32001R1554
L 205/18
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1554/2001 НА КОМИСИЯТА
от 30 юли 2001 година
за установяване на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1260/2001 на Съвета относно търговията със захар, произведена във френските отвъдморски департаменти, и изравняването на ценовите условия с преференциалната сурова захар
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1260/2001 на Съвета от 19 юни 2001 г. относно общата организация на пазара в сектора на захарта (1), и по-специално член 7, параграф 5 от него,
като има предвид, че:
(1)
Член 7, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1260/2001 предвижда отпускането на определени суми като общностна помощ за търговията в европейските региони на Общността на захар, произведена във френските отвъдморски департаменти. Тази помощ се отнася, от една страна, за рафинирането, в европейските региони на Общността, на произведена в тези департаменти захар и, от друга страна, за транспорта на произведена в тези департаменти захар до европейските региони на Общността както и, когато е приложимо, нейното складиране в посочените департаменти.
(2)
Помощта за рафиниране в рафинерии на Общността е предвидена за снабдяването на тези рафинерии със захар, произведена във френските отвъдморски департаменти, на цената на преференциалната захар.
(3)
Разходите за транспорт по море зависят предимно от размера на плавателния съд, който от друга страна се определя спрямо дълбочината на водата в пристанищата, на които се извършва товаренето във френските отвъдморски департаменти. Опитът показва, че точно поради специфичните характеристики на пристанищата, захарта често се транспортира от някой от тези департаменти до Общността на плавателни съдове, с неторегистър тонаж, възлизащ на по-малко от 20 000 тона, при положение че плавателни съдове с неторегистър тонаж между 25 000 тона и 30 000 тона се вземат като основа за установяването на Карибско-Великобританския фрахт. Така разходите по фрахта, поемани от операторите, могат да се окажат непропорционални на спрямо твърдо установения фрахт. Подробните правила за прилагане на тази определена стойност трябва да предвиждат възможността да се коригира Карибско-Великобританския фрахт, когато това се изисква от размера на използвания плавателен съд.
(4)
Член 5, параграф 4 от Протокол № 3 относно захар от АКТБ, приложен към Споразумението за партньорство АКТБ-ЕО (2), предвижда, че гарантираната цена се отнася за неопакована захар, доставена CIF на европейските пристанища на Общността, определена за стандартно качество захар. Когато добивът на преференциална захар се различава от добива на стандартно качество, прилаганата скàла на увеличения е използваната в международната търговия, която се различава от скàлата, прилагана за същите цели по правилата на Общността за сурова захар, произведена в Общността. За изравняване на ценовите условия между двата вида сурова захар е уместно разликата в резултат на прилагането на едната или другата скàла да се компенсира със специфична транзакция в полза на лицата, рафиниращи сурова захар, произведена във френските отвъдморски департаменти.
(5)
Отпускането на помощи за рафиниране е оправдано само за количества сурова захар, които произхождат от френските отвъдморски департаменти и могат да бъдат рафинирани в бяла захар в европейските региони на Общността, предвид наличността на такава захар в резултат от редовното изготвяне на общностен баланс на снабдяването със сурова захар.
(6)
Поради факта, че производителите на захар не разполагат със значителни съоръжения за съхранение във фабриките си, цялата захар, предвидена за пренасяне до рафинерии в Общността, се изпраща веднага след производството ѝ за съхранение в пристанищни силози. Поради това тези производители трябва да заплатят авансово разходите за транспорт на захарта от фабриката до пристанището, на което ще се извърши товаренето. През последните години нередовността на пратките е увеличила продължителността на изплащане на този аванс, като захарта е оставала за по-дълго време на склад в пристанищните силози и така е създавала проблеми на съответните производители. Следователно се счита за оправдано да се предостави аванс за последното плащане на помощта, равняващ се на сумата на компонента FOB на помощта. За да получат аванса, заявителите трябва да предоставят гаранция, както и да бъдат уточнени другите условия, които следва да бъдат изпълнени с цел да бъде изплатен аванса, особено количествата захар.
(7)
Следва да се уточнят някои подробни правила, свързани с определяне на теглото и добивите захар, особено когато продукти от този вид се транспортират в големи количества в същия плавателен съд, но от името на няколко производители.
(8)
Като цяло между датата, на която се товари захарта, и датата, на която се приключват формалностите по пристигането ѝ, трябва да измине значителен период от време, като по този начин се дава възможност на компетентния орган да изплати помощта. Следователно се налага да бъдат предвидени разпоредби за авансовите плащания.
(9)
Необходимо е да се предвидят адекватни мерки за проверки на рафинирана захар, като за тази цел следва да се определи понятието рафиниране.
(10)
Подробните правила, установени с настоящия регламент, заменят условията и реда, предвидени с Регламент (ЕИО) № 2750/86 на Комисията от 3 септември 1986 г. за установяване на подробни правила за прилагането на мерки за търговия със захар, произведена във френските отвъдокеански департаменти, и за изменение за четвърти път на Регламент (ЕИО) № 3016/78 (3), последно изменен с Регламент (ЕО) № 350/1999 (4). Следователно посоченият регламент трябва да бъде отменен.
(11)
Тези мерки следва да бъдат приложени от началото на 2001-2002 пазарна година.
(12)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет по захарта,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Фиксирана сума на помощ от Общността се предоставя като интервенционна мярка за захар, произведена във френските отвъдморски департаменти, която предстои да бъде търгувана в европейските региони на Общността.
Член 2
1. По заявление, подадено до компетентните френски органи, за 2001-2002 пазарна година на производителите на захарта, посочена в член 1 и доставена на европейските пристанища в Общността, се отпуска помощ, състояща се от:
а)
определена сума на тон захар, представена като бяла захар, която покрива разходите по транспорта от момента на излизане от производство до етап FOB, определена на:
-
17 EUR на тон за Реюнион и Мартиника,
-
24 EUR на тон за Гваделупа;
б)
единна фиксирана сума, която покрива разходите за транспорт по море от етап FOB френски отвъдморски департаменти до етап CIF европейски пристанища в Общността и свързаните с това разходи по застраховката;
в)
определена сума за 100 kg сурова захар, изразена като бяла захар, съхранявана от производители в края на всеки месец, фиксирана на 0,33 EUR на месец.
2. Фиксираната сума, посочена в параграф 1, буква б), се установява съобразно Карибско-Великобританския фрахт, определен от Freight Committee of the United Тerminal Sugar Market Association of London (Комитет по навлото на Обединената асоциация за търговия със захар в Лондон) и включен в лондонската всекидневна цена на захарта, валидна на датата, на която е изготвен коносаментът за захарта.
Сумата се превръща в евро по курса, използван за определяне на цена CIF и адаптиран на фиксирана база, за да вземат предвид разходите за застраховка на разликата между стойността на захарта на световния пазар и стойността ѝ в Общността. Сумата след това се умножава по коефициент, равен на 1,00, разделен на добива на съответната захар.
Адаптираната сума се определя от Комисията и се съобщава на компетентните френски органи.
3. Компетентните френски органи могат да адаптират сумата, посочена в параграф 1, буква б), на фиксирана база, когато направените от производителя действителни разходи надхвърлят тази сума, защото използваните плавателни съдове имат неторегистър тонаж от по-малко от 20 000 тона.
Това адаптиране за всеки месец и за всяка географска зона (Антилски острови/Реюнион) е равно, максимум, на средната от установените разлики за транспорт в насипно състояние по време на 12-те месеца, предхождащи месеца, в който захарта напуска пристанищата на френските отвъдморски департаменти, между действителните разходи за товар за плавателни съдове с неторегистър тонаж от по-малко от 20 000 тона, уточнен въз основа на коносамента и Карибско-Британския фрахт, посочен в параграф 1, буква б).
Адаптирането може да се увеличи с максимум 25 %, в случаите когато използваните плавателни съдове имат неторегистър тонаж, равняващ се на по-малко от 7 000 тона, поради пристанищни условия.
Компетентните френски органи незабавно уведомяват Комисията за направените адаптирания, като конкретно посочват броя на плавателните съдове и сумите и изпращат съответната придружаваща документация.
Член 3
1. Помощта, посочена в член 2, се прилага към приетото тегло при пристигане на пратката, представено като бяла захар съгласно формулата на добива, посочен в член 4.
В случаите когато транспортът в насипно състояние не позволява да се идентифицират индивидуални партиди, средният добив на целия товар се прилага спрямо цялата захар.
2. Помощта, посочена в член 2, се изплаща, след като производителят е представил:
а)
доказателство, признато от държавата-членка, че съответната захар е влязла в европейските региони на Общността, и
б)
коносамента, резултатите от анализа и последната фактура.
Анализите се извършват при получаване, върху целия товар, на партиди от 250 тона, от лаборатория, одобрена от държавата-членка, на чиято територия е била внесена захарта.
3. Възможно е да се извърши авансово плащане, равняващо се на 90 % от сумата, определена въз основа на теглото според заявената стойност във временната фактура и изразено като бяла захар въз основа на фиксиран добив от 96 %.
Заявленията за авансово плащане се подават от производителите и се придружават от коносамента и временната фактура.
4. Без да се засяга параграф 2 и по заявление на заинтересованите производител или производители на сурова захар, може да се направи първоначално авансово плащане, равняващо се на компонента от помощта, посочен в член 2, параграф 1, буква а). Този първоначален аванс се разглежда като част от аванса, посочен в параграф 3.
Първият аванс по плащането се изчислява въз основа на установения товар в силоза на товарното пристанище от компетентните френски органи или от действащи на тяхна отговорност лица и представено като бяла захар въз основа на фиксиран добив от 96 %.
Към момента на подаване на заявленията съгласно предвиденото в първа алинея се представя гаранция, съответстваща на искания аванс. Гаранцията се освобождава за количествата, за които се извършва последното плащане на цялата помощ, посочена в член 2, параграф 1, букви а) и б), съгласно условията на параграф 1.
Заявителят може да избира между това да предостави гаранцията в брой или под формата на гаранция, дадена от институция, отговаряща на определените от Франция критерии.
Частта от гаранцията или гаранцията, която не е освободена, не се възстановява за количеството захар, за което не са изпълнени съответните задължения.
Член 4
1. В случай на захар, посочена в член 1, която е била рафинирана в рафинерия в европейски регион на Общността, помощта се отпуска на съответните рафинерии за всяка десета от процент от добив над 92 % от сума, равна на 0,0387 % от интервенционната цена за сурова захар за пазарната година, за която се извършва рафинирането.
2. Параграф 1 се прилага до тавана на количеството, което следва да се определи според регионите в Общността, където може да се извърши рафинирането.
Количествата, посочени в първа алинея, се определят съгласно процедурата, посочена в член 42, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1260/2001, въз основа на баланс на снабдяването на Общността със сурова захар и за рафинирането на такава захар в съответните европейски региони на Общността.
3. Общата сума на помощта, посочена в параграф 1, се предоставя при заявление от предприятията, които са рафинирали захарта, до компетентните органи на държавата-членка, на чиято територия е извършено рафинирането.
Член 5
Заявленията за помощта, посочени в член 4, се придружават от доказателство, признато от съответната държава-членка, че рафинираната захар е получена от сурова захар, произведена във френските отвъдморски департаменти. За тази цел и при искане на заинтересованата страна суровата захар трябва да бъде поставена под митнически контрол или под друг административен контрол, предлагащ същите гаранции.
За целите на предоставяне на тази помощ „рафиниране“ означава преобразуването на сурова захар, съгласно условията на член 1, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕО) № 1260/2001, в бяла захар по смисъла на член 1, параграф 2, буква a) от същия регламент.
Член 6
Съответната държава-членка съобщава на Комисията, за всеки месец и в рамките на два месеца след съответния месец, количествата, изразени в бяла захар, за които е предоставена помощта по членове 2 и 4, съответно, и сумите на помощта, съответстващи на тези количества.
Член 7
Регламент (ЕО) № 2750/86 се отменя.
Член 8
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Той се прилага от 1 юли 2001 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 30 юли 2001 година.
Kommissionens förordning (EG) nr 1554/2001
av den 30 juli 2001
om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1260/2001 med avseende på avsättning av socker som producerats i de franska utomeuropeiska departementen och utjämning av prisskillnaderna mellan detta socker och förmånsråsocker
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1260/2001 av den 19 juni 2001 om den gemensamma organisationen av marknaden för socker(1), särskilt artikel 7.5 i denna, och
av följande skäl:
(1) I artikel 7.4 i förordning (EG) nr 1260/2001 fastställs att det skall beviljas ett schablonmässigt gemenskapsstöd för avyttring i gemenskapens europeiska regioner av socker som producerats i de franska utomeuropeiska departementen. Stödet skall gälla dels raffinering i raffinaderierna i gemenskapens europeiska regioner av socker som producerats i dessa departement, dels transport av socker som producerats i de departementen till gemenskapens europeiska regioner samt vid behov lagring av dem i de departementen.
(2) Stöd för raffinering i gemenskapens raffinaderier ges i syfte att göra det möjligt att förse raffinaderierna med detta socker enligt prisförhållanden liknande dem som gäller för förmånssocker.
(3) Sjötransportkostnaderna beror särskilt av fartygsstorleken, som i sin tur bestäms av deplacementet, i synnerhet i inskeppningshamnar i de franska utomeuropeiska departementen. Erfarenheten har visat, att just dessa hamnars egenskaper leder till att socker från vissa av dessa departement ofta transporteras till gemenskapen i fartyg på mindre än 20000 nettoregisterton, medan det är på fartyg av storleken 25000-30000 nettoregisterton som frakten Västindien - Förenade kungariket beräknats. Det kan alltså inträffa att aktörernas fraktkostnader inte blir proportionerliga mot det schablonmässiga fraktelementet. Det bör därför i tillämpningsföreskrifterna om det schablonmässiga beloppet införas en möjlighet att justera fraktelementet Västindien-Förenade kungariket när de använda fartygens storlek motiverar detta.
(4) Enligt artikel 5.4 i protokoll nr 3 om AVS-socker, bilaga till partnerskapsavtalet AVS - EG(2), skall det garanterade priset avse oförpackat socker cif gemenskapens europeiska hamnar för socker av standardkvalitet. Vad gäller förmånssocker, vars utbyte skiljer sig från utbytet för socker av standardkvalitet, används i den internationella handeln en annan justeringsskala än den som gemenskapen fastställt för råsocker som producerats inom gemenskapen. För att utjämna prisskillnaderna mellan dessa två typer av råsocker bör skillnaden mellan de olika justeringsskalorna täckas av en särskild intervention till förmån för den som raffinerar råsocker som producerats i de franska utomeuropeiska departementen.
(5) Ett raffineringsstöd är bara berättigat för de kvantiteter råsocker från de utomeuropeiska departementen som kan förmodas bli raffinerade till vitsocker inom gemenskapens olika europeiska regioner, med beaktande av vilka kvantiteter av sådant socker som finns tillgängliga enligt gemenskapens egen löpande redovisning av råsocker.
(6) Eftersom producenterna av detta socker inte har tillgång till stora lagerutrymmen i sina fabriker måste allt socker som skall saluföras till raffinaderier inom gemenskapen lagras i hamnsilor efter produktion. Dessa producenter är därför tvungna att redan i ett tidigt skede bära kostnaderna för transporten mellan fabriken och lastningshamnen. På senare år har dessa utgifter sträckt sig över en allt längre period på grund av längre lagringstider i hamnsilor och oregelbundna varusändningar, och detta har medfört en ständigt ökande finansiell börda för producenterna. Därför bör det ges möjlighet att bevilja ett förskott på det slutgiltiga stödbeloppet som motsvarar fob-delen av detta stöd. Detta förskott bör beviljas under förutsättning att den sökande ställer en motsvarande säkerhet, och de övriga villkoren för beviljande av detta stöd bör fastställas, bland annat bestämmelser om sockerkvantiteter.
(7) Närmare bestämmelser bör införas om bestämning av sockrets vikt och utbyte, särskilt när sådana produkter transporteras i bulk i ett och samma fartyg för flera producenters räkning.
(8) I regel går det avsevärd tid mellan tidpunkten för lastningen av sockret i fråga och den tidpunkt när de formaliteter vid ankomsten har avslutats som är nödvändiga för att det berörda organet skall kunna betala ut stödet. Bestämmelser bör därför införas om förskottsutbetalning.
(9) Det är nödvändigt att införa lämpliga kontrollåtgärder för raffinerat socker och definiera begreppet raffinering för detta ändamål.
(10) Tillämpningsföreskrifterna i denna förordning ersätter tillämpningsföreskrifterna i kommissionens förordning (EEG) nr 2750/86 av den 3 september 1986 om närmare bestämmelser om åtgärder vad gäller avsättning av socker producerat i de franska utomeuropeiska departementen och om ändring för fjärde gången av förordning (EEG) nr 3016/78(3), senast ändrad genom förordning (EG) nr 350/1999(4). Den förordningen bör följaktligen upphöra att gälla.
(11) Åtgärderna bör tillämpas från och med början av regleringsåret 2001/2002.
(12) De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från Förvaltningskommittén för socker.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Ett schablonmassigt gemenskapsstöd skall beviljas om en interventionsåtgard för att i gemenskapens europeiska regioner avsätta socker som producerats i de franska utomeuropeiska departementen.
Artikel 2
1. Efter ansökan, som lämnas in till de behöriga myndigheterna i Frankrike, skall för regleringsåret 2001/2002 till de som producerar socker enligt artikel 1, levererat till gemenskapens europeiska hamnar, beviljas stöd enligt följande:
a) Ett fast belopp per ton socker, uttryckt som vitsocker, vilket motsvarar transportkostnaderna fritt fabrik till fob-position som uppgår till
- 17 euro/ton för departementen Reunion och Martinique, och
- 24 euro/ton för departementet Guadeloupe.
b) Ett standardbelopp som skall täcka kostnaderna för sjötransport från fob-position i de franska utomeuropeiska departementen till fartygets cif-hamn i gemenskapens europeiska regioner samt kostnaderna för de försäkringar som täcker denna transport.
c) Ett belopp per 100 kg socker, uttryckt som vitsocker, som vid utgången av varje månad finns i lager hos producenterna, som uppgår till 0,33 euro/månad.
2. Det standardbelopp som avses i punkt 1 b skall vara lika med det fraktelement som fastställts för Västindien-Förenade kungariket av the Freight Committee of the United Terminal Sugar Market Association of London, vilket anges i London Daily Price för socker och som gäller den dag konossementet upprättas för sockret i fråga.
Beloppet skall omräknas till euro med tillämpning av den omräkningskurs som används för att beräkna cif-priset och justeras med en fast sats för att med avseende på försäkringskostnaderna ta hänsyn till skillnaden mellan sockrets värde på världsmarknaden och inom gemenskapen. Därefter skall beloppet multipliceras med en koefficient som är lika med 1,00 dividerat med utbytessatsen för sockret i fråga.
Det justerade beloppet skall fastställas av kommissionen och meddelas de behöriga myndigheterna i Frankrike.
3. De behöriga myndigheterna i Frankrike skall schablonmässigt kunna justera det belopp som avses i punkt 1 b, när användning av fartyg på mindre än 20000 nettoregisterton leder till att producentens reella transportkostnader överstiger detta belopp.
Per månad och geografiskt område (Antillerna/Reunion) får justeringen högst motsvara medelvärdet av den under de tolv månader som föregår sockrets avfärd från hamnar i de franska utomeuropeiska departementen och för bulklast konstaterade skillnaden mellan den faktiska fraktkostnaden för fartyg på mindre än 20000 nettoregisterton, fastställd på grundval av konossementet, och det fraktelement Västindien-Förenade kungariket som avses i punkt 1 b.
Justeringen kan på grundval av hamnförhållandena ökas med högst 25 % om fartygen är på mindre än 7000 nettoregisterton.
De behöriga myndigheterna i Frankrike skall utan dröjsmål meddela kommissionen gjorda justeringar, varvid särskilt antalet fartyg och aktuella belopp skall anges, och inkomma med relevanta underlag.
Artikel 3
1. Det stöd som avses i artikel 2 skall beräknas på grundval av den accepterade vikten vid ankomsten uttryckt som vitsocker enligt utbytesformeln i artikel 4.
Om det på grund av bulktransport är omöjligt att identifiera enskilda partier, skall hela lastens genomsnittliga utbyte användas för allt sockret i fråga.
2. Det stöd som avses i artikel 2 skall betalas ut när den berörda producenten lägger fram
a) sådana bevis som är godkända av den berörda medlemsstaten som styrker att sockret förts in i gemenskapens europeiska regioner, och
b) konossementet, analysresultaten och slutfakturan.
Analyserna skall utföras för hela lasten vid lossningen i partier på 250 ton av ett organ som är godkänt av den medlemsstat till vilken sockret har förts in.
3. En förskottsutbetalning motsvarande 90 % av stödbeloppet får göras på grundval av den vikt som anges i den provisoriska fakturan, uttryckt som vitsocker med hjälp av en fast utbytessats på 96 %.
Ansökan om förskottsutbetalning skall göras av den berörda producenten och skall åtföljas av konossementet och den provisoriska fakturan.
4. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 2, kan ett första förskott, som motsvarar den del av stödet som avses i artikel 2.1 a, också betalas ut efter ansökan från den eller de berörda producenterna av råsocker. Detta första förskott skall utgöra en delbetalning av det förskott som avses i punkt 3.
Det första förskottet på betalningen skall beräknas på grundval av den vikt som konstateras i silon i lastningshamnen av de behöriga myndigheterna i Frankrike eller personer som arbetar under dessa myndigheters kontroll, omräknad till vitsocker med tillämpning av en fast utbytessats på 96 %.
Samtidigt med att ansökningar enligt första stycket lämnas in skall en säkerhet ställas som motsvarar det förskott som ansökan avser. Denna säkerhet skall frisläppas för de kvantiteter för vilka slutbetalningen av det totala stödbelopp som avses i artikel 2.1 a och 2.1 b har skett i enlighet med villkoren i punkt 1.
Säkerheten skall efter sökandens eget val ställas i kontanter eller i form av en garanti som lämnas av en institution som uppfyller de villkor som har fastställts av Frankrike.
Den del av säkerheten eller den säkerhet som inte har frisläppts skall vara förverkad för den kvantitet socker för vilka motsvarande skyldigheter inte har uppfyllts.
Artikel 4
1. För socker enligt artikel 1, vilket har raffinerats i ett raffinaderi i något av gemenskapens europeiska regioner, skall ett stöd beviljas berörda företag för varje tiondels procentenhet av utbytet som överstiger 92 % av ett belopp som är lika med 0,0387 % av interventionspriset för råsocker under det regleringsår då raffineringen ägde rum.
2. Punkt 1 skall gälla inom ramen för de kvantiteter som fastställs för de regioner inom gemenskapen där raffineringen kan förmodas äga rum.
De kvantiteter som avses i första stycket skall bestämmas i enlighet med förfarandet i artikel 42.2 i förordning (EG) nr 1260/2001 på grundval av gemenskapens redovisning av tillgången på råsocker och för kvantiteternas raffinering i gemenskapens berörda europeiska regioner.
3. Det totala stödbelopp som avses i punkt 1 skall beviljas när det företag som raffinerade sockret har lämnat in en ansökan hos de behöriga myndigheterna inom den medlemsstat inom vars territorium raffineringen ägt rum.
Artikel 5
Ansökningar om det stöd som avses i artikel 4 skall åtföljas av sådana bevis som är godkända av den berörda medlemsstaten och som styrker att det raffinerade sockret har framställts av råsocker producerat i de franska utomeuropeiska departementen. För detta ändamål skall på begäran av den berörda parten råsockret i fråga placeras under tullkontroll eller annan administrativ kontroll som ger samma säkerhet.
I samband med detta stöd avses med raffinering den bearbetning av råsocker som avses i artikel 1.2 b i förordning (EG) nr 1260/2001 till vitsocker, enligt definitionen i artikel 1.2 a i samma förordning.
Artikel 6
Den berörda medlemsstaten skall för varje månad, och inom två månader från utgången av månaden i fråga, underrätta kommissionen om de kvantiteter, uttryckta som vitsocker, för vilka det stöd som avses i artiklarna 2 och 4 har beviljats och hur stora stödbelopp som har betalats ut för dessa kvantiteter.
Artikel 7
Förordning (EEG) nr 2750/86 upphör att gälla.
Artikel 8
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas opfficiella tidning.
Den skall tillämpas från och med den 1 juli 2001.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 30 juli 2001.