32002D0358
L 130/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 25 април 2002 година
за одобрение от името на Европейската общност на Протокола от Киото към Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации за промените на климата и съвместното изпълнение на ангажиментите, произтичащи от нея
(2002/358/ЕО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 175, параграф 1 във връзка с член 300, параграф 2, първа алинея, първо изречение и член 300, параграф 3, първа алинея от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като има предвид, че:
(1)
Основната цел на Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации за измененията на климата (наричана по-долу „Конвенцията“), която беше одобрена от името на Общността с Решение 94/69/ЕО на Съвета от 15 декември 1993 г. относно заключенията на Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации за промени на климата (3), е да се постигне стабилизиране на концентрациите на парникови газове в атмосферата до равнище, което предотвратява опасна антропогенна намеса в климата като система.
(2)
Конференцията на страните по Конвенцията на първата си сесия стигна до извода, че ангажирането на развитите страни поотделно или заедно за постигане връщането до 2000 г. към емисиите на въглероден диоксид и други парникови газове, неконтролирани от Монреалския протокол към Конвенцията за защита на озоновия слой, до равнищата от 1990 г. е нереално за постигането на дългосрочната цел на Конвенцията за предотвратяване на вредната антропогенна намеса в климатичната система. Конференцията реши още да стартира процес, който ще даде възможност за предприемане на подходящи действия за периода след 2000 г. чрез приемане на протокол или друг правен инструмент (4).
(3)
Този процес доведе до приемане на 11 декември 1997 г. на Протокола от Киото към Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации за измененията на климата (наричан по-долу „Протокола“) (5).
(4)
Конференцията на страните по Конвенцията на четвъртата си сесия реши да приеме Плана за действие от Буенос Айрес за постигането на съгласие за изпълнението на ключови елементи от протокола на шестата сесия на Конференцията на страните по Конвенцията (6).
(5)
Съществените елементи за изпълнението на Плана за действие от Буенос Айрес бяха определени с консенсус от Конференцията на страните на нейната подновена шеста сесия в Бон от 19 до 27 юли 2001 г. (7).
(6)
Редица решения, които засягат споразуменията от Бон, бяха приети с консенсус от Конференцията на страните на нейната седма сесия в Маракеш от 29 октомври до 10 ноември 2001 г. (8).
(7)
Протоколът по силата на член 24 е отворен за ратификация, приемане или одобрение от държавите и от регионалните организации за икономическа интеграция, които са го подписали.
(8)
Протоколът по силата на член 24 предвижда страните по него да изпълняват ангажиментите си по член 3 съвместно, действащи в рамките на и заедно с дадена организация за икономическа интеграция.
(9)
Когато Протоколът беше подписан в Ню Йорк на 29 април 1998 г., Общността декларира, че тя и нейните държави-членки ще изпълняват съответните си ангажименти по член 3, параграф 1 от протокола съвместно, в съответствие с член 4 от него.
(10)
С решението си да изпълняват своите ангажименти съвместно, в съответствие с член 4 от Протокола от Киото, Общността и държавите-членки са съвместно отговорни по силата на параграф 6 от този член и съгласно член 24, параграф 2 от Протокола, за изпълнението от Общността на ангажимента, поет от нея за количествено намаляване на емисиите съгласно член 3, параграф 1 от протокола. Следователно, и в съответствие с член 10 от Договора за създаване на Европейската общност, държавите-членки поотделно и съвместно имат задължението да вземат всички подходящи мерки, общи или конкретни, за гарантиране изпълнението на задълженията, произтичащи от предприетите действия на институциите на Общността, включително ангажимента, поет от нея за количествено намаляване на емисиите съгласно протокола, за улесняване постигането на този ангажимент и за въздържане от всякакви мерки, които биха могли да изложат на опасност осъществяването на този ангажимент.
(11)
Законовата база на всяко последващо решение във връзка с одобрението от Общността на бъдещи ангажименти по отношение намаляването на емисиите ще се определя от съдържанието и ефекта на това решение.
(12)
Съветът постигна съгласие за приноса на всяка държава-членка към ангажимента на цялата Общност за намаляване на емисиите в заключенията на Съвета от 16 юни 1998 г. (9). Някои държави-членки поеха задължения, отнасящи се до емисиите в базовата година и общи и координирани политики и мерки. Приносът е диференциран, отчитайки, наред с другото, очакванията за икономически растеж, енергиен микс и структура на индустрията на съответната държава-членка. Съветът постигна съгласие още по отношение на условията на споразумението, които да бъдат включени в решението на Съвета за одобрение на Протокола от Общността. Член 4, параграф 2 от протокола изисква от Общността и от нейните държави-членки да нотифицират секретариата, създаден по силата на член 8 от Конвенцията, за условията на това споразумение на датата на депозиране на техните инструменти за ратификация или одобрение. Общността и нейните държави-членки са длъжни да вземат мерки, за да позволят на Общността да изпълнява задълженията си по протокола, без това да накърнява отговорността на всяка държава-членка към Общността и на други държави-членки да изпълняват собствените си ангажименти.
(13)
Емисиите на Общността и нейните държави-членки през базовата година няма да бъдат определени точно преди влизането в сила на Протокола. Веднъж определени точно тези базови емисии и най-късно преди началото на периода, за който се поема ангажимент, Общността и нейните държави-членки трябва да определят нивата на тези емисии в еквивалент на тонове въглероден диоксид, в съответствие с процедурата, разглеждана в член 8 от Решение 93/389/ЕИО на Съвета от 24 юни 1993 г. относно мониторингов механизъм на емисиите на Общността от СО2 и други парникови газове (10).
(14)
Европейският Съвет в Гьотенберг на 15 и 16 юни 2001 г. препотвърди решимостта на Общността и на държавите-членки да посрещнат ангажиментите си по силата на протокола, и заяви, че Комисията ще подготви предложение за ратификация преди края на 2001 г., като по този начин ще даде възможност на Общността и на нейните държави-членки да изпълнят своя ангажимент да ратифицират бързо протокола.
(15)
Европейският Съвет в Лакен на 14 и 15 декември 2001 г. потвърди решимостта на Съюза да уважава ангажимента си по силата на Протокола от Киото и желанието си протоколът да влезе в сила преди Световната среща на върха за устойчиво развитие в Йоханесбург от 26 август до 4 септември 2002 г.
(16)
Мерките, необходими за изпълнение на настоящото решение, следва да се приемат в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г., относно установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (11),
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Протоколът от Киото към Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации за измененията на климата (наричан по-долу „Протокола“), подписан на 29 април 1998 г. в Ню Йорк, с настоящото се одобрява от името на Европейската общност.
Текстът на протокола е изложен в приложение I.
Член 2
Европейската общност и нейните държави-членки изпълняват своите ангажименти по член 3, параграф 1 от протокола съвместно, в съответствие с разпоредбите на член 4 от него и в пълно съгласие с клаузите на член 10 от Договора за създаване на Европейската общност.
Ангажиментите за количествено ограничаване и намаляване на емисиите, договорени от Европейската общност и нейните държави-членки с цел определяне на съответни нива на емисии за всяка от тях за първия период на ограничаване и намаляване на емисиите, 2008-2012 г., са установени в приложение II.
Европейската общност и нейните държави-членки вземат необходимите мерки, за да се придържат към равнищата на емисии, дадени в приложение II, както са определени в съответствие с член 3 от настоящото решение.
Член 3
Най-късно до 31 декември 2006 г. и в съответствие с процедурата, посочена в член 4, параграф 2 от настоящото решение, Комисията определя съответните равнища на емисии, определени за Европейската общност и за всяка държава-членка в тонове въглероден диоксид еквивалент, съгласно зададените определени числа за емисии през базовата година и на база ангажиментите за количествено ограничение или намаляване, изложени в приложение II, вземайки предвид методологията за оценка на антропогенни емисии по източници и отстраняване по замърсени места, посочени в член 5, параграф 2 от Протокола и начините за изчисляване на предписаното количество съгласно член 3, параграфи 7 и 8 от протокола.
Предписаното количество за Европейската общност и за всяка държава-членка е равно на съответното ѝ равнище на емисии, определено в съответствие с настоящия член.
Член 4
1. Комисията се подпомага от комитета, създаден с член 8 от Решение 93/389/ЕИО.
2. Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО.
Периодът, определен в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО, се определя на три месеца.
3. Комитетът приема свой процедурен правилник.
Член 5
1. Упълномощава председателя на Съвета да определи лицето или лицата, оправомощени да нотифицират относно настоящото решение от името на Европейската общност Секретариата на Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации за промените на климата в съответствие с член 4, параграф 2 от Протокола.
2. Упълномощава председателя на Съвета да определи лицето или лицата, оправомощени да депозират при Генералния секретар на Организацията на обединените нации инструмента за одобрение на датата на нотифицирането, упоменато в параграф 1, в съответствие с член 24, параграф 1 от протокола, за да изразят съгласието на Общността да бъде обвързана.
3. Упълномощава председателя на Съвета да определи лицето или лицата, оправомощени да депозират декларацията за компетентност, посочена в приложение III, на датата на нотифицирането, упоменато в параграф 1, в съответствие с разпоредбите на член 24, параграф 3 от протокола.
Член 6
1. Когато депозират своите инструменти за ратификация или одобрение на протокола, държавите-членки нотифицират за настоящото решение, по едно и също време и от тяхно собствено име, Секретариата на Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации за измененията на климата в съответствие с член 4, параграф 2 от протокола.
2. Държавите-членки да се стремят да предприемат необходимите стъпки с оглед депозиране на техните инструменти за ратификация или одобрение едновременно с тези на Европейската общност и другите държави-членки и, доколкото е възможно, не по-късно от 1 юни 2002 г.
3. Държавите-членки информират Комисията не по-късно от 1 април 2002 г. за своите решения да ратифицират или одобрят Протокола или, в зависимост от обстоятелствата, за евентуалната дата за завършване на необходимите процедури. Комисията, в сътрудничество с държавите-членки, уговаря дата за депозиране на инструментите за ратификация или одобрение едновременно.
Член 7
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Люксембург на 25 април 2002 година.
Rådets beslut
av den 25 april 2002
om godkännande, på Europeiska gemenskapens vägnar, av Kyotoprotokollet till Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar, och gemensamt fullgörande av åtaganden inom ramen för detta
(2002/358/EG)
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 175.1, jämförd med artikel 300.2 första stycket första meningen och artikel 300.3 första stycket i detta,
med beaktande av kommissionens förslag(1),
med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2), och
av följande skäl:
(1) Det slutgiltiga målet med Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar (nedan kallad "ramkonventionen"), som godkändes på gemenskapens vägnar genom rådets beslut 94/69/EG av den 15 december 1993 om slutande av Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändring(3), är att koncentrationen av växthusgaser i atmosfären skall stabiliseras på en nivå som förhindrar farlig antropogen interferens med klimatsystemet.
(2) Vid partskonferensens första session konstaterades dock att de utvecklade ländernas åtagande att fram till år 2000 enskilt eller gemensamt sänka sina utsläpp av koldioxid och andra växthusgaser som inte omfattas av Montrealprotokollet till konventionen för skydd av ozonskiktet till 1990 års nivåer inte var tillräckligt för att ramkonventionens långsiktiga mål - att hindra farlig antropogen interferens med klimatsystemet - skulle kunna uppnås. Partskonferensen enades vidare om att inleda arbetet med att vidta lämpliga åtgärder för perioden efter år 2000 genom antagandet av ett protokoll eller annan rättsakt(4).
(3) Detta arbete ledde till att Kyotoprotokollet till Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar (nedan kallat protokollet) antogs den 11 december 1997(5).
(4) Partskonferensen beslutade vid sin fjärde session att anta handlingsplanen från Buenos Aires för att man skulle kunna enas om genomförandet av de viktigaste delarna av protokollet vid partskonferensens sjätte session(6).
(5) Vid den återupptagna sjätte sessionen i Bonn den 19-27 juli 2001 godkände partskonferensen med konsensus de grundläggande förutsättningarna för genomförandet av handlingsplanen från Buenos Aires(7).
(6) En rad beslut som ger verkan åt överenskommelserna i Bonn antogs med konsensus av partskonferensen vid den sjunde sessionen i Marrakech den 29 oktober-10 november 2001.(8).
(7) Enligt artikel 24 i protokollet står protokollet öppet för ratificering, godtagande eller godkännande av de stater och de organisationer för regional ekonomisk integration som har undertecknat det.
(8) Enligt artikel 4 i protokollet kan parter gemensamt fullgöra sina åtaganden enligt artikel 3 inom ramen för en organisation för regional ekonomisk integration och i samförstånd med denna.
(9) Då protokollet undertecknades i New York den 29 april 1998 förklarade gemenskapen att gemenskapen och dess medlemsstater i enlighet med artikel 4 i protokollet gemensamt skulle fullgöra sina respektive åtaganden enligt artikel 3.1 i protokollet.
(10) Beslutet om att gemensamt fullgöra åtagandena i enlighet med artikel 4 i Kyotoprotokollet innebär att gemenskapen och medlemsstaterna är gemensamt ansvariga enligt punkt 6 i samma artikel och artikel 24.2 i protokollet för att uppfylla gemenskapens kvantifierade åtagande om minskning av utsläpp enligt artikel 3.1 i protokollet. Medlemsstaterna är följaktligen, och i enlighet med artikel 10 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, var för sig och tillsammans skyldiga att vidta alla lämpliga åtgärder, både allmänna och särskilda, för att säkerställa att de skyldigheter fullgörs som följer av åtgärder som vidtagits av gemenskapens institutioner, inbegripet gemenskapens kvantifierade åtagande om minskning av utsläpp enligt protokollet, att underlätta att detta åtagande genomförs och att avstå från varje åtgärd som skulle kunna äventyra åtagandet.
(11) Den rättsliga grunden för varje ytterligare beslut i samband med gemenskapens godkännande av framtida åtaganden med avseende på minskningar av utsläpp kommer att fastställas genom innehållet i det beslutet och dess verkan.
(12) Rådet enades i sina slutsatser från den 16 juni 1998 om varje medlemsstats bidrag till gemenskapens övergripande åtagande att minska utsläppen(9). Vissa medlemsstater gjorde antaganden om basårsutsläpp och gemensamma och samordnade metoder och åtgärder. Bidragen är differentierade för att beakta bl.a. förväntad ekonomisk tillväxt, vilka energikällor som används samt industristrukturen i respektive medlemsstat. Rådet enades vidare om att villkoren i överenskommelsen skulle införas i rådets beslut om gemenskapens godkännande av protokollet. Enligt artikel 4.2 i protokollet skall gemenskapen och medlemsstaterna anmäla villkoren i överenskommelsen till sekretariatet, vilket inrättats genom artikel 8 i ramkonventionen, den dag de deponerar sina ratifikations- eller godkännandeinstrument. Gemenskapen och dess medlemsstater är skyldiga att vidta åtgärder för att gemenskapen skall kunna fullgöra sina skyldigheter enligt protokollet utan att det påverkar varje medlemsstats ansvar gentemot gemenskapen och övriga medlemsstater att uppfylla sina åtaganden.
(13) Gemenskapens och medlemsstaternas basårsutsläpp kommer inte att fastställas slutgiltigt förrän efter det att protokollet har trätt i kraft. Så snart de slutgiltiga basårsutsläppen har fastställts, och senast före åtagandeperiodens början, skall gemenskapen och medlemsstaterna fastställa utsläppsnivåerna i ton koldioxidekvivalenter med tillämpning av det förfarande som avses i artikel 8 i rådets beslut 93/389/EEG av den 24 juni 1993 om en övervakningsmekanism för utsläpp av koldioxid och andra växthusgaser i gemenskapen(10).
(14) Europeiska rådet bekräftade vid sitt möte i Göteborg den 15 och 16 juni 2001 på nytt att gemenskapen och dess medlemsstater är fast beslutna att fullgöra sina åtaganden i enlighet med protokollet, och fastslog att kommissionen skulle utarbeta ett förslag till ratificering före utgången av år 2001 så att gemenskapen och dess medlemsstater kan fullgöra sitt åtagande att snabbt ratificera protokollet.
(15) Europeiska rådet i Laeken den 14-15 december 2001 bekräftade unionens beslutsamhet att fullgöra sitt åtagande enligt Kyotoprotokollet och dess önskan att protokollet skall träda i kraft före världstoppmötet om hållbar utveckling i Johannesburg den 24 augusti-4 september 2002.
(16) De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra detta beslut bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter(11).
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Kyotoprotokollet till Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar (nedan kallat protokollet), undertecknat den 29 april 1998 i New York, godkänns härmed på Europeiska gemenskapens vägnar.
Texten till protokollet återges i bilaga I.
Artikel 2
I enlighet med artikel 4 i protokollet och med beaktande fullt ut av bestämmelserna i artikel 10 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, skall Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater gemensamt fullgöra sina åtaganden enligt artikel 3.1 i protokollet.
De kvantifierade åtaganden om begränsning och minskning av utsläpp som Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater enats om i syfte att fastställa de utsläppsnivåer som tilldelas var och en av dem för den första perioden för kvantifierade åtaganden om begränsning och minskning av utsläpp, som löper mellan 2008 och 2012, anges i bilaga II.
Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater skall vidta nödvändiga åtgärder för att inte överskrida de utsläppsnivåer som anges i bilaga II och som fastställts i enlighet med artikel 3 i detta beslut.
Artikel 3
Kommissionen skall senast den 31 december 2006 och i enlighet med förfarandet i artikel 4.2 i detta beslut, fastställa i ton koldioxidekvivalenter de utsläppsnivåer som tilldelats Europeiska gemenskapen och var och en av medlemsstaterna när de slutgiltiga basårssiffrorna fastställts och på grundval av de kvantifierade åtaganden om begränsning eller minskning av utsläpp som anges i bilaga II, med beaktande av metoderna för beräkning av antropogena utsläpp från källor och upptag i kolsänkor som anges i artikel 5.2 i protokollet samt de metoder för beräkning av det tilldelade värdet i enlighet med artikel 3.7 och 3.8 i protokollet.
Den mängd som tilldelats Europeiska gemenskapen och var och en av medlemsstaterna skall vara likvärdig med vars och ens utsläppsnivå, som fastställts i enlighet med denna artikel.
Artikel 4
1. Kommissionen skall biträdas av den kommitté som inrättats enligt artikel 8 i beslut 93/389/EEG.
2. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas.
Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.
3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.
Artikel 5
1. Rådets ordförande bemyndigas härmed att utse den eller de personer som skall ha rätt att på Europeiska gemenskapens vägnar anmäla detta beslut till sekretariatet för Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar i enlighet med artikel 4.2 i protokollet.
2. Rådets ordförande bemyndigas härmed att utse den eller de personer som skall ha rätt att, samma dag som den anmälan görs som avses i punkt 1, deponera godkännandeinstrumentet hos Förenta nationernas generalsekreterare i enlighet med artikel 24.1 i protokollet för att uttrycka gemenskapens samtycke till att bindas av avtalet.
3. Rådets ordförande bemyndigas härmed att utse den eller de personer som skall ha rätt att, samma dag som den anmälan görs som avses i punkt 1, deponera den behörighetsförklaring som anges i bilaga III, i enlighet med artikel 24.3 i protokollet.
Artikel 6
1. När medlemsstaterna deponerar sina ratifikations- eller godkännandeinstrument till protokollet skall de samtidigt och å egna vägnar anmäla detta beslut till sekretariatet för Förenta Nationernas ramkonvention om klimatförändringar i enlighet med artikel 4.2 i protokollet.
2. Medlemsstaterna skall sträva efter att vidta nödvändiga åtgärder för att deponera sina ratifikations- eller godkännandeinstrument samtidigt som Europeiska gemenskapen och de andra medlemsstaterna och såvitt möjligt senast den 1 juni 2002.
3. Medlemsstaterna skall senast den 1 april 2002 informera kommissionen om sitt beslut att ratificera eller godkänna protokollet eller, beroende på omständigheterna, när de erforderliga förfarandena kan förväntas vara avslutade. Kommissionen skall i samarbete med medlemsstaterna bestämma datum för samtidig deponering av ratifikations- och godkännandeinstrumenten.
Artikel 7
Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdat i Luxemburg den 25 april 2002.