32004R0549
L 096/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 549/2004 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 10 март 2004 година
за определяне на рамката за създаването на Единно европейско небе
(рамков регламент)
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаването на Европейската общност, и по-специално член 80, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията (1),
като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (3),
в съответствие с процедурата, установена в член 251 от Договора (4), в светлината на съвместния текст, одобрен от Помирителния комитет на 11 декември 2003 г.,
като имат предвид, че:
(1)
Въвеждането на обща транспортна политика изисква ефикасна система за въздушен транспорт, която позволява безопасно и редовно обслужване на въздушния транспорт, като по този начин се улеснява свободното движение на стоки, хора и услуги.
(2)
На извънредното си съвещание в Лисабон на 23 и 24 март 2000 г. Европейският съвет призова Комисията да представи предложения във връзка с управлението на въздушното пространство, контрола на въздушното движение и управлението на потоците въздушно движение на основата на работата на създадената от Комисията Група на високо равнище за единно европейско небе. Тази Група, съставена предимно от граждански и военни аеронавигационни органи в държавите-членки, представи своя доклад през ноември 2000 г.
(3)
Гладкото функциониране на системата за въздушен транспорт изисква съвместими и с високо равнище на безопасност аеронавигационни услуги, позволяващи оптимално използване на европейското въздушно пространство, и съвместими и с високо равнище на безопасност въздушни пътувания, спазвайки задължението за общ интерес на аеронавигационното обслужване включително задълженията за обществено обслужване. Това трябва да се извършва в съответствие с най-високите стандарти на отговорност и компетентност.
(4)
Инициативата за единно европейско небе трябва да бъде разработена в съответствие със задълженията, произтичащи от членството на Общността и нейните страни членки в Евроконтрол, както и в съответствие с принципите, установени в Чикагската конвенция за Международно гражданско въздухоплаване от 1944 г.
(5)
Решенията, свързани със съдържанието, обхвата или извършването на военни операции и учения, не попадат в сферата на компетентност на Общността.
(6)
Държавите-членки са приели обща декларация по военните въпроси, свързани с единното европейско небе (5). В съответствие с тази декларация държавите-членки трябва по-специално да засилят гражданско-военното сътрудничество и, ако се счете за необходимо и до степен, която се счита за необходима от всички засегнати държави-членки, да улеснят сътрудничеството между своите въоръжени сили по всички въпроси на управлението на въздушното движение.
(7)
Въздушното пространство представлява ограничен ресурс, чието оптимално и ефикасно използване ще бъде възможно само ако се вземат предвид изискванията на всички потребители, а също така където е уместно и изискванията - представени в цялостно развитие - на процеса за вземане на решения и въвеждането на единно европейско небе, включително на Комитета за единно небе.
(8)
Поради всички тези причини и с цел разширяване на единното европейско небе, за да включи то по-голям брой европейски страни, Общността трябва, като отчита развитията в Евроконтрол, да установи общи цели и програма за действие, за да мобилизира усилията на Общността, на държавите-членки и на различните икономически заинтересовани страни, за създаване на по-интегрирано оперативно въздушно пространство - единното европейско небе.
(9)
Когато държавите-членки предприемат действия за осигуряване на съответствие с изискванията на Общността, органите, проверяващи съответствието, трябва да бъдат достатъчно независими от доставчиците на аеронавигационно обслужване.
(10)
Изисква се службите за аеронавигационно обслужване, и по-специално службите за въздушните потоци, които са сравними с публични органи, да бъдат функционално и структурно разделени; те са в същото време организирани под много различни правни форми в отделните държави-членки.
(11)
Когато се изискват независими одити, свързани с доставчиците на аеронавигационно обслужване, проверките, извършвани от официални одиторски органи на държавите-членки, в които това обслужване се предоставя от администрацията или от публична структура под надзора на посочените по-горе органи, би следвало да се признават като независим одит, независимо дали докладите за одита са публични или не.
(12)
Желателно е единното европейско небе да се разшири спрямо трети европейски държави или в рамката на участие на Общността в работата на Евроконтрол, или чрез споразумения, сключени между Общността и тези държави.
(13)
Присъединяването на Общността към Евроконтрол е важен компонент при създаването на паневропейско въздушно пространство.
(14)
В процеса на създаване на единно европейско небе Общността би следвало, където е подходящо, да развива сътрудничество на най-високо ниво с Евроконтрол, за да осигури регулативно единство и съвместимост при подходите, както и да избегне дублиране на работата, извършвана от двете страни.
(15)
В съответствие със заключенията на Групата на високо равнище, Евроконтрол е органът, който има съответния опит да подкрепя Общността в нейната роля на регулатор. Би следвало също да бъдат разработени съответните правила за прилагане по въпроси от компетентността на Евроконтрол в резултат от възложените на тази организация мандати и те да са предмет на условията, които трябва да бъдат включени в рамката на сътрудничество между Комисията и Евроконтрол.
(16)
Разработването на мерките, необходими за създаване на единно европейско небе, изисква обширни консултации с икономически и социално заинтересовани страни.
(17)
Социалните партньори трябва да бъдат информирани и консултирани по подходящ начин за всички мерки, които имат значим социален ефект. Трябва да се направи консултация също така с Комитета за секторен диалог, създаден с Решение 1998/500/ЕО на Комисията от 20 май 1998 г. за създаване на Комитети за секторен диалог, насърчаващи диалога между социалните партньори на европейско ниво (6).
(18)
Заинтересовани страни като доставчици на аеронавигационно обслужване, ползватели на въздушното пространство, летища, производители на авиационно оборудване и техника, и професионални представителни органи трябва да имат възможност да съветват Комисията по техническите аспекти на въвеждането на единното европейско небе.
(19)
Ефективността на системата за аеронавигационно обслужване като цяло на европейско ниво би следвало да бъде оценявана редовно, като се обърне дължимото внимание на поддържането на високо равнище на безопасност, трябва да се проверява ефективността на приетите мерки и да се предлагат по-нататъшни мерки.
(20)
Санкциите, предвидени по отношение нарушенията на настоящия регламент и на мерките, посочени в член 3, би следвало да бъдат ефективни, пропорционални и с възпиращ ефект, без да това да подлага на риск безопасността.
(21)
Влиянието на мерките, предприети за прилагане на настоящия регламент, би следвало да бъде оценено в светлината на докладите, които следва да се представят редовно от Комисията.
(22)
Настоящият регламент не засяга правомощията на държавите-членки да приемат разпореждания във връзка с организацията на техните въоръжени сили. Тези правомощия могат да доведат до това, държавите-членки да приемат мерки за осигуряване на своите въоръжени сили на достатъчно въздушно пространство за целите на съответното учение и тренировки. Би следвало да се предвиди разпоредба за защитна клауза, която да дава възможност да се упражняват посочените правомощия.
(23)
Мерки за засилено сътрудничество при използването на летище Гибралтар бяха договорени в Лондон на 2 декември 1987 г. между Кралство Испания и Обединеното кралство в Обща декларация на министрите на външните работи на двете държави. Тези мерки все още не са влезли в сила.
(24)
Тъй като целта на настоящия регламент - създаването на единно европейско небе - не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки поради транснационалния мащаб на действие и, следователно, може да бъде постигната по-добре на ниво Общност, едновременно с това, че дава възможност за подробни правила за прилагане, отчитащи специфичните местни условия, Общността може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарността, установен в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалността, установен в посочения член, настоящият регламент не излиза извън необходимото за постигане на тази цел.
(25)
Мерките, необходими за прилагане на настоящия регламент, би следвало да бъдат приети в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за създаване на реда и условията за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (7).
(26)
Член 8, параграф 2 от Правилника за дейността на комитети (8), установени съгласно член 7, параграф 1 от Решение 1999/468/ЕО предвижда стандартно правило, в съответствие с което председателят на комитета може да реши да покани трети страни на съвещание на този комитет. Ако е подходящо, председателят на Комитета за единно небе би следвало да покани представители на Евроконтрол да вземат участие в съвещанията като наблюдатели или експерти,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Цел и приложно поле
1. Целта на инициативата за Единно европейско небе е да се повишат настоящите стандарти за безопасност и цялостната ефективност на въздушния транспорт в Европа, да се оптимизира капацитетът, за да се изпълнят изискванията на всички ползватели на въздушното пространство и да се сведат до минимум закъсненията. За постигането на тази цел настоящият регламент има за задача да установи хармонизирана законодателна рамка за създаването на Единно европейско небе в срок до 31 декември 2004 г.
2. Прилагането на настоящия регламент и на мерките, посочени в член 3, не засяга суверенитета на държавите-членки върху тяхното въздушно пространство, както и изискванията на държавите-членки по отношение на обществения ред, обществената сигурност и въпросите на отбраната, както е посочено в член 13. Настоящият регламент и посочените по-горе мерки не засягат военните операции и учения.
3. Прилагането на настоящия регламент и на мерките, посочени в член 3, не засяга правата и задълженията на държавите-членки, произтичащи от Чикагската конвенция за международно гражданско въздухоплаване от 1944 г.
4. Прилагането на настоящия регламент и на мерките, посочени в член 3, по отношение на летище Гибралтар се разбира, че няма да засегне съответните правни позиции на Кралство Испания и на Обединеното кралство по отношение на техния спор за суверенитет над територията, в която е разположено летището.
5. Настоящият регламент и мерките, посочени в член 3, не се прилагат по отношение на летище Гибралтар, докато мерките, включени в Общата декларация, подписана от министрите на външните работи на Кралство Испания и на Обединеното кралство на 2 декември 1987 г., не влязат в сила.
Член 2
Дефиниции
За целите на настоящия регламент и на мерките, посочени в член 3, се използват следните дефиниции:
1.
„обслужване по контрол на въздушното движение (КВД)“ означава обслужване, предоставяно за целите на:
а)
предотвратяване на сблъскване:
-
между въздухоплавателни средства,
-
в зоната за маневриране между въздухоплавателните средства и препятствията;
б)
ускоряване и поддържане на подреден поток въздушно движение;
2.
„летищен контрол“ означава КВД за движението на летището;
3.
„аеронавигационно информационно обслужване“ означава обслужване, установено в определена зона на покритие, с цел предоставяне на аеронавигационна информация и данни, необходими за безопасността, редовността и ефикасността на въздухоплаването;
4.
„аеронавигационно обслужване“ означава различни видове обслужване на въздушния трафик; комуникационно, навигационно обслужване и обзор; метеорологично обслужване за въздухоплаването; аеронавигационно информационно обслужване;
5.
„доставчик на аеронавигационно обслужване“ означава всяка обществена или частна организация, която предоставя аеронавигационно обслужване за общия въздушен трафик;
6.
„блок въздушно пространство“ означава въздушно пространство с определени размери в пространството и във времето, в което се предоставя аеронавигационно обслужване;
7.
„управление на въздушното пространство“ означава функция на планиране с основна цел максимално използване на наличното въздушно пространство чрез динамично разделяне във времето, а в определени моменти и разделяне на въздушното пространство между различните категории ползватели на основата на краткосрочните им нужди;
8.
„ползватели на въздушното пространство“ означава всички въздухоплавателни средства, които оперират като общ въздушен трафик;
9.
„управление на потоците въздушно движение“ означава функция, установена с цел допринасяне за безопасен, подреден и експедитивен поток от въздушно движение, като същевременно се осигурява максимално използване на капацитета на КВД и съответствие на обема на въздушното движение с капацитетите, заявени от съответните доставчици на обслужване на въздушното движение;
10.
„управление на въздушното движение“ означава съвкупност от въздушни и наземни функции (обслужване на въздушното движение, управление на въздушното пространство и управление на потоците въздушно движение), необходими за осигуряване на безопасно и ефикасно движение на въздухоплавателното средство по време на всички фази от полета;
11.
„обслужване на въздушното движение“ означава различни видове полетно-информационно обслужване, предупредителни услуги, консултантски услуги и КВД (контрол на района, подход и летищен контрол);
12
„контрол на района“ означава КВД за контролирани полети в даден блок от въздушното пространство;
13.
„контрол на подхода“ означава КВД за пристигащи или заминаващи контролирани полети;
14.
„пакет от услуги“ означава два или повече видове аеронавигационно обслужване;
15.
„сертификат“ означава документ, издаден от държава-членка във вид, съответстващ на националното законодателство, който потвърждава, че доставчикът на аеронавигационно обслужване изпълнява изискванията за предоставяне на специфичното обслужване;
16.
„комуникационно обслужване“ означава аеронавигационно фиксирано и мобилно обслужване за осъществяване на комуникации земя-земя, въздух-земя и въздух-въздух за целите на КВД;
17.
„Европейска мрежа за управление на въздушното движение“ (ЕМУВП) означава сбор от системи, изброени в приложение I към Регламент (ЕО) № 552/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 г. за оперативната съвместимост на европейската мрежа за управление на въздушното движение (Регламент за оперативната съвместимост) (9), който позволява в Общността да бъде предоставяно аеронавигационно обслужване, включително връзките на границите с трети страни;
18.
„концепция за експлоатация“ означава критерии за оперативно използване на европейската мрежа за управление на въздушното движение или част от нея;
19.
„съставни части“ означава материални обекти като хардуер и нематериални обекти като софтуер, от които зависи оперативната съвместимост на европейската мрежа за управление на въздушното движение;
20.
„Евроконтрол“ е европейската организация за безопасност на въздухоплаването, създадена с Международната конвенция от 13 декември 1960 г. за сътрудничество за безопасност на въздухоплаването (10);
21.
„принципите на Евроконтрол за установяване на разходна база за пътни такси и изчисляване на таксови единици“ означава принципите, посочени в документ № 99.60.01/01 от 1 август 1999 г., издаден от Евроконтрол;
22.
„гъвкаво използване на въздушното пространство“ означава концепция за управление на въздушното пространство, прилагана в зоната на Европейската конференция за гражданска авиация, както е посочено в първото издание от 5 февруари 1996 г. на „Наръчник за управление на въздушното пространство за прилагане на концепцията за гъвкаво използване на въздушното пространство“, издаден от Евроконтрол;
23.
„район за полетна информация“ означава въздушно пространство с определени размери, в рамките на което се предоставят полетно-информационно обслужване и услуги за предупреждение;
24.
„полетно ниво“ означава повърхност от постоянно атмосферно налягане, която е свързана със специфично отправно налягане от 1013,2 хектопаскала и е отделена от други такива повърхности чрез определени интервали налягане;
25.
„функционален блок въздушно пространство“ означава блок въздушно пространство, основан на оперативни изисквания, които отразяват необходимостта да се осигури по-интегрирано управление на въздушното пространство, независимо от съществуващите граници;
26.
„общ въздушен трафик“ означава всички полети на граждански въздухоплавателни средства, както и всички полети на държавните въздухоплавателни средства (включително военни, митнически и полицейски въздухоплавателни средства), когато тези полети се извършват в съответствие с процедурите на ИКАО;
27.
„ИКАО“ означава Международна организация за гражданско въздухоплаване, създадена с Чикагската конвенция от 1944 г. за международното гражданско въздухоплаване;
28.
„оперативна съвместимост“ означава набор от функционални, технически и оперативни свойства, изисквани от системите и съставните части на европейската мрежа за управление на въздушното движение и от процедурите за експлоатация, за да се постигне безопасна, непрекъсната и ефикасна експлоатация. Съвместимостта се постига, когато системите и съставните части съответстват на основните изисквания;
29.
„метеорологично обслужване“ означава онези съоръжения и услуги, които предоставят на въздухоплавателното средство метеорологични прогнози, кратки сведения и наблюдения, както и друга метеорологична информация и данни, предоставени от страните за аеронавигационно използване;
30.
„навигационно обслужване“ означава онези съоръжения и услуги, които предоставят на въздухоплавателното средство информация за местоположението и времето;
31.
„оперативни данни“ означава информация във връзка с всички фази на полета, за които се изисква да се вземат оперативни решения от доставчиците на аеронавигационно обслужване, ползвателите на въздушното пространство, авиационните оператори и други участващи страни;
32.
„процедура, използвана в контекста на регламента за оперативната съвместимост“, означава стандартен метод за техническо или оперативно използване на системите в контекста на договорени и утвърдени концепции за работа, изискващи унифицирано въвеждане в цялата европейска мрежа за управление на въздушното движение;
33.
„пускане в експлоатация“ означава първото оперативно използване след първоначална инсталация или обновяване на системата;
34.
„трасова мрежа“ означава мрежа от определени трасета за насочване на потока общ въздушен трафик така, както е необходимо за осигуряване на обслужване по КВД;
35.
„трасе“ означава избран маршрут, който трябва да се следва от въздухоплавателното средство;
36.
„непрекъснато функциониране“ означава функционирането на Европейската мрежа за управление на въздушното движение (ЕМУВД) по такъв начин, че от гледна точка на потребителите това да се счита като функциониране на едно цяло;
37.
„сектор“ означава част от контролираната зона и/или района за полетна информация/горния район;
38.
„служби за надзор“ означава тези съоръжения и услуги, които се използват за определяне на съответните позиции на въздухоплавателното средство, за да се постигне безопасно сепариране;
39.
„система“ означава съвкупност от въздушни и наземни съставни части, както и базирано в пространството оборудване, която поддържа аеронавигационното обслужване по време на всички фази на полета;
40.
„подобрение“ означава всяка модификация, която променя оперативните характеристики на системата.
Член 3
Области на действие от страна на Общността
1. Настоящият регламент установява хармонизирана законодателна рамка за създаването на единното европейско небе в съгласие със:
а)
Регламент (ЕО) № 551/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 г. за организацията и използването на въздушното пространство в единното европейско небе (Регламент за въздушното пространство) (11);
б)
Регламент (ЕО) № 550/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 г. за осигуряването на аеронавигационно обслужване в единното европейско небе (Регламент за осигуряване на обслужване) (12);
в)
Регламент (ЕО) №552/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 г. за оперативната съвместимост на европейската мрежа за УВД (Регламент за оперативната съвместимост) (13),
както и с правилата за въвеждане, приети от Комисията на базата на настоящия регламент и регламентите, посочени по-горе.
2. Мерките, посочени в параграф 1, ще се прилагат, но ще бъдат подчинени на разпоредбите на настоящия регламент.
Член 4
Национални органи за надзор
1. Държавите-членки назначават или създават орган или органи в качеството им на техен национален надзорен орган, който да приеме задачите, възложени му по настоящия регламент и мерките, посочени в член 3.
2. Националните надзорни органи са независими от доставчиците на аеронавигационно обслужване. Тази независимост се постига чрез адекватно разделяне, най-малко на функционално ниво, между националните надзорни органи и доставчиците. Държавите-членки осигуряват безпристрастното и прозрачно упражняване на пълномощията от националните надзорни органи.
3. Държавите-членки уведомяват Комисията за имената и адресите на националните надзорни органи, както и за всички настъпили промени в тях, а също и за мерките, предприети за осигуряване на съответствие с параграф 2.
Член 5
Процедура на Комитета
1. Комисията се подпомага от Комитет за единно небе, наричан по-нататък „Комитета“, съставен от по двама представители от всяка държава-членка и председателстван от представител на Комисията. Комитетът осигурява съответното отчитане на интересите на всички категории ползватели.
2. Когато се прави позоваване на този параграф, се прилагат членове 3 и 7 от Решение 1999/468/ЕО, отнасящи се до разпоредбите на член 8 от него.
3. Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО, отнасящи се до разпоредбите на член 8 от него.
Периодът, посочен в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО, се определя на един месец.
4. Комитетът приема свой процедурен правилник.
Член 6
Отраслов консултативен орган
Без да засяга ролята на Комитета и на Евроконтрол, Комисията създава „отраслов консултативен орган“, в който участват доставчиците на аеронавигационно обслужване, асоциациите на ползвателите на въздушното пространство, летищата, производителите на авиационно оборудване и техника и професионалните представителни органи. Ролята на този орган ще бъде единствено да консултира Комисията по техническите аспекти на въвеждането на единното европейско небе.
Член 7
Отношения с трети европейски държави
Общността се стреми и подкрепя разширяването на единното европейско небе спрямо държави, които не са членки на Европейския съюз. За тази цел Общността предприема или в рамките на споразумения, сключени със съседни трети държави, или в контекста на дейността на Евроконтрол, разширяването на приложимостта на настоящия регламент и на мерките, посочени в член 3, спрямо тези държави.
Член 8
Правила за прилагане
1. За разработването на правила за прилагане в съответствие с член 3 по въпроси от компетентността на Евроконтрол, Комисията ще издава мандати на Евроконтрол, в които се поставят задачите, които трябва да бъдат изпълнени, и определените срокове. В тази връзка Комисията се стреми да използва по най-добрия начин споразуменията на Евроконтрол за участие и консултации с всички заинтересовани страни, когато тези споразумения съответстват на практиката на Комисията за прозрачност и консултативни процедури и не противоречат на нейните институционални задължения. Комисията ще действа в съответствие с процедурата, посочена в член 5, параграф 2.
2. На базата на извършената работа в съответствие с параграф 1 решенията по отношение прилагане на резултатите от тази работа в Общността и сроковете за тяхното въвеждане се вземат в съответствие с процедурата, посочена в член 5, параграф 3. Тези решения се публикуват в Официален вестник на Европейския съюз.
3. Независимо от разпоредбите на параграф 2, ако Евроконтрол не може да приеме мандат, възложен му по параграф 1, или Комисията, след консултация с Комитета, счете, че:
а)
работата, извършена на базата на такъв мандат не напредва в задоволителна степен спрямо крайния срок или
б)
резултатите от извършената работа не са адекватни,
Комисията, в съответствие с процедурата по член 5, параграф 3, може да приеме алтернативни мерки за изпълнение на въпросния мандат.
4. За разработването на правила за прилагане в съответствие с член 3 по въпроси извън компетентността на Евроконтрол, Комисията действа в съответствие с процедурата по член 5, параграф 3.
Член 9
Санкции
Санкциите, които държавите-членки установят за нарушаване на настоящия регламент и на мерките, посочени в член 3, от страна на ползвателите на въздушното пространство и доставчиците на аеронавигационно обслужване, следва да бъдат ефективни, пропорционални и с възпиращ ефект.
Член 10
Консултации със заинтересованите страни
Държавите-членки, в съответствие със своето национално законодателство, и Комисията установяват механизми за извършване на консултации, за да осигурят участието на заинтересованите страни при реализирането на Единното европейско небе.
Заинтересованите страни могат да включват:
-
доставчиците на аеронавигационно обслужване,
-
ползвателите на въздушното пространство,
-
летищата,
-
производителите на авиационно оборудване и техника и
-
професионалните представителни органи.
Консултациите със заинтересованите страни се отнасят по-специално до разработката и въвеждането на нови концепции и технологии в европейската мрежа за управление на въздушното движение.
Член 11
Преглед на ефективността
1. Комисията осигурява проверката и оценката на извършваното аеронавигационно обслужване, като използва съществуващия опит на Евроконтрол.
2. Анализът на информацията, събрана за целите на параграф 1, цели следното:
а)
да позволи извършването на сравнение и подобряване на осигуряваното аеронавигационно обслужване;
б)
да подпомогне доставчиците на аеронавигационно обслужване при предоставянето на изискваното обслужване;
в)
да подобри процеса на извършване на консултации между потребителите на въздушното пространство, доставчиците на аеронавигационно обслужване и летищата;
г)
да позволи определянето и насърчаването на най-добрата практика, включително повишаване на безопасността, ефикасността и капацитета.
3. Без да засяга правото на обществеността на достъп до документите на Комисията, както е посочено в Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 г. относно обществения достъп до документите на Европейския парламент, Съвета и Комисията, Комисията (14) приема, в съответствие с процедурата по член 5, параграф 3, мерки за разпространяване към заинтересованите страни на информацията, посочена в параграф 2.
Член 12
Надзор, наблюдение и методи за оценка на ефекта
1. Надзорът, наблюдението и методите за оценка на ефекта се основават на представянето на годишни доклади от държавите-членки за изпълнението на предприетите действия в съответствие с настоящия регламент и мерките, посочени в член 3.
2. Комисията прави периодичен преглед на прилагането на настоящия регламент и мерките, посочени в член 3, и докладва на Европейския парламент и на Съвета при първа възможност до 20 април 2007 г. и веднъж на всеки три години след това. За тази цел Комисията може да изиска от държавите-членки информация, допълваща информацията, която се съдържа в предадените от тях доклади в съответствие с параграф 1.
3. За целите на съставянето на доклади, посочени в параграф 2, Комисията иска мнението на Комитета.
4. Докладите съдържат оценка на резултатите, постигнати чрез предприетите действия в съответствие с настоящия регламент, включително съответна информация за разработките в сектора и по-специално относно икономическите, социалните, технологическите аспекти и наемането на работна сила, както и относно качеството на обслужване в светлината на първоначалната цел и от гледна точка на бъдещите нужди.
Член 13
Защита
Настоящият регламент не възпрепятства прилагането на мерки от дадена държава-членка до степента, до която те са необходими за защита на основните интереси от политиката за сигурност и защита. Такива мерки са по-специално мерките, които са императивни:
-
за обзор на въздушното пространство, което е под отговорността на страната членка в съответствие със споразуменията на ИКАО за регионално въздухоплаване, включително възможността за откриване, идентифициране и оценяване на всички въздухоплавателни средства, които използват това въздушно пространство по отношение защита безопасността на полетите и предприемане на действия за осигуряване на сигурност и защита,
-
в случай на сериозни международни безредици, които засягат поддържането на реда и законността,
-
в случай на война или сериозно международно напрежение, създаващо опасност от война,
-
за изпълнение на международните задължения на държава-членка във връзка с поддържането на мира и международната сигурност,
-
за провеждането на военни операции и учения, включително необходимите възможности за ученията.
Член 14
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на 20-ия ден след датата на неговото публикуване в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 10 март 2004 година.
Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 549/2004
av den 10 mars 2004
om ramen för inrättande av det gemensamma europeiska luftrummet
("ramförordning")
(Text av betydelse för EES)
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 80.2 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag(1),
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2),
med beaktande av Regionkommitténs yttrande(3),
i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget(4), på grundval av det gemensamma utkast som förlikningskommittén godkände den 11 december 2003, och
av följande skäl:
(1) Genomförandet av den gemensamma transportpolitiken kräver ett effektivt system som möjliggör en säker och regelbunden luftfart och därmed underlättar fri rörlighet för varor, personer och tjänster.
(2) Vid sitt extra möte i Lissabon den 23-24 mars 2000 uppmanade Europeiska rådet kommissionen att lägga fram förslag om luftrumsplanering, flygkontrolltjänst och flödesplanering på grundval av arbetet i kommissionens högnivågrupp för ett gemensamt europeiskt luftrum. Denna grupp, som huvudsakligen bestod av civila och militära luftfartsmyndigheter i medlemsstaterna, lade fram sin rapport i november 2000.
(3) För ett väl fungerande system för luftfart krävs flygtrafiktjänster med en enhetlig, hög säkerhetsnivå som möjliggör en optimal användning av det europeiska luftrummet och en enhetlig, hög flygsäkerhetsnivå, i linje med de allmännyttiga uppgifter, inbegripet skyldigheter mot allmänheten, som åligger flygtrafiktjänsterna. Mycket höga krav bör därför ställas på ansvarsmedvetande och kompetens i samband med utövandet av dessa uppgifter.
(4) Det gemensamma europeiska luftrumsinitiativet bör utvecklas i överensstämmelse med de skyldigheter som gemenskapens och dess medlemsstaters medlemskap i Eurocontrol medför, och i enlighet med de principer som fastställs i 1944 års Chicagokonvention angående internationell civil luftfart.
(5) Beslut som rör innehållet, omfattning eller villkoren för genomförandet av militära operationer och militära övningar faller inte under gemenskapens behörighet.
(6) Medlemsstaterna har antagit ett gemensamt uttalande om militära frågor i samband med det gemensamma europeiska luftrummet(5). Enligt detta uttalande bör medlemsstaterna främja civilt och militärt samarbete och, om och i den mån alla berörda medlemsstater anser det nödvändigt, underlätta samarbetet mellan sina väpnade styrkor i alla ärenden som gäller flygledningstjänst.
(7) Luftrummet utgör en begränsad resurs, vars optimala och effektiva utnyttjande endast kan bli möjligt om alla användares krav beaktas och i relevanta fall företräds under hela utvecklingen, beslutsprocessen och genomförandet av det gemensamma europeiska luftrummet, inklusive Kommittén för det gemensamma luftrummet.
(8) Av alla dessa skäl och för att utvidga det gemensamma europeiska luftrummet till att omfatta ett större antal stater i Europa bör gemenskapen, med beaktande av den utveckling som sker inom Eurocontrol, fastställa gemensamma mål och ett åtgärdsprogram för att mobilisera gemenskapens, medlemsstaternas och de olika ekonomiska aktörernas insatser i syfte att inrätta ett mer integrerat luftrum: det gemensamma europeiska luftrummet.
(9) När medlemsstaterna ingriper för att säkerställa att gemenskapsbestämmelser efterlevs bör de myndigheter som utför efterlevnadskontroller vara i tillräcklig mån oberoende av leverantörer av flygtrafiktjänster.
(10) Flygtrafiktjänster, särskilt flygtrafikledningstjänster som är jämförbara med en offentlig myndighet, kräver en funktionell eller strukturell åtskillnad, och är juridiskt sett mycket olikartat organiserade i de olika medlemsstaterna.
(11) När det krävs oberoende revisioner av leverantörer av flygtrafiktjänster bör inspektioner som genomförs av officiella revisionsmyndigheter i de medlemsstater där den offentliga förvaltningen tillhandahåller sådana tjänster eller av ett offentligt organ som kontrolleras av ovannämnda myndigheter erkännas som oberoende, vare sig de revisionsrapporter som utarbetas offentliggörs eller inte.
(12) Det är önskvärt att utvidga det gemensamma europeiska luftrummet till Europeiska tredje länder, antingen inom ramen för gemenskapens deltagande i Eurocontrols arbete, efter gemenskapens anslutning till Eurocontrol, eller genom avtal mellan gemenskapen och dessa länder.
(13) Gemenskapens anslutning till Eurocontrol är en viktig faktor vid inrättandet av ett alleuropeiskt luftrum.
(14) Vid inrättandet av det gemensamma europeiska luftrummet bör gemenskapen, när så är lämpligt, utveckla ett så nära samarbete som möjligt med Eurocontrol för att garantera regleringsmässiga synergieffekter och enhetliga tillvägagångssätt, samt för att undvika alla former av dubblering mellan de två sidorna.
(15) I enlighet med slutsatserna från arbetet i högnivågruppen är Eurocontrol det organ som har den sakkunskap som behövs för att stödja gemenskapen i dess lagstiftande funktion. Därför bör genomförandebestämmelser utformas, för ärenden som faller inom Eurocontrols ansvarsområde, som en följd av de uppdrag den organisationen erhållit, förutsatt att villkoren för samarbetet mellan kommissionen och Eurocontrol iakttas.
(16) Utformningen av de bestämmelser som är nödvändiga för att inrätta det gemensamma europeiska luftrummet kräver ett brett samråd med samtliga berörda ekonomiska aktörer och arbetsmarknadsaktörer.
(17) Arbetsmarknadens parter bör på lämpligt sätt informeras och rådfrågas om alla åtgärder som har stor samhällelig betydelse. Samråd bör också ske med den branschvisa dialogkommitté som inrättats genom kommissionens beslut 98/500/EG av den 20 maj 1998 om inrättande av branschvisa dialogkommittéer för att främja dialogen med arbetsmarknadens parter på europeisk nivå(6).
(18) Intressenter såsom leverantörer av flygtrafiktjänster, luftrummets användare, flygplatser, tillverkningsindustrin och representativa yrkesorganisationer bör ha möjlighet att bistå kommissionen när det gäller de tekniska aspekterna av genomförandet av det gemensamma europeiska luftrummet.
(19) Prestanda hos flygtrafiktjänstsystemet som helhet på europeisk nivå bör utvärderas kontinuerligt, med vederbörligt iakttagande av kravet att bibehålla en hög flygsäkerhetsnivå, att kontrollera de vidtagna åtgärdernas effektivitet och föreslå ytterligare åtgärder.
(20) Påföljderna för överträdelse av denna förordning och av de åtgärder som anges i artikel 3 skall vara effektiva, proportionella och avskräckande och inte innebära några avkall på säkerhetskraven.
(21) Verkningarna av de åtgärder som vidtagits för tillämpningen av denna förordning bör utvärderas mot bakgrund av regelbundna rapporter från kommissionen.
(22) Denna förordning påverkar inte medlemsstaternas befogenhet att vidta åtgärder som rör organisationen av deras väpnade styrkor. Denna befogenhet kan medföra att medlemsstaterna vidtar åtgärder för att se till att deras väpnade styrkor har ett luftområde som är tillräckligt stort för adekvat utbildning och träning. En skyddsklausul bör därför införas för att göra det möjligt att utöva denna befogenhet.
(23) En överenskommelse om utökat samarbete i fråga om användningen av flygplatsen i Gibraltar träffades i London den 2 december 1987 mellan Konungariket Spanien och Förenade kungariket genom en gemensam förklaring från de båda ländernas utrikesministrar. Denna överenskommelse fungerar ännu inte i praktiken.
(24) Eftersom målet för denna förordning, nämligen inrättande av det gemensamma europeiska luftrummet, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, med tanke på åtgärdens gränsöverskridande dimension, och därför bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, med möjlighet till tillämpningsföreskrifter där särskilda lokala förhållanden beaktas, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.
(25) De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter(7).
(26) I artikel 8.2 i den standardiserade arbetsordningen för kommittéer(8) med avseende på beslut 1999/468/EG finns en standardbestämmelse enligt vilken ordföranden för en kommitté kan besluta att inbjuda tredje part att närvara vid denna kommittés sammanträden. När så är lämpligt, bör ordföranden för Kommittén för det gemensamma luftrummet inbjuda företrädare för Eurocontrol att delta som observatörer eller experter i kommitténs sammanträden.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Syfte och räckvidd
1. Syftet med initiativet till det gemensamma europeiska luftrummet är att förbättra de nuvarande flygsäkerhetsstandarderna och den totala effektiviteten för den allmänna flygtrafiken i Europa, optimera den kapacitetsnivå som tillgodoser samtliga användares behov samt minimera förseningarna. För att uppnå detta syfte är målsättningen med denna förordning att inrätta den harmoniserade rättsliga ramen för inrättandet av ett gemensamt europeiskt luftrum senast den 31 december 2004.
2. Tillämpningen av denna förordning och av de åtgärder som avses i artikel 3 skall inte påverka medlemsstaternas överhöghet över sitt luftrum och medlemsstaternas krav i fråga om allmän ordning och säkerhet och försvarsfrågor enligt artikel 13. Denna förordning och de ovannämnda åtgärderna omfattar inte militära operationer och militär träning.
3. Tillämpningen av denna förordning och av de åtgärder som avses i artikel 3 skall inte påverka medlemsstaternas rättigheter och skyldigheter enligt 1944 års Chicagokonvention angående internationell civil luftfart.
4. När det gäller flygplatsen i Gibraltar skall tillämpningen av denna förordning och av de åtgärder som anges i artikel 3 inte påverka Konungariket Spaniens respektive Förenade kungarikets rättsliga ståndpunkter i tvisten om överhögheten över det territorium där flygplatsen är belägen.
5. När det gäller flygplatsen i Gibraltar skall tillämpningen av denna förordning och av de åtgärder som anges i artikel 3 uppskjutas tills överenskommelsen enligt den gemensamma förklaringen från Konungariket Spaniens och Förenade kungarikets utrikesministrar av den 2 december 1987 har förverkligats i praktiken. Spaniens och Förenade kungarikets regeringar kommer att informera rådet när detta sker.
Artikel 2
Definitioner
I denna förordning och för de åtgärder som avses i artikel 3 används följande definitioner med de betydelser som här anges:
1. flygkontrolltjänst: en tjänst som tillhandahålls i syfte att
a) förebygga kollisioner
- mellan luftfartyg, och
- mellan luftfartyg och ett hinder inom manöverområdet, samt
b) påskynda och bibehålla ett välordnat flygtrafikflöde.
2. flygplatskontrolltjänst: en flygkontrolltjänst för flygplatstrafik.
3. flygbriefingtjänst: en tjänst som inrättats inom ett avgränsat täckningsområde och som ansvarar för tillhandahållandet av sådan information till luftfarten och sådana data som är nödvändiga för en säker, regelbunden och effektiv flygtrafik.
4. flygtrafiktjänster: flygtrafiklednings-, kommunikations-, navigations- och övervakningstjänster, flygvädertjänst och flygbriefingtjänster.
5. leverantörer av flygtrafiktjänster: varje offentlig eller privat enhet som tillhandahåller flygtrafiktjänster för allmän flygtrafik.
6. luftrumsblock: ett luftrum av definierad omfattning, i tid och rum, inom vilket flygtrafiktjänster tillhandahålls.
7. luftrumsplanering: en planeringsfunktion som främst syftar till att maximera användningen av tillgängligt luftrum genom dynamisk tidsfördelning (time-sharing) och, ibland, separering av luftrummet mellan olika kategorier av luftrummets användare utifrån kortsiktiga behov.
8. luftrummets användare: alla luftfartyg som opererar som allmän flygtrafik.
9. flödesplanering: en funktion som inrättats i syfte att bidra till ett säkert, välordnat och snabbt trafikflöde i luften genom att se till att flygkontrolltjänstens kapacitet utnyttjas i största möjliga utsträckning och att trafikvolymen är förenlig med de kapaciteter som uppgetts av de berörda leverantörerna av flygtrafikledningstjänster.
10. flygledningstjänst: den samling luftburna och markbaserade funktioner (flygtrafikledningstjänst, luftrumsplanering, och flödesplanering) som krävs för att säkerställa säkra och effektiva rörelser för luftfartyg under alla faser av flygningen.
11. flygtrafikledningstjänst: olika flyginformations-, alarmerings-, flygrådgivnings- och flygkontrolltjänster (områdeskontrolltjänst, inflygningskontrolltjänst och flygplatskontrolltjänst).
12. områdeskontrolltjänst: flygkontrolltjänst för kontrollerade flygningar i ett luftrumsblock.
13. inflygningskontrolltjänst: flygkontrolltjänst för ankommande eller avgående kontrollerade flygningar.
14. paket av tjänster: två eller fler flygtrafiktjänster.
15. certifikat: ett dokument som i någon form utfärdas av en medlemsstat med iakttagande av nationell lagstiftning, och där det bekräftas att en leverantör av flygtrafiktjänster uppfyller kraven för att tillhandahålla en viss tjänst.
16. kommunikationstjänster: fasta och rörliga luftfartstjänster som möjliggör kommunikation mark/mark, luft/mark och luft/luft i syfte att utöva flygkontrolltjänst.
17. det europeiska nätet för flygledningstjänst: de system som finns upptagna i förteckningen i bilaga I i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 552/2004 av den 10 mars 2004 om driftskompatibiliteten hos det europeiska nätverket för flygledningstjänst ("förordning om driftskompatibilitet")(9) och som möjliggör tillhandahållande av flygtrafiktjänster i gemenskapen, inbegripet gränssnitt vid gränser till tredje land.
18. driftsystem: kriterierna för operativ användning av det europeiska nätverket för flygledningstjänst eller en del av detta.
19. komponenter: materiella objekt, till exempel maskiner och apparater, och immateriella objekt, till exempel program, på vilka kompatibiliteten för det europeiska nätet för flygledningstjänst beror.
20. Eurocontrol: Europeiska organisationen för säkrare flygtrafiktjänst, inrättad genom den internationella konventionen av den 13 december 1960 om samarbete för luftfartens säkerhet(10).
21. Eurocontrols principer för upprättande av kostnadsbas för undervägsavgifter och beräkning av avgiftsenhet: de principer som anges i det dokument nr 99.60.01/01 som Eurocontrol utfärdade den 1 augusti 1999.
22. flexibel användning av luftrummet: ett system för luftrumsplanering som tillämpats inom ECAC-området (European Civil Aviation Conference area), såsom specificerat i Eurocontrols första utgåva av den 5 februari 1996 av "Airspace Management Handbook for the application of the Concept of the Flexible Use of Airspace".
23. flyginformationsregion (FIR): ett luftrum av definierad omfattning inom vilket flyginformations- och alarmeringstjänster tillhandahålls.
24. flygnivå: en yta med konstant atmosfäriskt tryck vilket är relaterat till tryckvärdet 1013,2 hPa, och är separerad från andra sådana ytor genom särskilda tryckintervall.
25. funktionellt luftrumsblock: ett luftrumsblock som grundas på operativa krav som avspeglar behovet av en mer integrerad luftrumsförvaltning oavsett nuvarande gränser.
26. allmän flygtrafik: alla rörelser av civila luftfartyg, liksom alla rörelser av statsluftfartyg (inbegripet militära luftfartyg samt tullens och polisens luftfartyg) när dessa förflyttningar genomförs i överensstämmelse med ICAO:s regler.
27. ICAO: Internationella civila luftfartsorganisationen, upprättad genom 1944 års Chicagokonvention angående internationell civil luftfart.
28. kompatibilitet: en uppsättning av funktionella, tekniska och operativa egenskaper som krävs av systemen och komponenterna i det europeiska nätverket för flygledningstjänst och av förfarandena för dess drift, i syfte att säkerställa en säker, sammanhängande och effektiv drift. Kompatibilitet uppnås genom att system och komponenter anpassas till de grundläggande kraven.
29. flygvädertjänst: de hjälpmedel och tjänster som förser luftfartyg med meteorologiska prognoser, briefing och observationer liksom all annan meteorologisk information och data som staterna tillhandahåller för användande inom luftfarten.
30. navigationstjänst: de hjälpmedel och tjänster som förser luftfartyg med positionsbestämning och tidsanpassad information.
31. operativa data: sådan information, avseende hela flygningen, som leverantörer av flygtrafiktjänster, luftrummets användare, flygplatsoperatörer och andra berörda aktörer behöver för att fatta operativa beslut.
32. förfarande: såsom ordet används i samband med förordningen om driftskompatibilitet: en standardmetod för antingen den tekniska eller den operativa användningen av systemen, inom ramen för överenskomna och godkända driftssystem, som kräver ett enhetligt genomförande i hela det europeiska nätet för flygledningstjänst.
33. ibruktagande: den första operativa användningen efter den ursprungliga installationen eller en uppgradering av ett system.
34. flygvägsnät: ett nät av fastställda flygvägar för kanalisering av flödet av allmän trafik i den utsträckning detta krävs för tillhandahållande av flygkontrolltjänster.
35. rutt: den utvalda färdväg som ett luftfartyg skall följa under sin flygning.
36. sammanhängande drift: drift av det europeiska nätverket för flygledningstjänst på ett sådant sätt att det ur användarens synvinkel fungerar som ett enhetligt system.
37. sektor: del av ett kontrollområde och/eller en flyginformationsregion/övre region.
38. övervakningstjänster: de hjälpmedel och tjänster som används för att fastställa luftfartygs position i syfte att möjliggöra säker separering.
39. system: en samling luftburna och markbaserade komponenter liksom rymdbaserad utrustning, som ger stöd till flygtrafiktjänster under hela flygningen.
40. uppgradera: varje ändring som innebär en förändring av ett systems operativa kännetecken.
Artikel 3
Gemenskapens handlingsområden
1. Med denna förordning fastställs en harmoniserad rättslig ram för inrättande av det gemensamma europeiska luftrummet tillsammans med
a) Europaparlamentets och rådets förordning EG nr 551/2004 av den 10 mars 2004 om organisation och användning av det gemensamma europeiska luftrummet ("förordning om luftrummet")(11),
b) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 550/2004 av den 10 mars 2004 om tillhandahållande av flygtrafiktjänster inom det gemensamma europeiska luftrummet ("förordning om tillhandahållande av tjänster")(12), och
c) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 552/2004 av den 10 mars 2004 om driftskompatibiliteten hos det europeiska nätverket för flygledningstjänst ("förordning om driftskompatibilitet")(13),
samt med de genomförandebestämmelser som kommissionen antagit på grundval av denna förordning och de förordningar som nämns ovan.
2. De förordningar och genomförandebestämmelser som avses i punkt 1 skall tillämpas om inte annat följer av bestämmelserna i denna förordning.
Artikel 4
Nationella tillsynsmyndigheter
1. Medlemsstaterna skall utse eller inrätta ett eller flera organ som sin nationella tillsynsmyndighet i syfte att åta sig de uppgifter som en sådan myndighet tilldelas enligt denna förordning och enligt de åtgärder som avses i artikel 3.
2. De nationella tillsynsmyndigheterna skall vara oberoende av leverantörer av flygtrafiktjänster. Detta oberoende skall uppnås genom lämplig åtskillnad, åtminstone funktionellt sett, mellan de nationella tillsynsmyndigheterna och dessa leverantörer. Medlemsstaterna skall se till att de nationella tillsynsmyndigheterna utövar sina befogenheter opartiskt och på ett öppet sätt.
3. Medlemsstaterna skall till kommissionen anmäla namn och adress vad gäller de nationella tillsynsmyndigheterna, ändringar i samband härmed samt de åtgärder som vidtagits för att följa bestämmelserna i punkt 2.
Artikel 5
Kommittéförfarande
1. Kommissionen skall biträdas av "Kommittén för det gemensamma luftrummet" (nedan kallad "kommittén"), som skall bestå av två företrädare för varje medlemsstat och ha en företrädare för kommissionen som ordförande. Kommittén skall säkerställa att samtliga användares intressen när så är lämpligt beaktas.
2. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 3 och 7 i rådets beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.
3. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.
Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara en månad.
4. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.
Artikel 6
Samrådsorgan för industrin
Utan att detta inverkar på kommitténs och Eurocontrols roll, skall kommissionen inrätta ett rådgivande organ för industrin (Industry Consultation Body), som skall bestå av leverantörer av flygtrafiktjänster, sammanslutningar för luftrummets användare, flygplatser, tillverkningsindustrin och representativa yrkesorganisationer. Detta organ skall endast bistå kommissionen när det gäller de tekniska aspekterna av genomförandet av det gemensamma europeiska luftrummet.
Artikel 7
Förbindelser med Europeiska tredje länder
Gemenskapen skall stödja och ha som mål att utvidga det gemensamma europeiska luftrummet till att omfatta länder som inte är medlemmar av Europeiska unionen. I detta syfte skall gemenskapen sträva efter att, antingen inom ramen för avtal med angränsande tredje länder eller inom ramen för Eurocontrol, utvidga räckvidden av denna förordning och av de åtgärder som anges i artikel 3 till att omfatta dessa länder.
Artikel 8
Genomförandebestämmelser
1. För utvecklingen av de genomförandebestämmelser i enlighet med artikel 3 som faller inom Eurocontrols ansvarsområde, skall kommissionen ge Eurocontrol i uppdrag att fastställa de uppgifter som skall utföras samt tidsplanen för dessa. I detta sammanhang skall kommissionen sträva efter att på bästa möjliga sätt tillämpa Eurocontrols metoder för att involvera och samråda med alla berörda parter, om dessa metoder motsvarar kommissionens praxis för insyn och samrådsförfaranden och inte strider mot kommissionens institutionella skyldigheter. Kommissionen skall handla i enlighet med förfarandet i artikel 5.2.
2. På grundval av det arbete som utförts i enlighet med punkt 1, skall beslut om tillämpningen av resultaten av detta arbete inom gemenskapen och om tidsfristen för genomförandet fattas i enlighet med förfarandet i artikel 5.3. Dessa beslut skall offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.
3. Om Eurocontrol inte kan godta ett mandat enligt punkt 1 eller om kommissionen, i samråd med kommittén, anser att
a) det arbete som utförs på grundval av ett sådant mandat inte fortskrider tillfredsställande mot bakgrund av den uppgjorda tidsplanen, eller
b) arbetets resultat inte är tillfredsställande,
får kommissionen, i enlighet med förfarandet i artikel 5.3 och trots vad som sägs i punkt 2, vidta alternativa åtgärder för att uppnå de mål som omfattas av det aktuella mandatet
4. För utvecklingen av de genomförandebestämmelser i enlighet med artikel 3 som faller utanför Eurocontrols befogenheter, skall kommissionen handla i enlighet med förfarandet i artikel 5.3.
Artikel 9
Påföljder
De påföljder som medlemsstaterna skall fastställa för luftrumsanvändares och tjänsteleverantörers överträdelser av denna förordning och av de åtgärder som anges i artikel 3 skall vara effektiva, proportionella och avskräckande.
Artikel 10
Konsultation med intressenter
Medlemsstaterna och kommissionen skall, varvid medlemsstaterna skall handla i överensstämmelse med sin nationella lagstiftning, inrätta mekanismer för konsultation så att intressenter på ett lämpligt sätt kan delta i genomförandet av det gemensamma europeiska luftrummet.
Dessa intressenter kan bestå av
- leverantörer av flygtrafiktjänster,
- luftrummets användare,
- flygplatser,
- tillverkningsindustrin och
- representativa yrkesorganisationer.
Konsultationen med intressenterna skall särskilt omfatta införande och utveckling av nya begrepp och tekniker i det europeiska nätet för flygledningstjänster.
Artikel 11
Kvalitetsgranskning
1. Kommissionen skall ombesörja undersökning och utvärdering av hur flygtrafiken fungerar, och i detta sammanhang utnyttja Eurocontrols befintliga sakkunskap.
2. Analysen av den information som insamlats i enlighet med punkt 1 syftar till att
a) göra det möjligt att jämföra och förbättra tillhandahållandet av flygtrafiktjänster,
b) hjälpa leverantörerna av flygtrafiktjänster att tillhandahålla de tjänster som krävs,
c) förbättra samrådsförfarandet mellan luftrummets användare, leverantörerna av flygtrafiktjänster och flygplatserna,
d) göra det möjligt att fastställa och främja bästa metod, bl.a. för ökad säkerhet, effektivitet och kapacitet.
3. Utan att det påverkar allmänhetens rätt att få tillgång till kommissionens handlingar i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar(14) skall kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 5.3 vidta åtgärder för att sprida den information som avses i punkt 2 till berörda parter.
Artikel 12
Övervakning, kontroll och metoder för konsekvensbedömning
1. Övervakningen, kontrollen och metoderna för konsekvensbedömning skall bygga på att årliga rapporter från medlemsstaterna om genomförandet av de åtgärder som vidtagits i enlighet med denna förordning och om de åtgärder som anges i artikel 3 läggs fram.
2. Kommissionen skall regelbundet granska hur denna förordning och de åtgärder som anges i artikel 3 tillämpas, och rapportera detta till Europaparlamentet och rådet, varvid det första rapporteringstillfället skall infalla senast den 20 april 2007, och därefter vart tredje år. Kommissionen får i detta syfte begära upplysningar av medlemsstaterna som går utöver de upplysningar som finns i de rapporter som dessa har lämnat in i enlighet med punkt 1.
3. Vid upprättandet av de rapporter som avses i punkt 2, skall kommissionen begära ett yttrande från kommittén.
4. Rapporterna skall innehålla en bedömning av de resultat som uppnåtts genom de åtgärder som vidtagits i enlighet med denna förordning, inbegripet lämplig information om utvecklingen i sektorn, i synnerhet gällande ekonomiska, sociala, sysselsättningsrelaterade och tekniska aspekter samt om tjänsternas kvalitet, med beaktande av de ursprungliga målen och framtida behov.
Artikel 13
Garantier
Denna förordning skall inte hindra medlemsstaterna från att tillämpa sådana åtgärder som behövs för att skydda väsentliga säkerhets- eller försvarspolitiska intressen. Åtgärderna utgörs framför allt av sådana som är absolut nödvändiga
- för att i enlighet med ICAO:s regionala flygtrafikavtal övervaka det luftrum som medlemsstaterna ansvarar för, inbegripet förmågan att upptäcka, identifiera och bedöma alla luftfartyg som använder detta luftrum, för att försöka trygga flygsäkerheten och för att ingripa i syfte att trygga säkerhets- och försvarsbehov,
- i händelse av allvarliga interna störningar som påverkar upprätthållandet av lag och ordning,
- i händelse av krig eller allvarlig internationell spänning som innebär krigsfara,
- för att en medlemsstat skall kunna uppfylla sina internationella skyldigheter avseende upprätthållandet av fred och internationell säkerhet,
- för att genomföra militära operationer och träning, inbegripet nödvändiga möjligheter till övningar.
Artikel 14
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Strasbourg den 10 mars 2004.