РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 21 октомври 2008 година
относно мярка за държавна помощ C 10/08 (ex NN 7/08), приведена в действие от Германия за преструктурирането на IKB Deutsche Industriebank AG
(нотифицирано под номер C(2008) 6022)
(само текстът на немски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2009/775/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 88, параграф 2, алинея първа от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с горепосочените разпоредби (1),
като има предвид че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
Процедурата бе открита въз основа на информация, изпратена от Германия на 3 август 2007 г. След продължителен обмен на информация Германия изпрати уведомление за мерките с писмо от 15 януари 2008 г., като твърдеше, че мерките следва при всички случаи да бъдат определени като съвместима помощ за оздравяване и преструктуриране.
(2)
С писмо от 27 февруари 2008 г. Комисията уведоми Германия, че е решила да открие процедурата, предвидена в член 88, параграф 2 от Договора за ЕО, по отношение на мерките.
(3)
Решението на Комисията да открие официална процедура по разследване (наричано по-долу „решение за откриване на процедура“) беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз. (2) Комисията покани заинтересованите страни да представят мненията си по отношение на помощта. Комисията не получи никакви мнения на трети страни.
(4)
На 27 март 2008 г. Германия представи своите мнения относно становището на Комисията след откриването на официалната процедура по разследване и в допълнение към информацията, изпратена на 15 и 25 януари, 5 и 25 февруари и 3, 6, 11, 14, 20 и 27 март, представи допълнителни сведения на 3 и 25 април, 7 и 30 май, 9 и 27 юни, 25 юли, 4, 22 и 26 август, 2, 3, 4, 5, 16, 18, 19 и 25 септември и 14 октомври 2008 г. С тази информация Германия предостави 68 различни договори и документи, които представляват основата на мерките. С немските органи, получателя на помощта и Kreditanstalt für Wiederaufbau (наричана по-долу „KfW“) се проведоха няколко срещи и телефонни конферентни разговори.
2. ОПИСАНИЕ НА МЕРКИТЕ
2.1. ПОЛУЧАТЕЛЯТ
(5)
Получателят на помощта е IKB Deutsche Industriebank AG (наричана по-долу „IKB“). IKB е средна по размер, частна немска банка, регистрирана на SDAX. Нейното седалище се намира в Дюселдорф. Мажоритарният ѝ акционер е държавната банка KfW. Преди кризата KfW държеше 38 % от акциите. Stiftung Industrieforschung, която няма собствена дейност, държеше 12 %, докато останалите 50 % от акциите се търгуваха свободно на пазара. След предвиденото увеличение на капитала делът на KfW ще нарасне на 91 %.
(6)
Основният акционер на IKB - KfW, е германска банка за развитие, собственост на федералното правителство (80 %) и немските провинции (20 %). Тя е една от десетте най-големи банки в Германия с общ размер на активите от 360 млрд. EUR към 31 декември 2006 г. Това е институция регистрирана по публичното право, установена в Германия, която подпомага икономиката, обществото и околната среда в Германия, Европа и в целия свят. KfW има за задача да насърчава малките и средни предприятия, да финансира и модернизира жилищния сектор, образованието и обучението за усъвършенстване, финансирането на общински инфраструктурни проекти, да насърчава финансирането на износа и проектното финансиране, да подкрепя развиващите се страни и страните в преход, както и опазването на околната среда и климата. KfW набира преобладаващата част от средствата за развитие на капиталовия пазар. Нейната функция на банка за развитие, която ѝ е предоставена от държавата, е залегнала в Закона за KfW (3). При упражняването на обществената си задача KfW се ползва от правителствена гаранция за платежоспособност (Anstaltslast).
(7)
Преди преструктурирането стопанската дейност на IKB може да се раздели на следните четири направления:
1.
Корпоративно банкиране
Основната дейност на IKB се изразява в дългосрочно финансиране на средни по размер дружества с годишен оборот от 7,5 млн. EUR или повече. Предоставянето на кредити, финансирането на собствен капитал и лизингът за средни предприятия, съсредоточени в Германия, винаги са съставлявали главната дейност на сегмента корпоративно банкиране. Докато пазарният дял на IKB в сегмента корпоративно банкиране е само 1 %, делът ѝ на пазара на дългосрочни заеми за средни предприятия възлиза на 10 %. Ключовият фактор за успеха са дългосрочните взаимоотношения с клиентите. Въпреки това конкуренцията е много силна и маржовете на печалбата са ниски. Дейността по предоставяне на заеми е […] (4) с ограничена привлекателност и за IKB е важно да разработи по-печеливши дейности въз основа на дългосрочни взаимоотношения с клиентите в рамките на съществуващата клиентска основа (например структурирано финансиране или продукти, свързани с недвижимо имущество).
2.
Структурирано финансиране
Дейностите по структурираното финансиране включват по-специално финансиране на преки инвестиции, индустриални проекти, износ, финансиране на придобивания и инфраструктури, както и реорганизация на корпоративни финансови структури и синдикиране на заеми за средно големи клиенти. Филиалите на IKB във важните финансови центрове Лондон, Люксембург, Мадрид, Милано, Ню Йорк и Париж са добре позиционирани да подпомагат национално и международно финансиране на придобивания. IKB помага на клиентите си да оптимизират общото финансиране на своите дружества и при откупуването на заеми. В рамките на своята дейност по синдикиране на кредити IKB участва също в кредитни инструменти, учредени от други кредитни институции. Дейностите по структурирано финансиране са съсредоточени в Германия, макар че IKB работи и с немските дружества в Западна Европа.
Дейността по структурираното финансиране е високодоходна дейност за IKB. В първоначалния план за преструктуриране, който не включва компенсаторните мерки, договорени на по-късен етап, за сегмента на структурираното финансиране е посочена възвращаемост на собствения капитал от около [ 10] %.
3.
Финансиране на недвижимо имущество
Около [ 10] % от пазарната дейност на IKB е насочена към финансирането на недвижимо имущество. Тази дейност е съсредоточена във финансирането на офис сгради, обекти за търговия и логистика, обекти за нуждите на управлението, както и в пакетното финансиране на обекти, при които могат да се очакват устойчиви възможности за отдаване под наем и продажба. В тази си дейност IKB е партньор на средни и големи предприятия, частни и институционални инвеститори, дружества за разработване на проекти, агенции за развитие на отделните провинции и дружества за управление на фондове. Проектите имат минимално изискване за финансиране от 5 млн. EUR. Като доставчик на пълната гама от услуги за инвестиции в недвижимо имущество, IKB разработва също изчерпателни планове и решения за реализация на проекти за ново строителство, както и за саниране и преустройство. Тя предлага услуги по финансиране на сектора на недвижимото имущество не само в Германия, но също и в други европейски страни. Дейностите в чужбина са съсредоточени в Белгия, Франция, Италия, Люксембург, Холандия, Испания и Обединеното кралство.
В първоначалния план за преструктуриране, който не включва договорените на по-късен етап компенсаторни мерки, за този сегмент е посочена възвращаемост на собствения капитал от около [ 5] %.
4.
Портфейлни инвестиции
От началото на века IKB започна да разширява инвестициите си в международни портфейли с голямо разнообразие от категории активи. Целта на това разширяване бе да се разнообрази рисковият ѝ профил по отношение на регионите и секторите, като същевременно се увеличат печалбите ѝ под формата на приходи от комисионни. Използвайки дружества със специална инвестиционна цел извън счетоводния баланс, за да отстрани от баланса кредитния риск, IKB успя да освободи капитал за инвестиции в други класове активи като финансиране на средни по размер дружества и кредити. Както ще бъде посочено по-нататък в точка 10 и сл., значителните портфейлни инвестиции на IKB бяха в основата на нейните затруднения. Като последица, междувременно IKB преустанови дейността си в този сегмент.
(8)
През оперативната 2006-2007 г. различните сегменти на дейност постигнаха следните резултати:
Таблица 1
Преглед на сегментите на дейност
В млн. EUR
Оперативна печалба
Размер на кредитите
Корпоративно банкиране
92,8
16 065
Структурирано финансиране
90,6
4 889
Недвижимо имущество
23,2
7 870
Портфейлни инвестиции
11,3
18 260
Централно/консолидирано
- 103
4 114
Общо
114,5
51 198
(9)
Преди кризата IKB имаше общо балансово число от 49,1 млрд. EUR (към 31 декември 2006 г.), който нарасна на 63,5 млрд. EUR след преизчисленото осчетоводяване, при което бяха взети под внимание всички извънбалансови дейности на IKB (към 31 март 2007 г.).
2.2. Причини за затрудненията на IKB
(10)
Затрудненията на IKB са свързани с текущата криза с американските високорисковите ипотечни кредити, в резултат на която IKB, и в частност едно от нейните дружества със специална инвестиционна цел - Rhineland Funding Capital Corporation (наричано по-долу „Rhineland“), имаха големи рискови експозиции (5). Кризата породи значителни нужди от ликвидни средства, които Rhineland (в случаи, когато обикновено използваните за тази цел търговски книжа не бяха напълно записани) покри чрез кредитни линии, осигурени от търговски банки.
(11)
IKB предостави на Rhineland няколко линии за ликвидност в размер на около 8,1 млрд. EUR. Rhineland ги инвестира в структурирани кредитни портфейли, включващи експозиции към американски високорискови ипотечни кредити, и рефинансира инвестициите си чрез емитиране на обезпечени с активи търговски книжа (СР). Освен предоставените на Rhineland преки инструменти за ликвидност, IKB предостави непряка защита от риск на активите на Rhineland чрез така наречената структура Havenrock. Цялостната рискова експозиция на структурата Havenrock за IKB възлезе на 1,2 млрд. EUR. Преките ликвидни средства, отпуснати на Rhineland и на структурата Havenrock са били извън счетоводния баланс. IKB държеше също преки портфейлни инвестиции, които са отразявани в счетоводния баланс (отчасти във високорисковия сегмент) чрез инструменти за подчинен дълг в структурирания инвестиционен инструмент Rhinebridge, а също и в други видове инвестиционни портфейли (като например в облигации, гарантирани с рискови кредити, или CDO). През лятото на 2007 г. части от структурираните портфейли на Rhineland и Rhinebridge, както и гарантираните с рискови кредити облигации, които първоначално имаха висок рейтинг, претърпяха значително понижение от рейтинговите агенции.
(12)
В резултат на текущата криза на високорисковия ипотечен пазар в САЩ и като пряка последица от понижаването от страна на рейтинговите агенции на рейтинга на активите, обезпечени с високорискови ипотеки, котировките на определени ценни книжа, търгувани в този пазарен сегмент, се понижиха. Такъв е по-специално случаят с дружеството със специална цел Rhineland, чиято способност да рефинансира инвестиционния си портфейл на пазара на търговски ценни книжа бе застрашена. Предвид факта, че пазарът на търговски книжа се изчерпа, съществуваше вероятност Rhineland да прибегне до предоставените от IKB 8,1 млрд. EUR линии за ликвидност, за които обаче в счетоводния баланс на Rhineland не бяха предвидени резерви. Освен това останалите портфейлни инвестиции, отразени в счетоводния баланс, като Rhinebridge, бяха предмет на значителни колебания в справедливата им цена, които трябваше да бъдат отразени в съответствие с международните стандарти за финансово отчитане (IFRS).
(13)
Трудностите на IKB произтекоха от портфейлни инвестиции в размер на 18,3 млрд. EUR. Портфейлните инвестиции в размер на 18,3 млрд. EUR, отразени в преизчислените отчети за 2006-2007 г., бяха държани до голяма степен извън счетоводния баланс на Rhineland и бяха включени само в малка степен с баланса на IKB. Извънбалансовите активи на Rhineland бяха на стойност 11,5 млрд. EUR (към 31 март 2007 г. и по време на кризата). В резултат на продажби и коригиране на обменни курсове с течение на времето, стойността им намаля и през август 2008 г. възлизаше на 6,3 млрд. EUR. Вписаните в счетоводния баланс портфейлни инвестиции възлизат на 6,8 млрд. EUR в преизчисления счетоводен баланс за 2006-2007 г.
2.3. Мерките
а) Първа мярка - рисковата гаранция
(14)
На 27 юли 2007 г. немският орган за банков надзор BaFin получи информация от немска банка, предоставила кредитна линия на IKB, че ще преустанови тази кредитната линия. BaFin съответно се свърза с KfW, Федералното министерство на финансите и други заинтересовани страни и обяви, че ще затвори банката (6), ако тези страни не поемат рисковете от участието на IKB в Rhineland. Освен това се оказа, че високорисковата експозиция на IKB не е била ограничена единствено до Rhineland, но включва също Rhinebridge и други високорискови портфейлни инвестиции.
(15)
На 29 юли 2007 г. BaFin, Федералното министерство на финансите, KfW и трите основни банкови асоциации в Германия (7) се споразумяха, че KfW ще се намеси, в координация с BaFin, като предостави рискова гаранция за IKB. Банковите асоциации се споразумяха да поемат 30 % от рисковете, включени в рисковата гаранция; това бе потвърдено писмено в споразумение между KfW и трите банкови асоциации на 16 август 2007 г.
(16)
По-специално, KfW обяви, че за да гарантира ликвидността на IKB, ще:
-
предостави рискова гаранция от понеделник, 30 юли 2007 г., за всички права (такси) и задължения на IKB в рамките на инструментите за ликвидност, предоставени на Rhineland на стойност от 8,1 млрд. EUR (впоследствие тази сума възлиза на 6,3 млрд. EUR, предимно заради промени в обменните курсове). Формалното поемане на задълженията по инструментите за ликвидност, предоставени на Rhineland от 29 юли 2007 г., ще остане в сила до падежа или продажбата (8) на структурираните кредитни портфейли. Падежът на такива портфейли по принцип е повече от пет години;
-
предпази IKB от загуби от 1 млрд. EUR, произтичащи от участията с Rhinebridge и други вписани в счетоводния баланс високорискови портфейлни инвестиции на обща стойност от 6,8 млрд. EUR.
(17)
Германия първоначално прецени, че общите очаквани загуби в рамките на рисковата гаранция, предоставена на IKB от KfW и банковите асоциации, възлиза на 3,5 млрд. EUR (2,5 млрд. EUR за Rhineland и Havenrock и 1 млрд. EUR за Rhinebridge и други преки високорискови портфейлни инвестиции (9).
(18)
В първоначалното споразумение от 29 юли 2007 г. KfW и банковите асоциации се съгласиха да разпределят очакваните загуби от рисковата гаранция, както следва:
-
по принцип KfW ще поеме 70 % от очакваните загуби, но без горна граница по отношение на риска, свързан с Rhineland, т.е. KfW поема 100 % от загубите, които надхвърлят участието от 30 % на банковите асоциации (вж. по-долу);
-
банковите асоциации поемат 30 % от очакваните загуби, ограничени до 1 млрд. EUR.
(19)
Разпределението на риска между KfW и банковите асоциации е валидно за банковите асоциации в рамките на максимален праг на отговорност от 1 млрд. EUR, независимо от това къде са понесени загубите (Rhineland, Rhinebridge или преките инвестиции), като разпределението между страните се прилага в равни пропорции в съответствие с договореното разпределение на риска.
(20)
В допълнение към участието си в рисковата гаранция, трите банкови асоциации се споразумяха да използват влиянието си, за да убедят своите членове да възобновят кредитните линии за IKB, които са били преустановени при възникването на кризата.
(21)
Освен това, в споразумението от 16 август 2007 г. се посочва, че KfW, в ролята си на лидер в пула, ще договори подходяща такса за рисковата гаранция и ще уреди изплащането на всички разходи, претърпени от банковите асоциации и KfW. Докато по отношение на изплащането на всички разходи бе постигнато споразумение и са взети съответните мерки, въпросът за таксата бе изоставен, тъй като можеше да бъде тълкуван като […], което би изисквало одобрението на […].
(22)
Делът на банковите асоциации в риска от 30 % бе разпределен между тях, както следва:
-
BdB - 50 %;
-
BVR - 16,7 %;
-
DSGV - 33,3 %.
(23)
BdB пое дял от 50 %, тъй като в случай на несъстоятелност на IKB, фондът за гарантиране на депозитите на частните банки би поел гаранцията за всяко вложение по частна или фирмена сметка в размер до 30 % от собствения капитал на IKB в рамките на гаранцията (около 662 млн. EUR на клиент към 26 септември 2007 г.) (10).
б) Втората мярка - допълнителна рискова гаранция
(24)
Вследствие на по-нататъшното влошаване на положението на финансовите пазари, рисковата гаранция за загубите на IKB в рамките на Havenrock беше поискана в пълен размер и поради това се оказа недостатъчна. Бяха необходими допълнителни мерки за покриване на загубите, с цел да се гарантира, че IKB ще продължи да извършва дейността си. На 30 ноември 2007 г. KfW и банковите асоциации покриха допълнителни рискове, оценени на 350 млн. EUR (440 млн. USD), свързани с кредитните линии на IKB в структурата Havenrock. KfW покри 150 млн. EUR, от които 54,3 млн. EUR бяха под формата на конвертируем кредит, който бе преобразуван в акции на 14 февруари 2008 г. (в сила от 28 февруари 2008 г.), за да увеличи своя дял в IKB на 43 %. BdB пое допълнително 150 млн. EUR, а BVR и DGSV - 50 млн. EUR.
в) Третата мярка - капиталова инжекция и заем от KfW
(25)
През февруари 2008 г. немското правителство разпореди на KfW да предостави на IKB допълнително 2,3 млрд. EUR.
(26)
Под формата на заеми са предоставени 1,05 млрд. EUR, изплащането на които веднага е отменено, предмет на клауза за изчакване на по-добри времена, според която KfW ще получи изплащане, когато IKB реализира печалби в следващите години. Мерките бяха необходими, за да се инжектира капитал в банката, така че да се предотврати падането на коефициента на адекватност на първичния капитал на IKB под законово регламентирания минимален праг съгласно правилата за платежоспособност на банките.
(27)
Освен това BaFin изиска от KfW да предостави неограничена гаранция за увеличение на капитала, в отговор на което KfW декларира, че е готова да предостави допълнително финансиране в размер на 1,25 млрд. EUR. Подготовката за тази процедура за капиталово увеличение като цяло беше осъществена през август 2008 г., но действителното ѝ привеждане в действие зависи от положително решение на Комисията и поради това увеличението на капитала все още не е осъществено. След увеличението на капитала делът на KfW в IKB би нараснал до около 90,8 %.
(28)
Третата мярка на KfW беше подпомогната от немското правителство, което отпусна 1,2 млрд. EUR на KfW, както и от банковите асоциации, които предоставиха 300 млн. EUR.
г) Осигуряване на ликвидни средства
(29)
В допълнение, от януари 2008 г. KfW също осигури на IKB линии за ликвидност в общ размер [ 2,5] млрд. EUR. Това се изразява в два рамкови ликвидни инструмента от по […] млрд. EUR всеки. Първият рамков инструмент от 24 януари 2008 г. бе предоставен при Euribor плюс [ 50] базисни пункта до [ 50] базисни пункта срещу обезпеченост от [ 100] %. Вторият рамков инструмент от 18 юли 2008 г. бе предоставен при Euribor плюс [ 100] базисни пункта срещу обезпеченост от [ 100] %. Обезпечението за кредитните линии беше установено на посоченото високо равнище с цел да се гарантира, че то ще бъде достатъчно да покрие заема дори при най-лошия сценарий.
(30)
IKB получи линии за ликвидност и от други банки. Сред тях са [голяма банка от САЩ] и [друга голяма банка от САЩ], които предоставиха на IKB инструменти за ликвидност от [ 0,75] млрд. EUR на месечна основа при Euribor плюс [ 100]-[ 100] базисни пункта срещу обезпечение от [ 100]-[ 100] %. Освен това [германска регионална банка] предостави на IKB линия за ликвидност в размер на [ 250] млн. EUR за една година при Euribor плюс [ 90]-[ 100] базисни пункта срещу обезпечение от [ 100]-[ 100] %, а [друга регионална германска банка] - линия за ликвидност в размер до [ 500] млн. EUR за една година при Euribor плюс [ 50] базисни пункта и съответното обезпечение.
2.4. Увеличаване на загубите през периода на преструктуриране
(31)
Очакваните разходи, покривани от рисковата гаранция за извънбалансовите активи в Rhineland, нараснаха от първоначалната прогноза за 2,5 млрд. EUR при най-лошия сценарий до 7,0 млрд. EUR (11). В рамките на рисковата гаранция за Rhineland от юли 2007 г. KfW пое всички рискове, свързани с активите извън счетоводния баланс, т.е. прехвърли рисковете в собствения си счетоводен баланс. Това оставя непроменен тавана от 1 млрд. EUR за гаранцията на банковите асоциации за загуби по други позиции.
(32)
Освен това, първата мярка покрива загуби до 1 млрд. EUR от вписаните в счетоводния баланс портфейлни инвестиции от 6,8 млрд. EUR. През пролетта на 2008 г. вписаните в счетоводния баланс инвестиции спадна до 6,31 млрд. EUR поради коригиране на обменните валутни курсове. През същия период IKB се опита да продаде двата портфейла на публичен търг. Продажбата не се осъществи, тъй като подадените оферти бяха много по-ниски от очакваната продажна цена поради текущата финансова криза на пазара. Вследствие на това IKB трябваше допълнително да намали счетоводната стойност на портфейлите. До август 2008 г. IKB беше загубила [ 750] млн. EUR. Освен това активи с номинална стойност 990 млн. EUR бяха продадени на пазара. Така общата номинална стойност на оставащия портфейл през август 2008 г. възлизаше на [ 5] млрд. EUR.
(33)
С цел яснота, в процеса на подготовката за възможна продажба на IKB, оставащата рискова гаранция за портфейлите в счетоводния баланс на IKB бе преждевременно използвана през август, като оставащите 360 млн. EUR бяха предоставени от KfW. Загубите все още не бяха формално реализирани но базисните активи вече бяха неизплатими. По този начин гаранцията от 1 млрд. EUR е изтеглена изцяло и може да се счита за реализирана.
(34)
В контекста на преговорите с участниците в търга оставащите портфейлни инвестиции са разделени на два структурирани инвестиционни портфейла (наричани по-долу SIP 1 и SIP 2). SIP 1 съдържа предимно [специфични ценни книжа] с номинална стойност […] млрд. EUR и счетоводна стойност [ 1] млрд. EUR (12). SIP 2 съдържа оставащите [ценни книжа] на IKB с номинална стойност […] млрд. EUR и счетоводна стойност [ 1] млрд. EUR.
(35)
В таблица 2 е представен преглед на движенията в портфейлните инвестиции до края на август 2008 г. Регистрираните и очакваните загуби се оценяват общо на 10,28 млрд. EUR.
Таблица 2
Преглед на движенията в портфейлните инвестиции от март 2007 г. до август 2008 г.
В млрд. EUR
Номинална стойност, преизчислена към март 2007 г.
Коригиране на обменни курсове
Продажби
(номинална стойност на активите)
Загуби от продажби
(номинална стойност на продажната цена)
Регистрирани загуби
(номинална стойност на активите)
Номинална стойност към август 2008 г.
(IKB или KfW)
Амортизации
Осчетоводена стойност към август 2008 г.
(IFRS)
Общо загуби
(регистрирани + очаквани)
Rhineland
11,5
3,7
[ 1]
-
[ 0,5]
[ 5]
(KfW)
[ 3]
[ 2]
[ 3,5]
Havenrock
(1,2)
-
-
-
1,2
0
0
0
1,2
Общо вписани в счетоводния баланс
6,81
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 0,75]
[ 5]
(IKB)
[ 1,5]
[ 2]
[ 2]
-
SIP 1
не съществува
[…]
(IKB)
[…]
[ 1]
[…]
-
SIP 2
не съществува
[…]
(IKB)
[…]
[ 1]
[…]
-
други
6,81
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 0,5]
0
0
0
[ 0,5]
Общо (1-3)
18,3
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 1,7]
[ 7,5]
[ 4,5]
[ 3,0]
[ 6,0]
2.5. Процесът на продажба
(36)
Процесът на продажба на акциите на KfW в IKB започна през януари 2008 г. и приключи на 21 август 2008 г. с решението IKB да бъде продадена на Lone Star Funds VI Financial Holdings LP Dallas, САЩ (наречена по-долу „Lone Star“).
(37)
Продажбата беше извършена под формата на открита, недискриминационна и прозрачна тръжна процедура. Тя бе публично обявена в началото на януари 2008 г. и [ 40] участници (включително немски и международни банки, както и финансови инвеститори) заявиха интерес в първия кръг. [ 20] от тях подписаха клауза за поверителност и получиха информационния меморандум (в края на януари). [ 5] участника подадоха индикативни оферти (в края на февруари). [ 5] от тях получиха достъп до данните. [ 5] участника подадоха окончателна оферта (в средата на май).
(38)
В края на май 2008 г. KfW избра три от тези [ 5] участника, които да направят окончателна обвързваща оферта (финансови и стратегически инвеститори от различни страни). От [ 5] участника, които подадоха валидни оферти, Lone Star беше избрана въз основа на съпоставяне на икономическите показатели на [ 5] оферти, т.е. офертата, предлагаща най-високата нетна цена.
(39)
Продажбата на IKB на практика включва продажна цена от около […] млн. EUR (за 90,8 % от акциите) плюс ангажимент от страна на Lone Star да инжектира в IKB капитал от [ 400] млн. EUR. Lone Star подаде офертата си, като предполагаше, че клаузата за изчакване по-добри времена ще отпадне. В замяна на това Lone Star пое ангажимент да финансира SIP 2 с посочените по-горе [ 400] млн. EUR. В момента IKB обмисля дали да продаде активите от SIP 2 на дружество със специална инвестиционна цел. KfW се съгласи да участва в рефинансирането на SIP 2 със заем от 775 млн. EUR, който да бъде изплатен при Euribor плюс [ 80] базисни пункта, и се ползва с предимство пред първостепенните капиталови полици (capital notes) в размер на [ 200] млн. EUR и полиците тип „мецанин“ [ 150] млн. EUR, предоставени от Lone Star и IKB.
(40)
KfW закупи SIP 1 за 1 млрд. EUR (13). KfW ще поеме риска за първата загуба от 150 млн. EUR, Германия ще поеме останалия риск от 600 млн. EUR (под формата на непредвидени загуби (14) посредством гаранция, а KfW ще поеме оставащия риск от 250 млн. EUR. KfW е убедена, че общите очаквания за окончателните загуби от портфейла са отразени в продажната цена и счита, че затова не са нужни допълнителни гаранции.
(41)
Освен това, срокът на предоставените два рамкови инструмента от [ 2,5] млрд. EUR, които KfW е осигурила на IKB, се удължава най-късно до […] (първоначално те трябваше да приключат през април и юли 2009 г.). Условията са леко променени. Обезпечението за първия инструмент е намалено от [ 100] % до [ 100] %. Лихвата по втория инструмент е намалена от Euribor плюс [ 100] базисни пункта до Euribor плюс [ 100] базисни пункта. Според KfW тези изменения са обосновани от увеличението на собствения капитал на IKB.
(42)
Извън това договорът за продажба не съдържа никакви продажни условия, които да са специфични за сделката. Единственото изключение е клаузата за освобождаване от задължения, по силата на която са освободени [известни обстоятелства] с финансово отражение от максимум […] млрд. EUR. Това по-специално включва […]. Въпреки че се отнася до […], който може да достигне до […] млрд. EUR, Германия твърди, че рискът от […] е много малък, като се има предвид, че един месец преди настъпването на финансовата криза IKB е била банката с втория най-добър рейтинг в Германия с много добри финансови резултати и според наличната информация при оценката на […] не се е отклонила от обичайната стопанска практика. Макар от една страна вероятността рискът да се материализира […] е много малка, но от друга страна, ако той се материализира, последствията от […] биха могли да бъдат изключително сериозни, е трудно да се остойности подобен/на/но […]. Германия твърди, че подобни […] рискове обикновено се покриват от предишния собственик в рамките на такива сделки за придобиване. Поради това още от самото начало KfW изключва този риск от продажбата. Като се има предвид малката вероятност рискът да се материализира, IKB не е заделила резерви в счетоводните си книги за никакви евентуални искове.
2.6. Мерките за помощ
Таблица 3
Мерки за подпомагане на IKB по време на преструктурирането
№
Мярка
Номинална стойност
(в млрд. EUR)
1
Рискова гаранция (Rhineland - 5,8 млрд. EUR, Havenrock - 0,85 млрд. EUR, вписани активи в счетоводния баланс - 1 млрд. EUR)
приблизително 7,65
(от които 1,00 от банковите асоциации)
2
Допълнителна рискова гаранция (за покриване на допълнителни загуби от 350 млн. EUR - Havenrock)
0,35
(от които 0,20 от банковите асоциации)
3
Увеличение на капитала и заем с отложено задължение за изплащане (c покриване на амортизациите с активите, имащи отражение върху баланса)
2,30
(от които 0,30 от банковите асоциации)
4
Инструмент за ликвидност
[ 2,5]
5
Продажба на акции на IKB
[…]
5.1
Първостепенен заем за рефинансиране на SIP 2
0,78
5.2
Прехвърляне на SIP 1 към KfW
1,00
5.3
Клауза за освобождаване от отговорност
[…]
Общо
[ 15]
2.7. Планът за преструктуриране
(43)
Германия подаде няколко преработени варианта на плана за преструктуриране на IKB. В документите от август 2007 г. са описани мерки за преодоляване на банковата криза и за избягване на бъдещи проблеми. Веднага след предоставянето на първата мярка IKB възложи на PriceWaterhouseCoopers (PWC) да направи анализ на положението към тогавашния момент. Въз основа на проучването IKB обяви на 3 септември 2007 г., че ще преустанови дейността си в сегмента международни портфейлни инвестиции.
(44)
IKB впоследствие актуализира плана и бе продадена на Lone Star. Lone Star представи нов план за саниране за IKB, който беше анализиран от KPMG в периода 16 юли-25 септември 2008 г. Планът предоставя общ поглед върху съответните основни пазари на IKB, посочват се причините за кризата, анализират се проблемите и се определя какви мерки да бъдат взети за решаването им. В краткосрочен период планът за саниране цели да се стабилизира финансовото положение на банката чрез осигуряване на необходимите ликвидни средства, както и да възстанови дългосрочната жизнеспособност на IKB чрез намаляване на нейните рискови експозиции и съсредоточаване върху основната ѝ дейност. Що се отнася до дългосрочната стратегия, в плана се посочва, че IKB ще се съсредоточи върху корпоративното банкиране за средно големи клиенти, докато структурираното финансиране ще се поддържа доколкото е необходимо за дейността по корпоративното банкиране.
(45)
В плана за саниране се потвърждава преустановяването на дейностите с портфейлни инвестиции, което IKB е била решила да направи още веднага след кризата.
(46)
По време на обсъжданията с Комисията IKB се съгласи също така като компенсаторна мярка да излезе и от сегмента на финансиране на недвижимо имущество. Това означава, че IKB няма да извършва никакви нови сделки за финансирането на дейност с недвижимо имущество от края на 2008 г. и постепенно ще се освободи от съществуващите активи (кредитните линии не могат да бъдат преустановени незабавно). В края на периода на преструктуриране, т.е. до 30 септември 2011 г., IKB трябва да се е освободила от 60 % от съществуващите активи и да е продала своите дъщерни дружества IKB Immobilien Management GmbH, IKB Projektentwicklungs GmbH Co. KG, и IKB Projektentwicklungsverwaltungsgesellschaft GmbH (15). Оставащата част от портфейла от [ 3] млрд. EUR ще бъде ликвидирана при падежа на останалите активи. Пълната продажба на тези инвестиции означава намаление на размера на кредитите за сегмента на финансиране на недвижимо имущество с 4,9 млрд. EUR.
(47)
Освен това, Германия предложи като компенсаторна мярка IKB да продаде редица свои дъщерни дружества:
-
IKB International SA Luxembourg, което бе важна платформа за операции на капиталовия пазар с общ счетоводен баланс от около [ 10] млрд. EUR, активно ще преустанови дейността си до 30 септември 2011 г. (16). След 31 март 2009 г. няма да се предприемат нови дейности. Всяка дейност, която е важна за първия и втория стълб, ще бъде извършвана от седалището на IKB в Дюселдорф (17).
-
IKB Capital Corporation New York действаше в сегмента структурирано финансиране в САЩ с общо балансово число от [ 2] млрд. EUR. Тя активно ще преустанови дейността си до 30 септември 2011 г. След 31 декември 2008 г. няма да се предприемат нови дейности.
-
освен това, IKB AG ще прекрати дейностите си в Амстердам, където клонът е активен във финансирането на малки и средни предприятия и в дейността с недвижимо имущество и има размер на кредитите от около [ 500] млн. EUR. Той ще преустанови активно дейността си до 30 март 2010 г. След 31 декември 2008 г. няма да се предприемат нови дейности.
-
делът от 50 % в Movesta Lease and Finance GmbH, което понастоящем има общо балансово число от [ 500] млн. EUR, ще бъде продаден до 30 септември 2011 г.
-
допълнително ще бъдат продадени определени нестратегически активи на стойност 1,7 млрд. EUR (счетоводна стойност към 31 март 2007 г.). Те ще бъдат активно преустановени до 30 септември 2011 г.
(48)
Въпреки това, предвид трудната пазарна обстановка, Германия договори клауза за преразглеждане, която позволява на IKB, в случай на непредвидени обстоятелства, и по-специално ако финансовата криза продължи или продажбата на някои активи се окаже невъзможна, да промени или да замени дадена мярка или да удължи срока, доколкото това е достатъчно добре обосновано и Комисията даде своето съгласие.
(49)
Накрая, Германия се ангажира да гарантира, че общото балансово число на IKB няма да е над 33,5 млрд. EUR към 30 септември 2011 г. (18); това съответства на намаляване на балансовото число с 47,2 % в сравнение с 63,5 млрд. EUR, отчетени в преизчисления счетоводен баланс от март 2007 г. Германия предложи следното относно изпълнението на тези компенсаторни мерки и излизането от дейността с портфейлни инвестиции:
Таблица 4
Мерки по намаляването
В млрд. EUR
№
Мярка
Активи към 31.3.2007 г.
Активи към 30.9.2011 г.
Оставащи активи в основната дейност
[ 35,0]
[ 35,0]
За възстановяване на жизнеспособността
Излизане от портфейлните инвестиции
18,30
0,00
Компенсаторни мерки
1
Финансиране на дейност с недвижимо имущество
4,90
[ 3,0]
2
IKB International SA, Люксембург
[ 10,0]
0,00
3
IKB Capital Corporation, New York
[ 2,0]
0,00
4
Клон на IKB AG в Амстердам
[ 0,5]
0,00
5
Продажба на нестратегически активи
1,70
0,00
6
Продажба на 50 % дял в Movesta
[ 0,5]
0,00
Междинна сума: оставащи компенсаторни мерки (междинна сума: изпълнени компенсаторни мерки)
[ 15,0]
(0)
[ 3,0]
[ 12,0]
Ново развитие на определени дейности, преди това извършвани в Люксембург
-
[ 2,0]
Общо балансово число без растеж
63,50
[…]
Максимална стойност по счетоводния баланс
33,50
33,50
Остатъчен марж за нова дейност
-
[…]
(50)
Освен това в плана за саниране се посочва, че IKB, чийто рейтинг от агенцията Fitch падна от A + на BBB-, изпитва затруднения при финансирането в настоящата пазарна обстановка. Нуждите от ликвидни средства до края на периода на преструктуриране се оценяват на максимум [ 10] млрд. EUR. Този дефицит ще бъде финансиран чрез увеличението на капитала, удължаването на ликвидните линии на KfW и рефинансиране, основаващо се на задължения. Част от недостига на ликвидни средства ще бъде покрита чрез намаляване на новите дейности.
(51)
В плана са включени също някои прогнози относно бъдещото развитие на банката в случай на добър, базов и лош сценарий. Според тези прогнози в случая на базов сценарий към края на периода на преструктуриране през септември 2011 г. IKB ще постигне възвращаемост на собствения си капитал от […] %. Печалбата преди облагане ще бъде от […] млн. EUR с […] служители на пълен работен ден. Коефициентът на адекватност на капитала от първи ред на банката ще нарасне до […] %, а коефициентът на съотношението между разходи и приходи ще спадне до […] %.
(52)
Накрая, Германия представи информация относно разходите за преструктуриране. Те включват разходи, произтичащи от загуби от портфейлни инвестиции от около [ 6] млрд. EUR (от Rhineland: 5,8 млрд. EUR), Havenrock: 1,2 млрд. EUR) и от вписаните в счетоводния баланс портфейлни инвестиции ([…] млрд.) EUR (19), присъщи разходи за преструктуриране (включващи рисковата гаранция, разходи по освобождаване от портфейла и административни разходи от около [ 0,25] млрд. EUR), капиталови загуби от около [ 1] млрд. EUR, разходи от намаляването на дейностите, което отчасти вече е осъществено и отчасти предстои във връзка с продължаването на съществуващи договори за [ 1] млрд. EUR, както и […] за […] млрд. EUR (20). Поради това Германия очаква общите разходи за преструктуриране на IKB да възлязат на около EUR [ 15] млрд. EUR.
3. ОФИЦИАЛНАТА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ
(53)
В решението си за откриване на официална процедура по разследване Комисията постави под въпрос дали мерките на KfW в полза на IKB са съвместими с теста за инвеститор в условията на пазарна икономика, тъй като рисковата експозиция на KfW, свързана с мерките, не бе ограничена, а банковите асоциации ограничиха участието си в рисковата гаранция, докато останалите акционери в IKB изобщо не са взели участие.
(54)
Освен това, към този момент Комисията изрази съмнения дали мерките могат да се считат за съвместими с общия пазар съгласно член 87, параграф 3 от Договора за ЕО. Според Комисията те не могат да се определят като помощ за разрешаването на сериозно затруднение в икономиката на държава-членка съгласно член 87, параграф 3, буква б) от Договора за ЕО. Няма основания те да се считат и за помощ за оздравяване предвид факта, че по своя характер мерките не са временни. Накрая, към въпросния момент мерките не изпълняват всички условия за помощ за преструктуриране, заложени в Насоките на Общността за помощ за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднено положение (21).
4. СТАНОВИЩЕ НА ГЕРМАНИЯ СЛЕД РЕШЕНИЕТО ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРА
(55)
Немските органи поддържат първоначалната си позиция, че мерките не представляват държавна помощ, тъй като са предприети в съответствие с принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика. Намесата е основана на съображения на инвеститор в условията на пазарна икономика, понеже ликвидацията на IKB би довела до повече разходи за KfW отколкото мерките за помощ в процеса на преструктурирането на IKB. В това отношение Германия отново припомня, че адекватната възвращаемост от капитала в случая не е от значение. Освен това Германия посочва, че тестът за инвеститор в условията на пазарна икономика трябва да бъде проведен ex ante.
(56)
Що се отнася до оценката на първата мярка, Германия твърди, че единствено първоначално предвидените загуби следва да се вземат предвид. Това би означавало загуби от 3,5 млрд. EUR в най-лошия случай и [ 2,5] млрд. EUR при средно добър сценарий на развитие. Германия твърди, че един частен инвеститор в условията на пазарна икономика би сравнил преките разходи от евентуална несъстоятелност на IKB, които биха възлизали на 1,5 млрд. EUR, произтичащи от получената счетоводна стойност на IKB от около 620 млн. EUR (според немските счетоводни стандарти) (22) и отписването на заеми за около 850 млн. EUR, които IKB е отпуснала на трети страни в контекста на дейността по подпомагането на KfW (23). В допълнение, Германия твърди, че несъстоятелността на IKB би предизвикала отписването на допълнителни кредити от дейностите за развитие от най-малко 1,1 млрд. EUR, което би довело до по-високи разходи по рефинансиране. Репутацията на KfW също би пострадала.
(57)
Освен това Германия твърди, че дори мерките за помощ да могат да бъдат считани за държавна помощ, размерът на помощта следва да се намали със загубите, които KfW би понесла в случай на несъстоятелност.
(58)
Що се отнася до втората мярка, Германия изтъква, че тя има само допълваща функция към първата и до голяма степен е финансирана от банковите асоциации. Предвид съдебната практика по делото Alitalia следва да се „счита, че капиталовата инжекция с публични средства отговаря на теста за частния инвеститор при пазарни условия и не представлява държавна помощ, когато е извършена паралелно със значително капиталовложение от страна на частен инвеститор при подобни обстоятелства“ (24).
(59)
Германия не оспорва характера на помощ на третата мярка.
(60)
Според становището на Германия продажбата на IKB също не води до държавна помощ, тъй като поведението на KfW е било на продавач в условията на пазарна икономика. Продажната цена е резултат от преговори, проведени с различните потенциални купувачи и следователно се е основавала на пазарните условия. Няколкото допълнителни мерки са били необходими, за да се продаде банката, и те са се основавали на пазарните условия.
(61)
Това се отнася за SIP 1, който бе продаден на KfW на цена с [ 10] % под счетоводната стойност по международните счетоводни стандарти. Вярно е, че това е по-добра цена, отколкото Lone Star договори за SIP 2 ([отстъпка 10,0] %), но трябва да се има предвид, че за разлика от SIP 1, SIP 2 съдържа предимно […]. Поради това Германия твърди, че KfW ще може да продаде портфейла или да го задържи до падежа без загуби. Още повече, че KfW се нуждаеше от помощ от страна на своя собственик, държавата, за продажбата на SIP 1, тъй като тя […]; покупката беше улеснена от държавната гаранция, за да се избегне необходимостта KfW да ангажира собствен капитал от около […] млн. EUR ([…]). Второ, участието на KfW в SIP 2 също беше основано на пазарни принципи, тъй като то включва само нисък риск поради първостепенния характер на заема, макар че условията за изплащане са тежки, а таксата (Euribor плюс [ 80] базисни пункта), за която Германия представи пазарни референтни показатели, бе висок. Най-накрая, фактът, че KfW трябваше да поеме риска за отговорност от […] млрд. EUR (резерви) за […] е типично за случаи, в които рискът от задължения е нисък, но съответната сума е голяма и това условие е поискано от всички заинтересовани страни в последния кръг на преговори.
(62)
Според Германия, ако Комисията счете, че мерките съдържат елементи на помощ, те при всички случаи би могла да се определят като помощ за преструктуриране, съвместима с общия пазар. Германия твърди, че сегментът на дейност на банката, от който са произлезли затрудненията, вече е закрит и че занапред банката сега ще се съсредоточи върху основната си дейност.
(63)
Освен това Германия се е ангажирала да предприеме всички мерки, посочени по-горе в съображение 46.
(64)
Германия твърди също така че преструктурирането се основава на значителен собствен принос на банката (от най-малко [ 10] млрд. EUR). Германия на няколко пъти промени предоставената информация в това отношение и последно изчисли собствения принос като сума на целия принос за преструктуриране, за който не е била отпусната държавна помощ, намаляването на новата дейност, както и постъпленията от продажбите минус загубите. Нетните постъпления от продажбите бяха оценени на [ 5] млрд. EUR, изчислени при отчитане на активите за продажба в рамките на периода на преструктуриране минус […] оставащата дейност в Люксембург и минус някои портфейлни инвестиции в Люксембург. По-конкретно, Германия оцени […] млрд. EUR за дейността с недвижимо имущество, […] млрд. EUR за дъщерното ѝ дружество в Люксембург и […] млрд. EUR за дъщерното дружество в Ню Йорк, както и […] млрд. EUR за Амстердам, […] млрд. EUR за Movesta и […] млрд. EUR за други нестратегически активи.
5. ОЦЕНКА
5.1. Наличие на помощ
(65)
Комисията първо оценява дали мерките представляват държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО. Съгласно тази разпоредба държавна помощ е всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка под каквато и да е форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия, доколкото засяга търговията между държавите-членки.
a. Рисковата гаранция и увеличаването на капитала (мерки 1-3)
(66)
Комисията поддържа своето мнение, изложено в решението за откриване на процедура, че нито една от трите финансови мерки не би била извършена от инвеститор в условията на пазарна икономика и поради това всички мерки представляват държавна помощ. Предвид трансграничните и международните дейности на IKB не може да се оспори, че всяко преимущество, осигурено посредством предоставянето на държавни ресурси, би засегнало конкуренцията в банковия сектор и би оказало влияние върху търговията вътре в Общността (25).
(67)
Комисията отбелязва твърдението на немските органи, че въпросните мерки не осигуряват преимущество за IKB, тъй като KfW действа единствено от позицията си на собственик и следователно като частен инвеститор. Германия не оспорва обаче, че KfW е държавна кредитна институция с обществена функция и че поведението ѝ може да бъде вменено на държавата. Като потвърждава, че представител на Федералното министерство на финансите не само е присъствал на заседанията на надзорния съвет на банката, който е участвал във вземането на всички решения между 27 и 29 юли 2007 г., но при вземането на решението в действителност е председателствал срещата, Германия в действителност потвърждава, че решенията на KfW могат да бъдат вменени на държавата (26).
(68)
По тази причина при разследването си Комисията се съсредоточи върху въпроса дали намесата на KfW е представлявала преимущество за IKB, което би било осигурено също така от инвеститор в условията на пазарна икономика, действащ при подобни пазарни условия. Комисията приема, че според предварително направената оценка в най-лошия случай рисковата гаранция за IKB би покрила общи загуби от 2,5 млрд. EUR. Освен това и тук Комисията счита, както в подобни случаи (27), че при такива непредвидими обстоятелства един частен инвеститор би взел предвид най-лошия сценарий за очаквани загуби, а не базовия вариант. Освен това, важно е да се подчертае, че KfW не е изключила възможността задълженията ѝ потенциално да достигнат 8,1 млрд. EUR.
(69)
Не е вярно, че мярката би генерирала по-малко разходи за KfW и Германия отколкото ликвидацията на IKB (28), дори тогава, когато се използва ex ante оценката към момента на приемане на решението за инвестиции (29). Комисията не може да приеме всички разходи по ликвидацията, посочени от Германия. Въпреки че Комисията признава, че счетоводната стойност на IKB наистина е била 620 млн. EUR, още в решението за откриване на процедура тя посочи, че цените на акциите на IKB са спаднали значително още преди намесата на KfW, така че делът на KfW в IKB по време на намесата вероятно не е бил равен на тази счетоводна стойност. Освен това в решението за откриване на процедура Комисията поставя под въпрос дали използваният риск от просрочване от около [ 15] % е бил реалистичен за заемите, отпуснати в дейностите за развитие. Германия не е предоставила достатъчно убедителни доказателства в подкрепа на достоверността на направената оценка на KfW.
(70)
Същата липса на доводи се отнася и за очакваните непреки загуби като следствие от общата банкова криза, които, както е посочено в решението за откриване, са напълно хипотетични. Комисията също така остава на мнението, че структурираното финансиране за развитие е част от обществените компетенции на KfW, а не част от обичайните ѝ функции на търговско-кредитна институция. Загубите от тази дейност следователно не могат да се считат за разход, който един инвеститор в условията на пазарна икономика би взел предвид (30).
(71)
Ключовият аргумент за Комисията остава този, че очакваните загуби в рамките на рисковата гаранция всъщност не са били ограничени до 2,5 млрд. EUR, а са неограничени. Дори ако може да се докаже, че неограниченият характер на отговорността е бил задължително изискване на BaFin, за да се избегне мораториумът, ясно е, че решението на инвеститор в условията на пазарна икономика би взело предвид и този аспект. Това е видно с оглед на частния принос в рисковата гаранция.
(72)
Що се отнася до поведението на KfW и на банковите асоциации, Комисията припомня, че при един публичен акционер, който действа успоредно с другите частни инвеститори, заделянето на капитал следва да е пропорционално и при същите условия (31) и въз основа на същата стопанска логика (32). Тези съображения са били също в основата на решението на съда от първа инстанция по делото Alitalia, на което се позовава Германия и в което съдът по подобен начин изиска сравними обстоятелства.
(73)
В този контекст Комисията отбелязва, че банковите асоциации са поставили горен праг на участието си в подялбата на загубите по първата мярка до 1 млрд. EUR (приблизително 30 %), докато KfW се е отказала от определянето на подобен праг и по този начин е много по-изложена на риск от банковите асоциации. Във всеки случай, дори ако се приспаднат потенциалните преки загуби, дължащи се на ролята на собственик на KfW и на кредитите, възлизащи общо на […] млрд. EUR (вж. съображение 0, и е използван най-песимистичният сценарий, участието на KfW в гаранцията би била все още точно толкова висока, колкото гаранцията на банковите асоциации взети заедно. Ясно е, че KfW не се е намесила по начин, сравним с този на банковия пул.
(74)
Освен това не отговаря на истината аргументът, че в немския банков сектор би възникнала обща криза, която би имала катастрофални последици за KfW. Всички останали банки биха били засегнати по подобен начин от кризата. При все това делът на банковите асоциации в рисковата гаранция, ограничен до 1 млрд. EUR (приблизително 30 %), няма никаква връзка с пазарния дял на техните банки членки в Германия, който е над 95 % (33). По тази причина Комисията не вижда търговско основание за непропорционално високото участие на KfW. И макар KfW да е действала донякъде в интерес на своите дъщерни дружества, поведението ѝ излиза от рамките на това, което един частен инвеститор би направил. Един частен инвеститор би ограничил много повече участието си и би настоявал за допълнителна помощ от банковите асоциации или от държавата. Следователно KfW, поне до известна степен, не е действала като инвеститор в условията на пазарна икономика.
(75)
Същото се отнася и за втората мярка, която, според предоставената от Германия информация, е била просто спомагателна към първата рискова гаранция. Дори ако участията на KfW и банковите асоциации изглеждат по-балансирани като абсолютно изражение (в относително изражение участието на банковите асоциации следва да е много по-високо), тази мярка трябва да се разглежда заедно с първата мярка в цялостния контекст на преструктурирането и установената съдебна практика не позволява на KfW да прибегне до аргумента за инвеститор в условията на пазарна икономика, след като тя не е действала като пазарен инвеститор (34).
(76)
Това важи още в по-голяма степен за третата мярка, по която Германия очевидно е дала указания за действие на KfW и е направила вноска от 1,2 млрд. EUR за още една мярка от 2,3 млрд. EUR. Към този момент KfW е изложена на риск в много по-голяма степен от банковите асоциации, въпреки че несъстоятелността на IKB би задействала гаранционен механизъм, който е разработен с цел да разпредели тежестта в целия банков сектор.
(77)
Във връзка с други случаи Комисията е изразявала позицията, че е трудно да бъде оценен размерът на помощта, ако тя е предоставена под формата на рискова гаранция (35). В съответствие с Насоките и съдебната практика, елементът на помощта, включен в гаранция за дружество в затруднение, може да бъде толкова голям, колкото потенциално покритата от гаранцията сума, но може, въз основа на анализа на конкретни случаи, да бъде по-нисък (36). Въпреки това, дори ако елементът на помощта може да бъде ex ante оценен на по-малко от 8,1 млрд. EUR (Rhineland, Havenrock и 1 млрд. EUR активи, вписани в счетоводния баланс), реалистичната оценка за загубите от 6,8 млрд. към настоящия момент доста надвишава оценката за най-лошия възможен случай (вж. таблица 3, с изключение на третата мярка). Следователно Комисията счита, че размерът на помощта, предоставена в рамките на рисковата гаранция и чрез капиталовите инжекции, възлиза на 8,8 млрд. EUR (вж. таблица 3, № 1 и № 3).
б. Инструменти за ликвидност
(78)
В допълнение към капиталовите инжекции и мерките за покриване на загубите KfW също така помогна на IKB да продължи дейността си посредством два рамкови инструмента за ликвидност - всеки от по [ 1] млрд. EUR. Тези мерки бяха взети в контекста на преструктурирането и не могат да бъдат разглеждани поотделно от първата и втората мярка. По този начин и тук KfW не може да прибегне до аргумента за инвеститор в условията на пазарна икономика (37). Комисията не вижда как един частен инвеститор би поел толкова голяма рискова експозиция, особено при липса на рискова гаранция. Независимо от това, ако KfW е действала въз основа на някои пазарни референтни показатели, това би следвало да бъде отразено при изчисляването на наличния елемент на помощ.
(79)
Комисията отбелязва, че лихвата е била вече определена за първия инструмент, който е бил вече използван, а именно фиксиран лихвен процент Euribor плюс [ 50] базисни пункта до [ 50] базисни пункта, а за втория - Euribor плюс [ 100] базисни пункта, и че всеки инструмент е бил обезпечен с [....] над 100 % ([....] %). Обезпечението е било чрез ценни активи на IKB, които не произлизат от портфейлните инвестиции и обикновено не би следвало да бъдат просрочени. Обезпечението е структурирано така че гаранцията фактически никога да не падне под 100 %. По този начин в действителност са налице очевидно висока обезпеченост и относително нисък риск за предоставените ликвидни средства. Следователно KfW е разчитала не само на финансовата мощ на IKB, но в допълнение си е осигурила ценно обезпечение.
(80)
Все пак приложените рискови маржове следва да са в съответствие със Съобщението на Комисията относно преразглеждане на метода за определяне на референтните и сконтови лихвени проценти („Съобщение относно референтните и сконтови лихвени проценти“) (38). Предвид факта, че рейтингът на дружеството се основава на наличието на рисковата гаранция и е ясно, че дружеството е в затруднено положение (вж. параграф 96), Комисията трябва да приложи маржовете, предвидени за дружества в затруднено положение. В случаи на висока обезпеченост маржът е 400 базисни пункта. (39) Оттук следва да се предположи, че за период от десет месеца (т.е. от януари до октомври 2008 г.) преимуществото на първата линия за ликвидност от [ 1] млрд. EUR съответства на средно [ 300] базисни пункта. Аналогично, за период от девет месеца (т.е. от февруари до октомври 2008 г.) втората линия за ликвидност от юли 2008 г., която все още не е била използвана, е предоставила преимущество от [ 200] базисни пункта. Свързаната с тези инструменти помощ следователно би възлизала на [....] млн. EUR за първата линия за ликвидност и на [....] млн. EUR за втората линия за ликвидност, или общо на [....] млн. EUR.
(81)
Що се отнася до линиите за ликвидност, предоставени от [една регионална банка] и [друга регионална банка], Комисията не разполага с данни, че договорените условия за предоставянето им не са отразявали пазарните съображения и по този начин биха довели до преимущество за IKB. Освен това обстоятелствата, при които са предоставени линиите, и по-специално фактът, че междубанковата дейност е част от ежедневните и стандартни операции на всяка банка, в същото време участието в голям мащаб на частни оператори и фактът че [една регионална банка] и [друга регионална банка] не са предоставили тези кредитни линии по нареждане на държавата, води Комисията до заключението, че няма данни, въз основа на които посочените сделки могат да бъдат вменени на държавата (40). Поради това Комисията заключава, че тези инструменти не съдържат държавна помощ.
в. Продажбата на IKB
(82)
Комисията също така оцени дали продажбата на IKB на Lone Star включва елементи на държавна помощ. Случаят би могъл да е такъв, ако IKB беше продадена под пазарната си цена на Lone Star. Въз основа на подробната информация, предоставена от Германия в тази връзка (вж. раздел 2.5) Комисията не разполага с данни, за да счита, че платената от Lone Star цена не е най-високото предложение, постигнато в открит, прозрачен, недискриминационен и безусловен процес на продажба. Като се има предвид, че това е ключовият критерий съгласно правилата на Комисията относно приватизация (41), тя може да заключи, че продажбата не включва помощ в полза на Lone Star.
(83)
Второ, Комисията оцени дали продажбата включва някаква допълнителна помощ за IKB, какъвто би бил случаят, ако ликвидацията би довела до по-малко разходи за KfW, отколкото продажбата на IKB, т.е. бе анализирано дали става въпрос за обичайно поведение на продавач в условията на пазарна икономика. Комисията отбелязва, че с продажбата е била постигната не само продажна цена, но и с нея са свързани също и допълнителни капиталови инжекции от KfW, които следва да се считат като част от продажбата. Това са 1) поддръжката на двете линии за ликвидност от [ 2,5] млрд. EUR, 2) първостепенният заем от KfW за рефинансирането на SIP 2, 3) прехвърлянето на SIP 1 към KfW преди продажбата и 4) отчитането на риска от задължения. Видно е, че KfW е предприела тези мерки, за да осъществи продажбата и да се освободи от колкото се може повече активи в рамките на възможно най-кратък период. Въпреки че на пръв поглед KfW е постигнала положителна продажна цена, продажбата е била придружена от мерки, които в крайна сметка са довели до отрицателна продажна цена.
(84)
Не може да се пренебрегне и фактът, че тези мерки са били предприети в контекста на преструктурирането на IKB и по този начин в контекста на първите три мерки за помощ. Поради това Комисията не може да ги разглежда изолирано от първите три мерки и още веднъж не разбира как KfW може да се позове на аргумента за инвеститор в условия на пазарна икономика (42).
(85)
Във всеки случай тестът за продавач в условията на пазарна икономика не изглежда по никакъв начин да е изпълнен в настоящия случай. Референтният показател е дали цената е била отрицателна, тъй като Германия не е обосновала никакви правдоподобни допълнителни разходи за продажбата, които биха били взети предвид от продавач в условията на пазарна икономика. По-специално, Комисията не може да вземе предвид изчислените загуби от риска от просрочване при заемите, предоставени за дейностите за развитие. Комисията отбелязва, че структурираното финансиране на дейности за развитие е част от обществената задача на KfW, а не от функциите на KfW като нормална търговско-кредитна институция. Следователно то не може да се счита за разход, който инвеститор в условията на пазарна икономика също би взел под внимание, тъй като той не би поел задължения, произтичащи от държавни мерки за помощ (43).
(86)
Поради това Комисията оцени дали мерките за помощ de facto са довели до отрицателна цена. Тъй като мерките за помощ не са били отпуснати като безвъзмездна помощ, а посредством заеми и гаранции, Комисията трябва, както при обичайна държавна помощ, да определи икономическото им преимущество за IKB.
(87)
Първо, KfW продължава да предоставя ликвидни средства на IKB. Както вече беше установено в съображение 77, трудно е да се направи количествена оценка на преимуществото, тъй като частни инвеститори може също да са били склонни, при определени условия, да предоставят ликвидни средства, при положение че е налице рисковата гаранция. След продажбата в полза на Lone Star обаче рисковата гаранция е преустановена. Придобиването от страна на Lone Star и одобрението на помощта за преструктуриране и плана за саниране от страна на Комисията показват, че възстановяването на жизнеспособността е счетено за възможно. Докато по време на периода на преструктуриране IKB официално се счита за дружество в затруднено положение, то следва да се смята за „слаб“ случай (рейтинг Б) по смисъла на Съобщението на Комисията относно преразглеждане на метода за определяне на референтните и сконтови лихвени проценти за целите на изчислението на елемента на помощ (44). Маржът за заема съгласно съобщението е 220 базисни пункта, което предполага, че втората линия за ликвидност е [ 100] под референтния лихвен процент, докато първата линия е със [ 100] базисни пункта по-ниска. Изчислено за […] години (от октомври 2008 г. до април […]), това би довело до допълнителна помощ от около [90] млн. EUR.
(88)
Второ, KfW закупи SIP 1 за 1 млрд. EUR. Комисията отбелязва, че договорената цена от KfW е с [ 10] % под счетоводната стойност по международните стандарти IFRS и че IKB преди това е могла да продаде част от портфейла на цена над счетоводната стойност по IFRS. Съмнително е обаче дали в настоящото състояние на пазара някой частен инвеститор би могъл и искал да закупи такъв портфейл, поне не в неговата цялост. Фактът, че Lone Star не е изразил интерес за закупуване и KfW не е могла да направи това без помощ от държавата е доказателство за горното. Нуждата от допълнителни отписвания в счетоводната стойност на портфейла не може да бъде изключена. В най-неблагоприятния случай това би засегнало подчинения транш от [ 200] млн. EUR. При липсата на друг референтен показател Комисията възприема позицията, че със SIP 1 KfW има допълнителна рискова експозиция от [ 200] млн. EUR.
(89)
Във връзка със SIP 2 KfW е предоставила първостепенен заем от 775 млн. EUR, който се изплаща при Euribor плюс [ 90] базисни пункта поради неговия първостепенен характер (обслужва се първи по ред от каквито и да било входящи постъпления). Заемът обаче е отпуснат на дружество със специална инвестиционна цел, което няма кредитна история. Според Съобщението на Комисията относно преразглеждане на метода за определяне на референтните и сконтови лихвени проценти лихвеният процент за такива дружества следва да бъде най-малко Euribor плюс 400 базисни пункта (45). Въпреки това, предвид факта, че заемът е първостепенен заем, който е подчинен на участието на IKB и следователно по същество облагодетелства IKB, в настоящия случай Комисията приема марж за заема от 220 базисни пункта. Елементът на помощ при предоставянето на привилегирования транш от 775 млн. EUR по тази причина може да бъде определен на около [ 30] млн. EUR ([ 100] базисни пункта за период от […] години, т.е. от октомври 2008 г. до […]).
(90)
Накрая, причината за поемането на риска от […] е била невъзможността да се направи приемлива оценка на риска в случай, че той бъде поет заедно с IKB. Предвид факта, че рисковата експозиция, свързана с възможни задължения, е ограничена, и че въз основа на наличната информация по-скоро няма вероятност от възникване на подобен случай, не би било неуместно рискът да се смята за част от продажбата. Това, че рискът може да се счита за незначителен, се потвърждава и от факта, че одиторите не са формулирали изисквания за създаването на резерви от IKB. Разбира се, по отношение на някои […] възникващи компенсаторни плащания е налице определен остатъчен риск. При липсата на предоставена количествена оценка на риска, Комисията счита, че за настоящите мерки следва да бъдат взети предвид […] млн. EUR, които съответстват на […] % риск.
(91)
Помощта, съдържаща се в мерките, предоставени от KfW като част от продажбата на IKB, възлиза на 390 млн. EUR, което надвишава продажната цена от [ 100] млн. EUR с [ 250] млн. EUR, и в крайна сметка я превръща в отрицателна. Следователно може да се счита, че продажбата на IKB е включвала помощ за IKB.
c. Резюме на държавната помощ
(92)
Както става ясно от таблица 5, общата помощ, предоставена в рамките на всички мерки, възлиза на 9,155 млрд. EUR.
Таблица 5
Резюме на държавната помощ в полза на IKB, получена по време на преструктурирането
№
Мярка
Млн. EUR
Размер на помощта
в млн.и EUR
1
Първа рискова гаранция (Rhineland - 5,8 млрд. EUR, Havenrock - 0,85 млрд. EUR и вписани в счетоводния баланс активи - 1 млрд. EUR)
6 650
2
Втора рискова гаранция (350 млн. EUR за допълнително покриване на загубите - Havenrock)
200
3
Увеличение на капитала и опростен заем (за покриване на амортизацията на вписани в счетоводния баланс активи)
2 000
4
Инструменти за ликвидност, предоставени на IKB (преди продажбата)
[…]
5
Продажба на IKB
5a
Цена на акциите на IKB
[…]
5б
Инструменти за ликвидност, предоставени на IKB (след продажбата)
[…]
5в
Първостепенен заем за рефинансиране на SIP 2
[…]
5г
Прехвърляне на SIP 1 към KfW
[…]
5д
Клауза за освобождаване от задължения[…]
[…]
Продажба на IKB нето
[ 250]
Общо
[ 10 000]
5.2. Съвместимост на мерките с общия пазар съгласно член 87, параграф 3, буква б) от Договора за ЕО: помощ за преодоляване на сериозни затруднения в икономиката на държава-членка
(93)
Комисията поддържа позицията си, изложена в решението за откриване на процедурата, че член 87, параграф 3, буква б) от Договора за ЕО не е приложим в настоящия случай. Тази разпоредба позволява предоставянето на помощ за преодоляване на сериозни затруднения в икономиката на държава-членка. Комисията припомня, че Съдът от първа инстанция е подчертал, че член 87, параграф 3, буква б) трябва да се прилага рестриктивно.
(94)
Разследването потвърди становището на Комисията, че проблемите на IKB се дължат на специфични за дружеството проблеми. Освен това, предоставената от немските органи информация не убеди Комисията, че последиците за системата, които биха могли да произтекат от несъстоятелност на IKB, може да са достигнали размера на „сериозно затруднение в икономиката“ на Германия по смисъла на член 87, параграф 3, буква б) (46). Поради това настоящият случай следва да се разглежда като основан на специфични проблеми за IKB, които изискват вземането на мерки за помощ по силата на правилата относно дружествата в затруднение. Съобразно с това, въпросните мерки не могат да бъдат обявени за съвместими с общия пазар съгласно член 87, параграф 3, буква б) от Договора за ЕС.
5.3. Съвместимост с общия пазар съгласно член 87, параграф 3, буква в) - помощ за преструктуриране
(95)
Разследването позволи на Комисията да стигне до заключението, че мерките могат да се считат за съвместима помощ за преструктуриране, тъй като отговарят на всички изисквания от Насоките относно държавни помощи за преструктуриране. Вследствие на това не е необходимо да се разследва дали мерките представляват помощ за преструктуриране - възможност, която Комисията изключи още в решението за откриване на процедура предвид неотменимия характер на рисковата гаранция.
a. Предприятие в затруднено положение
(96)
Комисията счита, че по смисъла на параграф 9 от Насоките IKB е било предприятие в затруднено положение, като се има предвид, че без намесата на KfW е било малко вероятно IKB да е в състояние да се справи с кризата на ликвидността за по-дълъг период. Очакваните загуби биха довели до закриването на банката, като по този начин са изпълнени условията на параграф 10, буква в) от Насоките. Германия не е оспорила това мнение, което е изложено също в решението за откриване на процедура.
б. Възстановяване на дългосрочната жизнеспособност
(97)
Настоящото разследване най-напред потвърди, че преструктурирането ще възстанови дългосрочната жизнеспособност на IKB. Комисията счита, че продажбата на IKB на Lone Star е от решаващо значение за разрешаването на затрудненията и за положително икономическо развитие на банката.
(98)
Освен това разследването потвърди, че IKB е пренасочила своите дейности. Тя е преустановила губещите си дейности и вече не осъществява портфейлни инвестиции. В допълнение IKB възнамерява да се съсредоточи върху основната си дейност - кредитиране на средно големи корпоративни клиенти. Всички останали дейности в сегмента на структурираното финансиране ще се запазят, за да задоволят изискванията на корпоративните клиенти, макар че [ 20] % от тази дейност, както и цялостната дейност по финансирането на недвижимо имущество ще бъдат преустановени. Освен това, IKB е предприела мерки за подобряване на управлението на риска и вече значително е намалила рисковата си експозиция. Следователно IKB е предприела необходимите вътрешни мерки, за да гарантира възстановяването на жизнеспособността си.
(99)
В допълнение към това Комисията признава, че планът за преструктуриране на IKB включва устойчиво възстановяване на жизнеспособността на IKB. Планът, който се основава на разумни пазарни финансови прогнози, дава ясно да се разбере, че избраният стопански модел ще има успех. Коефициентът на адекватност на капитала от първи ред от […] % и коефициентът на съотношението между разходи и приходи от […] %, които трябва да се постигнат до 2011 г., показват, че стопанският модел на банката може да се счита за жизнеспособен. Сравнително ниският коефициент на възвращаемост на собствения капитал от […] % през 2012 г. следва да се разглежда във връзка със сравнително високия коефициент на адекватност на капитала от първи ред на IKB, който е необходим буфер. Комисията признава значителните мерки за съкращаване на разходите, които ще бъдат предприети до 2011 г. Комисията също така анализира основните допускания в плана за преструктуриране и няма причини да се съмнява, че те са реалистични.
(100)
В плана се посочва, че дори при най-неблагоприятния сценарий IKB може да постигне положителен растеж и положителна възвращаемост на капитала. Дори при такъв най-неблагоприятен сценарий банката ще постигне коефициентът на адекватност на капитала от първи ред […] % и по този начин ще има стабилна основа.
в. Ограничение на помощта до необходимия минимум - собствен принос
(101)
Съмненията на Комисията по отношение на това, дали помощта е била ограничена до необходимия минимум, бяха опровергани. На този етап Комисията може да заключи, че в съответствие с Насоките помощта е била ограничена до необходимия минимум и е съпътствана от значителен принос от собствени ресурси за целта на преструктурирането - от над 50 % от разходите за преструктуриране.
(102)
Разходите за преструктуриране включват различни загуби (загуби от портфейлите, загуби поради по-високи разходи за финансиране, загуби, произтичащи от намаляването на сегментите на дейност, и загуби от продажба на активи), както и разходи за учредяването на рисковата гаранция, разходи за преструктуриране на персонала, административни разходи и хонорари за консултанти и адвокати. Комисията не оспорва, че тези разходи възлизат на [ 15] млрд. EUR, както Германия посочва (в съображение 52). Комисията приема също, че рефинансирането на SIP 1 и първостепенният заем за SIP 2 са разходи за преструктуриране, тъй като те са необходими за възстановяване на дългосрочната жизнеспособност. Следователно всички разходи могат да бъдат оценени на около [ 17] млрд. EUR.
(103)
В съответствие с точка 43 от Насоките това преструктуриране може да се финансира чрез помощ, собствените средства на получателя, постъпленията от продажбата на активи, средства на акционерите и друг вид чуждо финансиране при пазарни условия.
(104)
Значителна част от преструктурирането на портфейлите се поема от самото дружество, от предишните и нови частни акционери, което се изразява предимно в участието на банковите асоциации, собствените средства на IKB (47) и капиталовата инжекция от страна на Lone Star. Въпреки това загубите от дейността и отслабването на стопанската дейност вследствие на кризата не могат да се считат за собствен принос, тъй като съгласно точка 43 от Насоките, собственият принос трябва да е реална, действителна сума. Собственият принос от тази категория следователно е около […] млрд. EUR, т.е. [ 20 %] %.
(105)
Тази сума нараства значително и достига поне 50 %, ако се вземат предвид постъпленията от продажби, осъществени като компенсаторна мярка. Това засяга активи с номинална стойност [ 15] млрд. EUR (вж. таблица 4). Въпреки това Комисията не може да приеме цялата сума като собствен принос. Първо, част от дейността на IKB Люксембург ([…] млрд. EUR) ще бъде възстановена в Дюселдорф, т.е. става въпрос за частична продажба. Второ, част от средствата няма да бъдат генерирани от активни продажби, а към настъпването на падежа на въпросните активи. Трето, не е ясно на каква цена ще бъдат отписани активите […]. Независимо от това Германия предостави достатъчно аргументи, за да убеди Комисията, че активното отписване на активи ще осигури поне [ 5] млрд. EUR в близко бъдеще (48). Комисията ще контролира всичко това, за да гарантира, че действително е постигнато достатъчно високо ниво на собствен принос и че помощта действително е ограничена до необходимия минимум.
(106)
Ефектът от продажбата на активи е двоен. От една страна, по този начин се намалява размерът на претеглените спрямо риска активи, освобождава се капитал и се повишава капитализацията. От друга страна, продажбите на активи генерират ликвидни средства, които могат да се използват за финансиране на преструктурирането или за подсилване на ликвидната основа (49). Както бе обяснено в предходния параграф, част от това са очаквани бъдещи постъпления от средства, част вече са били реализирани, а друга част предстои да бъде реализирана в близкото бъдеще. Така че, дори ако не взема предвид очакваните постъпления от средства, които може да бъдат реализирани чак през 2011 г., и като приеме, че предвидените приходи може да не се материализират изцяло за всички тези продажби, Комисията стига до заключението, че изискването за 50 % собствен принос, което следва да бъде изпълнено при едно преструктуриране, което е в пълно съответствие с действащото законодателство в областта на конкуренцията, е изпълнено.
(107)
При достигането до това заключение Комисията взе предвид следните фактори.
Таблица 6
Собствен принос
(в млрд. EUR)
Мярка
Произход на средствата
Сума
Рискова гаранция
Банковите асоциации
1,50
Капиталови резерви на дружеството и хибриден капитал
IKB
[ 1,5]
Капиталов принос SIP II
Lone Star
[ 0,25]
Междинна сума
[ 3,25]
Продажба на портфейлни инвестиции
Пазарен
[…]
Продажба на сегмента недвижимо имущество
Пазарен
[…]
Продажба на IKB Int. Люксембург
Пазарен
[…]
Продажба на IKB CC Ню Йорк
Пазарен
[…]
Продажба на IKB Амстердам
Пазарен
[…]
Продажба на дялове на Movesta
Пазарен
[…]
Продажба на нестратегически активи
Пазарен
[…]
Междинна сума: компенсаторни мерки от продажби
[ 5,0] (най-малко […])
г. Избягване на неоснователно нарушаване на конкуренцията - компенсаторни мерки
(108)
В резултат на разследването Комисията е убедена, че се вземат достатъчно мерки, за да се смекчат във възможно най-голяма степен евентуални нежелателни ефекти на помощта върху конкурентите.
(109)
Комисията установи, че IKB се отказва от един цял сегмент на стопанска дейност и намалява размера на най-печелившия си сегмент, структурираното финансиране, с [20-30] %.
(110)
Комисията не може да приеме, че най-големият дял от това намаляване (продажбата на портфейлни инвестиции в размер на 18,3 млрд. EUR) представлява компенсаторна мярка, тъй като мерките по намаляването са били необходими за възстановяване на дългосрочната жизнеспособност. Съгласно точка 40 от Насоките такива мерки не могат да се считат за компенсаторни мерки.
(111)
При всички случаи допълнителното намаление с [ 10] млрд. EUR съответства на [25] % от общото балансово число след приспадането на портфейлните инвестиции (т.е. [ 10] млрд. EUR от 45,2 млрд. EUR) (50). Макар че излизането от портфейлните инвестиции не може да се приеме за компенсаторна мярка, то има отражение върху размера на банката и нейните дейности. Въз основа на предложените от Германия мерки балансовото число на IKB намалява до 47,2 % (т.е. 18,3 млрд. EUR портфейлни инвестиции и [ 10] млрд. EUR компенсаторни мерки минус […] млрд. EUR марж на растеж спрямо 63,5 млрд. EUR общо балансово число).
(112)
Освен това Комисията припомня, че целта за намаляването на общото балансово число до 33,5 млрд. EUR до края на периода на преструктуриране, т.е. до 30 септември 2011 г., гарантира, че затварянията и продажбите не се заобикалят чрез възстановяване на същата дейност в други части на банката или чрез простото им прехвърляне.
(113)
В допълнение към това, бившите собственици на банката, както и бившето висше ръководство вече не участват в дейностите на IKB, което е съществен сигнал по отношение на борбата с моралния риск. Освен това банката бе продадена по открит и недискриминационен начин, което даде възможност на конкурентите да придобият банката. Това само по себе си също представлява един вид компенсация за антиконкурентното въздействие, което помощта им е причинила.
(114)
Като цяло компенсаторните мерки са пропорционални на ефекта от нарушаването на конкуренцията от помощта, предоставена на IKB, и чрез тях се гарантира, че неблагоприятните ефекти върху условията на търговия са сведени до минимум във възможно най-голяма степен.
(115)
Комисията следва да бъде държана в течение за напредъка при изпълнението на тези компенсаторни мерки.
6. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(116)
Комисията констатира, че разглежданите мерки за помощ са приведени в действие в нарушение на член 88, параграф 3 от Договора за ЕО. Въпреки това Комисията заключава, че те представляват помощ за преструктуриране, която може да бъде счетена за съвместима с общия пазар съгласно член 87, параграф 3, буква в), при условие че са изпълнени съответните условия.
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Мерките, предоставени от Германия в полза на IKB Deutche Industriebank AG (наричана по-долу „IKB“), основаващи се на споразумения и документи, предоставени от Германия, са съвместими с общия пазар, предмет на задълженията и условията, установени в член 2.
Член 2
(1) Германия гарантира, че планът за преструктуриране на IKB, както е представен на Комисията от Германия на 25 септември 2008 г., ще бъде изпълнен изцяло до 30 септември 2011 г.
(2) Германия гарантира, че следните активи на IKB ще бъдат продадени на трета страна, която е независима от IKB и KfW, или ликвидирани:
а)
Целият сегмент на дейността с недвижимо имущество, състоящ се от вътрешно и международно финансиране на недвижимо имущество, няма да извършва нови сделки след 31 декември 2008 г. и активно ще бъде преустановен (51); […] % ще бъдат продадени до 30 септември 2010 г., […] % до 30 септември 2011 г., а остатъкът - когато настъпи неговият падеж. Преустановяването ще включва също IKB Immobilien Management GmbH, IKB Projektentwicklungs GmbH Co. KG, и IKB Projektentwicklungsverwaltungsgesellschaft mbH (52).
б)
Дъщерното дружество IKB International SA Luxembourg ще бъде активно преустановено до 30 септември 2011 г. Няма да се извършват нови сделки след 31 март 2009 г. Част от дейностите, извършвани от това дъщерно дружество, които са необходими за корпоративното банкиране и дейността по структурирано финансиране, ще бъдат поети от IKB.
в)
Дружеството IKB Capital Corporation New York ще бъде активно преустановено до 30 септември 2011 г.; […] % от кредитния портфейл ще бъде продаден до 30 септември 2010 г. Няма да се извършват нови сделки след 31 декември 2008 г.
г)
Дейностите на IKB AG в Амстердам ще бъдат активно преустановени до […]. Няма да се извършват нови сделки след 31 декември 2008 г.
д)
Петдесетпроцентният дял в Movesta Lease and Finance GmbH ще бъде продаден до 30 септември 2011 г.
е)
Други нестратегически активи с номинална стойност 1,7 млрд. EUR (по счетоводна стойност към 31 март 2007 г.), първоначално включени в счетоводния баланс, ще бъдат активно преустановени до 30 септември 2011 г.
(3) Германия гарантира, че общото балансово число на IKB няма да надхвърля 33,5 млрд. EUR към 30 септември 2011 г. (53).
(4) В случай на непредвидени обстоятелства, и по-специално ако финансовата криза продължи или продажбата на някои активи е невъзможна, посочените в параграфи 2 и 3 мерки могат да бъдат изменени или заместени, или може да бъде удължен срокът, при условие че бъде представена достатъчна обосновка за това най-малко два месеца преди крайния срок и Комисията не повдигне никакво възражение в рамките на два месеца.
(5) За целите на контрола на спазването на условията и задълженията, изложени в параграфи 1, 2 и 3, до 2012 г. Германия предоставя редовни годишни отчети, най-късно до 31 април, относно напредъка на изпълнението на плана за преструктуриране и на изброените по-горе условия и задължения.
Член 3
Адресат на настоящото решение е Федерална република Германия.
Съставено в Брюксел на
KOMMISSIONENS BESLUT
av den 21 oktober 2008
om det statliga stöd C 10/08 (ex NN 7/08) som Tyskland har genomfört till förmån för IKB Deutsche Industriebank AG
[delgivet med nr K(2008) 6022]
(Endast den tyska texten är giltig)
(Text av betydelse för EES)
(2009/775/EG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 88.2 första stycket,
med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a,
efter att i enlighet med nämnda artiklar ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig (1), och
av följande skäl:
1. FÖRFARANDE
(1)
Förfarandet inleddes till följd av upplysningar som Tyskland översände den 3 augusti 2007. Efter talrika kontakter mellan kommissionens avdelningar och de tyska myndigheterna anmälde Tyskland stödåtgärderna genom en skrivelse av den 15 januari 2008 och hävdade att dessa under alla omständigheter borde betraktas som ett sådant stöd till undsättning och omstrukturering av företag som är förenligt med den gemensamma marknaden.
(2)
Genom en skrivelse av den 27 februari 2008 underrättade kommissionen Tyskland om sitt beslut att inleda det förfarande som anges i artikel 88.2 i EG-fördraget avseende dessa åtgärder.
(3)
Kommissionens beslut om att inleda det formella granskningsförfarandet (nedan kallat beslutet om att inleda förfarandet) har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. (2) Kommissionen har uppmanat berörda parter att inkomma med synpunkter på stödet i fråga. Kommissionen har inte tagit emot några synpunkter från tredje man.
(4)
Efter inledandet av det formella förfarandet den 27 mars 2008 inkom Tyskland på kommissionen begäran med synpunkter och översände den 3 och 25 april, 7 och 30 maj, 9 och 27 juni, 25 juli, 4, 22 och 26 augusti, 2, 3, 4, 5, 16, 18, 19 och 25 september samt den 14 oktober 2008 kompletterande upplysningar till de upplysningar som hade översänts den 15 och 25 januari, 5 och 25 februari, 3, 6, 11, 14, 20 och 27 mars 2008. Tillsammans med dessa upplysningar översände Tyskland 68 avtal och dokument som låg till grund för åtgärderna. Dessutom har det hållits flera möten och telefonkonferenser med Tyskland, stödmottagaren och Kreditanstalt für Wiederaufbau (nedan kallat KfW).
2. BESKRIVNING AV ÅTGÄRDERNA
2.1 Stödmottagaren
(5)
Stödmottagare är IKB Deutsche Industriebank AG (nedan kallad IKB). IKB är en mellanstor tysk privatbank som är listad på SDAX och har sitt säte i Düsseldorf. Majoritetsaktieägare är den statsägda banken KfW, som före krisen hade ett aktieinnehav på 38 procent. Utöver detta hade Stiftung Industrieforschung, som inte bedriver någon egen affärsverksamhet, ett aktieinnehav på 12 procent. Resterande 50 procent av aktierna var föremål för fri handel. Efter det planerade kapitaltillskottet skulle KfW:s aktieinnehav stiga till 91 procent.
(6)
IKB:s majoritetsaktieägare, KfW, är en utvecklingsbank som är verksam på både förbunds- (80 procent) och delstatsnivå (20 procent). Med en balansomslutning på totalt 360 miljarder euro (per den 31 december 2006) är den en av Tysklands tio största banker. Som offentligträttsligt organ med säte i Tyskland ger KfW ekonomiskt stöd till ekonomi, företag och ekologi i Tyskland, Europa och resten av världen. Till KfW:s uppgifter hör stöd till små och medelstora företag, finansiering och modernisering av bostäder samt utbildning och fortbildning, finansiering av kommunala infrastrukturprojekt, främjandet av export och projektfinansiering, stöd till utvecklingsländer och övergångsekonomier samt främjandet av miljö- och klimatskydd. KfW skaffar merparten av sina medel på kapitalmarknaden. Bankens uppgift som statligt investeringsorgan regleras i lag (3). KfW:s exponering för risker i samband med dess offentliga uppgifter täcks av den statliga garantimekanismen Anstaltslast (institutionellt ansvar).
(7)
Före omstruktureringen var IKB:s verksamhet uppdelad på följande fyra affärsområden.
1.
Företagskunder
IKB:s kärnverksamhet är att tillhandahålla långsiktig finansiering till medelstora företag med en årsomsättning på 7,5 miljoner euro eller mer. Inom företagssegmentet har tyngdpunkten alltid legat på tillhandahållandet av krediter, finansiering av eget kapital och leasing. Verksamheten inriktas på inhemska marknaden. Även om IKB:s andel av företagsmarknaden endast uppgår till 1 procent har den 10 procent av marknaden i segmentet långfristiga lån till medelstora företag. Dess styrka är långsiktiga kundrelationer. På grund av den mycket hårda konkurrensen är vinstmarginalerna emellertid små. Kreditmarknaden är […] (4) inte lika attraktiv, och IKB måste därför utnyttja sina långvariga kundrelationer till att utveckla andra vinstgivande verksamheter som involverar denna kundkrets (t.ex. strukturerad finansiering eller fastighetsprodukter).
2.
Strukturerad finansiering
Detta affärsområde består framför allt av följande verksamheter: finansiering av direkta investeringar, projekt- och exportfinansiering, förvärvs- och infrastrukturfinansiering samt omstrukturering av företags finansieringsstrukturer och syndikerade krediter till medelstora kunder. IKB:s filialer i viktiga finanscentrum som London, Luxemburg, Madrid, Milano, New York och Paris är mycket bra placerade för att kunna garantera finansiering till nationella och internationella förvärv. IKB hjälper sina kunder att optimera sin egen finansiering och bortbokning av lån. Inom ramen för verksamheten med syndikerade krediter är IKB även inblandad i likviditetsgarantier som andra kreditinstitut har ställt ut. Den strukturerade finansieringen inriktas framför allt på Tyskland och på att hjälpa tyska företag i Västeuropa.
Strukturerad finansiering är ett mycket lönsamt affärsområde för IKB. I den ursprungliga omstruktureringsplanen, som inte innehöll de kompensationsåtgärder som man senare kom överens om, uppvisade detta segment avkastning på eget kapital som uppgick till ca [ 10] procent.
3.
Fastighetsinvesteringar
Cirka [ 10] procent av IKB:s verksamhet på marknaden utgörs av fastighetsinvesteringar. Detta affärsområde innefattar framför allt finansiering av kontorslokaler, affärslokaler, butikslokaler, logistiklokaler, förvaltningslokaler samt paketfinansiering av fastigheter på platser där man kan förvänta sig varaktiga och långsiktiga hyres- och försäljningsintäkter. På detta område utgörs IKB:s partner av medelstora företag, storföretag, privata och institutionella investerare, projektutvecklare, statliga byggföretag och fondförvaltare. Projektens finansieringsbehov uppgår till minst 5 miljoner euro. IKB erbjuder fullständiga investeringstjänster på fastighetsområdet och utvecklar även omfattande koncept och lösningar för nybyggnation, renovering och konvertering. Fastighetsfinansieringstjänsterna finns inte bara att tillgå i Tyskland utan även i andra europeiska länder, framför allt i Belgien, Frankrike, Italien, Luxemburg, Nederländerna, Spanien och Storbritannien.
I den ursprungliga omstruktureringsplanen, som inte innehöll de kompensationsåtgärder som man senare kom överens om, uppvisade detta segment en avkastning på eget kapital som uppgick till ca [ 5] procent.
4.
Portföljinvesteringar
Sedan början på 2000-talet har IKB ökat sina investeringar i internationella kreditportföljer inom en rad olika tillgångskategorier. Syftet med denna utökning av verksamheten var att diversifiera riskprofilen när det gäller regioner och sektorer och samtidigt öka vinsten i form av provisioner. Genom att lägga ut kreditriskerna på specialbolag utanför balansräkningen kunde IKB frigöra kapital som gjorde det möjligt att fortsätta att investera i andra tillgångskategorier som finansiering till medelstora företag eller kreditportföljer. Som förklaras nedan i punkt 10 och följande punkter var IKB:s betydande portföljinvesteringar det som orsakade att IKB råkade i svårigheter. Därför har IKB sedan dess upphört med denna verksamhet.
(8)
Räkenskapsåret 2006/2007 uppnåddes följande resultat i de olika segmenten:
Tabell 1
Översikt över segmenten
(miljoner EUR)
Rörelseresultat
Kreditvolym
Företagskunder
92,8
16 065
Strukturerad finansiering
90,6
4 889
Fastigheter
23,2
7 870
Portföljinvesteringar
11,3
18 260
Centralt/konsolidering
- 103
4 114
Summa
114,5
51 198
(9)
Före krisen hade IKB en balansomslutning på 49,1 miljarder euro (per den 31 december 2006), som efter att ha tagit hänsyn till IKB:s samtliga verksamheter utanför balansräkningen steg till 63,5 miljarder euro (per den 31 mars 2007).
2.2 Orsakerna till IKB:s svårigheter
(10)
IKB:s svårigheter är kopplade till den pågående amerikanska subprimekrisen som IKB och framför allt ett av dess specialbolag (5), Rhineland Funding Capital Corporation (nedan kallat Rhineland), drabbades av. På grund av krisen uppstod stora likviditetsbehov som Rhineland (i de fall där de värdepapper som normalt användes inte var helt fulltecknade) löste problemen med hjälp av kreditramar från affärsbanker.
(11)
IKB ställde upp med flera kreditramar till Rhineland till ett värde av 8,1 miljarder euro. Rhineland investerade i strukturerade kreditportföljer, som också omfattades av riskerna på den amerikanska bolånemarknaden i form av subprimelån, och refinansierade sina investeringar genom att ge ut tillgångsbaserade värdepapper (nedan kallade företagscertifikat). Förutom att IKB ställde upp med direkta likviditetsgarantier till Rhineland tillhandahöll man via den så kallade Havenrockstrukturen dessutom indirekt skydd mot risker när det gällde Rhinelands aktietillgångar. Det totala riskskyddet i Havenrockstrukturen uppgick till 1,2 miljarder euro. Både vid de direkta likviditetsgarantierna till Rhineland och i samband med Havenrockstrukturen handlade det om åtgärder utanför balansräkningen. IKB hade dessutom portföljinvesteringar som direkt ingick i balansräkningen (som också ingick i subprimesegmentet) via underordnade låneinstrument i det särskilda investeringsinstrumentet Rhinebridge (nedan kallat Rhinebridge) och andra typer av investeringsportföljer (exempelvis Collateralised Debt Obligations, nedan kallade CDO). Sommaren 2007 sänktes drastiskt kreditvärdigheten för delar av Rhinelands och Rhinebridges ursprungligen mycket högt värderade strukturerade portföljer och CDO.
(12)
På grund av den pågående krisen på den amerikanska bolånemarknaden, och då framför allt på subprimeområdet, och som direkt följd av den sänkta kreditvärdigheten för tillgångar låsta i subprimelån förlorade vissa värdepapper som det handlas med i detta marknadssegment sitt värde. Detta gällde framför allt specialbolaget Rhineland som riskerade att inte längre kunna refinansiera sin investeringsportfölj på marknaden för företagscertifikat. Mot bakgrund av den fallande marknaden för företagscertifikat var det troligt att Rhineland skulle använda sig av de 8,1 miljarder euro som IKB hade ställt ut i likviditetsgaranti, men som inte hade tagits upp i IKB:s balansräkning. De andra portföljinvesteringarna i balansräkningen, exempelvis Rhinebridge, utsattes för betydande svängningar i det verkliga värdet, som enligt den internationella redovisningsstandarden (International Financial Reporting Standards - IFRS) måste redovisas.
(13)
Orsaken till IKB:s svårigheter var portföljinvesteringar på 18,3 miljarder euro. Portföljinvesteringarna på 18,3 miljarder euro i den reviderade balansräkningen för 2006/2007 hölls till största delen utanför balansräkningen i Rhineland och togs bara till viss del upp i IKB:s balansräkning. Tillgångarna utanför balansräkningen i Rhineland rörde tillgångar till ett värde på 11,5 miljarder euro (per den 31 mars 2007 och även under krisen). Genom avyttring och valutajusteringar har tillgångarna sakta men säkert minskat och uppgick i augusti 2008 till 6,3 miljarder euro. I den reviderade balansräkningen för 2006/2007 uppgick portföljinvesteringarna i balansräkningen till 6,8 miljarder euro.
2.3 Stödåtgärderna
a) Första åtgärden: Riskskyddet
(14)
Den 27 juli 2007 meddelade en tysk bank, som hade ställt upp med en kreditram till IKB, den tyska finansinspektionen (Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht, nedan kallad BaFin) att denna kreditram skulle dras tillbaka. Därefter meddelade BaFin KfW, finansministeriet och andra berörda parter att den skulle stänga IKB (6) om dessa inte tog över IKB:s risker i samband med dess åtaganden i Rhineland. Dessutom visade det sig att IKB:s subprimeexponering inte begränsades till Rhineland utan även omfattade Rhinebridge och andra subprimeportföljinvesteringar.
(15)
Den 29 juli 2007 enades BaFin, det tyska finansministeriet, KfW och de tre stora tyska bankföreningarna (7) om att KfW i samarbete med BaFin skulle ingripa och ta över IKB:s riskskydd. Bankföreningarna förklarade sig beredda att ta över 30 procent av riskerna i riskskyddet. Detta bekräftades den 16 augusti 2007 i ett skriftligt avtal mellan KfW och de tre bankföreningarna.
(16)
KfW tillkännagav följande åtgärder för att säkerställa IKB:s kreditvärdighet:
-
Att från och med måndagen den 30 juli 2007 tillhandahålla ett riskskydd för alla IKB:s rättigheter (avgifter) och skyldigheter enligt den likviditetsgaranti på 8,1 miljarder euro som Rhineland ställt ut (framför allt på grund av växelkursutvecklingen har detta belopp har under tiden minskat till 6,3 miljarder euro). Det formella övertagandet av skyldigheterna för den likviditetsgaranti som Rhineland ställde ut den 29 juli 2007 gäller till de strukturerade kreditportföljernas förfallodag eller avyttring (8). Sådana portföljer har i allmänhet en löptid på mer än fem år.
-
Att skydda IKB mot förluster på upp till 1 miljard euro till följd av IKB:s åtaganden i Rhinebridge och mot förluster på upp till totalt 6,8 miljarder euro till följd av andra subprimeportföljinvesteringar som ingår i balansräkningen.
(17)
Tyskland beräknade ursprungligen att förlusterna inom ramen för det riskskydd som KfW och bankföreningarna gav IKB skulle uppgå till 3,5 miljarder euro (Rhineland och Havenrock: 2,5 miljarder euro, Rhinebridge och andra subprimeportföljinvesteringar: 1 miljard euro (9).
(18)
I det ursprungliga avtalet av den 29 juli 2007 enades KfW och bankföreningarna om att fördela den förväntade förlusten till följd av riskskyddet på följande sätt:
-
I princip bär KfW 70 procent av de förväntade förlusterna, dock utan riskbegränsning när det gäller Rhineland, dvs. förluster som överstiger de 30 procent som bankföreningarna ska stå för (se nedan) bärs till 100 procent av KfW.
-
Bankföreningarna tar över 30 procent av de förväntade förlusterna upp till 1 miljard euro.
(19)
Fördelningen av riskerna mellan KfW och bankföreningarna gäller inom maximigränsen på 1 miljard euro för bankföreningarna (se skäl 18) oberoende av var inom riskskyddet (Rhineland, Rhinebridge eller direktinvesteringar) förlusterna realiseras. Riskfördelningen mellan parterna sker på lika villkor i enlighet med den överenskomna riskfördelningen.
(20)
Utöver att delta i riskskyddet förklarade de tre bankföreningarna sig villiga att ge sina medlemmar instruktioner om att åter öppna de av IKB:s kreditramar som stängdes när krisen bröt ut.
(21)
I ett avtal av den 16 augusti 2007 anges dessutom att KfW i egenskap av poolledare ska förhandla fram en lämplig avgift för skyddsåtgärderna och se till att bankföreningarnas och KfW:s samtliga utgifter täcks. När det gäller att täcka utgifterna har det vidtagits åtgärder i detta syfte. Däremot släpptes frågan om en avgift eftersom denna kunde ha tolkats som […], som hade krävt godkännande från […].
(22)
Den andel på 30 procent av riskerna som bankföreningarna har tagit över fördelas på följande sätt mellan föreningarna:
-
50 procent Bundesverband deutscher Banken (BdB),
-
16,7 procent Bundesverband der Deutschen Volksbanken und Raiffeisenbanken (BVR),
-
33,3 procent Deutscher Sparkassen- und Giroverband (DSGV).
(23)
BdB övertog 50 procent av riskerna eftersom de privata bankernas insättningsgaranti om IKB går i konkurs skulle garantera upp till 30 procent av det egna kapital som IKB saknar och därmed säkra alla privat- eller företagskunders tillgodohavanden (ca 662 miljoner euro per kund den 26 september 2007) (10).
b) Den andra åtgärden: Ökat riskskydd
(24)
Till följd av att läget på finansmarknaderna förvärrades behövde man utnyttja hela riskskyddet för att täcka IKB:s förluster inom ramen för Havenrockstrukturen, och detta visade sig otillräckligt. För att IKB skulle kunna fortsätta sin verksamhet krävdes därför ytterligare åtgärder för att täcka förlusterna. Den 30 november 2007 garanterade KfW och bankföreningarna ytterligare risker i samband med IKB:s kreditramar i Havenrockstrukturen till ett värde av 350 miljoner euro (440 miljoner US-dollar). Av detta belopp garanterade KfW 150 miljoner euro, därav 54,3 miljoner euro i form av konvertibla lån, som KfW den 14 februari 2008 (med verkan från den 28 februari 2008) omsatte i aktier så att man ökade sitt aktieinnehav i IKB till 43 procent. Vidare övertog BdB risker till ett värde av 150 miljoner euro och BVR och DSGV risker till ett värde av 50 miljoner euro.
c) Den tredje åtgärden: Kapitaltillskott och KfW:s lån
(25)
I februari 2008 gav den tyska regeringen KfW instruktioner om att ställa ytterligare 2,3 miljarder euro till IKB:s förfogande.
(26)
1,05 miljarder euro tillhandahölls i form av lån, där fordringarna genast avskrevs och en återgångsklausul vid bättre resultat infördes som angav att IKB skulle betala tillbaka lånet till KfW om IKB uppvisade vinst igen de kommande åren. Dessa åtgärder var nödvändiga för att öka bankens eget kapital och undvika att IKB:s primärkapitalkvot skulle understiga det lagstadgade gränsvärdet.
(27)
Dessutom ställde BaFin ut en obegränsad kapitaltillskottsgaranti. KfW förklarade sig beredd att tillhandahålla ytterligare finansiering i form av ett kapitaltillskott på 1,25 miljarder euro. Förfarandet för detta kapitaltillskott slutfördes i praktiken i augusti 2008, men den faktiska utbetalningen kan inte göras förrän kommissionen har fattat ett positivt beslut. Kapitaltillskottet har därför inte genomförts än. Efter kapitaltillskottet skulle KfW:s aktieinnehav i IKB stiga till ca 90 procent.
(28)
KfW:s tredje åtgärd fick stöd av den tyska regeringen som ställde 1,2 miljarder euro till KfW:s förfogande, och av bankföreningarna som tillhandahöll 300 miljoner euro.
d) Tillhandahållande av likviditet
(29)
Dessutom har KfW sedan 2008 ställt ut likviditetsgarantier till IKB till ett värde av totalt [ 2,5] miljarder euro. Medlen är uppdelade i två ramgarantier på […] miljarder euro var. Den första ramgarantin av den 24 januari 2008 hade en räntesats på Euribor plus [ 50] till [ 50] räntepunkter med [ 100]-procentig säkerhet. Den andra ramgarantin av den 18 juli 2008 hade en räntesats på Euribor plus [ 100] punkter med [ 100]-procentig säkerhet. Kreditramarna sattes så högt för att säkerheterna även i det värsta scenariot skulle täcka lånet.
(30)
Även andra banker ställde ut likviditetsgarantier till IKB. [en amerikansk storbank] och [en annan amerikansk storbank] ställde ut likviditetsgarantier på [ 0,75] miljarder euro på månadsbasis och till en ränta av Euribor plus [ 100] till [ 100] punkter med en säkerhet på [ 100] procent till [ 100] procent till IKB. Dessutom hade IKB tillgång till en likviditetsgaranti till ett värde av upp till [ 250] miljoner som [en tysk provinsbank] lämnade för ett år till en ränta av Euribor plus [ 90] till [ 100] punkter mot en säkerhet på [ 100] procent till [ 100] procent. Dessutom fanns ytterligare en likviditetsgaranti till ett värde av [ 500] miljoner euro hos [en annan tysk provinsbank] för ett år till en ränta av Euribor plus [ 50] punkter med motsvarande säkerhet.
2.4 Stigande förluster under omstruktureringen
(31)
De förväntade förlusterna, som skulle täckas av riskskyddet för tillgångar utanför balansräkningen i Rhineland, steg från beräknade 2,5 miljarder euro i värsta scenariot till 7,0 miljarder euro (11). Inom ramen för det riskskydd för Rhineland som gavs 2007 övertog KfW inom ramen för likviditetsgarantierna för Rhineland alla risker som hörde samman med tillgångarna utanför balansräkningen, dvs. överförde alla risker till sin egen balansräkning. Detta påverkar inte bankföreningarnas tak på 1 miljard euro för förluster från andra källor.
(32)
Dessutom täckte den första åtgärden förluster upp till 1 miljard euro för portföljinvesteringar inom balansräkningen till ett värde av 6,8 miljarder euro. På grund av valutajusteringar sjönk investeringarna inom balansräkningen under våren 2008 till 6,31 miljarder euro. Under våren 2008 försökte IKB också sälja de två portföljerna på en offentlig auktion. På grund av den pågående krisen på kapitalmarknaderna låg anbuden långt under det förväntade försäljningspriset, och försäljningen genomfördes aldrig. IKB var därför tvungen att skriva ned det bokförda värdet på dessa portföljer ytterligare. Fram till augusti 2008 gjorde IKB en förlust på [ 750] miljoner euro. Dessutom kunde tillgångar till ett nominellt värde av 990 miljoner euro säljas på marknaden. Nominalvärdet på de återstående portföljerna uppgick i augusti 2008 därför till [ 5] miljarder euro.
(33)
För att dra en tydlig gräns, och som förberedelse inför en eventuell försäljning av IKB, betalade KfW i augusti utestående 360 miljoner euro för det återstående riskskyddet för portföljerna i IKB:s balansräkning. Rent formellt har förlusterna inte realiserats ännu, men de underliggande tillgångarna har redan löpt ut eller förfallit till betalning. Hela garantin på 1 miljard euro har därför redan utnyttjats och kan betraktas som uppfylld.
(34)
Inom ramen för förhandlingarna med anbudsgivarna har de återstående portföljerna delats upp i två strukturerade investeringsportföljer (SIP 1 och SIP 2). SIP 1 omfattar i huvudsak (specifika värdepapper) till ett nominellt värde av […] miljarder euro och ett bokfört värde på [ 1] miljard euro (12). SIP 2 innehåller IKB:s resterande [värdepapper] till ett nominellt värde av […] miljarder euro och ett bokfört värde av [ 1] miljard euro.
(35)
I tabell 2 ges en överblick över portföljinvesteringarnas utveckling fram till slutet av augusti 2008. Realiserade och förväntade förluster beräknas till totalt ca 10,28 miljarder euro.
Tabell 2
Portföljinvesteringar under perioden mars 2007-augusti 2008
(miljarder euro)
Korrigerat nominellt värde 3/2007
Valutajusteringar
Försäljning
(tillgångarnas nominella värde)
Försäljningsförluster
(försäljningsprisets nominella värde)
Realiserade förluster
(tillgångarnas nominella värde)
Nominellt värde 8/2008
(IKB eller KfW)
Avskrivningar
Bokfört värde 8/2008
(IFRS)
Summa förluster
(realiserade + förväntade förluster)
Rhineland
11,5
3,7
[ 1]
-
[ 0,5]
[ 5] (KfW)
[ 3]
[ 2]
[ 3,5]
Havenrock
(1,2)
-
-
-
1,2
0
0
0
1,2
Summa balansräkn.
6,81
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 0,75]
[ 5] (IKB)
[ 1,5]
[ 2]
[ 2]
-
SIP 1
Saknas
[…] (IKB)
(…)
[ 1]
(…)
-
SIP 2
Saknas
[…] (IKB)
(…)
[ 1]
(…)
-
Övrigt
6,81
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 0,5]
0
0
0
[ 0,5]
Summa totalt (1-3)
18,3
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 1,7]
[ 7,5]
[ 4,5]
[ 3,0]
[ 6,0]
2.5 Försäljningen
(36)
Försäljningen av KfW:s aktier i IKB inleddes i januari 2008 och avslutades den 21 augusti 2008 genom beslutet att sälja IKB till Lone Star Funds VI Financial Holdings, L.P. Dallas, Förenta staterna (nedan kallat Lone Star).
(37)
Försäljningen skedde genom ett öppet, genomblickbart och icke-diskriminerande anbudsförfarande. Efter den offentliga anbudsinfordran i januari 2008 anmälde i första omgången [ 40] anbudsgivare (inklusive tyska och internationella banker och finansiella investerare) sitt intresse. [ 20] anbudsgivare erhöll efter att ha undertecknat en sekretessförbindelse ett informationsmemorandum (slutet av januari). [ 5] anbudsgivare lämnade ett första anbud (slutet av februari). [ 5] anbudsgivare fick tillgång till datarummet. Totalt [ 5] anbudsgivare lämnade in ett konkret anbud (mitten av maj).
(38)
I slutet av maj 2008 uppmanade KfW tre av dessa [ 5] anbudsgivare ([finansiella och strategiska investerare från olika stater]) att lämna in ett bindande anbud. Bland de [ 5] anbudsgivare som lämnade in ett giltigt anbud valdes Lone Star till köpare. Valet grundade sig på en ekonomisk jämförelse mellan de [ 5] anbuden, där Lone Star erbjöd det högsta nettopriset.
(39)
Försäljningen av IKB innebär i huvudsak ett försäljningspris på ca […] miljoner euro (för 90,8 procent av aktierna) samt att Lone Star åtar sig att investera [ 400] miljoner i IKB. Lone Star baserade sitt anbud på att återgångsklausulen vid bättre resultat skulle upphävas. I gengäld åtar sig Lone Star att finansiera SIP 2 med ovannämnda [ 400] miljoner euro. För närvarande överväger IKB att sälja sitt aktieinnehav i SIP 2 till ett specialbolag. KfW har förklarat sig redo att delta i refinansieringen av SIP 2 genom ett lån på 775 miljoner euro till en ränta av Euribor plus [ 80] punkter och som har företräde framför de kapitalpapper på [ 200] miljoner euro och mezzaninpapper på [ 150] miljoner euro som Lone Star och IKB erbjuder.
(40)
KfW har köpt SIP 1 för 1 miljard euro (13). KfW övertar första förlustrisken på 150 miljoner euro, Tyskland övertar riskskyddet för följande 600 miljoner euro (här rör det sig om oväntade förluster (14) och KfW övertar riskskyddet för resterande 250 miljoner euro. KfW är övertygat om att samtliga förväntade förluster från portföljen redan speglas i priset. Enligt KfW behövs därför inga ytterligare åtgärder.
(41)
Dessutom har de två likviditetsgarantier på [ 2,5] miljarder euro som KfW har ställt ut till IKB förlängts till senast […] (ursprungligen skulle de löpa ut i april respektive juli 2009). Villkoren har ändrats något. Säkerheten för den första garantin har minskats från [ 100] procent till [ 100] procent, och räntesatsen för den andra garantin har sänkts från Euribor plus [ 100] punkter till Euribor plus [ 100] punkter. Enligt KfW är dessa ändringar motiverade eftersom IKB:s egna kapital har ökat.
(42)
Utöver detta innehåller köpekontraktet inga särskilda försäljningsvillkor förutom en friskrivningsklausul som gör undantag för [specifika omständigheter] med finansiella konsekvenser upp till […] euro. Detta avser framför allt […]. Trots att det här handlar om […] som kan uppgå till upp till […] euro, är risken […] enligt Tyskland mycket liten, eftersom IKB en månad innan finanskrisen bröt ut tack vare sina mycket goda resultat var den tyska bank som hade näst högst kreditvärdighet och banken vid bedömningen av […] enligt tillgänglig information inte avvek från sedvanlig handelssed. Eftersom det är mycket liten risk för att […] ska realiseras, men […] konsekvenserna […] skulle kunna bli oerhört stora, är det svårt att bedöma denna […]. Tyskland hävdar att sådana […] risker i samband med förvärv vanligtvis stannar hos den tidigare ägaren. Därför har KfW redan från början undantagit risken från försäljningen. Eftersom det är högst osannolikt att en sådan risk kommer att realiseras har IKB inte avsatt några reserver i bokföringen för sådana fordringar.
2.6 Stödåtgärderna
Tabell 3
Stödåtgärder till förmån för IKB under omstruktureringen
Nr
Åtgärd
Nominellt värde
(miljarder euro)
1
Riskskydd (Rhineland: 5,8 miljarder euro, Havenrock: 0,85 miljarder euro, tillgångar i balansräkningen: 1 miljard euro)
ca 7,65
(varav 1,00 från bankföreningarna)
2
Kompletterande riskskydd (350 miljoner euro som skydd mot ytterligare förluster - Havenrock)
0,35
(varav 0,20 från bankföreningarna)
3
Kapitaltillskott och ej återbetalningspliktigt lån (för att täcka avskrivningar av tillgångar i balansräkningen)
2,30
(varav 0,30 från bankföreningarna)
4
Likviditetsgaranti
[ 2,5]
5
Försäljning av IKB-aktier
[…]
5.1
Prioriterat lån för refinansieringen av SIP 2
0,78
5.2
Överföring av SIP 1 till KfW
1,00
5.3
Friskrivningsklausul […]
(…)
Summa
[ 15]
2.7 Omstruktureringsplanen
(43)
Tyskland har lämnat in flera uppdateringar av omstruktureringsplanen för IKB. I dokumenten från 2007 beskrivs åtgärder för att klara bankkrisen och hur man ska undvika framtida problem. Precis när den första åtgärden hade beviljats gav IKB PriceWaterhouseCoopers (PWC) i uppdrag att analysera den dåvarande situationen. På grundval av denna undersökning tillkännagav IKB den 3 september 2007 att man skulle dra sig ur affärsområdet internationella strukturerade investeringar.
(44)
Under tiden uppdaterade IKB planen och såldes till Lone Star. Lone Star presenterade en saneringsplan för IKB som granskades av Wirtschaftsprüfungsgesellschaft KPMG under perioden 16 juli-25 september 2008. Saneringsplanen ger en översikt över IKB:s kärnmarknader, anger orsakerna till krisen, analyserar problemen och föreslår åtgärder för att komma till rätta med dessa problem. Planen inriktas dels på att på kort sikt stabilisera banken genom att säkra nödvändig likviditet, dels på att återställa långsiktig lönsamhet genom att minska riskexponeringen och fokusera på kärnaffärsområdena. När det gäller den långsiktiga strategin anges det i saneringsplanen att IKB ska koncentrera sig på företagsbanktjänster till medelstora företag och att man endast ska ha kvar strukturerade finansieringstjänster i den mån dessa behövs för företagstjänsterna.
(45)
Saneringsplanen bekräftar den nedläggning av portföljinvesteringsverksamheten som IKB beslutade sig för omedelbart efter det att krisen bröt ut.
(46)
Under diskussionerna med kommissionen accepterade IKB dessutom att som kompensationsåtgärd upphöra med sin verksamhet på fastighetsfinansieringsområdet. Detta innebär att IKB från och med slutet av 2008 inte ska påbörja några nya fastighetsfinansieringsaffärer och så snabbt som möjligt avveckla befintliga tillgångar (kreditramar kan inte avslutas med en gång). I slutet av omstruktureringsperioden, dvs. den 30 september 2011, ska minst 60 procent av verksamheten ha avvecklats, och IKB måste ha sålt sina dotterbolag IKB Immobilien Management GmbH, IKB Projektentwicklungs GmbH Co. KG och IKB Projektentwicklungsverwaltungsgesellschaft mbH (15). Den återstående portföljen på [ 3 miljarder] euro ska avvecklas i enlighet med tillgångarnas kvarvarande löptid. Den fullständiga avyttringen gör det möjligt att minska kreditvolymen i segmentet fastighetsfinansiering med 4,9 miljarder euro.
(47)
Utöver detta har Tyskland som kompensationsåtgärd erbjudit sig att avyttra några av IKB:s dotterbolag:
-
IKB International SA, Luxemburg ska aktivt avvecklas till den 30 september 2011 (16). Med en balansomslutning på ca [ 10] miljarder euro var detta företag en viktig kapitalmarknadsplattform. Från och med den 31 mars 2009 får inga nya affärer inledas. All affärsverksamhet som är viktig för första eller andra pelaren ska skötas från IKB:s huvudkontor i Düsseldorf. (17)
-
IKB Capital Corporation New York med en balansomslutning på [ 2] miljarder euro var verksam inom strukturerad finansiering i Förenta staterna. Detta bolag ska aktivt avvecklas till den 30 september 2011. Från och med den 31 december 2008 får inga nya affärer inledas.
-
Vidare ska IKB AG avsluta sin verksamhet i Amsterdam. Detta dotterbolag hade en kreditbok på [ 500] miljoner euro och sysslade med finansiering till små och medelstora företag samt var verksamt på fastighetsmarknaden. Detta bolag ska aktivt avvecklas till den 30 mars 2010. Från och med den 31 december 2008 får inga nya affärer inledas.
-
Det 50-procentiga aktieinnehavet i Movesta Lease and Finance GmbH, med en dåvarande balansomslutning på [ 500] miljoner euro, ska ha sålts senast den 30 september 2011.
-
Vidare ska IKB avyttra vissa icke strategiska tillgångar till ett värde av 1,7 miljarder euro (bankens bokföringsmässiga värde den 31 mars 2007). Dessa ska aktivt avvecklas till den 30 september 2011.
(48)
Mot bakgrund av det besvärliga läget på marknaden har Tyskland emellertid förhandlat fram en översynsklausul som ger IKB rätt att vid oförutsedda omständigheter, framför allt om finanskrisen fortsätter, eller om det inte går att sälja vissa tillgångar, ändra eller ersätta en åtgärd eller förlänga en frist, under förutsättning att allt är ordentligt underbyggt och kommissionen inte har några invändningar.
(49)
Dessutom har Tyskland åtagit sig att se till att IKB:s balansomslutning den 30 september 2011 uppgår till högst 33,5 miljarder euro. (18) Detta innebär en minskning på 47,2 procent jämfört med det belopp på 63,5 miljarder euro som anges i den reviderade balansräkningen från mars 2007. Tyskland förslår att genomförandet av kompensationsåtgärderna och avvecklandet av portföljinvesteringssegmentet ska ske på nedanstående sätt.
Tabell 4
Minskningsåtgärder
(miljarder euro)
Nr
Åtgärd
Tillgångar 31.3.2007
Tillgångar 30.9.2011
Återstående tillgångar i kärnverksamheten
[ 35,0]
[ 35,0]
Åtgärder för att återställa lönsamheten
Avveckling av portföljinvesteringar
18,30
0,00
Kompensationsåtgärder
1.
Fastighetsfinansiering
4,90
[ 3,0]
2.
IKB International SA, Luxemburg
[ 10,0]
0,00
3.
IKB Capital Corporation, New York
[ 2,0]
0,00
4.
Amsterdam AG
[ 0,5]
0,00
5.
Avyttring av icke-strategiska tillgångar
1,70
0,00
6.
Avyttring av aktieinnehavet på 50 procent i Movesta
[ 0,5]
0,00
Delsumma: oavslutade kompensationsåtgärder (Delsumma: avslutade kompensationsåtgärder)
[ 15,0]
(0)
[ 3,0]
[ 12,0]
Återupptagande av vissa verksamheter som tidigare avvecklats i Luxemburg
-
[ 2,0]
Summa balansräkning utan tillväxt
63,50
[…]
Maximal balansräkningsvolym
33,50
33,50
Återstående marginal för ny affärsverksamhet
-
[…]
(50)
Utöver detta anges i saneringsplanen att IKB, vars kreditvärdighet enligt Fitch har sjunkit från A + till BBB-, har haft svårigheter till följd av det rådande läget på marknaden. Det maximala likviditetsbehovet fram till slutet av omstruktureringsperioden beräknas till [ 10 miljarder] euro. Detta kommer i huvudsak att finansieras genom kapitaltillskott, förlängning av KfW:s likviditetsgarantier och en fordringsbaserad refinansiering. En del av likviditetsbristen kommer att täckas av en minskning av ny affärsverksamhet.
(51)
Saneringsplanen innehåller även prognoser för bankens framtida utveckling. Dessa anges i form av ett bra, ett genomsnittligt och ett dåligt scenario. I det genomsnittliga scenariot skulle IKB i september 2011 ha en avkastning på eget kapital på […] procent. Vinsten före skatt skulle uppgå till […] miljoner euro med […] heltidsanställda. Tier-1-kapitalnivån skulle stiga till […] procent, och förhållandet mellan utgifter och intäkter skulle sjunka till […] procent.
(52)
Tyskland översände dessutom upplysningar om omstruktureringskostnaderna, vilka fördelar sig på följande sätt: Kostnader i samband med portföljinvesteringsförluster [ 6] miljarder euro (Rhineland: 5,8 miljarder euro, Havenrock: 1,2 miljarder euro) och från portföljinvesteringar i balansräkningen ([…] miljarder euro) (19), verkliga omstruktureringskostnader (inklusive riskskydd, kostnader för att avveckla portföljer och förvaltningskostnader på ca [ 0,25] miljarder euro), kapitalförluster på ca [ 1] miljarder euro, kostnader till följd av minskad verksamhet, vilka delvis förväntas komma från redan ingångna avtal och delvis från förlängning av befintliga avtal på [ 1] miljarder euro och […] till ett värde av […] miljarder euro (20). Därför hävdar Tyskland att IKB:s totala omstruktureringskostnader uppgår till [ 15] miljarder euro.
3. DET FORMELLA GRANSKNINGSFÖRFARANDET
(53)
I beslutet om att inledda förfarandet har kommissionen ifrågasatt om KfW:s stödåtgärder till förmån för IKB är förenliga med principen om en privat investerare i en marknadsekonomi. Stödåtgärderna begränsades nämligen inte till KfW:s exponering, bankföreningarna var endast i begränsad omfattning inblandade i riskskyddet och IKB:s övriga aktieägare blandades inte alls in.
(54)
Kommissionen ställde sig dessutom vid denna tidpunkt tvivlande till att stödet kan anses förenligt med den gemensamma marknaden enligt artikel 87.3 i EG-fördraget. Kommissionen ansåg inte att stödet kunde anses förenligt med den typ av stöd på den gemensamma marknaden för att avhjälpa en allvarlig störning i en medlemsstats ekonomi som avses i artikel 87.3 b i EG-fördraget. Enligt kommissionen gick det inte heller att betrakta stödet som undsättningsstöd, eftersom det inte är av tillfällig karaktär. Vid den aktuella tidpunkten uppfylldes inte samtliga de villkor för undsättnings- och omstruktureringsstöd som anges i gemenskapens riktlinjer om stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter (nedan kallade riktlinjerna) (21).
4. TYSKLANDS YTTRANDE TILL FÖLJD AV BESLUTET ATT INLEDA FÖRFARANDET
(55)
Tyskland vidhåller att stödåtgärden inte bör betraktas som statligt stöd, eftersom den är förenlig med principen om en privat investerare i en marknadsekonomi. Ingreppet baserades på principen om en privat investerare i en marknadsekonomi eftersom en konkurs för IKB skulle blivit dyrare för KfW än stödåtgärderna till förmån för omstruktureringen av IKB. Tyskland upprepar i detta sammanhang att frågan om en lämplig avkastning på eget kapital är irrelevant. Dessutom måste prövningen av om principen om en privat investerare i en marknadsekonomi uppfylls göras i förväg.
(56)
Vid bedömningen av den första stödåtgärden anser Tyskland att endast de förluster som ursprungligen förväntades bör beaktas, dvs. förluster till ett värde av 3,5 miljarder euro i ett värsta scenario och till ett värde av [ 2,5] miljarder euro i ett genomsnittligt scenario. Tyskland hävdar att en privat investerare i en marknadsekonomi skulle ha tagit hänsyn till de direkta kostnaderna för IKB:s eventuella konkurs, dvs. i det aktuella fallet 1,5 miljarder euro, som härrör från IKB:s bokförda värde på ca 620 miljoner euro (22) (enligt tyska redovisningsregler) och avskrivning av krediter till ett värde av ca 850 miljoner euro, som IKB inom ramen för KfW:s utvecklingsverksamhet hade överlåtit till tredje man (23). Tyskland hävdar dessutom att IKB:s eventuella konkurs skulle ha lett till att det hade blivit nödvändigt att avskriva krediter från utvecklingsverksamheten till ett värde av ytterligare 1,1 miljarder euro, vilket hade lett till ökade refinansieringskostnader. Dessutom skulle KfW:s rykte ha skadats.
(57)
Tyskland hävdar vidare att även om stödåtgärderna skulle betraktas som statligt stöd så måste stödet minskas med de förluster som KfW skulle ha gjort om IKB hade gått i konkurs.
(58)
När det gäller den andra stödåtgärden påpekar Tyskland att denna bara utgjorde ett komplement till den första och att den till största delen finansierades av bankföreningarna. Mot bakgrund av domen i målet Alitalia bör man således utgå från att ”ett kapitaltillskott med offentliga medel [uppfyller] kriteriet avseende privat investerare och [inte] innebär (…) ett beviljande av statligt stöd bland annat om tillskottet gjordes samtidigt som en privat investerare gjorde ett betydande kapitaltillskott under liknande villkor” (24).
(59)
Tyskland bestrider emellertid inte att den tredje stödåtgärden kan betraktas som statligt stöd.
(60)
Tyskland anser även att försäljningen av IKB inte bör betraktas som statligt stöd, eftersom KfW agerade som en försäljare i en marknadsekonomi. Köpeskillingen var ett resultat av förhandlingar med flera potentiella köpare och skedde därför på marknadsmässiga villkor. De kompletterande åtgärderna var nödvändiga för att sälja banken och skedde på marknadsmässiga villkor.
(61)
Detta avser först och främst försäljningen av SIP 1, som KfW sålde till ett pris som låg [ 10] procent under det IFRS-bokförda värdet. Det stämmer att detta pris är lägre än det pris som Lone Star förhandlade fram för SIP 2 ([minus 10] procent). Man bör emellertid ha i åtanke att SIP 2 till skillnad från SIP 1 framför allt bestod av […]. Därför hävdar Tyskland att KfW kan sälja portföljen eller behålla den tills löptiden går ut utan att göra förlust. Dessutom behövde KfW hjälp från sin ägare, den tyska staten, för att sälja SIP 1 eftersom man […], vilket avhjälptes av den statliga garantin för att undvika att KfW hade varit tvungen att binda eget kapital till ett värde av […] miljoner euro ([…]). För det andra skedde KfW:s inblandning i SIP 2 också på marknadsmässiga villkor, eftersom det endast exponerades för en låg risk tack vare det prioriterade lånet samtidigt som ersättningen (Euribor plus [ 80] punkter), som Tyskland tillhandahöll marknadsriktmärken för, var hög. Den omständighet att KfW var tvungen att ta över en risk för skadeståndsskyldighet (reserver) till ett värde av […] euro för […] är inte ovanligt i fall där sannolikheten för att risken ska realiseras är låg men rör stora summor och anfördes som ett villkor av alla parter som deltog i den sista förhandlingsrundan.
(62)
Om kommissionen anser att stödåtgärderna innehåller delar som kan betraktas som statligt stöd hävdar Tyskland att åtgärderna i vilket fall som helst är förenliga med omstruktureringsstöd på den gemensamma marknaden. Det affärsområde i banken som har lett till bankens svårigheter har nu avvecklats, och banken koncentrerar sig nu på sin kärnverksamhet.
(63)
Tyskland har vidare åtagit sig att vidta alla de åtgärder som anges i skäl 46.
(64)
Tyskland hävdar dessutom att banken lämnar ett betydande eget bidrag till omstruktureringen (minst [ 10] miljarder euro). Tyskland har ändrat sina uppgifter på denna punkt vid ett flertal tillfällen och tog senast upp summan av alla bidrag till omstruktureringen som inte omfattas av stöd, minskningen av ny affärsverksamhet och intäkter från avyttringen minus förluster. Nettointäkterna från avyttringen har beräknats till [ 5] miljarder euro och har beräknats genom att titta på de tillgångar som ska avyttras under omstruktureringsperioden minus […], den kvarvarande verksamheten i Luxemburg och några portföljinvesteringar i Luxemburg. I detalj beräknade Tyskland […] miljarder euro för fastighetsverksamheten, […] miljarder för dotterbolaget i Luxemburg, […] miljarder för dotterbolaget i New York, […] miljoner euro för Amsterdam, […] miljarder euro för Movesta och […] miljarder euro för andra icke-strategiska tillgångar.
5. BEDÖMNING
5.1 Förekomsten av stöd
(65)
Kommissionen gör till att börja med en bedömning av om stödåtgärderna kan anses vara statligt stöd i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget. Enligt denna punkt är statligt stöd sådant stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag, i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna.
a) Riskskydd och kapitaltillskott (åtgärderna 1-3)
(66)
Kommissionen står fast vid sin ståndpunkt i beslutet om att inleda förfarandet att ingen av dessa tre finansiella stödåtgärder skulle ha vidtagits av en privat investerare i en marknadsekonomi och att samtliga tre åtgärder därför bör betraktas som statligt stöd. Med tanke på IKB:s gränsöverskridande och internationella verksamhet råder det ingen tvekan om att en statlig förmån skulle missgynna konkurrensen inom banksektorn och påverka handeln mellan medlemsstaterna (25).
(67)
Kommissionen konstaterar att Tyskland hävdar att de berörda åtgärderna inte gav IKB någon fördel, eftersom KfW endast agerade i egenskap av ägare och därför agerade som en privat investerare i en marknadsekonomi. Tyskland bestrider emellertid inte att KfW är ett statligt bolag med ett offentligt uppdrag och att KfW:s agerande kan hänföras till den tyska staten. Genom att medge att det tyska finansministeriet inte bara deltog i styrelsesammanträdena under helgen den 27-29 juli 2007, där alla beslut fattades, utan när beslutet fattades faktiskt ledde sammanträdet, bekräftar Tyskland indirekt att KfW:s beslut kan hänföras till den tyska staten (26).
(68)
Kommissionen koncentrerar därför sin undersökning på frågan huruvida KfW:s ingripande gav IKB en fördel som den under samma omständigheter även skulle ha fått av en privat investerare i en marknadsekonomi. Kommissionen medger att enligt förhandsberäkningarna skulle IKB:s riskskydd vid ogynnsamma omständigheter täcka förluster på totalt 2,5 miljarder euro. Precis som i jämförbara fall (27) utgår kommissionen även här från att under sådana oförutsägbara omständigheter skulle en privat investerare i en marknadsekonomi ha utgått från det värsta scenariot och inte det genomsnittliga scenariot. Dessutom bör det framhållas att KfW inte uteslöt att dess skadeståndsskyldighet skulle ha kunnat stiga till 8,1 miljarder euro.
(69)
Kommissionen anser inte att stödåtgärden till förmån för KfW och Tyskland skulle vara billigare än att låta IKB gå i konkurs (28), inte ens med förhandsbedömningen vid den tidpunkt då beslutet fattades som grund (29). Kommissionen kan inte godta alla likvidationskostnader som Tyskland anför. Även om det stämmer att IKB:s bokförda värde var 620 miljoner euro påpekade kommissionen redan i beslutet on att inleda förfarandet att IKB-aktiekursen redan före KfW:s ingripande hade sjunkit avsevärt. Vid tidpunkten för ingripandet motsvarade därför KfW:s aktieinnehav i IKB förmodligen inte det bokförda värdet. Dessutom ställde sig kommissionen i beslutet om att inleda förfarandet tvivlande till om risken på ca [ 15] procent för att låntagare inte skulle kunna betala tillbaka lån som beviljats inom ramen för utvecklingsverksamheten verkligen var realistisk. Tyskland har inte lagt fram tillräckliga bevis för att styrka att KfW:s beräkningar är trovärdiga.
(70)
Kommissionen anser även att samma brist på bevis präglar det påstådda hotet om indirekta förluster till följd av en allmän bankkris. Som framgår i beslutet om att inleda förfarandet är detta ett rent hypotetiskt resonemang. Kommissionen vidhåller även att finansieringen av strukturell utveckling ingår i KfW:s offentliga uppdrag och inte utgör en del av KfW:s funktion som ett vanligt kommersiellt kreditinstitut. Därför kan förluster från denna verksamhet inte betraktas som en kostnad som även en privat investerare i en marknadsekonomi skulle ha tagit hänsyn till. (30)
(71)
Ett avgörande argument för kommissionen är fortfarande att den beräknade förlusten inom ramen för riskskyddet i praktiken inte begränsades till 2,5 miljarder euro utan saknade övre gräns. Även om det kan göras gällande att avsaknaden av övre gräns var något som BaFin krävde och ett obligatoriskt villkor för att undvika moratoriet, råder det emellertid inte något tvivel om att en privat investerare i en marknadsekonomi även skulle ha tagit hänsyn till detta i sin avvägning. Det märks tydligt om man betraktar den privata inblandningen i riskskyddet.
(72)
När det gäller förhållandet mellan KfW och bankföreningarna erinrar kommissionen om att en statlig aktieägare inte bara måste agera parallellt med privata investerare, utan att tillhandahållandet av kapital måste vara proportionerligt och måste tillhandahållas på samma villkor (31) och på samma affärsmässiga grunder (32). Detta ligger även till grund för den dom från förstainstansrätten i målet Alitalia som Tyskland åberopar, och i vilken jämförbara förhållanden krävs.
(73)
Kommissionen konstaterar därför att bankföreningarna begränsade sitt förlustdeltagande till den första åtgärden på 1 miljard euro (ca 30 procent), medan KfW undvek en övre gräns och därför exponerades för en mycket större risk än bankföreningarna. Även om de potentiella direkta förlusterna på grund av KfW:s ägande och lån till ett sammanlagt värda av […] miljarder euro dras av (se skäl 56) och beräkningarna i det värsta scenariot används, är KfW:s inblandning i riskskyddet fortfarande lika högt som bankföreningarna tillsammans. Därför slår kommissionen fast KfW:s ingripande inte kan likställas med bankpoolens.
(74)
Kommissionen godtar inte heller argumentet att en allmän kris i den tyska banksektorn skulle ha utlösts och fått katastrofala följder för KfW. Alla övriga banker skulle ha påverkats på ett likartat sätt. Bankföreningarnas begränsade inblandning i riskskyddet på 1 miljard euro (ca 30 procent) står emellertid inte i proportion till medlemsbankernas marknadsandel på 95 procent i Tyskland. (33) Kommissionen ser därför ingen affärsmässig grund till KfW:s oproportionerligt stora inblandning. Även om KfW i viss mån har agerat i sina dotterbolags intressen gick det utan tvekan längre än vad en privat investerare hade gjort. En privat ägare hade engagerat sig mycket mindre och förlitat sig på kompletterande stöd från bankföreningarna eller staten. Därför har KfW, åtminstone till viss del, inte agerat som en privat investerare i en marknadsekonomi.
(75)
Detsamma gäller för den andra stödåtgärden. Tyskland bekräftar att denna åtgärd endast var ett komplement till det första riskskyddet. Även om KfW:s och bankföreningarnas inblandning i absoluta tal verkar vara mer välavvägd (relativt sett borde bankföreningarnas bidrag fortfarande vara mycket större) måste denna stödåtgärd betraktas i kombination med den första stödåtgärden inom ramen för hela omstruktureringen. Enligt fast rättspraxis kan KfW efter att inte ha agerat som en privat investerare i en marknadsekonomi inte längre åberopa argumentet om en privat investerare i en marknadsekonomi (34).
(76)
Detta gäller i ännu högre grad den tredje stödåtgärden. Här gav helt uppenbart den tyska staten KfW instruktioner att agera och bidrog med 1,2 miljarder euro till en annan åtgärd på 2,3 miljarder euro. KfW var därmed mycket mer exponerad än bankföreningarna, även om IKB:s konkurs skulle ha utlöst en garantimekanism som skulle ha spridit bördorna på hela banksektorn.
(77)
I andra fall har kommissionen gett uttryck för uppfattningen att det är svårt att beräkna stödbeloppet om stödet ges i form av riskskydd (35). I överensstämmelse med kommissionens riktlinjer och rättspraxis kan inslaget av stöd i en garanti till ett företag i svårigheter vara så högt som det belopp som potentiellt täcks av garantin, men kan i vissa fall även vara lägre (36). Även om man på förhand hade föreslagit ett stödinslag på 8,1 miljarder euro (Rhineland, Havenrock och 1 miljard euro för tillgångar i balansräkningen), ligger den realistiska beräkningen av förlusten till 6,8 miljarder euro klart över beräkningarna i värsta scenariot (se tabell 3, utan tredje stödåtgärden). Kommissionens slutsats är därför att det stödbelopp som tillhandahålls genom riskskyddet och kapitaltillskottet uppgår till 8,8 miljarder euro (se tabell 3 nr 1-3).
b) Likviditetsgarantin
(78)
Utöver kapitaltillskottet och åtgärderna för att täcka förlusterna säkrade KfW även IKB:s fortlevnad genom två ramlikviditetsgarantier på vardera [ 1] miljard euro. Dessa åtgärder vidtogs inom ramen för omstruktureringen och kan inte betraktas separat från den första och andra åtgärden. Inte heller i detta fall kan KfW därför åberopa argumentet med en privat investerare som verkar på marknadsekonomiska villkor (37). Kommissionen har svårt att se att en privat investerare - framför allt i frånvaron av riskskydd - skulle ha accepterat en så hög riskexponering. Om KfW inriktade sig på vissa marknadsriktmärken borde detta åtminstone speglas i kvantifieringen av det berörda stödinslaget.
(79)
Kommissionen konstaterar att den första ramgarantin redan hade en fast räntesats på Euribor plus [ 50] till [ 50] punkter och att den andra likviditetsgarantin hade en räntesats på Euribor plus [ 100] punkter och att säkerheten för var och en av garantierna låg […] över 100 procent ([…] procent). Säkerheten bestod av värdefulla tillgångar i IKB som härrörde från portföljinvesteringar och som i normala fall inte skulle löpa ut eller förfalla till betalning. Säkerhetsanordningarna är konstruerade på ett sätt som gör att säkerheten aldrig kan sjunka under 100 procent. Tillhandahållandet av likviditet präglas därför av hög säkerhet och låga risker. KfW förlitade sig i själva verket inte bara på IKB:s finansiella styrka utan hade även fullvärdig säkerhet.
(80)
De riskmarginaler som tillämpas bör emellertid överensstämma med kommissionens meddelande om en översyn av metoden för att fastställa referens- och diskonteringsräntor (38) (nedan kallat meddelandet om referens- och diskonteringsräntor). Eftersom bedömningen av företagens kreditvärdighet byggde på riskskyddet och att det råder enighet om att företaget befinner sig i svårigheter (se skäl 96), måste kommissionen tillämpa marginalerna för företag i svårigheter. Vid en hög säkerhetsgaranti uppgår denna marginal till 400 punkter (39). Kommissionen utgår därför från att fördelen i den första likviditetsgarantin på [ 1] miljard euro under 10 månader i genomsnitt motsvarar [ 300] punkter. Den andra likviditetsgarantin från juli 2008, som ännu inte har använts, beviljade för en period av nio månader (februari-oktober 2008) en fördel på [ 200] punkter. Stödet kopplat till dessa garantier skulle därför uppgå till […] miljoner euro för den första garantin och […] miljoner euro för den andra garantin, vilket skulle ge ett totalt garantibelopp på […] miljoner euro.
(81)
När det gäller likviditetsgarantierna från [en provinsbank] och [annan provinsbank] finner kommissionen inget som tyder på att dessa inte tillhandahölls på marknadsekonomiska villkor och eventuellt skulle ge IKB en fördel. De omständigheter under vilka dessa garantier beviljades, framför allt att affärer mellan banker tillhör en banks dagliga och normala verksamhet som även samlar en stor del privata marknadsaktörer, och att [en provinsbank] och [en annan provinsbank] inte gav dessa krediter efter instruktion från staten, leder kommissionen till slutsatsen att det inte finns något som tyder på att dessa transaktioner skulle kunna hänföras till staten (40). Kommissionen anser därför att dessa garantier inte utgör statligt stöd.
c) Försäljningen av IKB
(82)
Kommissionen granskade dessutom om försäljningen av IKB till Lone Star innehöll ett inslag av statligt stöd. Detta hade varit fallet om IKB hade sålts till Lone Star till ett pris lägre än marknadspriset. Tyskland har lämnat en rad upplysningar i frågan (se avsnitt 2.5), och det finns inget som tyder på att Lone Stars pris inte var det högsta priset i ett öppet, genomblickbart och icke-diskriminerande anbudsförfarande. Eftersom detta är kommissionens avgörande kriterium för privatiseringar (41) är slutsatsen att försäljningen inte utgör ett stöd till förmån för Lone Star.
(83)
Dessutom granskade kommissionen om försäljningen innebar något ytterligare stöd till IKB, vilket skulle ha varit fallet om det hade blivit billigare att låta IKB gå i konkurs än att sälja det, dvs. kommissionen granskade om det handlade om en avyttring på normala marknadsekonomiska villkor. På denna punkt konstaterar kommissionen att försäljningen inte bara resulterade i ett försäljningspris utan även i extra kapitaltillskott från KfW, som måste anses utgöra en del av försäljningen. Hit räknas behållandet av de två likviditetsgarantierna på [ 2,5] miljarder euro, KfW:s prioriterade lån för refinansieringen av SIP 2, överföringen av SIP 1 till KfW före försäljningen och övertagandet av risken för skadeståndsskyldighet […]. KfW har helt klart vidtagit dessa åtgärder för att möjliggöra försäljningen och så snabbt som möjligt avyttra så många tillgångar som möjligt. Även om KfW vid första anblicken fick ett positivt försäljningspris åtföljdes försäljningen av åtgärder som i slutändan ledde till ett negativt försäljningspris.
(84)
Det går heller inte att bortse från att dessa åtgärder vidtogs inom ramen för omstruktureringen av IKB och därför i förbindelse med de tre första omstruktureringsåtgärderna. Därför kan kommissionen inte särskilja denna åtgärd från de tre första åtgärderna och godtar därför inte KfW:s argument om att man har agerat som en privat investerare i en marknadsekonomi (42).
(85)
Även om man bortser från detta verkar principen om en privat investerare i en marknadsekonomi inte ha uppfyllts. Det som i slutändan är avgörande är om priset blev negativt eftersom Tyskland inte kunde presentera några trovärdiga extrakostnader samband med avvecklingen, som en privat investerare i en marknadsekonomi hade tagit hänsyn till. Framför allt kan kommissionen inte ta hänsyn till de beräknade förlusterna i samband med risken för att låntagare inte ska kunna betala tillbaka lån som har beviljats inom ramen för utvecklingsverksamheten. Enligt kommissionen utgör den strukturerade finansieringen inom ramen för utvecklingsverksamheten en del av KfW:s offentliga uppdrag och inte en del av KfW:s funktion som ett vanligt kreditinstitut. Den bör därför inte betraktas som en kostnad som även en privat investerare i en marknadsekonomi borde ha tagit hänsyn till. En privat investerare skulle över huvud taget inte ha beviljat ett sådant åtagande som härrör från statliga stödåtgärder (43).
(86)
Därför granskade kommissionen om stödåtgärderna i praktiken ledde till ett negativt pris. Eftersom det i stödåtgärdernas fall inte rör sig om ett tillskott utan i huvudsak rör sig om krediter och garantier, måste man precis som vid en vanlig bedömning av statligt stöd göra en bedömning av den ekonomiska fördelen för IKB.
(87)
För det första ställer KfW ytterligare likviditet till IKB:s förfogande. Som redan konstaterades i skäl 77 är det svårt att exakt beräkna den beviljade fördelen eftersom en privat investerare på vissa villkor också skulle ha varit villig att tillhandahålla viss likviditet så länge som det fanns ett riskskydd. Efter försäljningen av IKB till Lone Star kommer emellertid riskskyddet att försvinna. Lone Stars övertagande av IKB och kommissionens beviljande av omstruktureringsstödet och saneringsplanen visar att det är möjligt att återställa lönsamheten. Även om IKB under omstruktureringsperioden formellt sett betraktas som ett företag i svårigheter är det för beräkningen av inslaget av stöd motiverat att betrakta det som ”svagt” (kreditvärdighetskategori B) i den mening som avses i meddelandet om referens- och diskonteringsräntor (44). Enligt detta meddelande är lånemarginalen 220 räntepunkter. Detta skulle innebära att den andra likviditetsgarantin skulle ligga [ 100] punkter under och den första likviditetsgarantin [ 125] punkter under referensräntan. Räknat på […] år (oktober 2008-april […]) rör det sig om ett extra stöd på [ca 90] miljoner euro.
(88)
För det andra förvärvade KfW SIP 1 för 1 miljard euro. Kommissionen konstaterar att KfW har förhandlat ned priset så det understiger det IFRS-bokförda värdet med [ 10] procent och att IKB tidigare har kunnat sälja vissa delar av portföljen till priser över det IFRS-bokförda värdet. Under rådande situation på marknaden skulle emellertid en privat investerare knappast ha kunnat eller velat köpa en sådan portfölj (åtminstone inte i dess helhet). Det faktum att Lone Star inte var intresserat av ett köp och KfW inte kunde eller ville genomföra ett sådant köp utan statlig hjälp är bevis nog. Det kan inte uteslutas att det blir nödvändigt att göra ytterligare avskrivningar av portföljen. I det värsta scenariot skulle dessa beröra det kompletterande lånet på [ 200] miljoner euro. Eftersom det inte finns några andra riktmärken utgår kommissionen från att KfW:s ytterligare exponering till följd av SIP 1 uppgår till [ 200] miljoner euro.
(89)
För det tredje beviljade KfW ett prioriterat lån på 775 miljoner euro för SIP 2. Eftersom det rör sig om ett prioriterat lån beräknas räntan till Euribor plus [ 90] punkter (dvs. alla eventuella intäkter går i första hand till att betala detta lån). Lånet ges emellertid till ett specialbolag som inte har någon tidigare erfarenhet som låntagare. Räntesatsen för ett sådant specialbolag borde enligt meddelandet om referens- och diskonteringsräntor vara minst Euribor plus 400 räntepunkter (45). Eftersom det handlar om ett prioriterat lån som är beroende av att IKB deltar och därför i huvudsak kan hänföras till IKB godtar kommissionen även i detta fall en lånemarginal på 220 räntepunkter. Inslaget av stöd i förbindelse med tillhandahållandet av den prioriterade delen på 775 miljoner euro kan därför beräknas till ca [ 30] miljoner euro ([ 100] räntepunkter under […] år, dvs. från oktober 2008 till […]).
(90)
För det fjärde var motivet för övertagandet av risken […] att det var omöjligt att göra en godtagbar beräkning av övertagandet av risken tillsammans med IKB. Eftersom det fortfarande återstår en viss risk för skadeståndsskyldighet och det utifrån tillgänglig information är osannolikt att låntagarna inte kommer att kunna betala tillbaka lånen vore det olämpligt att betrakta denna risk som en del av försäljningen. Att risken är låg bekräftas av att revisorerna inte krävde att IKB skulle ha några reserver. Det finns förstås en liten risk kvar i samband med de skadestånd som […] kan leda till. I avsaknad av en kvantitativ riskbedömning utgår kommissionen från att ett belopp på […] euro måste avsättas för dessa åtgärder, vilket motsvarar en risk på […] procent.
(91)
Totalt innebär KfW:s åtgärder inom ramen för försäljningen av IKB ett stöd på 390 miljoner euro. Detta belopp överstiger försäljningspriset på [ 100] miljoner euro med [ 250] miljoner euro, vilket resulterar i ett negativt försäljningspris. Därför kan det anses att försäljningen av IKB utgör ett stöd till förmån för IKB.
d) En översikt över det statliga stödet
(92)
Som tabell 5 visar uppgår det totala stödet från alla åtgärder till totalt 9,155 miljarder euro.
Tabell 5
Stöd till förmån för IKB under omstruktureringen
Nr
Åtgärd
Miljoner euro
Stödbelopp
(miljoner euro)
1
Riskskydd (Rhineland: 5,8 miljarder euro, Havenrock: 0,85 miljarder euro, tillgångar i balansräkningen: 1 miljard euro)
6 650
2
Kompletterande riskskydd (350 miljoner euro som skydd mot ytterligare förluster - Havenrock)
200
3
Kapitaltillskott och ej återbetalningspliktigt lån (för att täcka avskrivningar av tillgångar i balansräkningen)
2 000
4
Likviditetsgaranti till IKB (före försäljningen)
[…]
5
Försäljning av IKB
5a
IKB-aktiens pris
[…]
5b
Likviditetsgaranti till IKB (efter försäljningen)
[…]
5c
Prioriterat lån för refinansiering av SIP 2
[…]
5d
Överföring av SIP 1 till KfW
[…]
5e
Garanti […]
[…]
Försäljning av IKB (netto)
[ 250]
Summa
[ 10 000]
5.2 Åtgärdernas förenlighet med den gemensamma marknaden enligt artikel 87.3 b i EG-fördraget: Stöd för att avhjälpa en allvarlig störning i en medlemsstats ekonomi
(93)
Kommissionen vidhåller sin uppfattning i beslutet om att inleda förfarandet och anser att artikel 87.3 b i EG-fördraget inte är tillämplig i det aktuella fallet. Enligt artikel 87.3 b i EG-fördraget får stöd beviljas för att avhjälpa en allvarlig störning i en medlemsstats ekonomi. Kommissionen påpekar att förstainstansrätten framhåller att artikel 87.3 b ska tillämpas restriktivt.
(94)
Undersökningen har bekräftat kommissionens uppfattning att IKB:s problem beror på företagsspecifika händelser. Dessutom har de upplysningar som Tyskland lämnat inte övertygat kommissionen om att de systematiska effekterna av en IKB-konkurs skulle ha blivit så stora att de hade utgjort en ”allvarlig störning” av Tysklands ekonomi i den mening som avses i artikel 87.3 b (46). Det aktuella fallet rör IKB:s specifika problem. För att avhjälpa dessa krävs den typ skräddarsydda åtgärder som får vidtas för att hjälpa företag i svårigheter. Kommissionen anser därför att åtgärderna i fråga inte kan anses vara förenliga med artikel 87.3 b i EG-fördraget.
5.3 Förenlighet med den gemensamma marknaden enligt artikel 87.3 c - omstruktureringsstöd
(95)
Av undersökningen framgår att åtgärderna kan anses utgöra omstruktureringsstöd som är förenligt med den gemensamma marknaden eftersom de uppfyller alla villkor i riktlinjerna. Det var därför inte nödvändigt att undersöka om det även kunde röra sig om undsättningsstöd. På grund av riskskyddets oåterkalleliga karaktär uteslöt nämligen kommissionen detta redan i beslutet om att inleda förfarandet.
a) Företag i svårigheter
(96)
Enligt kommissionen var IKB ett företag i svårigheter i den mening som avses i punkt 90 i riktlinjerna och skulle utan KfW:s inblandning troligtvis inte ha klarat sina likviditetsproblem så länge till. De hotande förlusterna skulle ha lett till att banken skulle ha tvingats stänga, och villkoren i punkt 10 c i riktlinjerna är därmed uppfyllda. Denna ståndpunkt framfördes redan i beslutet om att inleda förfarandet och har inte ifrågasatts av Tyskland.
b) Återställande av långsiktig lönsamhet
(97)
I föreliggande undersökning bekräftas att omstruktureringen kommer att leda till att IKB på lång sikt kommer att återfå sin lönsamhet. Kommissionen anser att försäljningen av IKB till Lone Star är av avgörande betydelse för att lösa bankens svårigheter och se till att den får en positiv ekonomisk utveckling.
(98)
I undersökningen bekräftas vidare att IKB:s verksamhet har fått en ny inriktning. IKB har avvecklat förlustbringande affärsområden och gör inte längre några portföljinvesteringar. Hädanefter kommer banken dessutom att koncentrera sig på sin kärnverksamhet, de medelstora företagskunderna. All kvarvarande verksamhet i segmentet strukturerad finansiering ska främja företagssegmentet. Detta innebär att [ 20] procent av detta segment och hela fastighetsinvesteringssegmentet ska avvecklas. Dessutom har IKB vidtagit åtgärder för att förbättra riskförvaltningen och avsevärt minskat sin riskexponering. IKB har därför vidtagit de interna åtgärder som krävs för att få verksamheten på rätt köl igen.
(99)
Kommissionen konstaterar dessutom att man i omstruktureringsplanen för IKB strävar efter att återställa IKB:s långsiktiga lönsamhet. Planen bygger på rimliga marknadsutvecklingsprognoser, och det framhålls att den valda affärsplanen skulle kunna fungera. Tier-1-kapitalnivån på […] procent och det förhållande mellan utgifter och intäkter (cost income ratio) på […] procent som ska ha nåtts senast 2011 bygger på en stabil affärsplan. Den relativt låga avkastningen på eget kapital på […] procent (2012) måste betraktas i kombination med IKB:s relativt höga tier-1-kapitalnivå, även om denna är en nödvändig buffert. Kommissionen uppmärksammar de betydande kostnadsbesparingar som ska ha genomförts till 2011. Kommissionen har även undersökt de antaganden som omstruktureringsplanen bygger på och har ingen anledning att betvivla att de inte är realistiska.
(100)
Av omstruktureringsplanen framgår att även i ett värsta scenario kommer IKB att kunna nå en positiv avkastning på eget kapital. Även i detta fall kommer banken att nå en tier-1-kapitalnivå på […] procent och därmed ha en fast grund att stå på.
c) Stöd begränsat till ett minimum - eget bidrag
(101)
Kommissionens tvivel när det gäller huruvida stödet är begränsat till ett minimum har redan nämnts. Kommissionens slutsats är nu att stödet är begränsat till ett minimum och att det stödmottagande företaget i enlighet med riktlinjerna i väsentlig utsträckning bidrar med egna medel, dvs. själv står för mer än 50 procent av omstruktureringskostnaderna.
(102)
Kostnaderna för omstruktureringen omfattar flera förlustposter (förluster från portföljerna, förluster till följd av högre finansieringskostnader, förluster till följd av färre affärsområden och förluster till följd av avyttring av tillgångar) samt kostnader för att upprätta riskskyddet, personalomstruktureringskostnader, förvaltningskostnader och konsult- och advokatarvoden. Kommissionen betvivlar inte att dessa kostnader uppgår till de [ 15] miljarder euro som Tyskland har angett i skäl 52. Kommissionen medger dessutom att refinansieringen av SIP 1 och det prioriterade lånet för SIP 2 kan anses utgöra omstruktureringskostnader, eftersom dessa instrument krävs för att återställa långsiktig lönsamhet. De totala kostnaderna beräknas därför till ungefär [ 17] miljarder euro.
(103)
Omstruktureringen av IKB kan i överensstämmelse med punkt 43 i riktlinjerna ske genom stöd, det stödmottagande företagets egna medel, genom försäljning av tillgångar, med aktieägarnas medel och genom extern finansiering på marknadsmässiga villkor.
(104)
Det stödmottagande företaget och de tidigare och nya privata aktieägarna bidrar i väsentlig utsträckning till omstruktureringen av portföljerna. Hit räknas framför allt bankföreningarnas inblandning, IKB:s egna medel (47) och kapitaltillskottet från Lone Star. Förlorade affärsmöjligheter och färre affärsområden kan emellertid inte godtas som eget bidrag. Enligt punkt 43 i riktlinjerna måste det nämligen röra sig om reella, dvs. faktiska bidrag. I denna kategori uppgår det egna bidraget därför till ca […] miljarder euro ([ 20] procent).
(105)
Tar man även hänsyn till intäkterna från de avyttringar som har gjorts som kompensationsåtgärder blir detta belopp betydligt högre och uppgår till minst 50 procent. Då avses tillgångar till ett nominellt värde av [ 15] miljarder euro (se tabell 4). Kommissionen kan dock inte godta hela detta belopp som eget bidrag. För det första kommer en del av IKB:s verksamhet i Luxemburg att återupptas i Düsseldorf ([…] miljarder euro). Det rör sig därför bara om en delvis avyttring. För det andra kommer en del av medlen inte att genereras av aktiv försäljning utan beror på att tillgångarna löper ut eller förfaller till betalning. För det tredje är det oklart till vilket värde tillgångarna kan avvecklas. […]. Tyskland har emellertid lagt fram tillräckliga argument för att övertyga kommissionen om att den aktiva avvecklingen av tillgångarna på kort tid kan inbringa minst [ 5] miljarder euro (48). Kommissionen kommer att följa upp detta och se till att det egna bidraget verkligen blir tillräckligt stort och begränsas till ett minimum.
(106)
Avyttringen av tillgångarna får två effekter. Dels minskar avyttringen volymen av riskviktade tillgångar, så att kapital kan frigöras och kapitalnivån kan ökas, dels genererar avyttringen likviditet som kan användas till omstruktureringen eller för att stärka likviditetsbasen (49). Som förklarades ovan handlar det i samband med dessa medel delvis om ett förväntat kapitaltillskott, varav en del redan har realiserats och en annan del kommer att realiseras inom kort. Även om man bortser från det förväntade kapitaltillskottet, som kan ske först 2011, och en försiktig bedömning ger vid handen att inte alla förväntade belopp kommer att nås fullt ut, är kommissionens slutsats att kravet på att det egna bidraget till omstruktureringen ska utgöra 50 procent uppfyllt.
(107)
Följande aspekter ligger till grund för kommissionens slutsats.
Tabell 6
Eget bidrag
(miljarder euro)
Åtgärd
Ursprunget till medlen
Värde
Riskskydd
Bankföreningarna
1,50
Företagets kapitalreserver och hybridkapital
IKB
[ 1,5]
Kapitaltillskott SIP II
Lone Star
[ 0,25]
Delsumma
[ 3,25]
Avyttring av portföljinvesteringar
Marknaden
(…)
Avveckling av fastighetsverksamheten
Marknaden
[…]
Avveckling av IKB Int. Luxembourg
Marknaden
[…]
Avveckling av IKB CC New York
Marknaden
[…]
Avveckling av IKB Amsterdam
Marknaden
[…]
Avyttring av aktieinnehavet i Movesta
Marknaden
[…]
Avyttring av icke-strategiska tillgångar
Marknaden
[…]
Delsumma: avyttringar som kompensationsåtgärder
[ 5,0](minst […])
d) Förhindrande av otillbörlig snedvridning av konkurrensen - kompensationsåtgärder
(108)
Efter undersökningen är kommissionen övertygad om att tillräckliga åtgärder har vidtagits för att så mycket som möjligt minska stödets negativa effekter för konkurrenterna.
(109)
Kommissionen konstaterar att IKB avvecklar ett helt affärssegment och minskar sitt mest lönsamma affärssegment, strukturerade finansieringar, med [20-30] procent.
(110)
Kommissionen kan inte godta att den största delen av minskningen (dvs. avvecklingen av portföljinvesteringar till ett värde av 18,3 miljarder euro) beskrivs som kompensationsåtgärder eftersom minskningen var nödvändig för att återställa den långsiktiga lönsamheten. Enligt punkt 40 i riktlinjerna kan sådana åtgärder inte betraktas som kompensationsåtgärder.
(111)
Trots detta utgör resten av minskningen på [ 10] miljarder euro ca [25] procent av balansomslutningen efter avdrag för portföljinvesteringarna (dvs. [ 10] miljarder euro av 45,2 miljarder euro) (50). Även om avvecklingen av portföljinvesteringarna inte kan godtas som kompensationsåtgärder påverkar den ändå bankens storlek och affärsverksamhet. På grundval av de åtgärder som Tyskland har föreslagit kommer IKB:s balansomslutning att minska till 47,2 procent (dvs. 18,3 miljarder euro i portföljinvesteringar och [ 10] miljarder euro för kompensationsåtgärder, minus en tillväxtmarginal på […] miljarder euro i förhållande till balansomslutningen på 63,5 miljarder euro).
(112)
Kommissionen påpekar dessutom att minskningen av balansomslutningen till 33,5 miljarder euro till slutet av omstruktureringsperioden (den 30 september 2011) garanterar att nedläggningarna och avyttringarna inte kringgås genom att verksamheten byggs upp igen i andra delar av banken eller helt enkelt överförs dit.
(113)
Dessutom är bankens tidigare ägare och ledning inte längre inblandade i IKB:s verksamhet, vilket sänder ut en tydlig signal vad gäller moraliska risker. Banken har dessutom sålts på ett öppet och icke-diskriminerande sätt där konkurrenterna inom banksektorn gavs möjlighet att förvärva banken. Detta utgör i sig ett slags kompensation för de konkurrensnackdelar som stödet har åsamkat dem.
(114)
Sammantaget anser kommissionen att kompensationsåtgärderna står i proportion till den snedvridning av konkurrensen som det beviljade stödet till IKB har gett upphov till och ser till att de negativa handelseffekterna minskas så mycket som möjligt.
(115)
Kommissionen måste hållas underrättad om hur arbetet med att genomföra ovannämnda kompensationsåtgärder fortskrider.
6. SLUTSATSER
(116)
Kommissionen konstaterar att Tyskland olagligen har genomfört stödet i fråga i strid med artikel 88.3 i EG-fördraget. Kommissionen konstaterar emellertid att de aktuella åtgärderna avser omstruktureringsstöd som kan anses vara förenligt med den gemensamma marknaden enligt artikel 87.3 c i EG-fördraget om nedanstående villkor uppfylls.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Det statliga stöd som Tyskland på grundval av de avtal och dokument som Tyskland har lagt fram och genomfört till förmån för IKB Deutsche Industriebank AG (nedan kallad IKB), är förenligt med den gemensamma marknaden med förbehåll för de skyldigheter och villkor som anges i artikel 2.
Artikel 2
1. Tyskland ska se till att den omstruktureringsplan för IKB som Tyskland överlämnade till kommissionen den 25 september 2008 har genomförts fullständigt senast den 30 september 2011.
2. Tyskland ska se till att följande IKB-tillgångar avyttras till en tredje man som är oberoende av IKB och KfW eller likvideras:
a)
Hela affärssegmentet fastighetsfinansiering, som omfattar såväl inhemsk som utländsk fastighetsfinansiering, ska avslutas senast den 31 december 2008 och aktivt avvecklas (51), varvid […] procent ska ha avyttrats senast den 30 september 2010, ytterligare […] procent senast den 30 september 2011 och resten före respektive förfallodag. Avvecklingen avser även IKB Immobilien Management GmbH, IKB Projektentwicklungs GmbH Co. KG och IKB Projektentwicklungsverwaltungsgesellschaft mbH (52).
b)
Dotterbolaget IKB International SA Luxembourg ska aktivt avvecklas till den 30 september 2011. Från och med den 31 mars 2009 får inga nya affärer inledas. IKB ska överta den del av detta dotterbolags verksamhet som behövs för företagssegmentet och segmentet strukturerad finansiering.
c)
IKB Capital Corporation New York ska aktivt avvecklas till den 30 september 2011, varvid […] procent av kreditportföljerna ska avyttras till den 30 september 2010. Från och med den 31 december 2008 får inga nya affärer inledas.
d)
Verksamheten vid IKB AG i Amsterdam ska aktivt avvecklas till den […]. Från och med den 31 december 2008 får inga nya affärer inledas.
e)
Det 50-procentiga aktieinnehavet i Movesta Lease and Finance GmbH ska aktivt avyttras till den 30 september 2011.
f)
Vissa andra icke-strategiska tillgångar som ursprungligen ingick i balansräkningen till ett nominellt värde av 1,7 miljarder euro (bokfört värde den 31 mars 2007) ska aktivt avvecklas till den 30 september 2011.
3. Tyskland ska se till att IKB:s balansomslutning den 30 september 2011 uppgår till högst 33,5 miljarder euro (53).
4. Om tillräckliga skäl anförs senast två månader före respektive frists utgång och kommissionen inom två månader inte kommer med några invändningar kan de åtgärder som anges i punkterna 2 och 3 vid oförutsedda omständigheter ändras eller ersättas eller fristerna förlängas, framför allt om finanskrisen fortsätter och det inte går att sälja vissa tillgångar.
5. För att övervaka att skyldigheterna och villkoren i punkterna 1, 2 och 3 efterlevs ska Tyskland senast den 31 juli varje år och fram till 2012 avge en rapport om hur arbetet med att genomföra omstruktureringsplanen och dessa skyldigheter och villkor fortskrider.
Artikel 3
Detta beslut riktar sig till Förbundsrepubliken Tyskland.
Utfärdat i Bryssel den 21 oktober 2008.