, посочени в публикациите, са завишени. Освен това в самите публикации се казва, че посочените цени са приблизителни, че действителните пазарни цени могат да се окажат по-високи или по-ниски и че публикуваните цени могат най-адекватно да се използват като индекси. В действителност, въпреки възможността за използване на тези цени с цел проследяване на тенденциите, те вероятно не представляват действителните цени.
(22)
Освен това при разследването става ясно, че продажбите на VАМ, извършени от свързания доставчик за ССР са били на цени, които доставчикът предлага и на останалите си необвързани клиенти и че сумите за закупуване на VАМ, заплатени от ССР, отговарят на тези, заплатени от други производители в Азия и особено в Япония.
(23)
Също така разходите за VАМ, които се посочват в горното проучване, се основават на по-високо потребление на VAM в сравнение с действителното ниво в ССР. Предвид факта, че нивото на потребление на VAM зависи от сместа от напълно и частично хидролизиран PVA, действителното потребление на VАМ от страна на ССР е подобно на нивото при други производители, като това е проверено и в Азия, и в Общността, отчитайки съответните продуктови миксове.
(24)
Поради причините, описани в съображения 20-23 по-горе, се стигна до заключението, че разходите на ССР за VАМ не са били занижени, а твърденията по този въпрос бяха отхвърлени.
1.2. Други разходи
(25)
Въз основа на разходите, посочени в горното проучване, единият от двамата производители от Общността твърди, че освен разходите за VАМ има и други разходи при производството на PVA, които се покриват от CCP, например за консумативи, други режийни производствени разходи, разходи по продажбите, общи и административни разходи, които са били занижени. Въпреки това не са посочени конкретни доказателства в подкрепа на приблизителните разходи в проучването.
(26)
Реалните данни, събрани на място в ССР, бяха преразгледани и отново бе потвърдено заключението, че при изчисленията за установяване на дъмпинг е използван правилният размер на разходите. Следователно твърдението е отхвърлено.
1.3. Изчисление на нормалната стойност
(27)
Единият от производителите от Общността твърди, че в случая на ССР нормалната стойност е трябвало да се изчисли за всички видове продукти поради особеното положение на тайванския пазар на PVA, създадено от изкуствено занижените цени особено в сравнение с публикуваните за Азия ценови диапазони и поради факта, че през периода на разследването повечето продажби на вътрешния тайвански пазар са реализирани с купувачи, които представляват свързани дружества.
(28)
Всъщност няма доказателства, на чиято основа да се заключи, че продажните цени на вътрешния тайвански пазар са изкуствено занижени. Публикуваните цени на PVA представляват само най-общи ценови интервали за Азия като цяло (без Китай), без да се уточняват данни за въпросните класове или видове продукти, и следователно не могат да се използват за сравнение с цените в Тайван. На тази основа цените на вътрешния тайвански пазар не могат да се определят като изкуствено занижени. Що се отнася до предполагаемото отсъствие на достатъчна вътрешна търговия с независими клиенти, се потвърждава, че са установени достатъчно за определяне на нормалната стойност продажби към независими клиенти.
(29)
Същият производител от Общността твърди, че поради предполагаемото особено положение на пазара, предизвикано от изкуствено занижените цени на PVA на тайванския пазар, размерът на печалбата, използван за изчисляване на нормалните стойности за ССР, не би следвало да се основава на член 2, параграф 6 от основния регламент.
(30)
Въз основа на причините, упоменати в съображение 28, няма основание данните за печалбата съгласно член 2, параграф 6 от основния регламент да са неподходящи за определяне на нормалните стойности. Следователно твърдението е отхвърлено.
(31)
Заинтересованите страни бяха информирани относно горепосочените констатации и им бе даден срок за представяне на коментари. Нито производителите от Общността, нито останалите заинтересовани страни подадоха допълнителна информация, която да доведе до изменения в условното определение на Комисията относно дъмпинга в тайванския случай.
(32)
С оглед на горепосоченото се потвърждава, че определеният за Тайван дъмпингов марж е под 2 %, изразен в проценти от експортната цена, както е посочено в съображение 29 от временния регламент. Поради това, съгласно член 9, параграф 3 от основния регламент, настоящата процедура следва да бъде прекратена що се отнася до вноса на разглеждания продукт с произход от Тайван.
2. Китайска народна република (КНР)
2.1. Третиране според условията на пазарната икономика (ТУПИ) и индивидуално третиране (ИТ)
(33)
Поради липса на коментари относно определенията по ТУПИ и ИТ, с настоящото се потвърждават съображения 31-39 от временния регламент.
2.2. Страна аналог
(34)
И двамата производители от Общността, а именно Kuraray Europe GmbH и Celanese Chemicals Ibérica S.L., потвърждават, че за страна аналог на КНР следва да се избере Япония, а не Тайван.
(35)
Те твърдят, че Япония е по-подходяща страна аналог, отколкото Тайван, защото конкуренцията на японския пазар на PVA е много по-силна от тази на тайванския поради следните причини: i) тайванският пазар е доминиран от един-единствен вътрешен производител, а именно ССР, докато в Япония има четирима производители; ii) вносът на PVA, който е обект на разследването в Тайван, е ограничен; и iii) вътрешното търсене на сходните продукти в Тайван е слабо.
(36)
Що се отнася до предполагаемото доминиране на тайванския пазар от страна на ССР, следва да се припомни, че нивото на конкуренцията се влияе от вноса и в този смисъл, както бе упоменато в съображение 46 от временния регламент, Тайван всъщност регистрира по-висок процент на внос по отношение на вътрешното потребление (15 %), отколкото Япония (3 %).
(37)
Що се отнася до твърдението, че вносът на PVA е свързан основно с продукти извън разследвания обхват на продукта, то не е подкрепено с достатъчно доказателства и поради това не може да бъде прието.
(38)
По отношение на предполагаемото ограничено търсене на този вид продукт в Тайван, следва да се подчертае, че тайванският вътрешен пазар на PVA е над 15 000 тона, като по-голямата част са сходни продукти. Освен това въпреки твърдението на единия от производителите от Общността, че търсенето е ограничено, тъй като ССР продава продукта си на свързани с него дружества, разследването констатира точно обратното. Поради тези причини твърдението за ограничено търсене на сходните продукти е отхвърлено.
(39)
Поради причините, посочени в съображения 36-38 по-горе, твърдението за недостатъчна конкуренция на тайванския пазар е отхвърлено.
(40)
Единият от производителите от Общността твърди, че по отношение както на производството, така и търговията, японският пазар на PVA е далеч по-представителен за пазара в КНР от Тайван. Въпреки това дори производството и вътрешната търговия в Тайван да са по-ниски от същите в Япония, те все пак са достатъчно съществени, за да бъде сравнението с китайския PVA и износа на продукта за ЕО целесъобразно.
(41)
Същият производител от Общността заявява, че Япония е по-подходяща страна аналог от Тайван, тъй като в Япония съществуват и комплексни и некомплексни производители на PVА, също както и в КНР. От друга страна е важно да се отбележи, че въпреки действителното съществуване на производители от двете категории в КНР, тайванският производител и единственият проверен съдействащ на разследването японски производител са внедрили комплексни процеси за производство на PVA. Следователно този аспект няма отношение към избора между Япония и Тайван.
(42)
Същият производител от Общността твърди, че продуктовият микс и приложенията на PVA на японския пазар са сравними в по-голяма степен с тези в КНР. В тази връзка е потвърдено, че продуктовият микс и приложенията на тайванския пазар са подходящи за сравнение между тайванския и китайския PVA, като в същото време липсват доказателства, че японският PVA е по-уместен за целите на сравнението.
(43)
На последно място степента на сътрудничество в избраната държава е важен елемент за установяване на надеждна нормална стойност. В Япония само един от четиримата производители на сходни продукти сътрудничи на разследването, докато в Тайван бяха на разположение всички необходими данни за страната предвид факта, че Тайван бе обект на разследването. В действителност тайванското дружество представлява много по-голям пазарен дял на вътрешния пазар, отколкото единствения съдействащ японски производител, което позволява извършването на по-точна оценка на нормалната стойност.
(44)
Предвид причините, конкретизирани в съображения 36-43 по-горе, твърдението и на двамата производители от Общността, че Япония е по-подходяща страна аналог на КНР, бе отхвърлено, с което бяха потвърдени съображения 40-46 от временния регламент.
2.3. Нормална стойност
(45)
Единият от производителите от Общността твърди, че е необходимо да се изчислят нормалната стойност на всички видове продукти в страната аналог, а именно Тайван, а размерът на печалбата, който се използва при изчислението на нормалната стойност, не трябва да се основава на принципите по член 2, параграф 6 от основния регламент, защото в Тайван съществува специално положение на пазара, дължащо се на изкуствено занижените цени.
(46)
Въпреки това поради причините, конкретизирани в съображения 28-30 по-горе, тези твърдения са отхвърлени. В тази светлина се потвърждава и съображение 47 от временния регламент.
2.4. Експортна цена
(47)
Поради липса на коментари относно експортната цена, с настоящото се потвърждават съображения 48-50 от временния регламент.
2.5. Сравнение
(48)
Поради липса на коментари относно сравнението, с настоящото се потвърждава съображение 51 от временния регламент.
2.6. Дъмпингов марж
(49)
Поради липса на коментари относно дъмпинговия марж, с настоящото се потвърждават съображения 52 и 53 от временния регламент, съгласно които националният дъмпингов марж на КНР е 10 %.
Д. ВРЕДИ
1. Продукция на Общността и производство на Общността
(50)
Поради липса на каквато и да било нова аргументирана информация или доводи по този въпрос, с настоящото се потвърждават съображения 54-60 от временния регламент.
2. Потребление на Общността
(51)
При прегледа на статистическата информация, предоставена от Евростат, и сверяването ѝ с тази, достъпна от други източници, се очерта изводът, че данните за вноса от САЩ, посочени във временния регламент, и по-специално данните за 2003 г., са занижени (вж. съображение 80 по-долу). Поради това бе решено тези данни да бъдат заменени с информация от базата данни на САЩ за износа. След окончателното оповестяване беше също установено, че цифрите за вноса на китайски PVA, предоставени от Евростат, са били погрешни и трябваше да бъдат коригирани (вж. съображение 56 по-долу).
(52)
Данните за потреблението бяха съответно изменени, както следва:
2003 г.
2004 г.
2005 г.
ПР
Потребление в тонове
143 515
154 263
166 703
166 755
Индекс (2003 г. = 100)
100
107
116
116
(53)
Това показва, че търсенето на въпросния продукт през разглеждания период се е увеличило с 16 %. Останалите заключения, обобщени в съображение 64 от временния регламент, остават валидни.
(54)
Поради липса на каквато и да било нова аргументирана информация или доводи по този въпрос, с настоящото се потвърждават съображения 61-64 от временния регламент с изключение на промените, направени в съображение 61 и съображение 64, за които стана въпрос по-горе.
3. Внос от засегнатите страни
(55)
Тъй като бе потвърдено, че дъмпинговият марж за Тайван е минимален, вносът с произход от Тайван категорично не се взима предвид при оценката на вредите.
(56)
След окончателното оповестяване някои заинтересовани страни изразиха сериозни съмнения по отношение надеждността на данните от Евростат за вноса на PVA от КНР през 2003 г. Въпросът беше проучен и беше установено, че е имало значителни грешки в докладването относно посочения внос. Вследствие на това количествата на внесения от КНР PVA бяха коригирани, както следва:
Внос
2003 г.
2004 г.
2005 г.
ПР
КНР (тонове)
16 197
14 710
21 561
21 513
Индекс (2003 г. = 100)
100
91
133
133
(57)
Вместо намаляване на вноса от КНР през разглеждания период, както бе установено на временния етап въз основа на грешните данни за 2003 г., по време на разглеждания период се наблюдава увеличение на вноса от КНР с 33 %, въпреки че през 2004 г. има спад с 9 % в сравнение с 2003 г.
(58)
Предвид това и коригираните данни за потреблението на Общността (вж. съображение 51 по-горе), пазарният дял на вноса от КНР за разглеждания период е съответно коригиран, както следва:
Пазарен дял КНР
2003 г.
2004 г.
2005 г.
ПР
Пазар на Общността
11,3 %
9,5 %
12,9 %
12,9 %
Индекс (2003 г. = 100)
100
84
115
114
(59)
Пазарният дял на вноса от КНР се увеличи с 1,6 процентни пункта по време на разглеждания период. По време на периода на разследването вносът от Китай е представлявал 12,9 % от целия пазар на Общността.
(60)
Съобразно преразгледаните данни за вноса за 2003 г., вносните цени с произход от КНР, както са посочени в съображение 68 от временния регламент, са съответно изменени. Вследствие на това средната цена на вноса намалява с 3 %.
Единични цени
2003 г.
2004 г.
2005 г.
ПР
КНР (EUR за тон)
1 162
1 115
1 164
1 132
Индекс (2003 г. = 100)
100
96
100
97
(61)
Вследствие на окончателното оповестяване жалбоподателят заяви, че Комисията не е трябвало да изключва нито един модел на сравнението от изчислението на подбиващите цени. Той заяви, че с това цените на Общността за вноса от КНР са били значително завишени. В тази връзка в съображение 70 от временния регламент е изрично постановено, че ограничен брой модели (PCN) бяха изключени от сравнението на подбиващите цени, тъй като бе счетено, че сравнението по модел трябва да бъде съдържателно и справедливо и затова не бива да се позволява сравнение между стандартния клас и специалния клас, попадащ в определението за продукта.
(62)
Въпросните PCN представляват 34 % от китайския внос по време на ПР, но производителите на Общността (не жалбоподателят) са ги произвеждали в много малки количества, представляващи 0,1 %-0,5 % от продажбите им на сходни продукти по време на ПР. Докато вносът от КНР на PVA в рамките на въпросните PCN се отнася до стандартния клас PVA, то производителят на Общността на същите PCN твърди пред Комисията, че в неговия случай въпросните PCN се отнасят до специални висококачествени продукти, които се използват за ограничен брой специални приложения, където не могат да бъдат заместени със стандартен PVA. В допълнение, те не са произведени на неговата стандартна технологична линия, а със специално съоръжение посредством процес на партидно производство. Беше също така конкретно докладвано от въпросния производител на Общността, че посоченият PVA не е конкурентен на стандартния PVA. Съобразно с това Комисията заключи, че за посочените PCN внесени от КНР, които са били стандартен PVA, не е имало продадени от производството на Общността съответни класове. С оглед на факта, че изчислението за подбиващите цени може все още да е базирано на представителните количества (т.е. 54 % от разглеждания внос), беше решено, че посочените PCN няма да бъдат включени в сравнението.
(63)
На това основание и с оглед на факта, че представените от жалбоподателя документи не съдържат доказателства за противното, се потвърждава, че изключването на посочените PCN от изчисленията за подбиващите цени е оправдано и следователно твърдението се отхвърля.
(64)
Поради липса на каквато и да било нова аргументирана информация или доводи по този въпрос, с настоящото се потвърждават съображения 65-71 от временния регламент, с изключение на данните за вноса от КНР и пазарния дял на този внос, за които стана въпрос по-горе.
4. Състояние на производството на Общността
(65)
Предвид коригираните данни за потреблението на Общността (вж. съображение 51 по-горе) пазарният дял на производството на Общността за разглеждания период е съответно коригиран, както следва:
Пазарен дял на производството на Общността
2003 г.
2004 г.
2005 г.
ПР
Индекс (2003 г. = 100)
100
101
96
103
(66)
Както е констатирано в съображение 76 от временния регламент, производството на Общността е извлякло полза по отношение обема на продажбите поради повишаващото се търсене на пазара на Общността.
5. Заключение относно вредата
(67)
След оповестяване на основните обстоятелства и съображения, въз основа на които бе взето решение да се наложат временни антидъмпингови мерки, няколко страни изразиха мнение, че се наблюдава положително развитие по повечето показатели за нанесени вреди и поради това няма да се регистрират значителни вреди. Една от заинтересованите страни дори изказа твърдение, че Комисията е констатирала нанесени значителни вреди на производството на Общността единствено въз основа на понижаващите се продажни цени в него.
(68)
В това отношение следва да се припомни, че както е описано в съображение 90 от временния регламент, наистина през разглеждания период се наблюдават развития в положителна посока по няколко показателя поради силното и нарастващо търсене на пазара на Общността. Въпреки това понижените цени на пазара на Общността, съчетани със силното увеличение на разходите за основната суровина в световен мащаб, води до отрицателни развития по всички финансови показатели като рентабилност, възвръщаемост на инвестициите и паричен поток. Това е подробно изяснено в съображения 84 и 85 от временния регламент. Видно е, че финансовите показатели са ключови, въпреки че, както е посочено в член 3, параграф 5 от основния регламент, приложимите икономически фактори, на които е направена оценка, невинаги дават категорична насока нито поотделно, нито заедно. Поради тази причина аргументът бе отхвърлен.
(69)
Поради липса на каквато и да било нова аргументирана информация или доводи по въпроса за състоянието на производството на Общността, с настоящото се потвърждават съображения 72-92 от временния регламент с изключение на съображения 75 и 76, за които стана въпрос по-горе.
Е. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
1. Следствия от дъмпинговия внос
(70)
Няколко заинтересовани страни обърнаха внимание на условната констатация, че вносът от Китай е спаднал значително за периода 2003-2004 г. Те твърдят, че с оглед на факта, че в същия период рентабилността на производството на Общността спада драстично с 62 %, не е възможно спадът в цените да е предизвикан от вноса от Китай.
(71)
Във връзка с това трябва да се припомни, че разследването констатира, че вносът от КНР подбива цените на производството на Общността с 3,3 % през периода на разследването и че през разглеждания период вносните китайски продукти се декларират на границите на Общността на цени, по-ниски от получените от производството на Общността. Разликата между цените на продуктите, внасяни от Китай по данни на Евростат, и продажните цени, предлагани от производството на Общността, е по-съществена през 2003 г. отколкото през периода на разследването. Въпреки това въз основа на такъв анализ не могат да се извлекат заключения за подбиването на цените през годините, предшестващи периода на разследването. Точен и надежден марж за подбитите цени може да се изчисли единствено за периода на разследването, тъй като за целта се изисква сравнение модел по модел и нанасяне на съответните корекции в изчисленията поради разходи след внасянето и разлики в нивата на търговия. Този вид данни са налични само за периода на разследването. Следователно не може да се достигне до заключение дали в рамките на разглеждания период вносът от КНР е подбил цените на производството на Общността.
(72)
Разследването установява също така, че се забелязва значителен спад в цените на пазара. Този ценови спад нанася вреди предвид силното увеличение на разходите за основната суровина през същия период, както е разяснено в съображения 78 и 79 от временния регламент. С оглед на получените коментари, упоменати в съображение 70 по-горе, развитието на цените на суровината в рамките на разглеждания период е анализирано по години. Както е упоменато в съображение 78 от временния регламент, винилацетатния мономер (VАМ) е основната суровина за производството на PVA. С него са свързани приблизително 65 % от производствените разходи за PVA. В таблицата по-долу са показани разходите за VAM на тон PVA в рамките на разглеждания период:
Производство на Общността
2003 г.
2004 г.
2005 г.
ПР
Разходи за VAM на тон PVA
индекс
100
107
119
130
(73)
Анализът показва, че през 2004 г. увеличението на разходите за суровина е умерено в сравнение с увеличението на същите разходи през 2005 г. и през периода на разследването. С оглед на тази динамика в цените на суровините, която е най-добре илюстрирана с динамиката в цената на VАМ по-горе и която не в тясна връзка с тенденциите на рентабилността, може да се направи заключението, че острият спад в рентабилността през 2004 г. е причинен до голяма степен от спада от 7 % в продажните цени на производството на Общността, както е посочено в съображение 79 от временния регламент, отколкото от повишаването на цените на суровините.
(74)
Вследствие на изложеното по-горе, пазарните дялове за 2004 г. бяха допълнително анализирани в абсолютни величини, а така също и сравнени с тези за 2003 г., за да се установи дали дъмпинговият внос, взет сам по себе си, е имал значително отражение върху вредите. Беше установено, че през 2004 г. производството на Общността е увеличило пазарния си дял с 1 %. В същото време вносът от Китай губи 16 % от пазарния си дял. В резултат на това през 2004 г. пазарният дял на производството на Общността е над четири пъти по-голям от този на КНР. При тези обстоятелства действително е трудно спадът в цените през ключовата 2004 г. да се припише на вноса от КНР, тъй като неговите количества са относително малки и продължават силно да спадат.
(75)
Вследствие на окончателното оповестяване производството на Общността твърди, че дори при малък пазарен дял дъмпинговият внос е успял да причини сериозен срив на пазара поради естеството на този вид стопанска дейност. Твърди се, че Комисията е заявила, че PVA е стока и че до голяма степен пазарната му цена се определя от най-ниската цена, предложена на пазара, към което трябва да се приспособяват останалите производители, ако искат и в бъдеще да получават поръчки. Следва да бъде изяснено, че в документа, съдържащ окончателното оповестяване, Комисията само е цитирала твърдение на жалбоподателя, без да го подкрепя. Жалбоподателят твърди също, че предполагаемото влияние на вноса от КНР върху продажните цени на производството на Общността се доказва от тенденцията на спад в продажните цени, предлагани от производството на Общността, в рамките на разглеждания период, като в същото време цените на основната суровина VАМ се покачват. Производството на Общността поддържа мнението, че не е било в състояние да прехвърли тежестта от повишаването на цените на суровината върху клиентите си поради силния ценови натиск от страна на дъмпинговия внос, тъй като това би довело до ясно изразен спад в рентабилността, възвръщаемостта на инвестициите и паричния поток.
(76)
Въпреки това, когато динамиката се разгледа по-подробно, се вижда, че значителното влошаване на финансовото положение на производството на Общността е най-ярко изразено от 2004 г. до периода на разследването. През 2003 г., когато пазарният дял на вноса от КНР е 11,3 % и продажните цени не се различават значително от тези през следващите години, производството на Общността отбелязва задоволителен резултат особено по отношение на рентабилността. Тази оценка е подкрепена и от факта, че дори самото производство на Общността описва (2002 г. и) 2003 г. като годината „преди голямото проникване на дъмпинговия внос на пазара на Общността“. Това се потвърждава и от констатациите на разследването, а в съображение 131 от временния регламент се отбелязва, че наистина 2003 г. е година, отличаваща се с нормална конкуренция на пазара на Общността. Този факт не се оспорва от нито една от заинтересованите страни, което предполага, че през 2003 г., ако въобще е имало нарушения на търговията, то те са били ограничени. През 2004 г. се наблюдава точно обратното - финансовото положение на производството на Общността внезапно се влошава значително, когато вносът от КНР намалява, а продажните цени на вносните продукти остават относително стабилни.
(77)
Вследствие на окончателното оповестяване производството на Общността твърди, че Комисията погрешно посочва дъмпинговия внос като основна причина за нанесената вреда. В тази връзка се отбелязва, че Комисията не твърди, че дъмпинговият внос е основната причина за нанесената вреда. В действителност в член 3, параграф 6 от основния регламент се посочва, че „въздействието върху производството на Общността (…) на обема и/или ценовите равнища (…) е в степен, която позволява то да бъде определено като значимо (акцентирането е добавено).“
(78)
Допълнителен анализ на установените по време на разследването факти показва, че дъмпинговият внос, разглеждан отделно, е оказал вредно въздействие върху положението на производството на Общността, но, предвид ограничения му пазарен дял спрямо нарастващия пазарен дял на производството на Общността, както и липсата на конкретно съвпадение във времето на дъмпинговия внос с най-неблагоприятното положение за производството на Общността, това въздействие не се счита за значимо.
(79)
Въз основа на горните съображения не може да се направи заключение, че дъмпинговият внос е оказал влияние върху вредите, понесени от производството на Общността, които могат да бъдат окачествени като значими.
2. Следствия от други фактори
(80)
След налагането на временните мерки е получена информация, която показва непълнота на данните от Евростат по отношение на вноса от САЩ. Посочените обеми изглеждат твърде малки при сравнение с информацията в базата данни на САЩ за износа и в други източници. Следователно данните за този внос трябваше да бъдат актуализирани и бе счетено за уместно да се заменят с информация от базата данни на САЩ за износа, при което превърнатите в евро стойности са коригирани спрямо цените CIF на границата на Общността. Въздействието на коригираните обеми на вноса от КНР през 2003 г. върху изчисленото потребление на Общността е оказало въздействие и върху пазарния дял на други държави през същата година. Следователно таблиците в съображение 97 от временния регламент бяха изменени, както следва:
Внос от други трети страни (количества)
Внос (в тонове)
2003 г.
2004 г.
2005 г.
ПР
САЩ
19 804
26 663
25 771
26 298
Индекс (2003 г. = 100)
100
135
130
133
Япония
13 682
11 753
12 694
14 151
Индекс (2003 г. = 100)
100
86
93
103
Тайван (интервали)
11 000-14 000
13 000-16 500
10 000-13 000
9 000-12 000
Индекс (2003 г. = 100)
100
118
88
83
Внос от други трети страни (средна цена)
Средна цена (в EUR)
2003 г.
2004 г.
2005 г.
ПР
САЩ
1 308
1 335
1 446
1 416
Индекс (2003 г. = 100)
100
102
111
108
Япония
1 916
1 532
1 846
1 934
Индекс (2003 г. = 100)
100
80
96
101
Тайван
1 212
1 207
1 308
1 302
Индекс (2003 г. = 100)
100
100
108
108
Пазарни дялове
Пазарен дял (%)
2003 г.
2004 г.
2005 г.
ПР
САЩ (%)
13,8
17,3
15,5
15,8
Япония (%)
9,5
7,6
7,6
8,5
Тайван (индекс)
100
109
76
71
(81)
При сравнение с временния регламент основната разлика се изразява в количествата на вноса от САЩ и тенденцията, която се наблюдава във връзка с този внос. Действително в рамките на разглеждания период се наблюдава слабо увеличение на вноса на PVA само от САЩ, т.е увеличението през въпросния период е 2 процентни пункта, изразено в пазарния дял, а не е удвоено, както бе погрешно заявено във временния регламент. Освен това цените CIF на границата на Общността на този вид внос по принцип изглеждат по-високи от условно констатираните, като цените са с 4,3 % по-високи през периода на разследването. Останалите заключения по отношение на този внос, обобщени в съображение 98 от временния регламент, остават валидни.
(82)
Позовавайки се на съображения 97 и 99 от временния регламент, няколко заинтересовани страни изразиха сериозни съмнения относно надеждността на посочените от Евростат цени на вноса от Япония, тъй като средните единични цени на тези вносни продукти са значително по-високи от единичните цени на PVA от други източници. Една от заинтересованите страни твърди, че високите средни цени могат да са резултат от погрешното включване на други по-скъпи продукти като PVB. Във връзка с това е важно да се подчертае, че тези данни са проучени подробно и че въз основа на този анализ е направено заключение, посочено и в съображение 99 от временния регламент, че вносът от Япония не е допринесъл за отрицателната тенденция на цените, която довежда до сериозно влошаване на финансовото положение на производството на Общността. За пълнота и яснота по-долу следва обобщение на този анализ.
(83)
По-нататъшното изследване на данните от Евростат по отношение на вноса от Япония потвърждава, че в него не са включени други продукти, освен PVA, и следователно цифрите не са изкуствено покачени поради наличието на по-скъпи продукти. Освен това, както вече бе посочено в жалбата, вносът на PVA от Япония включва ограничени количества PVA от тип, различен от сходните продукти, което вероятно значително повишава единичните цени. Що се отнася до средната стойност, изчислена за вноса от Япония, въз основа на статистически данни, влиянието на останалите класове PVA върху цените не може да се неутрализира, тъй като в тези данни не се прави разграничение между сходните продукти и останалите класове PVA. Въпреки това, вземайки предвид приблизителния обем на този вид вносни продукти въз основа на данните, посочени в жалбата, и с оглед на средната цена, изчислена за целия внос на PVA от Япония в рамките на периода на разследването, е установено, че съществува много малка вероятност изключването на класовете PVA, които по дефиниция не попадат в обхвата на продукта, да доведе до такива цени CIF на границата на Общността за сходните продукти, които да подбиват продажната цена в Общността в рамките на периода на разследването. Освен това имаше възможност за проверка на около 25 % от вноса от Япония през периода на разследването, който се оказа, че представлява класове PVA, които попадат в обхвата на продукта. Продажбите са реализирани към свързани дружества, т.е. на трансферни цени, и е констатирано, че цените на дребно на тези стоки, когато за първи път се препродават към независими клиенти в Общността, са средно с 8 %-10 % по-високи от цените на производството на Общността. Следователно бе направено заключението и се поддържа твърдението, че няма доказателства за подбиване на цените на производството на Общността от страна на вносния на PVA от Япония в рамките на периода на разследването. Оттук следва, че този внос няма връзка с вредите, понесени от производството на Общността.
(84)
Няколко заинтересовани страни се усъмниха в начина, по който вносният продукт от Япония е успял да запази пазарния си дял на такива високи цени, при положение че съществува жестока конкуренция по отношение на цените на пазара на Общността. В тази връзка на първо място следва да се отбележи, че както е посочено в съображение 83 по-горе, включването на други по-скъпи класове PVA със сигурност е увеличило средните стойности на цените на вноса от Япония, предоставени от Евростат. Въз основа на проверените данни за близо 25 % от вноса от Япония се оказва, че средните цени при този внос за първия независим клиент в Общността са с около 8 %-10 % по-високи от тези на производството на Общността. Това не е резултат от прецизни сравнения между еднакви класове, а по-скоро е вероятната приблизителна ценова разлика между средните продажни цени на част от вноса от Япония и тези, предлагани от производството на Общността. На тази основа резултатът от анализа на цените на вносните продукти от Япония не противоречи на констатацията, че пазарните цени в Общността действително са паднали, а аргументът бе отхвърлен.
(85)
Една от заинтересованите страни твърди, че обемът на вноса от Тайван се е увеличил в периода 2003-2006 г. в противоречие с констатациите на Комисията, сочещи намаляване на пазарния дял и че увеличението на средните цени на тези вносни продукти е по-малко от констатираното от Комисията. Твърдението се основава на анализа на данните от Евростат. В тази връзка следва да се отбележи, че както е посочено в съображение 100 от временния регламент, действителните цифри, отнасящи се до единствения производител в Тайван, са използвани, тъй като дружеството напълно съдейства на разследването. Проверените данни се считат за по-надеждни от тези на Евростат, особено поради факта, че в разглеждания период производителят също така е продавал значителни количества PVA, които попадат под код по КН ex 3905 30 00, но не попадат по дефиниция в обхвата на разглеждания продукт. Следователно твърдението на заинтересованата страна бе отхвърлено.
(86)
Друга заинтересована страна твърди, че предвид анализа на Комисията за цените на вносните продукти от САЩ, вносът от Тайван е допринесъл за понижаването на цените на пазара на Общността. Страната твърди, че с цел изчисление на средните цени за първа продажба на независим клиент, Комисията коригира данните за цените на вноса от САЩ, предоставени от Евростат, които и тогава са сочели цени, по-високи от тайванските. Комисията ги завишава, като по този начин те стават на същото общо ниво като тези на производството на Общността. Следователно тайванските цени, които не се нуждаят от корекция, подбиват цените на производството на Общността и имат връзка с вредите, понесени от него.
(87)
Твърдението бе отхвърлено. Всъщност цените на вноса от Тайван, посочени в съображения 97 и 100 от временния регламент, представляват цени CIF на границата на Общността. За целите на изчисленията на подбиващите нива са направени няколко корекции на цените (като са взети предвид вносното мито, разходите след вноса, нивото на търговията). В този случай корекцията въз основа на нивото на търговията е значителна, тъй като реално всички продажби са осъществени посредством търговци/дистрибутори в Общността. При това положение последвалите изчисления на подбиващите цени можеха да се направят на нивото на кодовия номер на продукта, което даде много точни данни, които в действителност не показват никакво подбиване.
(88)
Няколко заинтересовани страни твърдят, че спадът в рентабилността е предизвикан от самото производство на Общността. Те твърдят, че поради наличието на свръхпроизводствени мощности през 2004 г. производството на Общността се сблъсква с големи излишъци от PVA, които трябва да се реализират на пазара. Упоменатите заинтересовани страни твърдят, че поради това самият жалбоподател е трябвало да предприеме агресивни мерки за подбиване цените на останалите доставчици на PVA, за да реализира максимален обем продукция и да измести конкурентите на пазара. Според тези заинтересовани страни това би обяснило спада в цените на PVA в рамките на разглеждания период. Страните считат, че китайските производители само са се придържали към вече съществуващи цени, а не са ги определяли.
(89)
По отношение на този аргумент разследването констатира, че в действителност инвестициите, вложени от производството на Общността за разширяване на производствените мощности, са му дали възможност да реализира значителни допълнителни количества на пазара на Общността. От една страна този факт показва, че решението за инвестиране е разумно що се отнася до очаквания пазарен ръст. Потреблението на PVA на пазара на Общността се е повишило силно в рамките на разглеждания период, както е посочено в съображения 51-53 по-горе, и води до цялостно увеличение в продажбите. Освен това анализът на информацията след периода на разследването (от юли 2006 г. до септември 2007 г.), във връзка с потреблението и продажбите в Общността, по данни на Евростат и на страните, обект на разследването, потвърждава, че потреблението се е повишило значително и че производството на Общността е повишило обема на продажбите си със 10 %.
(90)
В същото време, обаче, по време на разследването бе установено, че едно предприятие за производство на PVA трябва да въведе непрекъснат производствен процес, за да постигне максимална ефективност. Това е и положението при производството на Общността. Разследването показа, че поради разширяването на мощностите, осъществено в периода 2004-2006 г., производственият обем се е увеличил значително от 2004 г. Вследствие на окончателното оповестяване производството на Общността възрази, че допълнителната технологична линия за PVA е била въведена едва през 2005 г. и че съответно през 2004 г. не е имало допълнителни мощности. Въпреки това разследването показва, че през 2004 г. производствените мощности са със 7 % по-високи от тези през 2003 г. В същото време производството на Общността намалява продажните си цени със 7 %, а през 2005 г., когато производствените мощности са достигнали 129 % от мощностите през 2003 г., цените остават с 5 % по-ниски от нивото за 2003 г. въпреки силно нарастващите разходи за суровини, както е посочено в съображение 72 по-горе (+ 19 % за VАМ) Междувременно производството на Общността увеличава обема на продажбите си към независими клиенти с 12 %, а през 2005 г. обемът се повишава с още 10 процентни пункта. Въз основа на посоченото изглежда, че е възможно да има връзка между продажните цени на производството на Общността и произведеното количество PVA.
(91)
Две заинтересовани страни твърдят, че инвестицията в производствени мощности е довела до отрицателната динамика на основните финансови показатели, тъй като съответните разходите се оказват тежък товар, който се отразява на рентабилността на производството на Общността. В тази връзка разследването установява, че както е посочено в съображение 103 от временния регламент, разходите за разширяване на производствените мощности могат да се конкретизират и се оказва, че нямат значителен принос за появата на силно отрицателната тенденция по отношение финансовото положение на производството на Общността. Следователно твърдението, че тези разходи са предизвикали силното влошаване по най-важните за производството на Общността финансови показатели, бе отхвърлено.
(92)
Една от заинтересованите страни твърди, че ценообразуването при продажба за вътрешно ползване са повлияли отрицателно върху рентабилността на жалбоподателя. В тази връзка следва да се отбележи, че е направена задълбочена проверка на продажбите на PVA към свързани страни. На първо място този род продажби са изолирани от продажбите към несвързани страни. Следователно те не представляват част от финансовите показатели, описани в съображения 84 и 85 от временния регламент, и по-специално в съображение 84. На второ място проверката на продажбите за вътрешно ползване показва, че ценообразуването при този род продажби, които представляват по-малко от 20 % от общите продажби на производството на Общността в рамките на периода на разследването, не е оказало отрицателно влияние върху отчетения резултат за продажбите на PVA от производството на Общността към несвързани страни. Следователно твърдението бе отхвърлено.
(93)
Друга заинтересована страна твърди, че предполагаемият спад на строителния пазар в Германия през първите години на разглеждания период е предизвикал отрицателното развитие по основните финансови показатели на производството на Общността. Въпреки това няма доказателства за твърдението, а статистическите данни ясно показват тенденция на увеличаване на потреблението на PVA и дори още по-ясно изразена тенденция на увеличаване на потреблението на PVB. Поради тази причина аргументът бе отхвърлен.
(94)
Вследствие на окончателното оповестяване производството на Общността твърди, че съсредоточаването на анализа върху 2003 и 2004 г. е довело до недостатъчен причинно-следствен анализ на годините от 2004 до 2006 г. В тази връзка първо следва да се отбележи, че 2003 и 2004 г. са първите две години от разглеждания период и че като такива със сигурност не могат да бъдат разглеждани като „неактуални“. Освен това, както е обобщено в съображение 91 от временния регламент, групата показатели, които показват наличието на вреда, са финансовите показатели, докато повечето от останалите показатели сочат положително развитие. При подобно положение единственото разумно решение е разследващият орган да обърне повече внимание на периода, през който финансовите показатели са се влошили най-силно, което се е случило през 2004 г., когато рентабилността на производството на Общността е намаляла с 62 %, възвращаемостта на инвестициите (ВНИ) - с 83 %, а паричният поток - с 45 %. Накрая, както се посочва в съображения 70-93 по-горе, се счита, че причинно-следственият анализ не е ограничен до 2003 и 2004 г., а обхваща целия разглеждан период, т.е. от 2003 г. до края на ПР (септември 2006 г.). Следователно твърдението се отхвърля.
3. Заключения относно причинно-следствената връзка
(95)
В заключение, след извършване на по-нататъшен анализ, предизвикан от коментарите, получени след налагането на временни мерки, не може да се потвърди, че дъмпинговият внос е оказал значително въздействие върху вредата, нанесена на производството на Общността. Предвид i) относително ограничения и само леко нарастващ пазарен дял на дъмпинговия внос от КНР (от 11,3 % на 12,9 %) и много по-важния и леко нарастващ пазарен дял на продажбите от производството на Общността (през периода на разследването, надвишаващ над три пъти пазарния дял на КНР) и ii) ограниченото, макар и не незначително, подбиване на цените от вноса от КНР, може да се направи заключение, че ниските цени на пазара на Общността в контекста на завишаващите се цени на суровините, които са допринесли значително за вредата, нанесена на производството на Общността, не могат да се припишат на дъмпинговия внос от КНР. Следователно не може да се установи достатъчна причинно-следствена връзка по смисъла на член 3, параграфи 6 и 7 от основния регламент между дъмпинговия внос от КНР и значителните вреди, понесени от производството на Общността.
Ж. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(96)
Процедурата следва да бъде прекратена, тъй като дъмпинговият марж, определен за Тайван, е под 2 % и няма доказателство за причинно-следствена връзка между дъмпинга и нанесените вреди що се отнася до вноса с произход от КНР,
РЕШИ:
Член 1
С настоящото се прекратява антидъмпинговата процедура във връзка с вноса на съполимерни поливинил алкохоли (PVA), получени чрез хомополимерна полимеризация с вискозитет (измерен в 4 % разтвор) от 3 mPas или повече, но ненадвишаващ 61 mPas и степен на хидролиза от 84,0 mol % и повече, но ненадвишаваща 99,9 mol %, попадащи под код по КН ex 3905 30 00 с произход от Китайската народна република и Тайван.
Член 2
Освобождават се обезпеченията за наложените временни антидъмпингови мита съгласно Регламент (ЕО) № 1069/2007 на Комисията за налагане на временно антидъмпингово мито върху вноса на поливинил алкохол (PVА) с произход от Китайската народна република под формата на хомополимерни смоли с вискозитет (измерен в 4 % разтвор) от 3 mPas или повече, но ненадвишаващ 61 mPas и степен на хидролиза от 84,0 mol % или повече, но ненадвишаваща 99,9 mol %, попадащи под код по КН ex 3905 30 00 (код по ТАРИК 3905300020) с произход от Китайската народна република.
Член 3
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 17 март 2008 година.
KOMMISSIONENS BESLUT
av den 17 mars 2008
om avslutande av antidumpningsförfarandet beträffande import av polyvinylalkohol med ursprung i Folkrepubliken Kina och Taiwan och om frisläppande av de belopp för vilka säkerhet ställts i form av preliminära tullar
(2008/227/EG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR BESLUTAT FÖLJANDE
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1) (nedan kallad grundförordningen), särskilt artikel 9,
efter samråd med rådgivande kommittén, och
av följande skäl:
A. PROVISORISKA ÅTGÄRDER
(1)
Den 19 december 2006 offentliggjorde kommissionen ett tillkännagivande om inledande av ett antidumpningsförfarande beträffande import till gemenskapen av polyvinylalkohol (eller PVA i tabeller) med ursprung i Folkrepubliken Kina och Taiwan (2). Den 17 september 2007 införde kommissionen genom förordning (EG) nr 1069/2007 (3) (nedan kallad förordningen om preliminär tull) en preliminär antidumpningstull på import av polyvinylalkohol med ursprung i Kina. Det infördes inga provisoriska åtgärder för Taiwan.
(2)
Som det anges i skäl 13 i förordningen om preliminär tull omfattade undersökningen om dumpning och skada perioden 1 oktober 2005-30 september 2006 (nedan kallad undersökningsperioden eller i tabeller UP). När det gäller de tendenser som är av betydelse för skadebedömningen undersökte kommissionen uppgifter för perioden från och med den 1 januari 2003 till och med slutet av undersökningsperioden (nedan kallad skadeundersökningsperioden).
B. EFTERFÖLJANDE FÖRFARANDE
(3)
Efter beslutet om införandet av en preliminär antidumpningstull på import av polyvinylalkohol med ursprung i Kina, samtidigt som ingen tull infördes på import från Taiwan, lämnade ett antal berörda parter skriftliga synpunkter. De parter som så önskade gavs även tillfälle att bli hörda. Kommissionen fortsatte att inhämta och kontrollera alla uppgifter som ansågs nödvändiga för dess slutgiltiga avgöranden.
(4)
Kommissionen fördjupade undersökningen avseende gemenskapens intresse och tillät undantagsvis användare i pappersindustrin, som är en viktig användarsektor som inte tidigare samarbetat, att besvara frågeformuläret för användare.
(5)
Alla parter underrättades om de viktigaste omständigheter och överväganden på vilka kommissionen avsåg att avsluta förfarandet med avseende på import av polyvinylalkohol med ursprung i Kina och Taiwan och frisläppa de belopp för vilka säkerhet ställts i form av en preliminär tull. De beviljades även en tidsfrist inom vilken synpunkter kunde lämnas efter meddelandet av uppgifter.
(6)
De muntliga och skriftliga synpunkter som de berörda parterna lämnade togs under övervägande och när så var lämpligt ändrades undersökningsresultaten i enlighet med dessa.
C. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT
(7)
Den gemenskapsanvändare som det hänvisas till i skäl 16 i förordningen om preliminär tull hävdade på nytt, samtidigt som han vidareutvecklade sina argument, att en viss form av hans produkt (den bestridda formen) som han kallade polyvinylalkohol med snäv molekylviktsfördelning och låg askhalt och som han köpte från bland annat Kina, inte skulle ingå i produktdefinitionen. Denna användare hävdade i) att kommissionen inte hade tillräckliga skäl för att anse att den bestridda formen har samma grundläggande fysiska och tekniska egenskaper som övriga former som omfattas av produktdefinitionen samt ii) att denna form hade mycket specifika slutanvändningsområden. Han hävdade vidare iii) att den bestridda formen, enligt hans åsikt, var en sampolymer och därför inte föll inom ramen för produktdefinitionen.
(8)
Innan denna användares synpunkter närmare diskuteras bör det först noteras att den askhalt som polyvinylalkoholen uppvisar är att anse som en orenhet. Ju lägre askhalt desto renare polyvinylalkohol. Dessutom är begreppet ”låg askhalt” subjektivt. Det finns ingen allmänt vedertagen definition och det står således varje enskild tillverkare fritt att fastställa egna nivåer för vad som är att anse som en låg respektive hög askhalt. Det konstaterades att detta i praktiken har lett till betydande skillnader. När det gäller de tillverkare som omfattades av undersökningen varierade den maximala askhalten för polyvinylalkohol med låg askhalt från 0,09 % till 0,5 %. Den berörda användaren kan nog inte anses ingå bland de mest restriktiva, dvs. andra berörda parter skulle antagligen anse att denna användare tillämpade ett högre gränsvärde för askhalten.
(9)
De frågor som denna part tagit upp och som nämns i skäl 7 har noga övervägts och sammanfattningsvis gäller följande:
i) Frågan om huruvida den bestridda formen bör anses ha andra grundläggande fysikaliska och tekniska egenskaper
(10)
Det bör erinras om att den berörda produktens grundläggande fysikaliska och tekniska egenskaper preliminärt definierats i skäl 14 i förordningen om preliminär tull. Där definieras den berörda produkten som ett visst sorts harts med särskilda tekniska parametrar. Dessa parametrar, som anges i produktdefinitionen och tjänar till att skilja den berörda produkten från andra former av polyvinylalkohol, är viskositet (mätt i en 4-procentig lösning) på minst 3 och högst 61 mPas och en hydrolysgrad på minst 84,0 och högst 99,9 molprocent.
(11)
Alla former som ingår i produktdefinitionen benämns ibland standardformer av polyvinylalkohol, vilket innebär att de alla kan tillverkas på standardproduktionslinjer för polyvinylalkohol och att deras produktionskostnader är desamma. Motsatt förhållande gäller för de former som har samma KN-nummer men som inte ingår i produktdefinitionen. Dessa kan inte tillverkas på standardproduktionslinjer för polyvinylalkohol utan fordrar en annan produktionsteknik och ytterligare utrustning, vilket innebär att tillverkningskostnaden kan skilja sig väsentligt från standardformernas. De former som inte ingår i produktdefinitionen kan dessutom ha mycket annorlunda egenskaper än de former som omfattas av produktdefinitionen. När det gäller viskositet och hydrolys gäller följande: i) formerna med låg viskositet är lågmolekylära polyvinylalkoholer som är svåra att hantera, vilket bland annat leder till en låg avkastning i produktionen, ii) formerna med hög viskositet, som också är svåra att hantera, används till glansiga pappersbeläggningar av hög kvalitet som är en mycket särskild tillämpning där de oönskade veck som normalt sett uppstår måste undvikas, iii) former med hög hydrolysgrad används huvudsakligen till denna tillämpning, medan iv) polyvinylalkoholer med låg hydrolysgrad är olösliga i vatten eller bildar instabila lösningar med vatten. Detta slags produkter används huvudsakligen för tillverkning av suspensionspolyvinylalkohol, och vid höga temperaturer kommer dessa att fällas ut ur lösningen.
(12)
Användaren hävdade att sex av polyvinylalkoholernas egenskaper var nödvändiga för att han skulle kunna tillverka den polyvinylbutyral (PVB i tabeller) som han behöver för sin film av polyvinylbutyral. Kombinationen av parametrarna för dessa sex egenskaper gör den bestridda formen unik i förhållande till alla andra former av polyvinylalkohol på marknaden. Undersökningen av detta påstående ledde till konstaterandet att de tekniska specifikationerna kan vara strängare för vissa tillämpningar än för andra. Samtidigt kunde det dock konstateras att alla former, även de varukvaliteter som ingår i produktbeskrivningen och ibland betecknas som standardformer, uppvisar en unik kombination av egenskaper. Det är således tillämpningen som avgör vilken form som kommer att väljas. Detta gäller inte bara för den berörda användarens tillämpning utan även för andra tillämpningar. Följaktligen måste detta argument avvisas.
ii) Frågan om huruvida den bestridda formen har mycket specifika slutanvändningsområden
(13)
Den berörda användaren invände även mot kommissionens bedömning av marknaden för polyvinylalkoholanvändare och hävdade framför allt att marknaden för polyvinylbutyralanvändare är mycket varierad. I detta avseende har det redan angetts i förordningen om preliminär tull att användaren använde denna form av polyvinylalkohol för tillverkning av polyvinylbutyral som är den viktigaste tillämpningen i gemenskapen och svarar för 25 % till 29 % av förbrukningen av polyvinylalkohol, och även är den tillämpning som ökar snabbast till följd av den stora ökningen av efterfrågan på film av polyvinylbutyral. När det gäller situationen ännu längre ner i förädlingskedjan framgick det av undersökningen att närmare 90 % av den polyvinylbutyral som tillverkas i gemenskapen används för tillverkning av film av polyvinylbutyral, vilken dessutom är den berörda användarens slutgiltiga tillämpning (användaren är dock inte den enda tillverkaren av film av polyvinylbutyral i gemenskapen). Det bekräftas således (se skäl 17 i förordningen om preliminär tull) att denna berörda parts specifika användning är en av de vanligaste tillämpningarna och eftersom denna utgör en stor marknad är det således inte möjligt att beteckna den som något annat än standard.
(14)
När det gäller bestridda formens påstådda specifika användningsområde hävdade den berörda användaren också att det faktum att det inte finns några substitut för denna form utgör ett belägg för att den skulle ha ett specifikt slutanvändningsområde. I detta hänseende konstaterades det för det första att denna användare inte uteslutande köpte från den berörda kinesiska tillverkaren utan redan hade flera alternativa försörjningskällor. Under undersökningsperioden härrörde mindre än 5 % av dess inköp av den polyvinylalkohol som den begärde undantag för från den kinesiska tillverkaren. Resterande volym polyvinylalkohol hade inköpts från tre andra tillverkare i olika länder. Det konstaterades vidare att även om de flesta av de andra former som såldes på gemenskapsmarknaden faktiskt inte kunde användas som substitut för den bestridda formen, var det dock möjligt att använda den bestridda formen för andra tillämpningar och att denna dessutom fanns tillgänglig på gemenskapsmarknaden till ungefär samma priser som de andra former som importerades från Kina. Mot denna bakgrund avvisas argumentet att det inte finns några substitut för den bestridda formen.
iii) Frågan om huruvida den bestridda formen är en sampolymer och inte en homopolymer
(15)
Efter införandet av de provisoriska åtgärderna hävdade användaren att polyvinylalkohol med låg askhalt är en sampolymer och inte en homopolymer. Användaren hävdade att denna form av polyvinylalkohol hade två beståndsdelar. Detta påstående undersöktes och det konstaterades att polyvinylalkohol är resultatet av en inledande homopolymer polymerisation. Den därpå följande hydrolysprocessen är dock alltid ofullständig (mellan 84,0 och 99,9 molprocent) och av denna anledning skulle det även kunna hävdas att polyvinylalkohol har två beståndsdelar och därför är en sampolymer.
(16)
I syfte att undvika missförstånd ansågs det följaktligen lämpligt att förtydliga produktdefinitionen i förordningen om preliminär tull. Det fastställdes således slutgiltigt att den berörda produkten utgörs av vissa sampolymera polyvinylalkoholer bildade genom homopolymer polymerisation med en viskositet (mätt i en 4-procentig lösning) på minst 3 och högst 61 mPas och en hydrolysgrad på minst 84,0 och högst 99,9 molprocent med ursprung i Kina och Taiwan som vanligtvis klassificeras enligt KN-nummer ex 3905 30 00.
D. DUMPNING
1. Taiwan
(17)
När det gäller Taiwan infördes inga provisoriska åtgärder, eftersom ingen dumping preliminärt hade konstaterats med avseende på importen av den berörda produkten med ursprung i Taiwan (se skälen 29 och 30 i förordningen om preliminär tull).
(18)
Såsom anges i skäl 30 i förordningen om preliminär tull var det enda samarbetsvilliga taiwanesiska företaget, Chang Chun Petrochemical Co. Ltd (nedan kallat CCP), också den enda exporterande tillverkaren av den berörda produkten i Taiwan, och företaget svarade enligt Eurostats uppgifter för 100 % av den taiwanesiska exporten till EG under undersökningsperioden.
(19)
Båda gemenskapstillverkarna, Kuraray Europe GmbH och Celanese Chemicals Ibérica S.L., hävdade att CCP hade utövat dumping under undersökningsperioden och begärde därför att kommissionen skulle ompröva sina slutsatser beträffande fastställandet av dumpning för CCP.
1.1 Råmaterialkostnader
(20)
Båda gemenskapstillverkarna hävdade att CCP:s tillverkningskostnader var mycket högre än vad som konstaterats av kommissionen, eftersom kostnaderna för vinylacetatmonomer (VAM i tabeller), som är den huvudsakliga råvaran i tillverkningen av polyvinylalkohol underskattats. De underströk att CCP:s leverantör av vinylacetatmonomer är ett närstående företag. Till stöd för sitt argument lämnade en av gemenskapstillverkarna en studie av CCP:s polyvinylalkoholverksamhet som gjorts av en konsultfirma och offentliggöranden om de internationella priserna på vinylacetatmonomer.
(21)
Denna information undersöktes. Det framgick tydligt av en jämförelse mellan de priser på vinylacetatmonomer som angetts i offentliggörandena och de priser som kontrollerats i samband med undersökningen, både i Asien och Europa, att priserna i offentliggörandena var i överkant. Dessutom angavs det i offentliggörandena att det rörde sig om uppskattade priser och att de faktiska marknadspriserna kunde vara både högre och lägre samt att priserna i fråga framför allt var menade som en vägledning. Även om dessa priser visserligen kan användas för att följa prisutvecklingen över tiden förefaller de däremot inte att återspegla de faktiska priserna.
(22)
Det framgick även av undersökningen att den CCP närstående leverantörens försäljning av vinylacetatmonomer hade skett till priser som låg på samma nivå som de som togs ut för denna leverantörs icke-närstående kunder och att de priser som betalats av CCP var jämförbara med de som betalats av andra tillverkare i Asien, särskilt i Japan.
(23)
Dessutom grundade sig de kostnader för vinylacetatmonomer som angavs i studien på en högre förbrukning av vinylacetatmonomer än CCP:s faktiska förbrukning. Mot bakgrund av att förbrukningen av vinylacetatmonomer beror av blandningen av helt eller delvis hydrolyserad polyvinylalkohol konstaterades det att CCP:s faktiska förbrukning av vinylacetatmonomer var jämförbar med andra tillverkares förbrukning, både i Asien och gemenskapen, med hänsyn tagen till respektive företags produktmix.
(24)
Av de orsaker som beskrivs närmare i skälen 20-23 dras följaktligen slutsatsen att CCP:s kostnader för vinylacetatmonomer inte har underskattats och påståendena i detta hänseende avvisades därför.
1.2 Andra kostnader
(25)
På grundval av de kostnader som angavs i studien hävdade en av de två gemenskapstillverkarna att man inte bara hade underskattat kostnaden för vinylacetatmonomer utan även andra komponenter i CCP:s tillverkningskostnad för polyvinylalkohol, t.ex. produktionsomkostnader samt försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader. Det hade dock inte lämnats någon särskild bevisning till stöd för kostnadsuppskattningarna i studien.
(26)
De faktiska uppgifter för CCP som kontrollerats på plats undersöktes på nytt och det bekräftades att de korrekta kostnaderna hade använts vid beräkningen av dumpningens omfattning. Påståendet avvisades därför.
1.3 Beräkning av normalvärde
(27)
En gemenskapstillverkare hävdade att när det gäller CCP skulle normalvärdet ha konstruerats för alla produkttyper, eftersom det råder en särskild marknadssituation på den taiwanesiska marknaden för polyvinylalkohol till följd av konstlat låga priser, framför allt i jämförelse med de prisspann som offentliggjorts för Asien, och av det faktum att merparten av den inhemska försäljningen i Taiwan under undersökningsperioden skedde till närstående kunder.
(28)
Det fanns emellertid ingen bevisning till stöd för att de taiwanesiska inhemska försäljningspriserna skulle vara att anse som konstlat låga. De priser för polyvinylalkohol som offentliggjorts angav endast mycket allmänt angivna prisspann för Asien (utom Kina) utan angivande av former eller produkttyper och var därför inte användbara för en prisjämförelse med Taiwan. Mot denna bakgrund kan de inhemska försäljningspriserna i Taiwan inte anses vara konstlat låga. När det gäller påståendet att det inte skulle ha förekommit en tillräcklig inhemsk försäljning till oberoende bekräftas det att försäljningen till oberoende kunder hade skett i tillräcklig mängd för att det skulle vara möjligt att fastställa normalvärdet.
(29)
Samma gemenskapstillverkare hävdade även att på grund av en påstått särskild marknadssituation med konstlat låga priser på polyvinylalkohol på den taiwanesiska marknaden borde den vinst som används vid beräkningen av normalvärdet för CCP inte fastställas på grundval av inledningsfrasen i artikel 2.6 i grundförordningen.
(30)
Av de skäl som anges i skäl 28 finns det ingen anledning att fastställa vinsten i samband med beräkningen av normalvärdet på annat sätt än på grundval av inledningsfrasen i artikel 2.6 i grundförordningen. Följaktligen avvisades detta krav.
(31)
De berörda parterna underrättades om dessa slutsatser och gavs en tidsfrist för att inkomma med synpunkter. Varken gemenskapstillverkarna eller någon annan berörd part inkom med några ytterligare synpunkter som skulle ha kunnat ändra kommissionens preliminära fastställande av dumping med avseende på Taiwan.
(32)
Mot denna bakgrund bekräftas det att den dumpningsmarginal som fastställts för Taiwan är mindre än 2 %, uttryckt som andel av exportpriset (se skäl 29 i förordningen om preliminär tull). I enlighet med artikel 9.3 i grundförordningen bör således detta förfarande avslutas med avseende på importen av den berörda produkten med ursprung i Taiwan.
2. Kina
2.1 Marknadsekonomisk status och individuell behandling
(33)
Eftersom inga synpunkter inkommit med avseende på undersökningsresultaten rörande marknadsekonomisk status och individuell behandling, bekräftas undersökningsresultaten i skälen 31-39 i förordningen om preliminär tull.
2.2 Jämförbart land
(34)
Båda gemenskapstillverkarna, Kuraray Europe GmbH och Celanese Chemicals Ibérica S.L., hävdade på nytt att Japan borde väljas som jämförbart land för Kina i stället för Taiwan.
(35)
De hävdade att Japan vore lämpligare än Taiwan som jämförbart land, eftersom konkurrensen är mycket större på den japanska polyvinylalkoholmarknaden än på den taiwanesiska marknaden. Den taiwanesiska marknaden domineras av en enda taiwanesisk tillverkare, CCP, under det att det finns fyra tillverkare på den japanska marknaden. Importen till Taiwan av sådan polyvinylalkohol som omfattas av undersökningen är begränsad och den inhemska efterfrågan på den likadana produkten i Taiwan är låg.
(36)
När det gäller CCP:s påstådda dominerande ställning på marknaden i Taiwan bör det erinras om att även importen inverkar på konkurrenssituationen och i detta hänseende har det redan konstaterats (se skäl 46 i förordningen om preliminär tull) att i Taiwan svarar importen för en större andel av den inhemska förbrukningen (15 %) än vad den gör i Japan (3 %).
(37)
Påståendet att importen av polyvinylalkohol huvudsakligen utgjordes av produkter som inte omfattas av undersökningen understöddes inte med tillräcklig bevisning och kunde därför inte godtas.
(38)
När det gäller den påstådda begränsade efterfrågan på den likadana produkten i Taiwan bör det understrykas att den inhemska marknaden för polyvinylalkohol i Taiwan uppgår till mer än 15 000 ton, varav största delen utgörs av den likadana produkten. Dessutom förhöll det sig så att även om en gemenskapstillverkare hävdade att efterfrågan faktiskt var begränsad på grund av att CCP:s försäljning huvudsakligen skedde till närstående kunder visade undersökningen på motsatsen. Av dessa skäl avvisas påståendet om att efterfrågan på den likadana produkten skulle ha varit begränsad.
(39)
Av de orsaker som anges i skälen 36-38 avvisas påståendet om otillräcklig konkurrens på den taiwanesiska marknaden.
(40)
En gemenskapstillverkare hävdade att den japanska marknaden för polyvinylalkohol är mycket mer representativ för den kinesiska marknaden, både med avseende på tillverkning och försäljning, än den taiwanesiska marknaden. Den taiwanesiska tillverkningen och inhemska försäljningen är visserligen lägre än den japanska tillverkningen och inhemska försäljningen, men kan trots detta anses vara tillräckligt stor för en jämförelse med kinesisk polyvinylalkohol och kinesisk export till gemenskapen.
(41)
Samma gemenskapstillverkare ansåg även att Japan vore ett lämpligare jämförbart land än Taiwan, eftersom Japan precis som Kina har både icke-integrerade och integrerade polyvinylalkoholtillverkare. Det är emellertid viktigt att notera att även om Kina förvisso har båda typerna av tillverkare så har både den taiwanesiska tillverkaren och den enda samarbetsvilliga och kontrollerade japanska tillverkaren integrerade tillverkningsprocesser för polyvinylalkohol. Denna aspekt kan således inte anses vara relevant när det gäller att välja Japan framför Taiwan.
(42)
Samma gemenskapstillverkare hävdade vidare att både den produktmix och de polyvinylalkoholtillämpningar som finns på den japanska marknaden är mer jämförbara med dem som finns i Kina. I detta hänseende bekräftas det att produktmixen och tillämpningarna på den taiwanesiska marknaden kan användas för en korrekt jämförelse mellan taiwanesisk och kinesisk polyvinylalkohol, under det att det inte finns någon bevisning för att jämförelsen skulle bli bättre om man i stället använde japansk polyvinylalkohol.
(43)
Slutligen är det att märka att graden av samarbetsvilja i det valda landet är en viktig faktor för fastställandet av ett tillförlitligt normalvärde. I Japan samarbetade endast en av de fyra tillverkarna av den likadana produkten i undersökningen, under det att alla nödvändiga uppgifter fanns tillgängliga för hela landet när det gäller Taiwan i och med att Taiwan omfattades av undersökningen. Det taiwanesiska företaget hade en mycket större marknadsandel på den egna hemmamarknaden än vad den enda samarbetsvilliga japanska tillverkaren hade, vilket möjliggjorde en bättre bedömning av normalvärdet.
(44)
Av de orsaker som anges i skälen 36-43 avvisas de två gemenskapstillverkarnas påstående att Japan skulle vara ett lämpligare jämförbart land för Kina och följaktligen bekräftas undersökningsresultaten i skälen 40-46 i förordningen om preliminär tull.
2.3 Normalvärde
(45)
En gemenskapstillverkare hävdade att normalvärdet för det jämförbara landet, Taiwan, borde ha konstruerats för alla produkttyper och att vinsten i samband med beräkningen av normalvärdet inte borde ha fastställts på grundval av den inledande meningen i artikel 2.6 i grundförordningen, eftersom det råder en särskild marknadssituation i Taiwan till följd av konstlat låga priser.
(46)
Av de orsaker som anges i skälen 28-30 avvisades dock detta krav. Mot denna bakgrund bekräftas således undersökningsresultaten i skäl 47 i förordningen om preliminär tull.
2.4 Exportpris
(47)
Eftersom inga synpunkter inkommit avseende exportpriset, bekräftas undersökningsresultaten i skälen 48-50 i förordningen om preliminär tull.
2.5 Jämförelse
(48)
Eftersom inga synpunkter inkommit avseende jämförelsen bekräftas undersökningsresultaten i skäl 51 i förordningen om preliminär tull.
2.6 Dumpningsmarginal
(49)
Eftersom inga synpunkter inkommit avseende dumpningsmarginalen bekräftas undersökningsresultatet i skälen 52 och 53 i förordningen om preliminär tull, dvs. att den landsomfattande dumpningsmarginalen för Kina ska vara 10 %.
E. SKADA
1. Tillverkning i gemenskapen och gemenskapsindustrin
(50)
Eftersom inga nya och underbyggda uppgifter eller argument inkommit i detta avseende bekräftas undersökningsresultaten i skälen 54-60 i förordningen om preliminär tull.
2. Förbrukningen i gemenskapen
(51)
En översyn av tillgänglig statistik från Eurostat och en dubbelkontroll gentemot uppgifter från andra tillgängliga källor visade att importen från Förenta staterna underskattats i förordningen om preliminär tull, särskilt för 2003 (se skäl 80). Följaktligen beslutades det att dessa uppgifter skulle ersättas med uppgifter från Förenta staternas exportdatabas. Efter det slutliga meddelandet av uppgifter konstaterades även att Eurostats uppgifter om import av kinesisk polyvinylalkohol var felaktiga och behövde rättas till (se skäl 56).
(52)
De reviderade uppgifterna om förbrukningen fastställdes således till följande:
2003
2004
2005
UP
Förbrukning (ton)
143 515
154 263
166 703
166 755
Index (2003 = 100)
100
107
116
116
(53)
Det framgår av dessa uppgifter att efterfrågan för den berörda produkten ökade med 16 % under skadeundersökningsperioden. De övriga slutsatserna, som sammanfattas i skäl 64 i förordningen om preliminär tull, är fortfarande giltiga.
(54)
Eftersom inga nya och underbyggda uppgifter eller argument inkommit i detta avseende bekräftas undersökningsresultaten i skälen 61-64 i förordningen om preliminär tull, med undantag av ändringarna av skälen 61 och 64 enligt ovanstående.
3. Importen från de berörda länderna
(55)
Eftersom det bekräftats att dumpningsmarginalen för Taiwan kan försummas undantas importen med ursprung i Taiwan definitivt från skadebedömningen.
(56)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter uttryckte vissa berörda parter allvarliga tvivel på tillförlitligheten hos Eurostats uppgifter om import av polyvinylalkohol från Kina under 2003. Frågan undersöktes, och det konstaterades att importen hade felrapporterats i avsevärd omfattning. Därför justerades importvolymen av polyvinylalkohol från Kina enligt följande.
Import
2003
2004
2005
UP
Kina (ton)
16 197
14 710
21 561
21 513
Index (2003 = 100)
100
91
133
133
(57)
Istället för en minskning av importen från Kina under skadeundersökningsperioden, som konstaterats preliminärt på grundval av de felaktiga uppgifterna för 2003, ökade importen från Kina med 33 % under skadeundersökningsperioden, medan den minskade med 9 % under 2004 jämfört med 2003.
(58)
På grundval av detta och de reviderade uppgifterna om förbrukningen i gemenskapen (se skäl 51) ändrades uppgifterna om marknadsandel för importen från Kina under skadeundersökningsperioden till följande:
Marknadsandel för Kina
2003
2004
2005
UP
Gemenskapsmarknaden
11,3 %
9,5 %
12,9 %
12,9 %
Index (2003 = 100)
100
84
115
114
(59)
Den kinesiska importens marknadsandel ökade med 1,6 procentenheter under skadeundersökningsperioden. Under undersökningsperioden svarade importen från Kina för 12,9 % av hela gemenskapsmarknaden.
(60)
Med ledning av de reviderade uppgifterna för importen 2003 har priserna för import med ursprung i Kina enligt skäl 68 i förordningen om preliminär tull ändrats. Det genomsnittliga importpriset minskade därför med 3 %.
Enhetspris
2003
2004
2005
UP
Kina (euro/ton)
1 162
1 115
1 164
1 132
Index (2003 = 100)
100
96
100
97
(61)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter hävdade klaganden att kommissionen inte borde ha undantagit några modeller med jämförelser av överensstämmande kategorier från beräkningen av prisunderskridande. Han hävdade att kommissionen genom att göra detta drastiskt skulle ha överskattat priserna på import från Kina i gemenskapen. Härvidlag anges det visserligen i skäl 70 i förordningen om preliminär tull att ett begränsat antal kategorier uteslöts från underskridandeundersökningen, eftersom det ansågs att jämförelsen per modell måste vara meningsfull och rättvis, och att jämförelser mellan en standardform och en specialform som omfattas av produktdefinitionen inte borde förekomma.
(62)
De aktuella kategorierna stod för 34 % av den kinesiska importen under undersökningsperioden, men gemenskapsindustrin (inte klaganden) producerade dem i mycket små mängder, motsvarande 0,1 %-0,5 % av deras försäljning under undersökningsperioden. Medan importen från Kina av polyvinylalkohol i dessa kategorier avsåg en standardform av polyvinylalkohol uppgav gemenskapstillverkaren av dessa kategorier till kommissionen att kategorierna i hans fall utgjorde specialiserade högkvalitetsprodukter för användning i nischtillämpningar som inte kunde ersättas med polyvinylalkohol i standardform. Vidare hade de inte framställts i den normala produktionslinjen utan vid en särskild anläggning med en satsprocess. Dessutom uppgav den berörda gemenskapstillverkaren att denna polyvinylalkohol inte konkurrerade med polyvinylalkohol av standardkvalitet. Därför fann kommissionen att det för dessa kategorier av polyvinylalkohol som importeras från Kina, nämligen polyvinylalkohol av standardkvalitet, inte fanns några motsvarande former som såldes av gemenskapsindustrin. Eftersom underskridandeberäkningen ändå kunde baseras på representativa volymer (dvs. 54 % av den aktuella importen) beslöt kommissionen att utesluta dessa kategorier från jämförelsen.
(63)
Av denna anledning, och eftersom klaganden inte lämnade några bevis på motsatsen, bekräftas det att uteslutandet av dessa kategorier från underskridandeberäkningen är motiverat, varför klagomålet avvisas.
(64)
Eftersom inga nya och underbyggda uppgifter eller argument inkommit i detta särskilda avseende bekräftas undersökningsresultaten i skälen 65-71 i förordningen om preliminär tull, med undantag av uppgifterna om den kinesiska importen och marknadsandelen, som har behandlats ovan.
4. Gemenskapsindustrins situation
(65)
På grundval av de reviderade uppgifterna om förbrukningen i gemenskapen (se skäl 51) ändrades uppgifterna om marknadsandel för gemenskapsindustrin under skadeundersökningsperioden till följande:
Gemenskapsindustrins marknadsandel
2003
2004
2005
UP
Index (2003 = 100)
100
101
96
103
(66)
I enlighet med slutsatsen i skäl 76 i förordningen om preliminär tull har gemenskapsindustrin, när det gäller försäljningsvolym, gynnats av efterfrågeökningen på gemenskapsmarknaden.
5. Slutsats om skada
(67)
Efter meddelandet av uppgifter om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för beslutet att införa provisoriska antidumpningsåtgärder hävdade flera berörda parter att de flesta skadeindikatorerna hade utvecklats positivt och att det därmed inte var fråga om någon väsentlig skada. En berörd part hävdade även att kommissionens slutsats om att gemenskapsindustrin lidit väsentlig skada uteslutande grundade sig på minskningen av gemenskapsindustrins försäljningspriser.
(68)
I detta hänseende bör det erinras om att ett antal indikatorer, såsom angetts i skäl 90 i förordningen om preliminär tull, faktiskt utvecklades positivt under skadeundersökningsperioden till följd av den kraftiga och ökande efterfrågan på gemenskapsmarknaden. Prisnedgången på gemenskapsmarknaden jämte den kraftiga prisökningen för det viktigaste råmaterialet världen över ledde emellertid till en negativ utveckling för alla ekonomiska indikatorer såsom lönsamhet, räntabilitet och kassaflöde. Detta förklaras i detalj i skälen 84 och 85 i förordningen om preliminär tull. Även om ingen eller några av de relevanta ekonomiska faktorer som bedöms i detta avseende i sig nödvändigtvis är avgörande (se artikel 3.5 i grundförordningen) så är det uppenbart att de ekonomiska faktorerna är bland de viktigaste faktorerna. Denna invändning måste därför avvisas.
(69)
Eftersom inga nya och underbyggda uppgifter eller argument inkommit avseende gemenskapsindustrins situation bekräftas skälen 72-92 i förordningen om preliminär tull, med undantag av skälen 75 och 76 som har behandlats ovan.
F. ORSAKSSAMBAND
1. Verkningar av den dumpade importen
(70)
Flera berörda parter hänvisade till det preliminära avgörandet att importen från Kina hade minskat starkt mellan 2003 och 2004. De hävdade att eftersom gemenskapsindustrins lönsamhet hade minskat dramatiskt med 62 % under samma period kunde prisnedgången inte ha orsakats av importen från Kina.
(71)
I detta avseende bör det erinras om att det i samband med undersökningen fastställdes att priserna på importen från Kina underskred gemenskapsindustrins priser med 3,3 % under undersökningsperioden och att importen från Kina under hela skadeundersökningsperioden vid gemenskapsgränsen deklarerades till priser som var lägre än de som togs ut av gemenskapsindustrin. Skillnaden mellan priserna på importen från Kina och gemenskapsindustrins försäljningspriser enligt Eurostats uppgifter föreföll att vara större 2003 än under undersökningsperioden. Det är emellertid inte möjligt att dra några slutsatser om prisunderskridandet under de år som föregick undersökningsperioden på grundval av denna analys. Det är endast möjligt att beräkna en korrekt och tillförlitlig prisunderskridandemarginal för undersökningsperioden, eftersom en sådan beräkning måste grunda sig på en jämförelse produktform för produktform och innehålla lämpliga justeringar för kostnader vid och efter import och skillnader i handelsled. Sådana uppgifter fanns endast att tillgå för undersökningsperioden. Någon slutsats kan således inte dras när det gäller frågan om huruvida priserna på importen från Kina underskred gemenskapsindustrins priser under skadeundersökningsperioden.
(72)
Vid undersökningen fastställdes det vidare att det förekommit en betydande prisnedgång på marknaden. Denna prisnedgång var skadevållande på grund av den kraftiga ökningen av kostnaderna för det viktigaste råmaterialet under samma period (se skälen 78 och 79 i förordningen om preliminär tull). Med hänsyn till de synpunkter som inkommit och redovisas i skäl 70 undersöktes utvecklingen av råmaterialpriserna under skadeundersökningsperioden år för år. Såsom nämns i skäl 78 i förordningen om preliminär tull är vinylacetatmonomer den huvudsakliga råvaran i tillverkningen av polyvinylalkohol. Denna råvara svarar för ca 65 % av tillverkningskostnaden för polyvinylalkohol. I tabellen nedan redovisas vinylacetatmonomerkostnaden per ton polyvinylalkohol under skadeundersökningsperioden.
Gemenskapsindustrin
2003
2004
2005
UP
VAM-kostnad per ton PVA
Index
100
107
119
130
(73)
Det framgick av denna analys att ökningen av råmaterialkostnaderna 2004 var måttlig i jämförelse med kostnadsökningarna 2005 och under undersökningsperioden. Med hänsyn till denna utveckling av råmaterialpriserna, särskilt kostnaderna för vinylacetatmonomer (se ovan), som inte nära korrelerar med lönsamhetstendensen, kan slutsatsen dras att den markanta minskningen av lönsamheten 2004 berodde mer på den sjuprocentiga minskningen av gemenskapsindustrins försäljningspriser (se skäl 79 i förordningen om preliminär tull) än på ökningen av råmaterialkostnaderna.
(74)
Mot denna bakgrund gjordes en närmare granskning av marknadsandelarna 2004, både i absoluta tal och i jämförelse med 2003, för att undersöka om den dumpade importen ensam kunde ha påverkat skadan väsentligt. Det fastställdes således att gemenskapsindustrin ökade sin marknadsandel med 1 % under 2004. Samtidigt förlorade importen från Kina 16 % av sin marknadsandel. Detta innebar att gemenskapsindustrins marknadsandel för 2004 var mer än fyra gånger så stor som Kinas marknadsandel. Under dessa omständigheter är det knappast möjligt att ange importen från Kina som orsak till prisnedgången under det centrala året 2004, eftersom denna import var relativt låg volymmässigt och minskade kraftigt.
(75)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter påpekade gemenskapsindustrin att även om den dumpade importens marknadsandel var liten lyckades den åstadkomma allvarliga störningar på marknaden på grund av marknadens karaktär. Den hävdade att kommissionen skulle ha påstått att polyvinylalkohol är en fungibel vara och att det lägsta pris som noteras på marknaden till stor del bestämmer marknadspriset, som andra tillverkare måste anpassa sig till om de vill ha kvar sina beställningar. Det bör framhållas att kommissionen i det slutliga meddelandet av uppgifter bara återgav ett av klagandens påståenden utan att knäsätta det. Klaganden hävdade vidare att den kinesiska importens påstådda inverkan på gemenskapsindustrins försäljningspriser skulle bevisas av att gemenskapsindustrins försäljningspriser sjönk under skadeundersökningsperioden, medan priserna för den huvudsakliga råvaran, vinylacetatmonomer, steg kraftigt. Gemenskapsindustrin vidhöll att den inte kunde föra ökningen av råmaterialpriset vidare till sina kunder på grund av det starka pristrycket från den dumpade importen, vilket skulle ha lett till en markant minskning av lönsamheten, räntabiliteten och kassaflödet.
(76)
En närmare granskning av utvecklingen visade dock på att den betydande försämringen av gemenskapsindustrins ekonomiska situation huvudsakligen hade ägt rum mellan 2004 och undersökningsperioden. Under 2003 då importen från Kina nådde en marknadsandel på 11,3 % och försäljningspriserna låg på ungefär samma nivå som de efterföljande åren uppvisade gemenskapsindustrin ett tillfredställande resultat, särskilt med avseende på lönsamheten. Denna bedömning stöds av det faktum att även gemenskapsindustrin hade beskrivit (2002 och) 2003 som ett år innan den dumpade importen på allvar började penetrera gemenskapsmarknaden. Detta stöddes av undersökningsresultaten och i skäl 131 i förordningen om preliminär tull konstaterades det att 2003 faktiskt var ett år då det kunde anses ha rått en normal konkurrenssituation på gemenskapsmarknaden. Detta har inte bestritts av någon av de berörda parterna, vilket tyder på att i den mån som det förekom någon snedvridning av handeln under 2003, var denna begränsad. Under 2004 däremot när importen från Kina minskade, samtidigt som försäljningspriserna var relativt oförändrade, försämrades gemenskapsindustrins ekonomiska situation drastiskt.
(77)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter hävdade gemenskapsindustrin att kommissionen felaktigt skulle ha krävt att den dumpade importen måste vara den huvudsakliga orsaken till skadan. Härvidlag bör påpekas att kommissionen inte krävde att den dumpade importen måste utgöra den huvudsakliga orsaken till skada. I artikel 3.6 i grundförordningen sägs i själva verket att kriteriet är att ”omfattning eller […] prisnivåer […] ligger bakom […] inverkan på gemenskapsindustrin […] och att denna inverkan är så omfattande att den kan betecknas som väsentlig” (vår kursivering).
(78)
En närmare granskning av de fakta som framkommit under undersökningen visar att enbart den dumpade importen har påverkat den skada som gemenskapsindustrins lidit, men eftersom dess marknadsandel totalt sett är begränsad i förhållande till gemenskapsindustrins ökande marknadsandel och eftersom den dumpade importen inte tydligt har sammanfallit med den tid då gemenskapsindustrins lidit störst skada, kan denna inverkan inte betecknas som väsentlig.
(79)
Mot denna bakgrund kan man inte dra slutsatsen att den dumpade importen har haft en sådan inverkan på den skada som gemenskapsindustrin lidit att den kan betecknas som väsentlig.
2. Verkningar av andra faktorer
(80)
Efter införandet av de provisoriska åtgärderna erhölls information som tydde på att Eurostats uppgifter var ofullständiga med avseende på importen från Förenta staterna. De rapporterade volymerna föreföll att vara för låga i jämförelse med exportuppgifterna från Förenta staternas exportdatabas och vissa andra källor. Uppgifterna rörande denna import måste därför ses över och det konstaterades att de borde ersättas med uppgifterna från Förenta staternas databas, varvid värdet, omräknat till euro, justerades till priser cif vid gemenskapens gräns. Inverkan av de reviderade uppgifterna om kinesiska importvolymer 2003 på den beräknade gemenskapsförbrukningen påverkade också andra länders marknadsandelar för det året. Tabellerna i skäl 97 i förordningen om preliminär tull har därför ändrats på följande sätt:
Import med ursprung i andra tredjeländer (kvantitet)
Import (ton)
2003
2004
2005
UP
USA
19 804
26 663
25 771
26 298
Index (2003 = 100)
100
135
130
133
Japan
13 682
11 753
12 694
14 151
Index (2003 = 100)
100
86
93
103
Taiwan (intervall)
11 000-14 000
13 000-16 500
10 000-13 000
9 000-12 000
Index (2003 = 100)
100
118
88
83
Import med ursprung i andra tredjeländer (genomsnittspris)
Medelpris (euro)
2003
2004
2005
UP
USA
1 308
1 335
1 446
1 416
Index (2003 = 100)
100
102
111
108
Japan
1 916
1 532
1 846
1 934
Index (2003 = 100)
100
80
96
101
Taiwan
1 212
1 207
1 308
1 302
Index (2003 = 100)
100
100
108
108
Marknadsandel
Marknadsandel (%)
2003
2004
2005
UP
USA
13,8 %
17,3 %
15,5 %
15,8 %
Japan
9,5 %
7,6 %
7,6 %
8,5 %
Taiwan (index)
100
109
76
71
(81)
Den största skillnaden i förhållande till förordningen om preliminär tull rör storleken på importvolymerna från Förenta staterna och utvecklingen av denna import. Under skadeundersökningsperioden ökade importen av polyvinylalkohol från Förenta staterna i själva verket bara en aning, dvs. med 2 procentenheter med avseende på marknadsandelen, under det att man i förordningen om preliminär tull felaktigt dragit slutsatsen att den hade fördubblats under denna period. Dessutom förefaller priserna cif vid gemenskapens gräns för denna import generellt sett ha legat på en högre nivå än vad som konstaterats i förordningen om preliminär tull med priser som var 4,3 % högre än under undersökningsperioden. Övriga slutsatser beträffande denna import, vilka sammanfattas i skäl 98 i förordningen om preliminär tull, är dock fortfarande giltiga.
(82)
När det gäller skälen 97 och 99 i förordningen om preliminär tull ifrågasatte flera berörda parter starkt tillförlitligheten hos Eurostats uppgifter rörande priserna på importen från Japan, eftersom de genomsnittliga priset per enhet för denna import var betydligt högre än de priser per enhet för polyvinylalkohol som angetts av andra källor. En berörd part hävdade att det höga genomsnittliga försäljningspriset kunde ha sin förklaring i att andra och dyrare produkter, t.ex. polyvinylbutyral, felaktigt tagits med i beräkningen. I detta sammanhang bör det understrykas att dessa uppgifter undersökts i detalj och att det är den analysen som ligger till grund för slutsatsen att importen från Japan inte kunde ha bidragit till den negativa prisutveckling som ledde till den dramatiska försämringen av gemenskapsindustrins ekonomiska situation (se skäl 99 i förordningen om preliminär tull). För fullständighetens och tydlighetens skull följer en sammanfattning av denna analys nedan.
(83)
En närmare undersökning av Eurostats uppgifter rörande importen från Japan bekräftade att dess uppgifter endast avsåg polyvinylalkohol och således inte var inflaterade på grund av dyrare produkter. Det framgick dessutom redan i klagomålet att polyvinylalkoholimporten från Japan innehöll begränsade kvantiteter av polyvinylalkohol, annan än den likadana produkten, och som sannolikt hade ett väsentligt högre pris per enhet. När det gäller det genomsnittliga värde som beräknats för importen från Japan, vilket grundade sig på de statistiska uppgifterna, kunde prispåverkan från dessa andra former av polyvinylalkohol inte neutraliseras, eftersom det inte gjordes någon skillnad på den likadana produkten och andra former av polyvinylalkohol i denna statistik. Med hänsyn tagen till de ungefärliga volymerna för denna import, som baseras på uppgifterna i klagomålet, och det beräknade genomsnittspriset för all import av polyvinylalkohol från Japan under undersökningsperioden fastställdes det dock att även om de former av polyvinylalkohol som inte ingick i produktdefinitionen uteslöts, skulle detta ändå inte leda till ett pris cif vid gemenskapens gräns som underskrider gemenskapsindustrins försäljningspris under undersökningsperioden. Dessutom kunde omkring 25 % av importen från Japan under undersökningsperioden kontrolleras, och det visade sig att den avsåg sådana former av polyvinylalkohol som ingick i produktdefinitionen. Denna försäljning skedde till närstående parter, dvs. till internpriser, och det konstaterades att återförsäljningspriset till den första oberoende kunden i gemenskapen för denna försäljning i genomsnitt låg på en nivå som var 8 % till 10 % högre än de priser som gemenskapsindustrin kunde ta ut. Följaktligen drogs och kvarstår slutsatsen att det inte fanns något som tydde på att importen av polyvinylalkohol från Japan under undersökningsperioden underskridit gemenskapsindustrins priser och denna import kan således inte anses ha bidragit till den skada som gemenskapsindustrin lidit.
(84)
Flera berörda parter ställde även frågan hur importen från Japan kunde ha lyckats behålla en stor marknadsandel trots sina höga priser, om det rådde en hård priskonkurrens på gemenskapsmarknaden. I detta avseende är det för det första att märka att Eurostats uppgifter om de genomsnittliga priserna för importen från Japan var inflaterade på grund av att andra och dyrare former av polyvinylalkohol ingick (se skäl 83). På grundval av kontrollerade uppgifter avseende omkring 25 % av den japanska importen, förefaller genomsnittet av de japanska återförsäljningspriserna till första oberoende kund i gemenskapen snarast ha legat på en nivå som var 8 % till 10 % högre än gemenskapsindustrins priser. Det rör sig dock inte om en exakt jämförelse mellan identiska former utan snarare om den sannolika och approximerade prisskillnaden mellan de genomsnittliga försäljningspriserna för en del av importen från Japan och gemenskapsindustrins genomsnittliga försäljningspris. Mot denna bakgrund kan inte resultatet av analysen av priserna för den japanska importen anses strida mot slutsatsen att marknadspriserna i gemenskapen hade sänkts, och argumentet avvisas därför.
(85)
En berörd part hävdade att importvolymen från Taiwan hade ökat mellan 2003 och 2006, vilket strider mot gemenskapens slutsats att marknadsandelen för denna import hade minskat, och att de genomsnittliga priserna för denna import hade ökat mindre än vad som konstaterats av kommissionen. Detta påstående grundade sig på en analys av Eurostats uppgifter. I detta avseende är det att märka att de faktiska uppgifterna för den enda taiwanesiska tillverkaren använts, eftersom denne samarbetade till fullo i undersökningen (se skäl 100 i förordningen om preliminär tull). Dessa kontrollerade uppgifter ansågs vara tillförlitligare än Eurostats uppgifter, särskilt eftersom denna tillverkare under hela skadeundersökningsperioden även sålde betydande mängder av sådan polyvinylalkohol enligt KN-nummer ex 3905 30 00 som inte ingick i produktdefinitionen. Denna berörda parts påstående avvisades således.
(86)
En annan berörd part hävdade, med hänvisning till kommissionens analys av priserna för importen från Förenta staterna, att importen från Taiwan hade bidragit till prisnedgången på gemenskapsmarknaden. Det hävdades att kommissionen vid beräkningen av de genomsnittliga priserna till första oberoende kund hade justerat upp Eurostats uppgifter om priserna för importen från Förenta staterna, vilka redan var högre än de taiwanesiska priserna, och dessa justerade priser hamnade därmed på samma nivå som gemenskapsindustrins priser. Priserna för importen från Taiwan, som inte behövde justeras, kom därmed att underskrida gemenskapsindustrins priser och bidrog således till den skada som gemenskapsindustrin lidit.
(87)
Detta påstående avvisades. Priserna för importen från Taiwan i skälen 97 och 100 i förordningen om preliminär tull är priser cif gemenskapens gräns. Vid beräkningen av prisunderskridandet gjordes ett antal justeringar av dessa priser (för importtullar, kostnader efter import, handelsled). Justeringen för skillnader i handelsled var betydande, eftersom nästan all försäljning skedde via handlare/distributörer i gemenskapen. Beräkningarna av prisunderskridandet kunde sedan ske på grundval av produktkontrollnummer, vilket gav mycket exakta sifferuppgifter som inte tydde på något prisunderskridande.
(88)
Flera berörda parter hävdade att gemenskapsindustrin själv hade orsakat lönsamhetsminskningen. De hävdade att gemenskapsindustrin på grund av den betydande extra produktionskapacitet som tillkom 2004 plötsligt hade fått betydande extramängder producerad polyvinylalkohol som den var tvungen att sälja. Dessa parter hävdade att den klagande själv därför skulle ha fört en aggressiv prispolitik och underskridit alla andra polyvinylalkoholleverantörers priser i syfte att maximera sin försäljningsvolym och utesluta andra konkurrenter från marknaden. Detta skulle alltså enligt dessa parter vara förklaringen till att polyvinylalkoholpriserna hade minskat under skadeundersökningsperioden. De ansåg att de kinesiska tillverkarna snarare följde än satte priserna.
(89)
När det gäller detta argument framgick det av undersökningen att de investeringar som gemenskapsindustrin företagit för att öka sin produktionskapacitet hade gjort det möjligt för den att sälja betydande extrakvantiteter på gemenskapsmarknaden. Detta faktum visar att beslutet att göra dessa investeringar var ett förnuftigt beslut när man ser till den förväntade marknadstillväxten. Förbrukningen av polyvinylalkohol på gemenskapsmarknaden ökade markant under skadeundersökningsperioden (se skälen 51-53) och detta ledde till en ökning av den totala försäljningen. Dessutom bekräftade en analys av uppgifter om förbrukningen och försäljningen i gemenskapen för perioden efter undersökningsperioden (juli 2006 till september 2007) som grundade sig på Eurostats uppgifter och uppgifter från parter som var föremål för undersökningen, att förbrukningen hade ökat väsentligt och att gemenskapsindustrin hade ökat sin försäljningsvolym med ytterligare 10 %.
(90)
Samtidigt fastställdes det vid undersökningen att en polyvinylalkoholanläggning måste ha en kontinuerlig tillverkning för att vara maximalt effektiv. Detta var fallet när det gäller gemenskapsindustrin. Undersökningen visade att kapacitetsökningen mellan 2004 och 2006 ledde till en betydande ökning av tillverkningen från och med 2004. Gemenskapsindustrin hävdade efter det slutliga meddelandet av uppgifter att den ytterligare produktionskapaciteten för polyvinylalkohol bara varit tillgänglig sedan 2005, och att det alltså inte fanns någon extra kapacitet under 2004. Undersökningen visade dock att tillverkningskapaciteten 2004 var 7 % högre än 2003. Samtidigt minskade gemenskapsindustrin sina försäljningspriser med 7 %, och 2005 när kapaciteten uppgick till 129 % av kapaciteten för 2003 låg priserna, trots kraftigt ökande råmaterialkostnader (+ 19 % för polyvinylbutyral), fortfarande på en nivå som var 5 % lägre än 2003 års nivå (se skäl 72). Samtidigt ökade gemenskapsindustrin sin försäljning till oberoende kunder med 12 %. Den ökade denna försäljning med ytterligare 10 procentenheter under 2005. Således tycks det föreligga ett samband mellan gemenskapsindustrins försäljningspriser och den producerade volymen polyvinylalkohol.
(91)
Två berörda parter hävdade att den negativa utvecklingen av de viktigaste ekonomiska nyckeltalen berodde på investeringarna i tillverkningskapacitet, eftersom kostnaden för dessa investeringar måste ha inverkat kraftigt på gemenskapsindustrins lönsamhet. I detta avseende fastställdes det vid undersökningen att kostnaderna för kapacitetsökningen kunde identifieras och att de inte hade haft någon avgörande betydelse för den drastiskt nedåtgående tendens som noterats i gemenskapsindustrins ekonomiska situation (se skäl 103 i förordningen om preliminär tull). Påståendet att dessa kostnader hade orsakat den kraftiga försämringen av de mest betydelsefulla ekonomiska indikatorerna för gemenskapsindustrin avvisas följaktligen.
(92)
En berörd part hävdade att prissättningen för försäljningen för användning inom samma företagsgrupp hade inverkat negativt på den klagandes lönsamhet. Det är att märka att polyvinylalkoholförsäljningen till närstående parter har kontrollerats i detalj. För det första skildes denna försäljning från försäljningen till icke-närstående parter. Den ingår därför inte i de ekonomiska indikatorer som anges i skälen 84 och 85 i förordningen om preliminär tull, vilket dessutom uttryckligen påpekas i skäl 84. För det andra framgick det av kontrollen av försäljningen för användning inom samma företagsgrupp att priserna för denna försäljning, som svarade för mindre än 20 % av gemenskapsindustrins totala försäljning under undersökningsperioden, inte hade inverkat negativt på resultatet för gemenskapsindustrins försäljning av polyvinylalkohol till icke-närstående parter. Följaktligen avvisades detta påstående.
(93)
En annan berörd part hävdade att den negativa utvecklingen av de viktigaste ekonomiska nyckeltalen för gemenskapsindustrin berodde på den påstådda krisen i den tyska byggbranschen under de första åren av skadeundersökningsperioden. Det lämnades emellertid ingen bevisning till stöd för detta påstående och det framgick tydligt av de statistiska uppgifterna att förbrukningen av polyvinylalkohol uppvisade en ökande trend, vilket dessutom gällde i ännu större utsträckning för polyvinylbutyral. Följaktligen avvisades detta påstående.
(94)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter hävdade gemenskapsindustrin att kommissionen genom att fokusera på 2003 och 2004 inte hade utfört en tillräcklig analys av orsakssambandet för åren 2004-2006. Härvidlag bör först framhållas att 2003 och 2004 är de första två åren i skadeundersökningsperioden och att de därför på intet sätt kan betraktas som ”överspelade”. Som sägs i skäl 91 i förordningen om preliminär tull är dessutom den grupp indikatorer som tyder på skada de ekonomiska indikatorerna, medan de flesta andra indikatorerna visar på en positiv utveckling. I ett sådant läge är det naturligt att den undersökande myndigheten fäster mer uppmärksamhet vid den period då de ekonomiska indikatorerna försämrades mest, vilket råkar vara 2004 då gemenskapsindustrins lönsamhet minskade med 62 %, dess räntabilitet med 83 % och dess kassaflöde med 45 %. Som sägs i skälen 70-93 beaktas slutligen att analysen av orsakssambandet inte är begränsad till 2003 och 2004 utan täcker hela skadeundersökningsperioden, dvs. från och med 2003 till och med slutet av undersökningsperioden (september 2006). Påståendet avvisas därför.
3. Slutsats om orsakssamband
(95)
Sammanfattningsvis gäller att den ytterligare undersökning som genomfördes till följd av de synpunkter som lämnats efter införandet av de provisoriska åtgärderna inte bekräftar att det var den dumpade importen väsentligt påverkat den skada som vållats gemenskapsindustrin. Med hänsyn till i) den relativt begränsade och endast långsamt ökande marknadsandelen för den dumpade importen från Kina (från 11,3 % till 12,9 %) och den mycket större och i någon mån växande marknadsandelen för gemenskapsindustrins försäljning (denna andel var tre gånger så stor som Kinas andel under undersökningsperioden) och med hänsyn också till ii) det begränsade om än inte försumbara prisunderskridandet för importen från Kina kan den slutsatsen dras att de låga priserna på gemenskapsmarknaden, i en situation med ökande råmaterialkostnader, som starkt bidragit till den skada som gemenskapsindustrin lidit, inte kan tillskrivas den dumpade importen från Kina. Det kan därför inte med tillräcklig säkerhet fastställas något orsakssamband enligt artikel 3.6 och 3.7 i grundförordningen mellan den dumpade importen från Kina och den väsentliga skada som gemenskapsindustrin lidit.
G. SLUTSATS
(96)
Förfarandet bör därför avslutas eftersom dumpningsmarginalen för Taiwan har konstaterats vara mindre än 2 % och det inte finns några belägg för ett orsakssamband mellan dumpningen och skadan när det gäller importen med ursprung i Kina.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Antidumpningsförfarandet beträffande import av sampolymera polyvinylalkoholer bildade genom homopolymer polymerisation med en viskositet (mätt i en 4-procentig lösning) på minst 3 och högst 61 mPas och en hydrolysgrad på minst 84,0 och högst 99,9 molprocent som klassificeras enligt KN-nummer ex 3905 30 00 och har sitt ursprung i Kina och Taiwan ska avslutas.
Artikel 2
De belopp för vilka säkerhet ställts i form av den preliminära antidumpningstull som infördes genom kommissionens förordning (EG) nr 1069/2007 beträffande införande av en preliminär antidumpningstull på import av vissa polyvinylalkoholer i form av hartser av homopolymerer med en viskositet (mätt i en 4-procentig lösning) på minst 3 och högst 61 mPas och en hydrolysgrad på minst 84,0 och högst 99,9 molprocent, med KN-nummer ex 3905 30 00 (TARIC-nummer 3905300020), med ursprung i Kina, ska frisläppas.
Artikel 3
Detta beslut träder i kraft dagen efter det att det att det offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Utfärdat i Bryssel den 17 mars 2008.