РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 30 април 2008 година
за уравняване на сметките на някои разплащателни агенции в Германия, Италия и Словакия по отношение на разходите, финансирани от секция „Гарантиране“ на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), за финансовата 2006 година
(нотифицирано под номер C(2008) 1709)
(само текстовете на немски, италиански и словашки език са автентични)
(2008/394/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1258/1999 на Съвета от 17 май 1999 г. относно финансирането на Общата селскостопанска политика (1), и по-специално член 7, параграф 3 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 г. относно финансирането на Общата селскостопанска политика (2), и по-специално член 32 от него,
след консултации с Комитета на фонда,
като има предвид, че:
(1)
С Решение 2007/327/ЕО на Комисията (3) бяха уравнени сметките за финансовата 2006 година на всички разплащателни агенции с изключение на немските „Baden-Württemberg“ и „Bayern-Umwelt“, италианските „AGEA“ и „ARBEA“, португалската „IFADAP“ и словашката „АРА“.
(2)
След като получи нова информация и извърши допълнителни проверки, Комисията може вече да вземе решение относно пълнотата, точността и достоверността на сметките, предадени от немската разплащателна агенция „Baden-Württemberg“, от италианската „AGEA“ и от словашката „APA“.
(3)
Член 7, параграф 1, втората алинея от Регламент (ЕО) № 1663/95 на Комисията (4) постановява, че сумите, които следва да бъдат върнати от съответните държави-членки или да им бъдат изплатени в съответствие с решението за уравняване на сметките, посочено в първата алинея, се определят чрез приспадане на авансовите плащания през съответната финансова година, т.е. 2006 година, от признатите разходи за същата година съгласно първата алинея. Тези суми се приспадат или прибавят към авансовите плащания за разходи от втория месец след месеца, през който влиза в сила решението за уравняване на сметките.
(4)
Съгласно член 32, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 50 % от финансовите последствия от невръщането на сумите, свързани със съответните нередности, се понасят от въпросната държава-членка, а останалите 50 % - от бюджета на Общността, ако сумите не са върнати в срок от четири години от произнасянето на първоначалното административно или съдебно решение или в срок от осем години в случаите, когато са предприети мерки за връщане на сумите чрез националните съдилища. Член 32, параграф 3 от същия регламент задължава държавите-членки да предоставят на Комисията заедно с годишните счетоводни отчети и обобщен доклад за процедурите по връщане на средствата, предприети в отговор на нередностите. Подробни правила за приложението на задължението за докладване на сумите за връщане са изложени в Регламент (ЕО) № 885/2006 на Комисията от 21 юни 2006 г. относно реда и начина на прилагане на Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета по отношение на акредитирането на агенциите платци и други стопански субекти, както и по отношение на клиринга на счетоводните сметки на ЕФГЗ и ЕЗФРСР (5). Приложение III към посочения регламент съдържа образците на таблици 1 и 2, които трябва да се представят от държавите-членки през 2007 година. Въз основа на таблиците, попълнени от държавите-членки, Комисията следва да вземе решение относно финансовите последствия от невръщането на сумите, свързани с нередности отпреди повече от четири или съответно повече от осем години. Това решение не засяга бъдещи решения за съответствие съгласно член 32, параграф 8 от Регламент (ЕО) № 1290/2005.
(5)
По силата на член 32, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 държавите-членки могат да решат да не изискват връщане на сумите. Такова решение може да бъде взето само в случай, че разходите, които са извършени или вероятно ще бъдат извършени, надхвърлят сумата за връщане или ако връщането се окаже невъзможно поради обявена и призната по националното законодателство неплатежоспособност на длъжника или на лицата, носещи юридическата отговорност за нередностите. Ако такова решение е взето в срок от четири години от датата на първоначалното административно или съдебно решение или в срок от осем години, ако искът за връщане е отнесен до националните съдилища, 100 % от финансовите последствия от невръщането се поемат от бюджета на Общността. В обобщения доклад, споменат в член 32, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1290/2005, се посочват сумите, чието връщане държавата-членка е решила да не изисква, както и основанията за това решение. Тези суми не се начисляват на съответните държави-членки, а се поемат от бюджета на Общността. Това решение не засяга бъдещи решения за съответствие съгласно член 32, параграф 8 от посочения регламент.
(6)
При уравняването на сметките на съответните разплащателни агенции Комисията трябва да вземе предвид вече удържаните суми от съответните държави-членки въз основа на Решение 2007/327/ЕО.
(7)
Съгласно член 7, параграф 3, втората алинея от Регламент (ЕО) № 1258/1999 и член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1663/95 настоящото решение не засяга решенията, взети впоследствие от Комисията и изключващи от финансиране от Общността разходи, които не са извършени в съответствие с правилата на Общността,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
С настоящото решение се уравняват сметките на немската разплащателна агенция „Baden-Württemberg“, на италианската разплащателна агенция „AGEA“ и на словашката разплащателна агенция „АРА“ по отношение на разходите, финансирани от секция „Гарантиране“ на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), за финансовата 2006 година.
Сумите, които следва да бъдат върнати от съответните държави-членки или да им бъдат изплатени съгласно настоящото решение, включително произтичащите от прилагането на член 32, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 суми, са посочени в приложението.
Член 2
Адресати на настоящото решение са Федерална република Германия, Италианската република и Словашката република.
Съставено в Брюксел на 30 април 2008 година.
KOMMISSIONENS BESLUT
av den 30 april 2008
om avslutande av räkenskaperna för vissa utbetalningsställen i Tyskland, Italien och Slovakien när det gäller utgifter som finansierats genom garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) för räkenskapsåret 2006
[delgivet med nr K(2008) 1709]
(Endast de italienska, slovakiska och tyska texterna är giltiga)
(2008/394/EG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1258/1999 av den 17 maj 1999 om finansiering av den gemensamma jordbrukspolitiken (1), särskilt artikel 7.3,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1290/2005 av den 21 juni 2005 om finansiering av den gemensamma jordbrukspolitiken (2), särskilt artikel 32,
efter samråd med fondkommittén, och
av följande skäl:
(1)
Genom kommissionens beslut 2007/327/EG (3) godkändes, för räkenskapsåret 2006, räkenskaperna för alla utbetalningsställen utom för de tyska utbetalningsställena ”Baden-Württemberg” och ”Bayern-Umwelt”, de italienska utbetalningsställena ”AGEA” och ”ARBEA”, det portugisiska utbetalningsstället ”IFADAP” och det slovakiska utbetalningsstället ”APA”.
(2)
Efter det att nya uppgifter inkommit och ytterligare kontroller utförts kan kommissionen nu fatta ett beslut om att de räkenskaper som lämnats in av det tyska utbetalningsstället ”Baden-Württemberg”, det italienska utbetalningsstället ”AGEA” och det slovakiska utbetalningsstället ”APA” är fullständiga, exakta och korrekta.
(3)
I artikel 7.1 andra stycket i kommissionens förordning (EG) nr 1663/95 (4) föreskrivs att de belopp som - enligt det beslut om granskning och godkännande som avses i första stycket - ska krävas tillbaka eller betalas ut till varje medlemsstat, ska bestämmas genom att man från de utgifter som godkänts för räkenskapsåret enligt första stycket drar ifrån de förskott som betalats ut under räkenskapsåret i fråga, dvs. 2006. Sådana belopp ska dras ifrån eller läggas till förskotten från och med andra månaden efter den månad då beslutet om granskning och godkännande fattas.
(4)
Enligt artikel 32.5 i förordning (EG) nr 1290/2005 ska de ekonomiska följderna av den uteblivna indrivningen efter oegentligheter bäras till 50 % av den berörda medlemsstaten och till 50 % av gemenskapsbudgeten, om ingen indrivning har ägt rum inom fyra år efter det datum då det första administrativa eller rättsliga konstaterandet av oegentligheterna gjordes, eller inom åtta år i de fall då indrivningen ingår i ett rättsligt förfarande i det nationella rättsväsendet. I artikel 32.3 i samma förordning åläggs medlemsstaterna att tillsammans med årsräkenskaperna lämna in en sammanfattande redovisning till kommissionen av de förfaranden för återkrav som har inletts med anledning av oegentligheter. Tillämpningsföreskrifterna för medlemsstaternas rapporteringsskyldighet när det gäller de belopp som ska återkrävas fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 885/2006 av den 21 juni 2006 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1290/2005 när det gäller godkännande av utbetalningsställen och andra organ och avslutande av räkenskaperna för EGFJ och EJFLU (5). I bilaga III till den förordningen ingår mallarna för tabellerna 1 och 2, vilka medlemsstaterna ska lämna in 2007. Utifrån de tabeller som medlemsstaterna har fyllt i bör kommissionen besluta vilka de ekonomiska följderna ska bli om ingen indrivning ägt rum inom fyra respektive åtta år. Detta beslut påverkar inte framtida beslut om överensstämmelse i enlighet med artikel 32.8 i förordning (EG) nr 1290/2005.
(5)
Enligt artikel 32.6 i förordning (EG) nr 1290/2005 får medlemsstater besluta att inte fullfölja indrivningen. Ett sådant beslut får fattas endast om redan åsamkade och förväntade kostnader för indrivningen tillsammans överstiger den summa som ska drivas in, eller om det visar sig omöjligt att genomföra indrivning därför att gäldenären eller de personer som är juridiskt ansvariga för oegentligheten är oförmögna att betala, vilket har fastställts enligt den berörda medlemsstatens nationella lagstiftning. Om ett sådant beslut har antagits inom fyra år efter det datum då det första administrativa eller rättsliga konstaterandet gjordes, eller inom åtta år i de fall då indrivningen ingår i ett rättsligt förfarande i det nationella rättsväsendet, bör de ekonomiska följderna av den uteblivna indrivningen till 100 % bäras av gemenskapsbudgeten. I den sammanfattande redovisning som avses i artikel 32.3 i förordning (EG) nr 1290/2005 anges de belopp för vilka medlemsstaterna beslutade att inte fullfölja indrivningsförfarandena och anledningarna till beslutet. Medlemsstaterna belastas inte med dessa belopp, utan de bärs i stället av gemenskapsbudgeten. Detta beslut påverkar inte framtida beslut om överensstämmelse i enlighet med artikel 32.8 i den förordningen.
(6)
Vid avslutandet av räkenskaperna för de berörda utbetalningsställena måste kommissionen ta hänsyn till de belopp som redan hållits inne från de berörda medlemsstaterna på grundval av beslut 2007/327/EG.
(7)
Enligt artikel 7.3 andra stycket i förordning (EG) nr 1258/1999 och artikel 7.1 i förordning (EG) nr 1663/95 påverkar detta beslut inte senare beslut av kommissionen om att inte godkänna utgifter som är oförenliga med gemenskapens bestämmelser för finansiering.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Räkenskaperna för det tyska utbetalningsstället ”Baden-Württemberg”, det italienska utbetalningsstället ”AGEA” och det slovakiska utbetalningsstället ”APA” beträffande utgifter som finansieras av garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) avseende räkenskapsåret 2006, godkänns härmed.
De belopp som ska återkrävas från eller utbetalas till varje berörd medlemsstat i enlighet med detta beslut, även de som blir resultatet av tillämpningen av artikel 32.5 i förordning (EG) nr 1290/2005, anges i bilaga I.
Artikel 2
Detta beslut riktar sig till Förbundsrepubliken Tyskland, Republiken Italien och Republiken Slovakien.
Utfärdat i Bryssel den 30 april 2008.