РЕШЕНИЕ № 574/2007/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 23 май 2007 г.
за създаване на Фонд за външните граници за периода от 2007 до 2013 г. като част от Общата програма „Солидарност и управление на миграционните потоци“
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 62, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (3),
като имат предвид, че:
(1)
При все, че всяка държава-членка допринася за високото и единно равнище на контрол на лицата и наблюдение на външните граници на държавите-членки на Европейския съюз в рамките на установени общи правила, някои държави-членки понасят по-голяма тежест от други.
(2)
Разликата в тежестта се обяснява с това, че държавите-членки се намират в различно положение по отношение на географските характеристики на външната граница, броя на разрешените и действащи гранично-пропускателни пунктове, нивото на миграционния натиск, както законен, така и незаконен, срещнатите рискове и заплахи и на последно място работното натоварване на националните служби при разглеждането на молбите за визи и издаването на визи.
(3)
Поделянето на тежестта между държавите-членки и Европейския съюз при управлението на външните граници е един от петте компонента от общата политика за управление на външните граници, предложена от Комисията в нейно съобщение от 7 май 2002 г.„Към интегрирано управление на външните граници на държавите-членки на Европейския съюз“ и одобрена от Съвета в неговия „План за управление на външните граници на държавите-членки на Европейския съюз“ от 14 юни 2002 г.
(4)
При все, че Регламент (EО) № 2007/2004 на Съвета от 26 октомври 2004 г. за създаване на Европейска агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите-членки на Европейския съюз (4) представлява важна стъпка към по-нататъшното развитие на функционалното измерение на общата система за интегрирано управление на границите, прилагането на ефективни и общи стандарти за контрол и наблюдение на външните граници изисква механизъм за финансова солидарност на Общността в подкрепа на държавите-членки, които за благото на Общността понасят значителна финансова тежест за продължителен период.
(5)
„Общият сборник“ законодателни актове, както е определен в Регламент (EО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 г. за създаване на Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на Шенгенските граници) (5), изисква граничните проверки да допринесат за борбата с незаконната имиграция и трафика на хора и да предотвратят всяка заплаха за вътрешната сигурност на държавите-членки, като същевременно предвижда граничните проверки да се извършват при пълно зачитане на човешкото достойнство.
(6)
Фондът за външни граници (наричан по-нататък „Фонда“) следва да изразява солидарност чрез финансово подпомагане на тези държави-членки, които прилагат шенгенските разпоредби по отношение на външните граници.
(7)
Това финансово подпомагане следва да бъде организирано по такъв начин, че същевременно да представлява логично продължение на досегашните финансови помощи от Европейския съюз за държавите-членки, които към момента на влизане в сила на настоящото решение все още не прилагат всички разпоредби от достиженията на правото от Шенген, но без все пак да бъде автоматично продължение на предходно финансирани дейности от други източници в рамките на общия бюджет на Европейския съюз. В такива случаи Фондът следва да подпомага държавите-членки, които се подготвят за пълно участие възможно най-бързо, в съответствие с Хагската програма от 4 и 5 ноември 2004 г.
(8)
Освен това, Фондът следва да отчита конкретни ситуации, като транзитното преминаване по суша на граждани от трети страни, които, при пътуването между две части от собствената си страна, които не са географски свързани, е необходимо да преминат през територията на една или повече държави-членки, не само в интерес на съответната(ите) държава(и)-членка(и), но на всички държави-членки, които са премахнали проверките по вътрешните си граници. В такива случаи дейностите, подлежащи на финансиране, следва да бъдат обстойно определени и разпределението на средствата следва да се направи въз основа на фактическата оценка на нуждите, свързани с тези дейности.
(9)
Фондът следва да допринася за създаването на Обща европейска система за интегрирано управление на границите, която включва целия набор от мерки, свързани с политиката, законодателството, системното сътрудничество, разпределението на тежестта, персонала, оборудването и технологията, взети на различни нива от страна на компетентните органи на държавите-членки, които сътрудничат помежду си и, където е необходимо, с други участници, като използва, inter alia, четирипластовия модел за сигурност на границите и интегрирания анализ на риска на Европейския съюз, за да гарантира единен и висококачествен контрол на външните граници, както и гъвкав трансграничен трафик.
(10)
В съответствие с Протокол № 5 към Акта за присъединяване от 2003 г. (6) относно транзитното преминаване на лица по суша между района на Калининград и другите части на Руската федерация, Фондът поема всякакви допълнителни разходи, понесени при прилагането на конкретните разпоредби на достиженията на правото, предвидени по отношение на транзитното преминаване.
(11)
Като допълнение към оперативното сътрудничество под егидата на Европейска агенция за управление на оперативното сътрудничество на външните граници на държавите-членки на Европейския съюз, създадена с Регламент (ЕО) № 2007/2004 (наричана по-нататък „Агенцията“) и в допълнение на разпределението на средствата между държавите-членки, Фондът следва да предвиди и възможността за реакция от страна на Общността по отношение на слабостите на стратегически гранични пунктове чрез съфинансиране на конкретни дейности за справянето с тези слабости, като участва с определена сума, заделяна ежегодно за тези дейности.
(12)
Фондът следва да предвижда подкрепа на националните мерки и сътрудничеството между държавите-членки в областта на визовата политика и други предгранични дейности, извършвани в етап, предшестващ контролните проверки на външните граници. Ефективното управление на дейностите, организирани от консулските служби на държавите-членки в трети страни, е в интерес на общата визова политика като част от многопластовата система, целяща улесняване на законното пътуване и справянето с незаконната имиграция в Европейския съюз, и представлява неразделна част от общата система за интегрирано управление на границите.
(13)
С оглед обхвата и целта на Фонда, последният не може в никакъв случай да оказва подкрепа на дейности, свързани с места и центрове за задържане на лица в трети страни.
(14)
Следва да се определят обективни критерии за разпределяне на наличните годишни средства между държавите-членки. Критериите следва да се класифицират според вида на границите, като се вземат предвид потокът и нивата на заплаха на външните граници на държавите-членки на Европейския съюз.
(15)
През 2010 г. следва да се извърши преглед на прилагането на тези критерии, за да може всякакви нововъзникващи обстоятелства, включително тези, които произтичат от промените в самите външни граници, да бъдат взети предвид.
(16)
С оглед мисията на Агенцията да подпомага държавите-членки в прилагането на оперативните аспекти на управлението на външните граници и за целите на допълняемостта между нейната мисия и отговорностите на държавите-членки при контрола и наблюдението на външните граници, Комисията следва да се консултира с Агенцията относно проекта за многогодишните програми, предоставени от държавите-членки и относно стратегическите насоки, подготвени от Комисията.
(17)
Освен това, Комисията може да поиска от Агенцията да предостави информация при оценяването от страна на Комисията на въздействието на Фонда върху развитието на политиката и законодателството относно контрола на външните граници, взаимодействията между Фонда и задачите на Агенцията, както и на целесъобразността на критериите за разпределение на средствата между държавите-членки с оглед на целите, към които се стреми Европейският съюз в тази област.
(18)
Настоящото решение е предвидено да стане част от цялостна рамка, която също включва Решение № 573/2007/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 май 2007 г. за създаване на Европейския бежански фонд за периода от 2008 до 2013 г. като част от Общата програма „Солидарност и управление на миграционните потоци“ (7), Решение 575/2007/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 май 2007 г. за създаване на Европейски фонд за връщане за периода от 2008 до 2013 г. като част от Общата програма „Солидарност и управление на миграционните потоци“ (8) и Решение №.../2007/ЕО на Съвета от ... за създаване на Европейски фонд за интеграция на граждани на трети страни за периода от 2007 до 2013 г. като част от Общата програма „Солидарност и управление на миграционните потоци“ (9) и чиято цел е да реши въпроса за справедливото разпределение на отговорностите между държавите-членки по отношение на финансовата тежест, произтичаща от въвеждането на интегрирано управление на външните граници на Европейския съюз и от осъществяването на общите политики в областта на убежището и имиграцията, разработени в съответствие с дял IV, част 3 от Договора.
(19)
Участието в този Фонд от страна на държава-членка не следва да съвпада с участието й в бъдещ временен инструмент, предназначен да подпомага държавите-членки, бенефициери на Фонда, при финансирането на дейности на нови външни граници на Европейския съюз за целите на прилагането на достиженията на правото от Шенген и осъществяването на контрол на външните граници.
(20)
Дейностите, подкрепяни от този Фонд, следва да са в хармония с дейностите, подкрепяни от актовете на Общността относно външното подпомагане и да се извършват в рамките на външната политика на Европейския съюз и по-специално стратегията за външните измерения на пространството на свобода, сигурност и правосъдие.
(21)
Подкрепата, предоставена от Фонда, би била по-ефикасна и по-добре насочена, ако съфинансирането на допустими дейности би се основавало на стратегическо многогодишно програмиране, изготвено от всяка държава-членка в диалог с Комисията.
(22)
Въз основа на стратегически насоки, приети от Комисията, всяка държава-членка следва да подготви многогодишен програмен документ, като отчете конкретното си положение и потребности, и очертае стратегията си за развитие, която да представлява рамката за подготовка на осъществяването на дейностите, които трябва да бъдат изброени в годишните програми.
(23)
В контекста на съвместното управление, както е посочено в член 53, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (10) (наричан по-нататък „Финансовия регламент“), следва да се уточнят условията, позволяващи на Комисията да спазва задълженията си за изпълнение на общия бюджет на Европейските общности, и да се изяснят задълженията за сътрудничество на държавите-членки. Прилагането на тези условия би позволило на Комисията да се увери, че държавите-членки използват Фонда правилно, законосъобразно и в съответствие с принципа за добро финансово управление по смисъла на член 27 и член 48, параграф 2 от Финансовия регламент.
(24)
Държавите-членки следва да приемат съответни мерки, за да гарантират правилното функциониране на системата за управление и контрол, и качеството на изпълнение. За тази цел е необходимо да се определят общи принципи и необходими функции, които всички програми да изпълняват.
(25)
Поради факта, че Фондът може да подкрепя националните мерки на държава-членка за прилагане на шенгенските разпоредби, простиращи се от външния контрол по границите до визовата политика, може да участват няколко органа от държава-членка на различни нива и с различни местоположения. Следователно държавите-членки следва да определят няколко сертифициращи и одитни органи или упълномощени органи, докато не се постигне ясно разпределение на функциите за всеки от тези органи.
(26)
В съответствие с принципите на субсидиарност и пропорционалност, държавите-членки следва да носят основната отговорност за прилагането и контрола на интервенциите на Фонда.
(27)
Задълженията на държавите-членки по отношение на системите за управление и контрол, сертифициране на разходите, и предотвратяване, откриване и отстраняване на нередности и нарушения на правото на Общността следва да бъдат уточнени, за да се гарантира ефикасното и правилно изпълнение на техните многогодишни и годишни програми. В частност, що се отнася до управлението и контрола, е необходимо да се определят условията, чието спазване от държавите-членки гарантира, че системите са въведени и функционират задоволително.
(28)
Без да се засягат правомощията на Комисията по отношение на финансовия контрол, сътрудничеството между държавите-членки и Комисията в тази област следва да бъде насърчавано.
(29)
Ефективността и влиянието на дейностите, подпомагани от Фонда, също зависят от тяхната оценка и от разпространението на резултатите. Отговорностите на държавите-членки и Комисията в това отношение и механизмите за гарантиране надеждността на оценката и качеството на свързаната информация, следва да бъдат формализирани.
(30)
Дейностите следва да бъдат оценявани с оглед междинния преглед и оценката на въздействието, а процесът на оценяване следва да бъде включен в механизмите за наблюдение на проекта.
(31)
Като се има предвид значението на прозрачността на финансирането от Общността, Комисията следва да предостави указания, за да улесни правилното потвърждаване на получената помощ от който и да е орган, неправителствена, международна организация или друго юридическо лице, получаващи безвъзмездна помощ по настоящия фонд, като се отчита практиката с други инструменти под съвместно управление, като например структурните фондове.
(32)
Настоящото решение създава финансова рамка за целия период на програмата, която съставлява основната отправна точка за бюджетния орган по време на годишната бюджетна процедура, съгласно точка 37 от Междуинституционалното споразумение от 17 май 2006 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина и доброто финансово управление (11).
(33)
Тъй като целите на настоящото решение, а именно подкрепа на създаването на обща система за интегрирано управление на границите, което включва и управлението на дейностите, организирани от консулски и други служби на държавите-членки в трети страни във връзка с потоците от граждани на трети страни на територията на държавите-членки, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и поради това с оглед на степента и очакваните резултати от предложеното действие, могат да се постигнат по-добре на ниво Общност, то Общността може да вземе мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, определен в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалност, постановен в същия член, настоящото решение не излиза извън рамките на необходимото за постигане на тази цел.
(34)
Мерките, необходими за прилагането на настоящото решение, следва да бъдат приети в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. относно установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (12).
(35)
Тъй като мярката от настоящото решение относно приемането на стратегически насоки е от общ характер и е предназначена да измени несъществени елементи от настоящото решение, inter alia, чрез заличаване на някои от тези елементи или чрез допълване на настоящото решение с нови несъществени елементи, тя следва да се приеме в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, предвидена в член 5а от Решение 1999/468/ЕО. С цел повишаване на ефикасността, при приемането на стратегическите насоки сроковете, приложими при процедурата по регулиране с контрол, следва да бъдат съкратени.
(36)
С цел гарантиране на своевременното изпълнение на дейностите по Фонда, настоящото решение следва да се прилага считано от 1 януари 2007 г.
(37)
По отношение на Исландия и Норвегия настоящото решение представлява развитие на достиженията на правото от Шенген, което попада в областите, посочени в член 1, букви А и Б от Решение 1999/437/ЕО на Съвета от 17 май 1999 г. относно определени условия по прилагането на Споразумението между Европейския съюз и Република Исландия и Кралство Норвегия за асоцииране на тези две държави при изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (13).
(38)
Следва да се предвиди разпоредба, която да позволява на представители на Исландия и Норвегия да се присъединят към работата на комитетите, подпомагащи Комисията при упражняването на изпълнителните ѝ правомощия. Такава разпоредба бе обсъдена в размяната на писма между Съвета на Европейския съюз и Република Исландия и Кралство Норвегия относно комитети, които подпомагат Европейската комисия при упражняването на изпълнителните ѝ правомощия (14), приложена към споменатото в съображение 37 споразумение.
(39)
По отношение на Швейцария настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на споразумението, сключено между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария за асоциирането на Конфедерация Швейцария при прилагането, изпълнението и развитието на достиженията на правото от Шенген, което попада в областта, посочена в член 1, буква А от Решение 1999/437/ЕО във връзка с член 4, параграф 1 от Решение 2004/860/ЕО на Съвета относно подписването от името на Европейската общност и временното прилагане на определени разпоредби на посоченото споразумение (15).
(40)
Следва да се предвиди разпоредба, която да позволява на представители на Швейцария да се присъединят към работата на комитетите, подпомагащи Комисията при упражняването на изпълнителните ѝ правомощия. Такава разпоредба бе обсъдена в размяна на писма между Съвета на Европейския съюз и Швейцария, приложена към споразумението, посочено в съображение 39.
(41)
За да се определят допълнителните правила, необходими за прилагането на настоящия инструмент, следва да се сключи споразумение между Общността и Исландия, Норвегия и Швейцария.
(42)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокола относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейски съюз и към Договора за създаване на Европейската общност, Дания не участва в приемането му и нито е обвързана от него, нито е обект на прилагането му. Предвид това, че настоящото решение развива достиженията на правото от Шенген съгласно разпоредбите на дял IV, трета част от Договора за създаване на Европейската общност, Дания, в съответствие с член 5 от посочения протокол, решава в шестмесечен срок след датата на приемане на настоящото решение, дали да го транспонира, или не в своето национално право.
(43)
Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в което Обединеното кралство не участва в съответствие с Решение 2000/365/ЕО на Съвета от 29 май 2000 г. относно искането на Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (16) и последващото Решение 2004/926/EО на Съвета от 22 декември 2004 г. относно влизането в сила на части от достиженията на правото от Шенген за Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия (17). Следователно Обединеното кралство не участва в приемането им и не е обвързано от тях, нито е обект на прилагането им.
(44)
Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в което Ирландия не участва в съответствие с Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (18). Следователно Ирландия не участва в приемането му и нито е обвързана от него, нито е обект на прилагането му.
(45)
В съответствие с второто тире от параграф 2 от член 67 от Договора, Решение 2004/927/ЕО на Съвета от 22 декември 2004 г., което предвижда определени области, обхванати от дял IV, трета част от Договора за създаване на Европейската общност, да се регулират съгласно процедурата по член 251 от този договор (19) направи процедурата по член 251 от Договора приложима в областите, обхванати от член 62, параграф 1, параграф 2, буква а) и параграф 3 и член 63, параграф 2, буква б) и параграф 3, буква б) от Договора.
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ, ЦЕЛИ И ДЕЙНОСТИ
Член 1
Предмет и приложно поле
Настоящото решение създава за периода от 1 януари 2007 г. до 31 декември 2013 г. Европейски фонд за външните граници (наричан по-нататък „Фонда“), като част от една цялостна рамка, която също включва Решение № 573/2007/ЕО, Решение № 575/2007/ЕО и Решение .../2007/ЕО, за да допринесе за утвърждаването на пространството на свобода, сигурност и правосъдие и прилагането на принципа на солидарност между държавите-членки.
Настоящото решение определя целите, за които Фондът допринася, изпълнението на дейностите по него, наличните финансови средства и критериите за разпределяне на наличните финансови средства.
Настоящото решение определя правила за управление на Фонда, включително финансови правила, механизми за контрол и наблюдение, основани на отговорности, разпределени между Комисията и държавите-членки.
Член 2
Определения
По смисъла на настоящото решение:
1.
„външни граници“ означава сухопътните граници на държавите-членки, включително реки и езера, морета и техните летища, речни пристанища, морски пристанища и езерни пристанища, за които се прилагат разпоредбите на правото на Общността относно пресичането на външните граници, независимо дали тези граници са временни или не;
2.
„временни външни граници“ означава
а)
общата граница между държава-членка, която прилага изцяло достиженията на правото от Шенген и държава-членка, задължена да прилага изцяло достиженията на правото от Шенген съгласно техните съответен актове за присъединяване, но за която съответното решение на Съвета, упълномощаващо я да прилага изцяло посочените достижения на правото, все още не е влязло в сила;
б)
общата граница между две държави, задължени да прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген съгласно техните съответни актове за присъединяване, но за които съответното решение на Съвета, упълномощаващо ги да прилагат изцяло споменатите достижения на правото, все още не е влязло в сила;
3.
„гранично-пропускателен пункт“ означава всеки пропускателен пункт, където компетентните органи са разрешили преминаването на външните граници в съответствие с член 34, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 562/2006;
4.
„Агенция“ означава Европейската агенция за управление на оперативното сътрудничество на външните граници на държавите-членки на Европейския съюз, създадена с Регламент (ЕО) № 2007/2004.
Член 3
Общи цели
1. Фондът допринася за постигането на следните цели:
а)
ефективно организиране на задачи, свързани с контрола и наблюдението на външните граници;
б)
ефективно управление на потоците от лица на външните граници от страна на държавите-членки, за да се гарантира, от една страна, високо ниво на защита по външните граници, и от друга страна, безпроблемно преминаване на външните граници в съответствие с достиженията на правото от Шенген, включително принципите на уважително отношение и опазване на достойнството;
в)
единно прилагане от страна на граничната охрана на разпоредбите на правото на Общността относно преминаването на външните граници, в частност Регламент (ЕО) № 562/2006;
г)
подобряване на управлението на дейности, организирани от консулските и други служби на държавите-членки в трети страни във връзка с потока на граждани на трети страни към територията на държавите-членки и сътрудничеството между държавите-членки в това отношение.
2. Фондът участва във финансирането на техническата помощ по инициатива на държавите-членки или на Комисията.
Член 4
Конкретни цели
1. По отношение на целта, определена в член 3, параграф 1, буква а), Фондът подпомага следните дейности в държавите-членки:
а)
прилагането на препоръките, оперативните стандарти и най-добрите практики, произтичащи от оперативното сътрудничество между държавите-членки в сферата на граничния контрол;
б)
разработване и прилагане на мерките, необходими за подобряване на системите за наблюдение между гранично-пропускателните пунктове;
в)
въвеждане на мерки или разработване на ефективни системи, позволяващи методичното събиране на информация за променящото се положение в участъка пред, непосредствено зад и на външните граници;
г)
гарантиране на целесъобразно регистриране на броя лица, преминаващи всякакви видове външни граници (сухоземни, въздушни, морски);
д)
въвеждане или модернизация на система за събиране на статистически и административни данни за категориите пътници, броя и естеството на проверките и мерките за наблюдение на различните видове вътрешни граници, въз основа на регистрация и други източници за събиране на данни;
е)
установяването на ефективно, структурирано, стратегическо и оперативно сътрудничество между всички органи, функциониращи на гранично-пропускателните пунктове;
ж)
подобряване на капацитета и квалификациите на граничната охрана при изпълнение на техните задачи, свързани с наблюдение, консултиране и контрол;
з)
подобряване на обмена на информация на национално ниво между органите, отговорни за управлението на външните граници и между тези органи и други органи, отговорни за миграция, убежище и други свързани с тях въпроси;
и)
разпространение на стандартите за управление на качеството.
2. По отношение на целта, определена в член 3, параграф 1, буква б), Фондът подпомага следните дейности в държавите-членки:
а)
освен по отношение на временните външни граници, разработването на нови работни методи, логистични мерки и най-съвременна технология за засилването на системния контрол върху лицата при влизане и излизане от гранично-пропускателните пунктове;
б)
насърчаване на използването на технологии и специализирано обучение на персонала, който носи отговорност за ефективното им използване;
в)
насърчаване на обмена на информация и подобряване на обучението върху подправени пътни документи, включително разработване и разпространение на общи инструменти и практики за разкриването на такива документи;
г)
насърчаване на ефективното извършване на справки със съществуващи данни в реално време на гранично-пропускателните пунктове чрез използване на широко разпространени ИТ системи, като Шенгенската информационна система (ШИС) и Визовата информационна система (ВИС), и ефективен обмен на информация между всички гранично-пропускателни пунктове по външните граници в реално време;
д)
гарантиране на оптимално прилагане на оперативно и техническо ниво на резултатите от анализите на риска.
3. По отношение на целта, предвидена в член 3, параграф 1, буква в) Фондът подпомага следните конкретни цели:
а)
постепенно установяване във всяка държава-членка на единно образование, обучение и квалификации на граничната охрана, в частност чрез прилагането на обща базова програма за обучение, разработена от Агенцията, както и чрез целесъобразни допълнения към дейността на Агенцията в тази област;
б)
подпомагане и увеличаване на обмена и командироването на гранична охрана между държавите членки като допълнение към насоките и дейностите на Агенцията в тази област;
в)
насърчаване на използването на съвместими най-съвременни технологии по външните граници винаги, когато това е безусловно необходимо за правилното, ефективно или единно прилагане на правилата;
г)
увеличаване на капацитета на органи за прилагане на едни и същи процедури и за взимане на последователни, бързи и целесъобразни решения по въпросите на преминаването на външните граници, включително издаването на визи;
д)
насърчаване на използването на общо Практическо ръководство за гранична охрана;
е)
изграждане и модернизиране на места и центрове за лица, които не са получили разрешение за влизане и за лица, които са задържани след като са преминали границата незаконно или когато приближават външните граници с цел незаконно влизане на територията на държави-членки;
ж)
повишаване на сигурността на помещенията в гранично-пропускателните пунктове, за да се гарантира безопасността на граничната охрана и защитата на оборудването, системите за сигурност и транспортните средства.
4. По отношение на целта, предвидена в член 3, параграф 1, буква г) Фондът подпомага следните конкретни цели:
а)
увеличаване на оперативния капацитет на мрежата от служители за връзка по въпросите на миграцията и насърчаването на по-ефективното сътрудничество чрез тази мрежа между службите на държавите-членки;
б)
въвеждане на мерки, целящи подпомагане на държавите-членки и превозвачите при изпълнението на задълженията, наложени им по силата на Директива 2004/82/ЕО на Съвета от 29 април 2004 г. относно задължението на превозвачите да съобщават данни на пътниците (20) и член 26 от Конвенцията от 19 юни 1990 г. за прилагане на Споразумението от Шенген от 14 юни 1985 г. между правителствата на държавите от Икономическия съюз Бенелюкс, Федерална република Германия и Френската република за постепенното премахване на контрола по техните общи граници (21) (наричана по-нататък „Шенгенската конвенция“), с цел предотвратяване на незаконното достигане до външните граници;
в)
насърчаване на по-ефективно сътрудничество с превозвачите на летищата в страните на отпътуване, включително единно обучение на персонала на превозвачите по отношение на пътните документи;
г)
насърчаване на управлението на качеството, доброто обслужване и инфраструктурните съоръжения в процеса на кандидатстване за виза;
д)
насърчаване на сътрудничеството между държавите-членки в увеличаването на капацитета на консулските служби за разглеждане на молбите за виза;
е)
насърчаване на общите практики за разследване, единните административни процедури и решения относно визите на консулските служби на държава-членка в различни трети страни;
ж)
насърчаване на напредъка към системно и редовно сътрудничество между консулските и други служби на различни държави-членки, и по-конкретно във връзка с ВИС, включително обединяването на ресурси и средства за издаване на визи, обмен на информация, проучвания и разследвания относно молбите за визи и създаването на общи центрове за кандидатстване за визи;
з)
насърчаване на националните инициативи, насочени към общи практики за разследване, единни административни процедури и решения относно визи от страна на консулските служби на различните държави-членки;
и)
създаване на общи консулски представителства.
Член 5
Допустими дейности в държавите-членки
1. Фондът подпомага дейности в държавите-членки, свързани с конкретните цели, определени в член 4, и в частност следното:
а)
гранично-пропусквателните инфраструктури и свързаните с тях сгради, като гранични пунктове, хеликоптерни площадки или алеи и кабини за нареждане на опашка на автомобили или лица на гранично-пропускателните пунктове;
б)
инфраструктури, сгради и системи, необходими за наблюдението на участъците между гранично-пропускателните пунктове и защитата срещу незаконното преминаване на външната граница;
в)
оперативно оборудване като сензори, видео-наблюдение, инструменти за проверка на документите, уреди за разкриване и подвижни или стационарни терминали за справка със ШИС, ВИС, Европейската система за архивиране на изображения (FADO) и други европейски и национални системи;
г)
транспортни средства за контрола на външните граници, като автомобили, плавателни съдове, хеликоптери и леки самолети, специално снабдени с електронно оборудване за наблюдението на границата и забелязване на лица в транспортни средства;
д)
оборудване за обмен на информация в реално време между съответните органи;
е)
ИКТ системи;
ж)
програми за командироване и обмен на персонал като гранична охрана, служители, отговарящи за имиграцията и консулски служители;
з)
обучение и подготовка на персонал в рамките на съответните органи, включително езиково обучение;
и)
инвестиране в разработването, тестването и монтирането на най-съвременни технологии;
й)
проучвания и пилотни проекти за прилагане на препоръки, оперативни стандарти и най-добрите практики, произтичащи от оперативното сътрудничество между държавите-членки в сферата на граничния контрол;
к)
проучвания и пилотни проекти, целящи да стимулират нововъведенията, да улеснят обмена на опит и добра практика, и да подобрят качеството на управлението на дейностите, организирани от консулските и други служби на държавите-членки в трети страни във връзка с потока от граждани на трети страни към територията на държавите-членки и сътрудничеството между държавите-членки във връзка с това.
2. Фондът не подпомага дейности, свързани с временните външни граници, когато подобни дейности изискват структурна инвестиция, несъвместима с целта за премахване на проверките на лица на тези граници и по-специално в съответствие с букви а) и б) от параграф 1.
Член 6
Специална транзитна схема Калининград
1. Фондът оказва подкрепа по отношение на неосъществените такси върху транзитни визи и допълнителните разходи, понесени в процеса на прилагане на схемата за документ за улеснен транзит и документ за улеснен транзит с влак съгласно Регламент (ЕО) № 693/2003 на Съвета (22) и Регламент (ЕО) № 694/2003 на Съвета (23).
2. По смисъла на параграф 1, допълнителни разходи означава разходи, които произтичат пряко от конкретните изисквания за привеждането в действие на специалната транзитна схема и които не са понесени в резултат на издаването на транзитни или други визи.
Следните видове допълнителни разходи са допустими за финансиране:
а)
инвестиция в инфраструктури;
б)
подготовка на персонала, който привежда в действие специалната транзитна схема;
в)
допълнителни оперативни разходи, включително заплатите на персонала, който привежда в действие специалната транзитна схема.
3. Неосъществените такси, предвидени в параграф 1, се изчисляват въз основа на сумите на таксите за транзитни визи, определени в приложение 12 към Общите консулски инструкции относно визите, в границите на финансовата рамка, предвидена в член 14, параграф 9.
Член 7
Дейности на Общността
1. По инициатива на Комисията, до 6 % от наличните средства на Фонда могат да се използват за финансиране на транснационални дейности или дейности в интерес на Общността като цяло (наричане по-нататък „дейности на Общността“), касаещи следните цели:
а)
принос към разширяването на дейностите, организирани от консулските и други служби на държавите-членки в трети страни във връзка с потока на граждани на трети страни към територията на държавите-членки и сътрудничеството между държавите-членки в това отношение, включително дейностите на ALO и ILO;
б)
насърчаване на по-нататъшното включване на митническите, ветеринарните и фитосанитарните проверки в интегрираното гранично управление в съответствие с развитието на политиката в тази област;
в)
предоставяне на помощни услуги на държавите-членки в случай на надлежно обосновани спешни ситуации, изискващи неотложни действия.
2. За да отговарят на изискванията за финансиране, дейностите на Общността по параграф 1, букви а) и б), по-конкретно трябва:
а)
да способстват за сътрудничеството от страна на Общността при прилагането на законодателството и добрите практики на Общността;
б)
да способстват за създаването на транснационални мрежи за сътрудничество и пилотни проекти, основаващи се на транснационални партньорства между организации, намиращи се в две или повече държави-членки, предназначени да стимулират нововъведенията и да улесняват обмена на опит и добра практика;
в)
да подпомагат проучванията, разпространението и обмена на информация относно добрите практики и всички други аспекти на общата цел за допринасяне към разширяването на дейностите, организирани от консулските служби на държавите-членки в трети страни и сътрудничеството между държавите-членки в тази област, включително при използването на най-съвременни технологии;
г)
да подпомагат пилотни проекти и проучвания, изследващи възможността за нови форми на сътрудничество от страна на Общността и на законодателство на Общността в тази област, в частност общите центрове за кандидатстване;
д)
да подпомагат разработването и прилагането от страна на държавите-членки на общи статистически инструменти, методи и показатели за измерване развитието на политиката в областта на визовата политика и консулското сътрудничество.
3. Годишната работна програма, определяща приоритетите в дейностите на Общността, се приема в съответствие с процедурата, посочена в член 56, параграф 2.
ГЛАВА II
ПРИНЦИПИ НА ПРЕДОСТАВЯНЕ НА ПОМОЩ
Член 8
Взаимно допълване, съответствие и съвместимост
1. Фондът предоставя помощ, която допълва националните, регионалните и местните дейности, като ги включва в приоритетите на Общността.
2. Комисията и държавите-членки гарантират, че предоставената от Фонда и държавите-членки помощ е в съответствие с дейностите, политиките и приоритетите на Общността. По-конкретно това съответствие се отбелязва в многогодишната програма, спомената в член 21.
3. Финансираните от Фонда операции са в съответствие с разпоредбите на Договора и приетите съгласно тях актове.
Член 9
Програмиране
1. Целите на Фонда се осъществяват в рамките на многогодишния програмен период от 2007 до 2013 г., като подлежат на междинен преглед в съответствие с член 24. Многогодишната програмна система включва приоритетите и процес на управление, вземане на решения, одитиране и сертифициране.
2. Одобрената от Комисията многогодишна програма се изпълнява посредством годишни програми.
Член 10
Интервенция на принципа на субсидиарност и пропорционалност
1. За изпълнението на многогодишните и годишните програми, споменати в членове 21 и 23, са отговорни държавите-членки на съответното териториално ниво, в съответствие с институционалната система, която е специфична за всяка държава-членка. Тази отговорност се упражнява в съответствие с настоящото решение.
2. Средствата, използвани от Комисията и от държавите-членки, варират в зависимост от степента на участие на Комисията във връзка с разпоредбите за одит. Разграничаване се прилага и по отношение на разпоредбите за оценяване и докладите за многогодишните и годишните програми.
Член 11
Методи за изпълнение
1. Отпуснатият от Общността бюджет за Фонда се изпълнява в съответствие с член 53, параграф 1, буква б) от Финансовия регламент, с изключение на дейностите на Общността, споменати в член 7 и техническата помощ по член 17 от настоящото решение.
2. Комисията упражнява своята отговорност по изпълнението на общия бюджет на Европейските общности чрез:
а)
проверка на наличието и правилното функциониране на системи за управление и контрол в държавите-членки в съответствие с описаните в член 34 процедури;
б)
задържане или временно преустановяване на всички или част от плащанията в съответствие с членове 43 и 44, ако националните системи за управление и контрол не изпълнят функцията си, и чрез прилагане на каквато и да е друга необходима финансова корекция в съответствие с описаните в членове 47 и 48 процедури.
3. Страните, които участват в прилагането, изпълнението и развитието на достиженията на правото от Шенген, участват във Фонда в съответствие с настоящото решение.
4. Сключват се договорености, в които се посочват допълнителни правила, необходими за такова участие, включително разпоредби, гарантиращи защитата на финансовите интереси на Общността и правомощията за извършване на одит на Сметната палата.
Член 12
Партньорство
1. Всяка държава-членка създава, в съответствие със своите действащи национални правила и практики, партньорство с органите и организациите, участващи в изпълнението на многогодишната програма, или способни да допринесат за нейното развитие, според съответната държава-членка.
Тези органи и организации може да включват компетентните регионални, местни, градски и други административни органи, международни организации, в частност Върховния комисар за бежанците на ООН (ВКБООН) и структури, представляващи гражданското общество, като неправителствени организации или социални партньори.
2. Това партньорство се осъществява при пълно зачитане на съответната институционална, правна и финансова юрисдикция на всяка категория партньори.
ГЛАВА III
ФИНАНСОВА РАМКА
Член 13
Общи ресурси
1. Финансовият пакет за изпълнение на настоящото решение от 1 януари 2007 г. до 31 декември 2013 г. е в размер на 1 820 милиона EUR.
2. Годишните отпускани средства за Фонда се одобряват от бюджетния орган в границите на финансовата рамка.
3. Комисията прави примерни годишни разбивки по държави-членки в съответствие с определените в член 14 критерии.
Член 14
Годишно разпределение на ресурсите за допустими дейности в държавите-членки
1. Наличните годишни ресурси се разпределят между държавите-членки, както следва:
а)
30 % за външната сухоземна граница;
б)
35 % за външните морски граници;
в)
20 % за летищата;
г)
15 % за консулските представителства.
2. Наличните ресурси съгласно параграф 1, буква а) се разпределят между държавите-членки, както следва:
а)
70 % за дължината на границата, която се изчислява въз основа на тегловните коефициенти за всеки конкретен участък, определен съгласно член 15, параграф 3, буква а); и
б)
30 % за работното натоварване на външните им сухопътни граници, както е определено съгласно параграф 7, буква а).
3. Наличните ресурси съгласно параграф 1, буква б) се разпределят между държавите-членки, както следва:
а)
70 % за дължината на границата, която се изчислява въз основа на тегловните коефициенти за всеки конкретен участък, определен съгласно член 15, параграф 3, буква б) и
б)
30 % за работното натоварване на външните им сухопътни граници, както е определено съгласно параграф 7, буква а).
4. Наличните ресурси съгласно параграф 1, буква в) се разпределят между държавите-членки в съответствие с работното натоварване на техните летища, както е определено съгласно параграф 7, буква б).
5. Наличните ресурси съгласно параграф 1, буква г) се разпределят между държавите-членки, както следва:
а)
50 % за броя консулски представителства на държавите членки в страните, изброени в приложение I към Регламент (ЕО) № 539/2001 на Съвета от 15 март 2001 г., в който се изброяват третите страни, чиито граждани е необходимо да имат визи, когато пресичат външните граници и тези, чиито граждани са освободени от това изискване (24); и
б)
50 % за натоварването във връзка с управлението на визовата политика в консулските представителства на държавите-членки в страните, изброени в приложение I към Регламент (ЕО) № 539/2001 , както е определено съгласно параграф 7, буква в) от настоящия член.
6. С оглед на годишното разпределение на ресурсите по отношение на параграф 1, букви а) и б)
а)
се взима предвид, макар и да не представлява външна сухоземна граница, линията между областите, споменати в член 1 от Регламент (ЕО) № 866/2004 на Съвета от 29 април 2004 г. под режима съгласно член 2 от Протокол № 10 от Акта за присъединяване, докато са приложими разпоредбите на член 1 от Протокол № 10 от Акта за присъединяване от 2003 г. (25), но не и морската граница северно от тази линия;
б)
„външни морски граници“ означава, външната граница на териториалното море на държавите-членки, така както е определена съгласно членове 4 и 16 от Конвенцията на ООН по морско право с ограничението, че в случаите когато регулярни широкомащабни операции са необходими за предотвратяване на неправомерна миграция/незаконно влизане, това е външната граница на зоната с висока опасност, която се определя като се отчитат оперативните данни през последните две години, предоставени от въпросните държави-членки. Това определение на „външни морски граници“ се използва изключително за целите на настоящото решение и всички операции зачитат международното право.
7. Работното натоварване се основава на средните стойности за последните две години на следните фактори:
а)
на външните сухопътни и външните морски граници:
i)
броя на лицата, преминаващи външните граници на определените гранично-пропускателни пунктове;
ii)
броя на гражданите на трети страни, които са получили отказ за влизане през тази външна граница;
iii)
броя на гражданите на трети страни, задържани след като са преминали границата незаконно, включително броя на лицата, задържани при преминаване по море;
б)
на летищата:
i)
броя на лицата, преминаващи външните граници на определените гранично-пропускателни пунктове;
ii)
броя на гражданите на трети страни, които са получили отказ за влизане през тази външна граница;
в)
в консулските представителства:
броя на молбите за визи.
За 2007 г. работното натоварване се основава само на стойностите от 2005 г.
8. Претеглянето съгласно параграфи 2 и 3 се определя от Агенцията в съответствие с член 15.
9. По отношение на дължината на външните сухопътни граници съгласно параграф 2, буква а), при изчислението на годишното разпределение на ресурсите не се отчитат временните външни граници. Все пак се отчитат временните външни граници на държава-членка, която се е присъединила към Европейския съюз до 1 май 2004 г., с държава-членка, която се е присъединила след 1 май 2004 г.
10. За референтни стойности за работното натоварване, посочено в параграф 7 се приемат последните статистически данни, осигурени от Комисията (Евростат) въз основа на данни, предоставяни от държавите-членки в съответствие с Общностното право.
Когато държавите-членки не са предоставили на Комисията (Евростат) съответните статистики, те осигуряват предварителни данни във възможно най-кратък срок.
Преди да приеме тези данни за референтни стойности, Комисията (Евростат) оценява качеството, съпоставимостта и пълнотата на статистическата информация в съответствие с нормалните процедури на работа. По искане на Комисията (Евростат), държавите-членки й предоставят цялата необходима информация за извършване на гореспоменатото.
11. Когато референтните стойности не са налични под формата на статистика, предоставена от Статистическата служба на Европейските общности в съответствие с правото на Общността, държавите-членки предоставят временни данни на Комисията до 1 ноември всяка година, за да се направи прогноза за сумата, която ще им бъде разпределена за следващата година в съответствие с член 23, параграф 2.
Преди да приеме тези данни за референтни стойности, Комисията (Евростат) може да оценява качеството, съпоставимостта и пълнотата на статистическата информация в съответствие с нормалните процедури на работа. По искане на Комисията (Евростат), държавите-членки й предоставят цялата необходима информация за извършване на гореспоменатото.
12. Разпределението на ресурсите съгласно параграф 1 не включва ресурсите, разпределени за целите на членове 6 и 19. Ресурсите, разпределени за целите на член 6, не надхвърлят 108 милиона EUR за периода от 2007 до 2013 г.
Член 15
Анализ на риска, извършен от Агенцията за целите на годишното разпределение на ресурсите
1. За извършване на претеглянето по член 14, параграф 8, до 1 април всяка година Агенцията предоставя на Комисията конкретен доклад, описващ трудностите при наблюдението на границите и положението на външните граници на държавите-членки, като отдава специално внимание на особената близост на държавите-членки до високорискови зони на незаконна имиграция за предходната година, като също така отчита и броя лица, които са влезли в тези държави-членки незаконно, както и големината на тези държави-членки.
2. Този доклад, в съответствие с Общия модел за интегриран анализ на риска по член 4 от Регламент (ЕО) № 2007/2004 анализира заплахите, засегнали сигурността на външните граници на държавите-членки в предходната година, като отчита политическия, икономическия и социален напредък в третите страни, в частност в съседните трети страни и определя евентуални бъдещи тенденции в миграционните потоци и незаконните дейности по външните граници.
Този анализ се основава главно на следната информация, предоставена на Агенцията от държавите-членки или получена от Комисията (Евростат):
а)
броя граждани на трети страни, получили отказ за влизане на външната граница;
б)
броя граждани на трети страни, задържани при незаконното преминаване или при опит за незаконно преминаване на външната граница;
в)
броя задържани лица, които умишлено са подпомогнали неразрешеното влизане на граждани на трети страни;
г)
броя подправени или фалшиви пътни документи и броя пътни документи и визи, издадени въз основа на неверни данни, които са забелязани на гранично-пропускателните пунктове в съответствие със Кодекса на Шенгенските граници.
Когато рефрентните стойности не са предоставени под формата на статистика, осигурена от Комисията (Евростат), а от държавите-членки, Агенцията може да поиска от тези държави-членки информация, необходима за оценяване на качеството, сравнимостта и пълнотата на статистическата информация. Агенцията може да поиска помощ от Комисията (Евростат) за извършването на това оценяване.
3. Накрая, докладът посочва, в съответствие с параграфи 1 и 2, съответните нива на заплаха по външните граници за всяка държава-членка и определя следните специфични фактори за претегляне за всеки участък от външната граница на конкретната държава-членка:
а)
външна сухопътна граница:
i)
фактор 1 за нормална заплаха
ii)
фактор 1,5 за средна заплаха
iii)
фактор 3 за голяма заплаха;
б)
външна морска граница:
i)
фактор 0 за минимална заплаха
ii)
фактор 1 за нормална заплаха
iii)
фактор 3 за средна заплаха
iv)
фактор 8 за голяма заплаха.
Член 16
Структура на финансиране
1. Финансовото участие на Фонда се осъществява под формата на безвъзмездни помощи.
2. Подпомаганите от Фонда дейности са с нестопанска цел, съфинансират се от публични и частни източници, като финансирането им от други източници, обхванати от общия бюджет на Европейския съюз, не е допустимо.
3. Годишно отпусканите от Фонда суми представляват допълнение към публични или еквивалентни разходи, отпуснати от държавите-членки за мерките, предмет на настоящото решение.
4. Участието на Общността в подпомагани от нея проекти, що се отнася до дейности, изпълнявани в държавите-членки съгласно член 4, не надвишава 50 % от общите разходи за определена дейност.
Това участие може да се увеличи до 75 % за проекти, свързани с конкретни приоритети, които са набелязани в стратегическите насоки, определени в член 20.
Участието на Общността се увеличава до 75 % в държавите-членки, които се ползват от Кохезионния фонд.
5. В рамките на осъществяването на националното програмиране съгласно глава IV държавите-членки подбират проекти за финансиране въз основа на следните минимални критерии:
а)
състоянието и потребностите на държавата-членка;
б)
съотношението себестойност/ефективност на разходите, inter alia предвид броя лица, обхванати от проекта;
в)
опита, експертните умения, надеждността и финансовото участие на организацията, кандидатстваща за финансиране, както и на всяка организация партньор;
г)
степента на допълване между проектите и други дейности, финансирани от общия бюджет на Европейския съюз, или включени в рамките на национални програми.
6. По правило финансовата помощ на Общността, отпускана за подкрепяни от Фонда дейности, се предоставя за период, не по-дълъг от три години, при условие, че се изготвят периодични отчетни доклади.
Член 17
Техническа помощ по инициатива на Комисията
1. По инициатива на и/или от името на Комисията Фондът може да финансира до горна граница от 500 000 EUR от годишния си бюджет подготвителни мерки, мерки за наблюдение, за административно и техническо обслужване, както и мерки за оценка, одит и инспекции, необходими за прилагането на настоящото решение.
2. Тези мерки включват:
а)
проучвания, оценки, експертни доклади и статистики, включително такива от общ характер, свързани с дейността на Фонда;
б)
мерки за информиране на държавите-членки, крайните бенефициери и широката общественост, вкл. разяснителни кампании и изграждане на обща база данни за проекти, финансирани по линия на Фонда;
в)
изграждането, функционирането и осъществяването на взаимовръзка между компютърни системи за управление, наблюдение, инспекция и оценка;
г)
разработването на обща рамка за оценка и наблюдение, както и на системи от показатели, които отчитат при целесъобразност националните показатели;
д)
дейности по подобряване на методите за оценка, както и обмен на информация относно практики в тази област;
е)
мерки с цел осигуряване на информация и обучение на органите, определени от държавите-членки в съответствие с член 27, в допълнение към усилията на държавите-членки за предоставяне на общи указания на същите съгласно член 33, параграф 2.
Член 18
Техническа помощ за държави-членки
1. По инициатива на съответната държава-членка Фондът може да финансира за всяка годишна програма подготвителни мерки, мерки за управление, наблюдение, оценка, информация и контрол, както и мерки за повишаване на административния капацитет с оглед изпълнение на дейностите по Фонда.
2. Сумата, определена за техническа помощ по всяка годишна програма, не може да надхвърли:
а)
за периода от 2007 до 2010 г., 7 % от общата годишна сума на съфинансирането, отпуснато на държавата-членка, плюс 30 000 EUR; и
б)
за периода от 2011 до 2013 г., 4 % от общата годишна сума на съфинансирането, отпуснато на държавата-членка, плюс 30 000 EUR.
Член 19
Конкретни дейности
1. Комисията ежегодно съставя списък с конкретни дейности, които да се извършат от държавите-членки и, когато е целесъобразно, в сътрудничество с Агенция, допринасящи за разработването на обща интегрирана система за управление на границите чрез преодоляване на слабостите на стратегически гранични пунктове, посочени в анализите на риска съгласно член 15.
2. Годишната работна програма, спомената в член 7, параграф 3, определя рамката за финансиране на тези дейности, включително целите и критериите за оценка.
3. Набелязаните дейности се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 56, параграф 2.
4. Финансовата помощ на Фонда за предвидените в член 5 конкретни дейности се ограничава до период от шест месеца и не надхвърля 80 % от себестойността на всяка дейност.
5. Наличните годишни ресурси за тези дейности не надхвърлят 10 милиона EUR. Ресурсите, налични след извършване на подбора съгласно параграф 3, може да използват за финансиране на дейностите, определени в член 7.
ГЛАВА IV
ПРОГРАМИРАНЕ
Член 20
Приемане на стратегически насоки
1. Комисията приема стратегически насоки, определящи рамка за дейността на Фонда, като взема под внимание напредъка в развитието и прилагането на законодателството на Общността в областта на политиката за предоставяне на убежище, както и примерното разпределение на финансовите средства на Фонда за периода на многогодишната програма.
2. За общите цели, посочени в член 3, параграф 1, букви а), б) и в), тези насоки по-конкретно привеждат в действие приоритетите на Общността с оглед постепенно напредване в създаването на обща система за интегрирано управление на границите по отношение на външните граници и засилване на контрола и наблюдението на външните граници на Съюза.
3. За общите цели, посочени в член 3, параграф 1, буква г), тези насоки по-конкретно привеждат в действие приоритетите на Общността с оглед развитието на общата визова политика като част от многопластова система, целяща улесняване на законното пътуване и справяне с незаконната имиграция чрез оптимизиране на процедурите в местните консулски мисии.
4. Комисията приема стратегическите насоки за многогодишния програмен период до 31 юли 2007 г.
5. Стратегическите насоки се приемат в съответствие с процедурата на регулиране с контрол, посочена в член 56, параграф 3. Веднъж приети, тези стратегически насоки се добавят като приложение към настоящото решение.
Член 21
Подготовка и одобряване на националните многогодишни програми
1. Всяка държава-членка предлага, въз основа на споменатите в член 20 стратегически насоки, проект за многогодишна програма, който се състои от следните елементи:
а)
описание на текущата ситуация в държавата-членка що се отнася до инфраструктура, оборудване, транспортни средства, ИКТ системи и договорки за подготовка и обучение на персонал от службите на граничните и консулските власти;
б)
анализ на изискванията на въпросните държави-членки що се отнася до инфраструктурата, оборудването, транспортните средства, ИКТ системите и договорености за подготовка и обучение на персонала от службите на граничните и консулските власти, и определяне на оперативните цели за изпълнението на тези изисквания по време на периода, обхванат от многогодишната програма;
в)
представяне на подходяща стратегия за постигане на споменатите цели с посочване на приоритетите при осъществяването им, както и описание на дейностите, предвидени за изпълнение на тези приоритети;
г)
данни за съвместимостта на тази стратегия с други регионални, национални и общностни инструменти;
д)
информация за приоритетите и конкретните им цели. Тези цели се изразяват количествено чрез ограничен брой показатели при отчитане на принципа на пропорционалност. Показателите трябва да позволяват да се определи постигнатият спрямо изходното състояние напредък, както и ефективността на поставените цели при осъществяване на приоритетите;
е)
описание на избрания подход при прилагане принципа на партньорство, определен в член 12;
ж)
проект за план за финансиране, в който за всеки приоритет и за всяка годишна програма се определя предлаганото финансово участие на Фонда, както и общият размер на общественото или частно съфинансиране;
з)
разпоредбите, установени, за да се гарантира публичност на многогодишната програма.
2. Държавите-членки внасят многогодишната си програма в Комисията най-късно до четири месеца, след като Комисията е предоставила стратегическите насоки.
3. За да одобри проекта за многогодишна програма, Комисията разглежда
а)
съвместимостта на проекта за многогодишната програма с целите на Фонда и стратегическите насоки, определени в член 20;
б)
основателността на дейностите, предвидени в проекта на многогодишната програма, от гледна точка на предлаганата стратегия;
в)
съответствието многогодишните програми с механизмите за управление и контрол, определени от държавата-членка във връзка с осъществяването на интервенциите на Фонда, с разпоредбите на настоящото решение;
г)
съответствието на проекта за многогодишна програма с правото на Общността, по-специално с Общностното право, целящо да гарантира свободното движение на лица в съчетание с пряко свързаните съпътстващи мерки относно контрола на външните граници, убежището и имиграцията.
4. Когато Комисията прецени, че даден проект за многогодишна програма е несъвместим със стратегическите насоки и/или не съответства било на разпоредбите на настоящото решение относно системите за управление и контрол, било на правото на Общността, тя приканва държавата-членка да предостави цялата необходима информация и, ако е целесъобразно, да внесе съответните изменения в предложената многогодишна програма.
5. Комисията одобрява всяка многогодишна програма в тримесечен срок от нейното официално внасяне, по реда на процедурата, посочена в член 56, параграф 2.
Член 22
Преразглеждане на многогодишни програми
1. По инициатива на съответната държава-членка или на Комисията многогодишната програма се преразглежда и при необходимост в нея се внасят изменения за остатъка от програмния период с цел съобразяване в по-голяма степен или в по-различен аспект с приоритетите на Общността. Многогодишната програма може да бъде преразгледана и от гледна точка на извършено оценяване и/или вследствие на срещнати трудности при нейното изпълнение.
2. Комисията приема решение, с което се одобряват измененията в многогодишната програма, във възможно най-кратък срок след официалното подаване на искане от съответната държава-членка. Измененията на многогодишната програма се извършват в съответствие с посочената в член 56, параграф 2 процедура.
Член 23
Годишни програми
1. Одобрените от Комисията многогодишни програми се изпълняват посредством годишни програми.
2. Комисията предоставя на държавите-членки най-късно до 1 юли всяка година разчет на сумите, които ще им бъдат отпуснати за следващата година в рамките на общия размер на отпуснатите на Фонда средства според годишната бюджетна процедура, като тези суми се изчисляват по реда на член 14.
3. До 1 ноември всяка година държавите-членки представят на Комисията проект за годишна програма за следващата година, изготвен в съответствие с многогодишната програма и включващ следните елементи:
а)
общите правила за подбор на проекти за финансиране по годишната програма;
б)
описание на дейностите за подпомагане по годишната програма;
в)
предложеното финансово разпределение на средствата на Фонда между различните дейности по програмата и исканата сума за техническа помощ по член 18 за целите на изпълнението на годишната програма.
4. Когато разглежда проекта за годишна програма на държава-членка, Комисията взема под внимание окончателния размер на средствата, отпуснати на Фонда според бюджетната процедура.
В едномесечен срок от официалното внасяне на проекта Комисията уведомява държавата-членка дали той може да бъде одобрен, или не. В случай, че проектът за годишна програма е несъвместим с многогодишната програма, Комисията приканва държавата-членка да предостави цялата необходима информация и, когато е целесъобразно, да внесе съответните изменения в проекта за годишна програма.
Комисията приема решението за финансиране, одобряващо годишната програма, до 1 март на въпросната година. Решението указва размера на сумата, отпусната на държавата-членка, и периода, за който разходите са допустими.
5. С цел разрешаване на надлежно обосновани спешни ситуации, които не е могло да бъдат предвидени към момента на одобряване на годишната програма и изискват неотложни действия, държава-членка може да преразпредели до 10 % от финансовото разпределение на отпуснатите от Фонда средства между посочените в годишната програма дейности, или да пренасочи до 10 % от разпределението за други дейности при спазване на настоящото решение. Комисията бива уведомена от съответната държава-членка за измененията в годишната програма.
Член 24
Междинен преглед на многогодишната програма
1. Комисията прави преглед на стратегическите насоки и при необходимост приема, до 31 март 2010 г., нови стратегически насоки за периода от 2011 до 2013 г.
2. В случай че такива стратегически насоки бъдат приети, всяка държава-членка преразглежда многогодишната си програма и ако е целесъобразно, внася изменения в нея.
3. Разпоредбите на член 21 относно подготовката и одобряването на многогодишните национални програми се прилагат mutatis mutandis относно подготовката и одобряването на изменените многогодишни програми.
4. Изменените стратегически насоки се приемат в съответствие с процедурата на регулиране с контрол, посочена в член 56, параграф 3.
ГЛАВА V
СИСТЕМИ ЗА УПРАВЛЕНИЕ И КОНТРОЛ
Член 25
Прилагане
Комисията отговаря за прилагането на настоящото решение и за целта приема необходимите правила по прилагането.
Член 26
Общи принципи на системите за управление и контрол
Системите за управление и контрол на многогодишните програми, приети от държавите-членки, включват следното:
а)
определение за функциите на организациите, свързани с управлението и контрола, и разпределение на функциите в рамките на всяка организация;
б)
спазване принципа на разделение на функциите между и в рамките на тези организации;
в)
достатъчни ресурси за всяка организация или звено за изпълнение на функциите, отредени им за периода на осъществяване на съфинансираните от Фонда дейности;
г)
процедури за гарантиране на правилността и редовността на разходите, декларирани според многогодишните програми;
д)
надеждни счетоводни системи, системи за наблюдение и финансова отчетност в електронен вид;
е)
система за отчетност и наблюдение в случаите, когато отговорната организация делегира изпълнението на задачите си на друга;
ж)
процедурни ръководства относно функциите, които ще бъдат изпълнявани;
з)
механизми за извършване на одит на функционирането на системата;
и)
системи и процедури за осигуряване на надеждна одитна пътека;
й)
процедури за отчетност и наблюдение за нередности и възстановяване на неоснователно изплатени суми.
Член 27
Определяне на органите
1. С цел изпълнение на многогодишната и годишните си програми, държавата-членка определя следното:
а)
отговорен орган: функционална структура на държавата-членка, национален обществен орган или организация, определени от държавата-членка, или частноправен субект на държавата-членка, изпълняващ обществени функции, която отговаря за управлението на многогодишната програма и годишните програми, подпомагани от Фонда, и осигурява цялата комуникация с Комисията;
б)
сертифициращ орган: национален обществен орган или организация, или лице, действащо в качеството на такава организация или орган, определени от държавата-членка да заверяват декларациите за разходите преди те да бъдат изпратени до Комисията;
в)
одитен орган: национален обществен орган или организация, при условие, че е функционално независим от отговорния орган и сертифициращия орган, определен от държавата-членка и отговарящ за проверката на ефективното функциониране на системата за управление и контрол;
г)
когато е целесъобразно, упълномощен орган.
2. Държавата-членка определя правила, уреждащи нейните отношения с органите, посочени в параграф 1, както и отношенията на тези органи с Комисията.
3. Съгласно член 26, буква б), някои или всички органи, посочени в параграф 1 от настоящия член, могат да представляват част от една и съща организация.
4. Редът за прилагане на членове 28-32 се приема от Комисията в съответствие с процедурата, посочена в член 56, параграф 2.
Член 28
Отговорен орган
1. Отговорният орган отговаря най-малко на следните условия. Той:
а)
е юридическо лице, освен ако е функционална структура на държавата-членка;
б)
разполага с необходимата инфраструктура за добра комуникация с широк обхват от потребители, както и с отговорните организации на останалите държави-членки и Комисията;
в)
работи в административна среда, която му предоставя възможност да изпълнява задачите си правилно, като избягва всякакви конфликти на интереси;
г)
е в състояние да прилага правилата за управление на фондовете на Общността;
д)
притежава финансовия и управленски капацитет, съответстващи на обема на средствата на Общността, които ще се изисква да управлява;
е)
разполага със служители, които имат необходимата професионална квалификация за извършване на административна дейност в международни условия.
2. Държавата-членка предоставя на отговорния орган достатъчно финансиране, така че той да може да продължи да изпълнява задачите си правилно през периода 2007-2013 г.
3. Комисията може да подпомага държавите-членки в обучението на служители, в частност предвид правилното прилагане на глави V-IХ.
Член 29
Задачи на отговорния орган
1. Отговорният орган отговаря за управлението и изпълнението на многогодишната програма в съответствие с принципа за добро финансово управление.
В частност той:
а)
се допитва до партньорите съгласно член 12;
б)
внася в Комисията предложения за многогодишна и годишни програми, определени в членове 21 и 23;
в)
организира и публикува покани за обществени поръчки и предложения, ако е целесъобразно;
г)
организира процедури за подбор на проекти за съфинансиране от Фонда в съответствие с критериите, изложени в член 16, параграф 5;
д)
приема плащания, извършени от Комисията, и извършва плащания за крайните бенефициери;
е)
осигурява съгласуваност и взаимно допълване между съфинансиране от Фонда и от други национални и общностни финансови инструменти;
ж)
наблюдава предоставянето на съфинансирани продукти и услуги, проверява дали заявените за дейностите разходи са били действително извършени, и спазва общностните и националните разпоредби;
з)
следи за прилагането на система за въвеждане и съхранение в електронен вид на счетоводната документация за всяка дейност от годишните програми, както и за събирането на данни за изпълнението, необходими за финансовото управление, наблюдение, контрол и оценка;
и)
следи крайните бенефициери и другите организации, участващи в изпълнението на съфинансираните от Фонда дейности, да поддържат отделна счетоводна система или съответна счетоводна сметка за всички трансакции, свързани с дейността, без да се засягат националните счетоводни норми;
й)
следи оценката на Фонда, посочена в член 51, да се извършва в сроковете, определени в член 52, параграф 2 и да отговаря на стандартите за качество, договорени между Комисията и държавата-членка;
к)
въвежда процедури, гарантиращи, че всички документи, свързани с разходите и одитите, необходими за осигуряване на съответната одитна пътека, се водят съгласно изискванията, посочени в член 45;
л)
следи одитният орган да получава за целите на извършване на одитите, посочени в член 32, параграф 1, цялата необходима информация за прилаганите управленски процедури и съфинансираните от Фонда проекти;
м)
следи сертифициращият орган да получава за целите на сертифицирането цялата необходима информация за процедурите и проверките, които се извършват във връзка с разходите;
н)
съставя и внася в Комисията междинни и заключителни доклади за изпълнението на годишните програми, декларации за разходите, заверени от сертифициращия орган, и заявления за плащане, или при целесъобразност, декларации за възстановяване на разходи;
о)
извършва информационна и консултантска дейност; и разпространява резултатите от подпомаганите дейности;
п)
сътрудничи на Комисията и отговорните органи в останалите държави-членки;
р)
проверява изпълнението на споменатите в член 35, параграф 6 насоки от крайните бенефициери.
2. Управленските дейности на отговорния орган за проекти, изпълнявани в държавите-членки, могат да се финансират в рамките на договореностите за техническа помощ, посочени в член 18.
Член 30
Делегиране на задачите от отговорния орган
1. Когато всички или част от задачите на отговорния орган се делегират на упълномощен орган, отговорният орган определя обхвата на делегираните задачи и установява подробни процедури за изпълнението на делегираните задачи съгласно условията, посочени в член 28.
2. Тези процедури включват предоставяне на отговорния орган на редовна информация относно ефективното изпълнение на делегираните задачи и описание на използваните средства.
Член 31
Сертифициращ орган
1. Сертифициращият орган:
а)
удостоверява, че:
i)
декларацията за разходите е точна и е съставена на основата на надеждни счетоводни системи и подлежащи на проверка подкрепящи документи;
ii)
декларираните разходи съответстват на приложимите общностни и национални разпоредби и са извършени в рамките на дейности, подбрани в съответствие с критерии, приложими за програмата и съответстващи на общностните и националните разпоредби;
б)
за целите на сертифицирането следи дали е получил необходимата информация от отговорния орган относно процедурите и проверките, извършвани във връзка с разходите, включени в декларациите за разходи;
в)
за целите на сертифицирането отчита резултатите от всички одити, извършени от или под ръководството на одитния орган;
г)
води счетоводна документация в електронен вид за разходите, декларирани пред Комисията;
д)
следи за възстановяването на всички средства на Общността, за които е установено, че са били изплатени неоснователно вследствие на установени нередности, както и на лихвите, когато е целесъобразно;
е)
води сметка за подлежащите на възстановяване суми и внася възстановените суми в общия бюджет на Европейските общности, приспадайки ги, когато е възможно, от следващата декларация за разходи.
2. Дейностите на сертифициращия орган по проекти, изпълнявани в държавите-членки, могат да се финансират в рамките на договореностите за техническа помощ, посочени в член 18, при условие че се съблюдват прерогативите на този орган, описани в член 27.
Член 32
Одитен орган
1. Одитният орган:
а)
следи за извършването на одити за проверка на ефективното функциониране на системата за управление и контрол;
б)
следи за извършването на одити на дейности на основата на подходяща извадка за проверка на декларираните разходи; извадката представлява не по-малко от 10 % от общите допустими разходи за всяка годишна програма;
в)
внася в Комисията в срок до шест месеца след одобряването на многогодишната програма одитна стратегия, включваща организациите, които ще извършват одитите, посочени в букви а) и б), като гарантира основните бенефициери, съфинансирани от Фонда, да бъдат одитирани, и одитите да бъдат разпределени равномерно за целия програмен период.
2. Когато определеният по силата на настоящото решение одитен орган е също така определен одитен орган по силата на Решения № 573/2007/ЕО, № 575/2007/ЕО и ../2007/ЕО, или когато за два или повече от тези фондове се прилагат общи системи, може да се предложи единна комбинирана стратегия за одитиране съгласно параграф 1, буква в).
3. За всяка годишна програма одитният орган съставя доклад, който включва:
а)
годишен одитен доклад, в който се излагат констатациите на одитите, извършени в съответствие с одитната стратегия в рамките на годишната програма, и се отчитат всички пропуски, открити в системите за управление и контрол на програмата;
б)
становище, на основата на проверките и одитите, които са извършени под ръководството на одитния орган, дали функционирането на системата за управление и контрол дава достатъчно гаранции, че подадените в Комисията декларации за разходи са точни и всички свързани с тях трансакции са законосъобразни и редовни;
в)
декларация за оценка на основателността на молбата за плащане или декларацията за възстановяване на остатъка, както и на законосъобразността и редовността на съответните разходи.
4. Одитният орган следи одитирането да отчита международно признатите одиторски стандарти.
5. Одитът, свързан с проекти, изпълнявани в държавите-членки, може да се финансира в рамките на договореностите за техническа помощ, посочени в член 18, при условие че се съблюдават прерогативите на този орган, описани в член 27.
ГЛАВА VI
ОТГОВОРНОСТИ И КОНТРОЛ
Член 33
Отговорности на държавите-членки
1. Държавите-членки отговарят за осигуряването на добро финансово управление на многогодишната и годишните програми, както и за законосъобразността и редовността на свързаните с тях транзакции.
2. Държавите-членки следят отговорните органи и всеки упълномощен орган, сертифициращи органи, одитни органи и всички други заинтересовани организации да получават необходимите указания относно въвеждане на системите за управление и контрол, посочени в членове 26-32, така че финансирането от Общността да се използва ефикасно и правилно.
3. Държавите-членки предотвратяват, установяват и отстраняват нередностите. Те съобщават за тях на Комисията и уведомяват Комисията за напредъка в административните и правни процедури.
Когато неоснователно изплатени на краен бенефициер суми не могат да бъдат възстановени, съответната държава-членка отговаря за възстановяване на изразходваните суми в общия бюджет на Европейските общности, когато се установи, че загубата е понесена по нейна вина или вследствие на проявена от нея небрежност.
4. Държавите-членки носят основната отговорност за финансовия контрол на дейностите и следят системите за управление и контрол и одитите да се изпълняват така, че да гарантират правилното и ефективно използване на средствата на Общността. Те предоставят на Комисията описание на тези системи.
5. Подробните правила за прилагане на параграфи 1-4 се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 56, параграф 2.
Член 34
Системи за управление и контрол
1. Преди одобряването на многогодишната програма от Комисията, в съответствие с процедурата, посочена в член 56, параграф 2, държавите-членки осигуряват въвеждането на системи за управление и контрол в съответствие с членове 26-32. Те отговарят за осигуряване на ефективното функциониране на системите през целия програмен период.
2. Държавите-членки предоставят на Комисията, едновременно с техния проект за многогодишна програма, описание на организацията и процедурите на отговорните, упълномощените и сертифициращите органи, както и на системите за вътрешен одит, функциониращи в тези органи и организации, одитния орган и всички други органи, провеждащи одити под негово ръководство.
3. Комисията преразглежда прилагането на тази разпоредба в контекста на изготвянето на доклада за периода от 2007 до 2010 г., постановен в член 52, параграф 3.
Член 35
Отговорности на Комисията
1. Комисията се уверява, в съответствие с процедурата, предвидена в член 34, че държавите-членки са въвели системи за управление и контрол, които съответстват на членове 26-32, и на основата на годишните одитни доклади и на нейните собствени одити, че системите функционират ефективно през програмния период.
2. Без да се засягат одитите, извършвани от държавите-членки, служители на Комисията или упълномощени представители на Комисията могат да провеждат одити на място, за да проверят ефективното функциониране на системите за управление и контрол, което може да включва одити на дейности, включени в годишните програми, с предизвестие не по-малко от три работни дни. В тези одити могат да участват служители или упълномощени представители на съответните държави-членки.
3. Комисията може да изиска от държава-членка да извърши проверки на място, за да провери правилното функциониране на системите или правилността на една или повече трансакции. В тези проверки могат да участват служители или упълномощени представители на Комисията.
4. Комисията, в сътрудничество с държавите-членки, осигурява предоставянето на подходяща информация, публичност и последващ контрол за дейностите, подкрепяни от Фонда.
5. Комисията следи, в сътрудничество с държавите-членки, дейностите да съответстват и допълват други подобни политики, инструменти и инициативи на Общността.
6. Комисията определя насоки за осигуряване прозрачност на финансирането, отпуснато в изпълнение на настоящото решение.
Член 36
Сътрудничество с одитните органи на държавите-членки
1. Комисията сътрудничи с одитните органи, за да координира съответните им планове за контрол и методи за одит, и незабавно споделя резултатите от проведените одити на системите за управление и контрол, за да използва възможно най-добре ресурсите за контрол и да избегне неоснователно дублиране на работата.
Комисията предоставя своите коментари за одитната стратегия, представена според условията на член 32, в тримесечен срок от получаването ѝ.
2. Когато определя своята одитна стратегия, Комисията решава кои годишни програми счита за удовлетворителни въз основа на съществуващите познания за системите за управление и контрол.
За тези програми Комисията може да заключи, че може да разчита основно на данните от одита, предоставени от държавите-членки, и че ще извършва свои проверки на място само ако има данни за възможни пропуски в системите.
ГЛАВА VII
ФИНАНСОВО УПРАВЛЕНИЕ
Член 37
Допустимост - деклариране на разходите
1. Всички декларации за разходите включват сумата на разходите, направени от крайните бенефициери при извършване на дейностите, както и съответстващото участие на публични или частни фондове.
2. Разходите съответстват на плащанията, извършени от крайните бенефициери. Те се доказват с получени фактури или счетоводни документи със същата доказателствена стойност.
3. Разходите могат да се считат за допустими за подпомагане от Фонда само ако са действително платени не по-рано от 1 януари на годината, посочена в решението за финансиране, одобряващо годишната програма, посочена в член 23, параграф 4. Съфинансираните дейности не трябва да са завършени преди началната дата на допустимост.
По изключение периодът, за който разходите са допустими, се определя на три години за разходите по изпълнение на дейностите, подпомагани съгласно годишните програми за 2007 г.
4. Правилата, определящи допустимостта на разходите в рамките на извършените дейности, съфинансирани от Фонда в държавите-членки съгласно член 4, се приемат в съответствие с процедурата, предвидена в член 56, параграф 2.
Член 38
Цялостно изплащане на крайните бенефициери
Държавите-членки се уверяват, че отговорният орган гарантира, че крайните бенефициери получават цялата сума на участието от държавни фондове възможно най-бързо. Не се удържат или приспадат никакви допълнителни специфични или други такси с равностоен характер, които биха намалили тези суми за крайните бенефициери, при условие, че крайните бенефициери отговарят на всички изисквания относно допустимостта на дейностите и разходите.
Член 39
Употреба на еурото
1. Сумите, заложени в проекта за многогодишна и годишна програма на държавите-членки, посочени съответно в членове 21 и 23, заверените декларации за разходите, заявленията за плащания, посочени в член 29, параграф 1, буква н), както и разходите, споменати в междинния доклад за изпълнението на годишната програма, посочен в член 41, параграф 4, и заключителния доклад за изпълнението на годишната програма, посочен в член 53, се изразяват в еуро.
2. Решенията на Комисията за финансиране, одобряващи годишните програми на държавите-членки, посочени в член 23, параграф 4, както и ангажиментите и плащанията на Комисията, се изразяват и извършват в еуро.
3. Държавите-членки, които не са приели еурото като своя парична единица към датата на молбата за плащане, превръщат в еуро сумите по разходи, направени в националната парична единица. Тази сума се превръща в еуро, като се прилага месечният счетоводен обменен курс на Комисията за месеца, през който разходът е вписан в сметките на отговорния орган на съответната програма. Този курс се публикува в електронен вид от Комисията всеки месец.
4. Когато еурото стане парична единица на някоя държава-членка, процедурата по превръщане, описана в предходния параграф, продължава да се прилага за всички разходи, вписани в сметките от сертифициращия орган преди датата на влизане в сила на фиксирания обменен курс между националната парична единица и еурото.
Член 40
Ангажименти
Бюджетните ангажименти на Общността се поемат ежегодно на основата на решението на Комисията за финансиране, одобряващо годишната програма, посочена в член 23, параграф 4.
Член 41
Плащания - предварително финансиране
1. Комисията извършва плащанията на вноските от Фондовете в съответствие с бюджетните ангажименти.
2. Плащанията се извършват под формата на предварително финансиране и балансово плащане. Те се адресират до отговорния орган, определен от държавата-членка.
3. Държавата-членка получава първото авансово плащане, представляващо 50 % от сумата, отпусната в решението за финансиране, одобряващо годишната програма, в срок до шестдесет дни, считано от вземането на това решение.
4. Второ авансово плащане се прави не по-късно от три месеца след като Комисията е одобрила, в срок до два месеца след официалното внасяне, междинен доклад за изпълнението на годишната програма и заверена декларация за разходите, съставена в съответствие с член 31, параграф 1, буква а), и член 37, отчитаща не по-малко от 60 % от размера на първоначалното плащане.
Размерът на второто авансово плащане, извършено от Комисията, не бива да превишава 50 % от общата сума, отпусната с решението за финансиране, одобряващо годишната програма, и при всички случаи, когато държавата-членка е отделила на национално ниво сума, по-малка от тази в решението за финансиране, одобряващо годишната програма - остатъка от сумата от средствата на Общността, действително отпуснати от държавата-членка за избрани проекти в рамките на годишната програма, след приспадане на първото авансово плащане.
5. Всички лихви, натрупани от авансови плащания, се отнасят към съответната програма, тъй като се смятат за ресурс за държавата-членка като национално публично участие, и се декларират пред Комисията при окончателното деклариране на разходите за съответната програма.
6. Сумите, изплатени като авансови плащания, се заличават от сметките при приключване на годишната програма.
Член 42
Балансово плащане
1. Комисията изплаща остатъка при условие, че е получила следните документи не по-късно от девет месеца след срока за допустимост на разходите, определен в решението за финансиране, одобряващо годишната програма:
а)
заверена декларация за разходи, надлежно съставена в съответствие с член 31, параграф 1, буква а) и член 37, и молба за плащане на остатъка или декларация за възстановяване на разходи;
б)
заключителния доклад за изпълнението на годишната програма по член 53;
в)
годишния одитен доклад, становище и декларация, предвидени в член 32, параграф 3.
Балансовото плащане се извършва след приемане на заключителния доклад за изпълнението на годишната програма и декларацията за оценка на основателността на молбата за балансово плащане.
2. Ако отговорният орган не предостави документите, изисквани в параграф 1, в изискуемия срок и в приемлив формат, Комисията отменя всяка част от бюджетния ангажимент за съответната годишна програма, която не е използвана за авансово плащане.
3. Процедурата за автоматично отменяне, посочена в параграф 2, се прекратява за сумата по съответните проекти, когато към момента на подаване на посочените в параграф 1 документи в държавата-членка са в ход съдебни производства или административно обжалване, водещи до временно преустановяване. Във внесения частичен заключителен доклад държавата-членка предоставя подробна информация за тези проекти и на всеки 6 месеца изпраща доклади за постигнатия по отношение на тези проекти напредък. В срок от 3 месеца след приключване на съдебните действия или на процедурата за административно обжалване държавата-членка представя изискваните в параграф 1 документи за съответните проекти.
4. Деветмесечният период, посочен в параграф 1, се прекъсва, ако Комисията е приела решение за временно преустановяване на плащанията по съфинансирането за съответната годишна програма в съответствие с разпоредбите на член 44. Срокът започва да тече от датата, на която решението на Комисията, посочено в член 44, параграф 3, е нотифицирано на държавата-членка.
5. Без да се засяга член 43, Комисията, в срок от шест месеца след получаване на документите, посочени в параграф 1 от настоящия член, уведомява държавата-членка за размера на разходите, признат от Комисията като разход за сметка на Фонда, и за всички финансови корекции, произтичащи от разликата между декларирания разход и признатия разход. Държавата-членка разполага с три месеца за внасяне на съображения.
6. В срок от три месеца след получаване на съображенията на държавата-членка, Комисията решава какъв е размерът на разходите, признати като разходи за сметка на Фонда, и възстановява остатъка, произтичащ от разликата между окончателно признати разходи и суми, вече изплатени на държавите-членки.
7. При условие, че разполага със средства, Комисията изплаща остатъка в срок не по-дълъг от шестдесет дни от датата, на която приема документите, посочени в параграф 1. Остатъкът от бюджетния ангажимент се отменя в срок от шест месеца след плащането.
Член 43
Задържане на плащанията
1. Срокът за плащане се задържа от упълномощаващия служител по смисъла на Финансовия регламент за максимален срок от шест месеца, ако:
а)
в доклад на национален или общностен одитен орган се съдържат данни, сочещи значителен недостатък във функционирането на системите за управление и контрол,
б)
този служител трябва да извърши допълнителни проверки след получаване на сведения, които го предупреждават, че разходите в заверена декларация за разходи са свързани със сериозна нередност, която не е отстранена.
2. Държавата-членка и отговорният орган биват уведомявани незабавно за причините за задържането на плащането. Задържането приключва веднага щом държавата-членка вземе необходимите мерки.
Член 44
Временно преустановяване на плащанията
1. Комисията може да преустанови изцяло или частично авансовите и балансовите плащания в случаите, когато:
а)
е налице сериозен недостатък в системата за управление и контрол на програмата, който се отразява върху надеждността на процедурата за заверка на плащанията и за чието отстраняване не са били предприети мерки; или
б)
разход, съдържащ се в заверена декларация за разходи, е свързан със сериозна нередност, която не е била отстранена; или
в)
дадена държава-членка не е изпълнила задълженията си по членове 33 и 34.
2. Комисията може да реши временно да преустанови авансовите и балансовите плащания, след като даде на държавата-членка възможност да представи своите съображения в срок от три месеца.
3. Комисията прекратява временното преустановяване на авансовите и балансовите плащания тогава, когато прецени, че държавата-членка е взела необходимите мерки, позволяващи да бъде прекратено временното преустановяване.
4. Ако държавата-членка не предприеме необходимите мерки, Комисията може да вземе решение отмени изцяло или частично финансовото участие на Общността в годишната програма в съответствие с член 48.
Член 45
Съхранение на документите
Без да се засягат правилата за държавните помощи по член 87 от Договора, отговорният орган гарантира, че цялата оправдателна документация за разходите и одитите по съответните програми се съхранява така, че Комисията и Сметната палата да имат достъп до нея за срок от пет години след приключването на програмите, в съответствие с член 42, параграф 1.
Този срок се прекъсва в случай на съдебно производство или при надлежно мотивирана молба на Комисията.
Документите се съхраняват на общоприетите информационни носители в оригинал или като заверени копия на оригиналите.
ГЛАВА VIII
ФИНАНСОВИ КОРЕКЦИИ
Член 46
Финансови корекции от държави-членки
1. Държавите-членки носят на първо място отговорност за разследване на нередностите, като действат при наличие на данни за значителна промяна, която влияе върху характера или условията за изпълнение или контрол на програмите, и извършват необходимите финансови корекции.
2. Държавите-членки правят финансовите корекции, които са необходими във връзка с отделни или системни нередности, установени в дейностите или годишните програми.
Корекциите, извършвани от държавите-членки, се състоят в пълна или частична отмяна на финансовото участие на Общността, и в случаите, когато сумата не бъде върната в предвидения срок от съответната държава-членка, се дължи наказателна лихва по курса, определен в член 49, параграф 2. Държавите-членки вземат предвид характера и тежестта на нередностите и финансовата загуба на Фонда.
3. В случай на системни нередности съответната държава-членка разширява обхвата на проучванията, като включва всички операции, които биха могли да бъдат засегнати.
4. Държавите-членки включват в заключителния доклад за прилагането на годишната програма, посочен в член 53, списък на предприетите процедури за отмяна във връзка със съответната годишна програма.
Член 47
Одит на сметки и финансови корекции, извършвани от Комисията
1. Без да се засягат правомощията на Сметната палата или проверките, извършвани от държавите-членки в съответствие с националните законови, подзаконови и административни разпоредби, служителите на Комисията или упълномощените представители на Комисията могат да извършват проверки на място, включително проверка на извадки, на операциите, финансирани от Фонда, и на системите за управление и контрол, като дават предизвестие от поне три работни дни. Комисията дава предизвестие на съответната държава-членка с оглед получаване на необходимото съдействие. В тези проверки могат да участват служители или упълномощени представители на съответната държава-членка.
Комисията може да поиска от съответната държава-членка да извърши проверка на място, за да потвърди правилността на една или повече транзакции. В тези проверки могат да участват служители на Комисията или упълномощени представители на Комисията.
2. Ако, след като извърши необходимите проверки, Комисията установи, че дадена държава-членка не спазва своите задължения по член 33, тя временно преустановява авансовото или окончателното плащане съгласно член 44.
Член 48
Критерии за корекциите
1. Комисията може да извършва финансови корекции, като отменя изцяло или частично финансовото участие на Общността в дадена годишна програма, когато, след провеждане на необходимото разглеждане, установи, че:
а)
е налице сериозен недостатък в системата за управление и контрол на програмата, който излага на риск вече внесеното финансово участие на Общността в програмата;
б)
разход, съдържащ се в заверена декларация за разходи, е нередовен и не е бил коригиран от държавата-членка преди започването на процедурата за корекция по настоящия параграф;
в)
дадена държава-членка не е изпълнила задълженията си по член 33 преди започването на процедурата за корекция по настоящия параграф.
Комисията приема решение, след като вземе предвид бележките, дадени от държавата-членка.
2. Комисията основава своите финансови корекции на констатираните конкретни случаи на нередности, като при определянето на това дали да се приложи фиксирана или екстраполирана корекция взема предвид системния характер на нередността. В случаите, когато нередността е свързана с декларация за разходи, за които преди това са дадени разумни гаранции в съответствие с член 32, параграф 3, буква б) в годишен доклад, ще се направи презумпция за съществуването на системен проблем, водещ до прилагането на фиксирана или екстраполирана корекция, освен ако държавата-членка не предостави доказателства, опровергаващи тази презумпция в срок от три месеца.
3. Когато решава какъв да бъде размерът на корекцията, Комисията взема предвид значимостта на нередността, както и степента и финансовите последици от недостатъците, констатирани в съответната годишна програма.
4. В случаите, когато Комисията основава позицията си на факти, установени от одитори, които не са нейни служители, тя прави свои изводи относно финансовите последици след преглед на мерките, взети от съответната държава-членка по член 34, докладите, уведомяващи за нередности, и отговорите от държавата-членка.
Член 49
Възстановяване на суми
1. Възстановяването на суми в общия бюджет на Европейските общности се извършва преди крайната дата, която е посочена в нареждането за възстановяване, изготвено в съответствие с член 72 от Финансовия регламент. Тази крайна дата е последният ден от втория месец след издаването на нареждането.
2. Всяко закъснение на плащането води до натрупване на лихва за забавено плащане, считано от крайната дата до датата, на която е извършено плащането. Размерът на тази лихва е три и половина процентни пункта над лихвата, прилагана от Европейската централна банка по основните й операции за рефинансиране, която е публикувана в серия С на Официален вестник на Европейския съюз и влиза в сила на първия календарен ден от месеца, в който се пада крайната дата.
Член 50
Задължения на държавите-членки
Финансовите корекции, извършени от Комисията, не засягат задължението на държавите-членки да осъществят възстановяване на сумите по член 46.
ГЛАВА IХ
НАБЛЮДЕНИЕ, ОЦЕНКА И ДОКЛАДИ
Член 51
Наблюдение и оценка
1. Комисията извършва редовно наблюдение на Фонда в сътрудничество с държавите-членки.
2. Комисията, съвместно с държавите-членки, оценява Фонда, за да прецени уместността, ефективността и влиянието на дейностите в светлината на общата цел, упомената в член 3, в контекста на изготвянето на доклада по член 52, параграф 3.
3. Освен това Комисията взема предвид допълняемостта между дейностите, изпълнявани чрез Фонда, и дейностите по други свързани политики, инструменти и инициативи на Общността.
4. Като част от доклада за периода от 2007 до 2010 г., споменат в член 52, параграф 3, буква в), Комисията оценява влиянието на Фонда върху развитието на политиката и законодателството относно контрола по външните граници, оценява взаимодействието между Фонда и задачите на Агенцията, както и доколко са целесъобразни критериите за разпределение на средствата между държавите-членки с оглед на целите на Европейския съюз в тази област.
Член 52
Задължения за докладване
1. Отговорният орган във всяка от държавите-членки взема необходимите мерки за осигуряване на наблюдение и оценка на проектите.
За тази цел споразуменията и договорите, които този орган сключва с организациите, отговарящи за изпълнението на дейностите, включват клаузи, предвиждащи задължение за представяне на редовни и подробни доклади за напредъка в изпълнението и постигането на заложените цели, които формират основата съответно на междинния и заключителния доклад за изпълнението на годишната програма.
2. Държавите-членки представят на Комисията:
а)
не по-късно от 30 юни 2010 г. оценъчен доклад за изпълнението на дейностите, съфинансирани от Фонда;
б)
не по-късно от 30 юни 2012 г. (за периода от 2007 до 2010 г.) и 30 юни 2015 г. (за периода от 2011 до 2013 г.) съответно, оценъчен доклад за резултатите и влиянието на дейностите, съфинансирани от Фонда.
3. Комисията внася в Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета за регионите:
а)
до 30 юни 2010 г. доклад за прегледа на членове 14 и 15, заедно с предложения за изменения, ако това се счита за необходимо;
б)
до 31 декември 2010 г. - междинен доклад за постигнатите резултати и за количествените и качествените аспекти на работата на Фонда, както и предложение за бъдещото развитие на Фонда;
в)
до 31 декември 2012 г. (за периода от 2007 до 2010 г.) и 31 декември 2015 г. (за периода от 2011 до 2013 г.) съответно - последващ оценъчен доклад.
Член 53
Окончателен доклад за изпълнението на годишната програма
1. Окончателният доклад за изпълнението на годишната програма включва следната информация, с оглед придобиване на ясна представа за изпълнението на програмата:
а)
финансовото и оперативното изпълнение на годишната програма;
б)
постигнатия напредък в изпълнението на многогодишната програма и нейните приоритети във връзка с техните специфични, проверими цели, заедно с количествен израз на показателите във всички случаи, когато те могат да бъдат изразени количествено;
в)
мерките, предприети от отговорния орган за осигуряване на качеството и ефективността на изпълнението, в частност:
i)
мерки за наблюдение и оценка, включително схеми за събиране на данни;
ii)
резюме на значимите проблеми, срещнати при изпълнението на оперативната програма, и взетите мерки;
iii)
използваната техническа помощ;
г)
мерките, взети за предоставяне на информация и за уведомяване на обществеността за годишните и многогодишните програми.
2. Счита се, че докладът може да бъде приет, ако съдържа цялата информация, посочена в параграф 1. Комисията взема решение за съдържанието на доклада, внесен от отговорния орган, в срок от два месеца след получаването на цялата информация по параграф 1, за което се уведомяват държавите-членки. Ако Комисията не отговори в предвидения срок, докладът се счита за приет.
3. Комисията предоставя на Агенцията одобрените заключителни доклади по изпълнението на годишната програма.
ГЛАВА Х
ПРЕХОДНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 54
Подготовка на многогодишната програма
1. Чрез дерогация от член 20 държавата-членка
а)
възможно най-скоро след 7 юни 2007 г., но не по-късно от 22 юни 2007 г. определя отговорния орган, посочен в член 27, параграф 1, буква а), както и, когато е целесъобразно, упълномощения орган;
б)
до 30 септември 2007 г. предоставя описанието на системите за управление и контрол, посочени в член 34, параграф 2.
2. До 1 юли 2007 г. Комисията предоставя на държавите-членки
а)
прогноза за сумите, които ще им бъдат отпуснати за финансовата 2007 година;
б)
прогнози за сумите, които ще им бъдат отпуснати за финансовите години от 2008 до 2013, въз основа на екстраполация на изчислението на прогнозата за финансовата 2007 година, като се имат предвид предложените годишни средства за периода от 2007 до 2013 г., определени във финансовата рамка.
Член 55
Подготовка на 2007 и 2008 годишнa програмa
1. Чрез дерогация от член 23, се въвежда следният график за финансовuтe 2007 и 2008 година:
а)
до 1 юли 2007 г. Комисията предоставя на държавите-членки прогноза за сумите, които са им бъдат отпуснати за финансовата 2007 година;
б)
до 1 декември 2007 г. държавите-членки представят проекта за годишна програма за 2007 г. на Комисията;
в)
до 1 март 2008 г. държавите-членки представят проекта за годишна програма за 2008 г. на Комисията.
2. По отношение на годишната програма за 2007 г. разходи, действително извършени между 1 януари 2007 г. и датата, на която е прието решението за финансиране, одобряващо годишната програма на съответната държава-членка, могат да бъдат одобрени за подпомагане от Фонда.
3. За да позволи приемането през 2008 г. на решения за финансиране, одобряващи годишната програма за 2007 г., Комисията поема бюджетния ангажимент на Общността за 2007 г. на основата на прогноза за сумите, които ще бъдат отпуснати на държавите-членки, като тези суми се изчисляват по реда на членове 14 и 15.
ГЛАВА ХI
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 56
Комитет
1. Комисията се подпомага от общия комитет „Солидарност и управление на миграционните потоци“, създаден с настоящото решение.
2. При позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 4 и 7 от Решение 1999/468/ЕО, при спазване на разпоредбите на член 8 от него.
3. При позоваване на настоящия параграф, се прилагат член 5а, параграфи 1 до 4, член 5, буква б) и член 7 от Решение 1999/468/ЕО, при спазване на разпоредбите на член 8 от него.
Сроковете по член 5а, параграф 3, буква в) и параграф 4, букви б) и д) от Решение 1999/468/ЕО се определят на шест седмици.
Член 57
Преразглеждане
Европейският парламент и Съветът преразглеждат настоящото решение на базата на предложение от Комисията в срок до 30 юни 2013 г.
Член 58
Влизане в сила и прилагане
Настоящото решение влиза в сила от деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящото решение се прилага от 7 юни 2007 г., с изключение на членове 14, 15, 20, 21, 23, 27, член 33, параграф 2, член 33, параграф 5, член 34, член 37, параграф 4 и член 56, които се прилагат от 1 януари 2007 г.
Член 59
Адресати
Адресати на настоящото решение са държавите-членки в съответствие с Договора за създаване на Европейската общност.
Съставено в Брюксел на 23 май 2007 година.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS BESLUT nr 574/2007/EG
av den 23 maj 2007
om inrättande av fonden för yttre gränser för perioden 2007-2013 som en del av det allmänna programmet ”Solidaritet och hantering av migrationsströmmar”
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 62.2,
med beaktande av kommissionens förslag,
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1).
med beaktande av Regionkommitténs yttrande (2),
i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (3), och
av följande skäl:
(1)
Alla medlemsstater bidrar inom ramen för de gemensamma reglerna till att personkontrollerna och övervakningen vid Europeiska unionens medlemsstaters yttre gränser ligger på en hög och enhetlig nivå, men vissa medlemsstater bär en tyngre börda än de andra.
(2)
Att bördorna är olika tunga beror på de olika situationerna i medlemsstaterna när det gäller de yttre gränsernas geografi, antalet godkända gränsövergångar i drift, tryck från såväl laglig som olaglig migration, risk- och hotfaktorer, och slutligen de nationella myndigheternas arbetsbörda när det gäller handläggning av viseringsansökningar och utfärdande av viseringar.
(3)
Tanken att medlemsstaterna och Europeiska unionen bör dela på bördan för förvaltningen av de yttre gränserna är en av fem grundtankar i den gemensamma politik för förvaltningen av de yttre gränserna som föreslås i kommissionens meddelande av den 7 maj 2002 om en framtida integrerad förvaltning av EU-medlemsstaternas yttre gränser, som rådet också stöder i sin strategi för förvaltning av EU-medlemsstaternas yttre gränser av den 14 juni 2002.
(4)
Rådets förordning (EG) nr 2007/2004 av den 26 oktober 2004 om inrättande av en europeisk byrå för förvaltningen av det operativa samarbetet vid Europeiska unionens medlemsstaters yttre gränser (4), är ett viktigt steg på vägen när det gäller att gradvis skapa en operativ dimension av det gemensamma integrerade gränsförvaltningssystemet, men för att det skall vara möjligt att tillämpa effektiva och gemensamma normer för kontroll och övervakning av de yttre gränserna krävs det ett gemenskapsinstrument för ekonomisk solidaritet som kan ge stöd till de medlemsstater som på hela gemenskapens vägnar kontinuerligt bär en tung ekonomisk börda.
(5)
Enligt det gemensamma regelverket, såsom det särskilt definieras i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 562/2006 av den 15 mars 2006 om en gemenskapskodex om gränspassage för personer (kodex om Schengengränserna) (5), krävs det gränskontroller i kampen mot olaglig invandring och människohandel samt för att kunna förebygga alla typer av hot mot medlemsstaternas inre säkerhet, samtidigt som kontrollerna bör genomföras på ett sådant sätt att mänsklig värdighet respekteras fullt ut.
(6)
Fonden för yttre gränser (nedan kallad ”fonden”) bör ge uttryck för solidaritetsprincipen genom ekonomiskt stöd till de medlemsstater som tillämpar Schengenregelverkets bestämmelser om yttre gränser.
(7)
Stödet bör utformas på ett sådant sätt att det utgör en övergång från det tidigare stödet från Europeiska unionen till de medlemsstater som ännu inte tillämpar Schengenregelverket fullt ut när detta beslut träder ikraft, samtidigt som det inte enbart bör utgöra en fortsättning på de åtgärder som tidigare finansierades med medel från andra källor som finansieras via Europeiska unionens allmänna budget. Fonden bör stödja de medlemsstater som förbereder en fullständig tillämpning så snart som möjligt i enlighet med Haagprogrammet av den 4 och 5 november 2004.
(8)
Fonden bör vidare beakta särskilda situationer, som transitering landvägen av tredjelandsmedborgare, som för att resa mellan två delar av sitt eget land som inte är geografiskt sammanhängande måste korsa en eller flera medlemsstaters territorier, då detta berör inte bara den eller de berörda medlemsstaterna, utan även alla medlemsstater som avskaffat kontrollerna vid de inre gränserna. Det bör i sådana fall fastställas i detalj vilka åtgärder som kan komma ifråga för stöd, och anslagsfördelningen bör fastställas på grundval av en faktabaserad behovsanalys.
(9)
För att säkerställa en enhetlig kontroll av de yttre gränserna av hög kvalitet och en smidig gränsöverskridande trafik bör fonden bidra till ett gemensamt, integrerat system för gränsförvaltning i Europa som inbegriper alla de åtgärder i fråga om politik, lagstiftning, systematiskt samarbete, fördelning av bördan, personal, utrustning och teknik som vidtas på olika nivåer av medlemsstaternas behöriga myndigheter i samarbete och, när så är nödvändigt, tillsammans med andra aktörer genom användning av bl.a. gränssäkerhetsmodellen på fyra nivåer och Europeiska unionens integrerade riskanalys.
(10)
I enlighet med protokoll 5 till 2003 års anslutningsakt (6) beträffande persontransitering landvägen mellan Kaliningradområdet och andra delar av Ryska federationen bör fonden bära alla extra kostnader som uppstår till följd av genomförandet av den särskilda bestämmelsen i regelverket om sådan transitering.
(11)
För att komplettera det operativa samarbete som utvecklats under ledning av europeiska byrån för förvaltningen av det operativa samarbetet vid Europeiska unionens medlemsstaters yttre gränser som inrättades genom förordning (EG) nr 2007/2004 (nedan kallad ”byrån”) och utöver anslagen från fonderna till medlemsstaterna, bör det genom fonden även finnas möjlighet för gemenskapen att reagera på brister vid strategiska punkter längs gränsen genom medfinansiering av särskilda åtgärder för att ta itu med dessa brister, på grundval av ett särskilt belopp som varje år anslås för dessa åtgärder.
(12)
Fonden bör även stödja nationella åtgärder och samarbete mellan medlemsstaterna beträffande viseringspolitik och annan verksamhet som äger rum i ett skede som föregår kontrollerna vid den yttre gränsen. De konsulära tjänster som medlemsstaterna erbjuder i tredjeländer bör organiseras så effektivt som möjligt, då detta är en viktig del av den gemensamma viseringspolitiken som ett mångskiktat system som syftar till att underlätta lagligt resande och ta itu med olaglig invandring till Europeiska unionen, och tjänsterna utgör dessutom en del av det europeiska gemensamma integrerade gränsförvaltningssystemet.
(13)
Mot bakgrund av fondens tillämpningsområde och syfte bör den inte under några förhållanden stödja åtgärder som avser områden och centrum för kvarhållande av personer i tredjeländer.
(14)
Objektiva kriterier bör utarbetas för fördelningen av de tillgängliga årliga medlen till medlemsstaterna. Kriterierna bör delas upp på olika typer av gränser, med beaktande av flöden och hotnivåer vid medlemsstaternas yttre gränser.
(15)
Tillämpningen av kriterierna bör ses över 2010 för att göra det möjligt att beakta eventuella nya omständigheter, särskilt de som beror på förändringar av de yttre gränserna i sig.
(16)
Då byråns uppgift är att hjälpa medlemsstaterna med de operativa aspekterna av förvaltningen av de yttre gränserna och då det är lämpligt att säkerställa att byråns arbete och medlemsstaternas arbete med kontroll och övervakning av de yttre gränserna kompletterar varandra, bör kommissionen samråda med byrån om de utkast till fleråriga program som medlemsstaterna lämnar in och om de strategiska riktlinjer som kommissionen tar fram.
(17)
Kommissionen kan också begära att byrån bistår den i samband med den utvärdering mot bakgrund av Europeiska unionens mål som kommissionen gör av fondens inverkan på politik och lagstiftning som rör kontroll av de yttre gränserna, av eventuella synergieffekter mellan fondens och byråns arbete samt av de kriterier som används för anslagsfördelningen mellan medlemsstaterna.
(18)
Det här beslutet har utformats som en del av ett sammanhängande ramverk vilket även omfattar Europaparlamentets och rådets beslut nr 573/2007/EG av den 23 maj 2007 om inrättande av Europeiska flyktingfonden för perioden 2008-2013 som en del av det allmänna programmet ”Solidaritet och hantering av migrationsströmmar” (7), Europaparlamentets och rådets beslut nr 575/2007/EG av den 23 maj 2007 om inrättande av Europeiska återvändandefonden för perioden 2008-2013 som en del av det allmänna programmet ”Solidaritet och hantering av migrationsströmmar” (8), samt rådets beslut 2007/.../EG av den 23 maj 2007 om inrättande av Europeiska fonden för integration av tredjelandsmedborgare för perioden 2007-2013 som en del av det allmänna programmet ”Solidaritet och hantering av migrationsströmmar” (9), och som syftar till en rättvis ansvarsfördelning mellan medlemsstaterna vad gäller de ekonomiska effekterna av införandet av integrerad förvaltning av Europeiska unionens yttre gränser och genomförandet av en gemensam asyl- och invandringspolitik enligt avdelning IV i tredje delen av fördraget.
(19)
En medlemsstat bör inte samtidigt delta i den här fonden och ett annat framtida tillfälligt instrument för att hjälpa de stödmottagande medlemsstaterna att finansiera åtgärder vid Europeiska unionens nya yttre gränser för genomförande av Schengenregelverket och övervakning av de yttre gränserna.
(20)
De åtgärder som stöds genom denna fond bör överensstämma med de åtgärder som stöds genom gemenskapsinstrument för externt bistånd och genomföras inom ramen för Europeiska unionens utrikespolitik, särskilt strategin för den yttre dimensionen av området med frihet, säkerhet och rättvisa.
(21)
Stödet från fonden skulle bli effektivare och mer målinriktat om medfinansieringen av stödberättigande åtgärder grundas på strategisk flerårig programplanering som utformas av varje medlemsstat i samråd med kommissionen.
(22)
På grundval av strategiska riktlinjer som antas av kommissionen bör varje enskild medlemsstat utarbeta ett flerårigt programplaneringsdokument med beaktande av medlemsstatens specifika situation och behov och fastställa sin utvecklingsstrategi, som bör utgöra ramen för att förbereda genomförandet av de åtgärder som skall ingå i de årliga programmen.
(23)
I enlighet med de genomförandemetoder som avses i artikel 53.1 b i rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget (10) (nedan kallad ”budgetförordningen”) bör villkoren för att kommissionen skall kunna utöva sitt ansvar när det gäller genomförandet av Europeiska unionens allmänna budget fastställas och skyldigheterna i samband med medlemsstaternas samarbete klargöras. Genom att tillämpa av dessa villkor skulle kommissionen kunna försäkra sig om att medlemsstaterna använder fonden på ett lagligt och korrekt sätt och i enlighet med principen om en sund ekonomisk förvaltning i den mening som avses i artiklarna 27 och 48.2 i budgetförordningen.
(24)
Medlemsstaterna bör vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa väl fungerande förvaltnings- och kontrollsystem och kvaliteten i genomförandet. Därför är det nödvändigt att fastställa generella principer och nödvändiga funktioner som alla program bör uppfylla.
(25)
Eftersom det genom fonden kan ges stöd till en medlemsstats nationella åtgärder för att genomföra Schengenbestämmelserna, vilka sträcker sig från de yttre gränserna till viseringspolitiken, kan flera myndigheter i en medlemsstat delta på olika nivåer och platser. Medlemsstaterna bör därför tillåtas att utse flera attesterande myndigheter och flera revisionsmyndigheter eller myndigheter till vilka ansvaret delegeras, så länge som det finns en klar fördelning av funktionerna för var och en av dessa myndigheter.
(26)
I enlighet med subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna bör medlemsstaterna ha huvudansvaret för genomförandet och kontrollen av fondens insatser.
(27)
Medlemsstaternas skyldigheter när det gäller förvaltnings- och kontrollsystem, attestering av utgifter samt förebyggande, upptäckande och korrigering av oegentligheter och överträdelser av gemenskapslagstiftningen bör fastställas för att säkerställa ett effektivt och korrekt genomförande av deras fleråriga och årliga program. När det gäller förvaltning och kontroll är det särskilt viktigt att fastställa formerna för hur medlemsstaterna skall säkerställa att systemen har införts och fungerar tillfredsställande.
(28)
Utan att det påverkar kommissionens befogenheter när det gäller finansiell kontroll bör samarbetet mellan medlemsstaterna och kommissionen på detta område uppmuntras.
(29)
Effektiviteten hos och verkningarna av de åtgärder som stöds av fonden beror också på utvärderingen av dessa och spridningen av resultaten. Medlemsstaternas och kommissionens ansvar i detta avseende samt metoder som garanterar utvärderingens tillförlitlighet och den tillhörande informationens kvalitet bör formellt fastställas.
(30)
Åtgärderna bör utvärderas så att deras verkan kan ses över och bedömas efter halva tiden. Utvärderingen bör integreras i åtgärderna för övervakning av projektet.
(31)
Med tanke på betydelsen av att gemenskapsfinansiering synliggörs bör kommissionen tillhandahålla vägledning för att underlätta för varje myndighet, icke-statlig organisation, internationell organisation eller annan enhet som beviljas medel från denna fond att på lämpligt sätt bekräfta mottagandet av stödet, med beaktande av praxis för andra instrument under delad förvaltning som exempelvis strukturfonden.
(32)
Genom detta beslut fastställs, för hela den tid programmet pågår, en finansieringsram som utgör den särskilda referensen för budgetmyndigheten under det årliga budgetförfarandet enligt punkt 37 i det interinstitutionella avtalet av den 17 maj 2006 mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen om budgetdisciplin och sund ekonomisk förvaltning (11).
(33)
Eftersom målet för detta beslut, nämligen att stödja skapandet av ett europeiskt gemensamt integrerat gränsförvaltningssystem, vilket bl.a. omfattar hanteringen av verksamhet som organiseras av medlemsstaternas konsulära och andra myndigheter i tredjeland och som rör tillströmningen av tredjelandsmedborgare till medlemsstaternas territorium, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, och det därför bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta beslut inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.
(34)
De åtgärder som krävs för att genomföra detta beslut bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (12).
(35)
Eftersom den åtgärd i detta beslut som gäller antagandet av strategiska riktlinjer har allmän räckvidd och avser att ändra icke väsentliga delar av detta beslut bland annat genom att stryka vissa av dessa delar eller genom att komplettera detta beslut genom tillägg av nya icke väsentliga delar, bör den antas i enlighet med det föreskrivande förfarandet med kontroll i artikel 5a i beslut 1999/468/EG. Av effektivitetsskäl bör de normala tidsfristerna för det föreskrivande förfarandet med kontroll förkortas för antagandet av de strategiska riktlinjerna.
(36)
För att fonden skall kunna genomföras i tid bör vissa av bestämmelserna i detta beslut tillämpas från och med den 1 januari 2007.
(37)
När det gäller Island och Norge utgör detta beslut en utveckling av bestämmelser i Schengenregelverket, vilka omfattas av de områden som avses i artiklarna 1.A och 1.B i rådets beslut 1999/437/EG av den 17 maj 1999 om vissa tillämpningsföreskrifter för det avtal som ingicks av Europeiska unionens råd och Republiken Island och Konungariket Norge om dessa staters associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket (13).
(38)
Det bör skapas ett arrangemang för att företrädare för Island och Norge skall kunna anslutas till arbetet i de kommittéer som biträder kommissionen vid utövandet av dess genomförandebefogenheter. Ett sådant arrangemang nämns i den överenskommelse som utgörs av skriftväxlingen mellan Europeiska unionens råd och Republiken Island och Konungariket Norge om de kommittéer som bistår Europeiska kommissionen i utövandet av dess verkställande befogenheter (14), vilken är fogad till det ovan i skäl (37) nämnda avtalet.
(39)
När det gäller Schweiz utgör detta beslut en vidareutveckling av bestämmelserna i Schengenregelverket i den mening som avses i avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och vidareutvecklingen av Schengenregelverket, vilken är att hänföra till det område som avses i artikel 1.A i beslut 1999/437/EG jämförd med artikel 4.1 i rådets beslut 2004/860/EG (15).
(40)
Det bör skapas ett arrangemang för att företrädare för Schweiz skall kunna anslutas till arbetet i de kommittéer som biträder kommissionen vid utövandet av dess genomförandebefogenheter. Ett sådant arrangemang har utformats i skriftväxlingen mellan gemenskapen och Schweiz, vilken fogas till det avtal som avses i skäl 39.
(41)
Gemenskapen bör ingå ett avtal med Island, Norge och Schweiz för att fastställa vilka kompletterande regler som krävs för genomförandet av detta beslut.
(42)
I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokollet om Danmarks ställning, som är fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, deltar inte Danmark i antagandet av detta beslut, som varken är bindande för eller tillämpligt i Danmark. Eftersom detta beslut bygger på Schengenregelverket enligt bestämmelserna i avdelning IV i tredje delen av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, skall Danmark, i enlighet med artikel 5 i nämnda protokoll, inom en tid av sex månader efter det att det här beslutet antagits besluta om huruvida det skall genomföra beslutet i sin nationella lagstiftning.
(43)
Detta beslut utgör en utveckling av bestämmelserna i Schengenregelverket, i vilket Förenade kungariket inte deltar i enlighet med rådets beslut 2000/365/EG av den 29 maj 2000 om en begäran från Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket (16), och rådets senare beslut 2004/926/EG av den 22 december 2004 om att vissa bestämmelser i Schengenregelverket skall börja tillämpas på Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland (17). Förenade kungariket deltar därför inte i antagandet av detta beslut, som varken är bindande för eller tillämpligt i Förenade kungariket.
(44)
Detta beslut utgör en utveckling av bestämmelserna i Schengenregelverket, i vilket Irland inte deltar i enlighet med rådets beslut 2002/192/EG av den 28 februari 2002 om en begäran från Irland om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket (18). Irland deltar inte i antagandet av detta beslut, som varken är bindande för eller tillämpligt i Irland.
(45)
I överensstämmelse med artikel 67.2 andra strecksatsen i fördraget har, genom rådets beslut 2004/927/EG av den 22 december 2004 om att låta delar av de områden som omfattas av avdelning IV i tredje delen av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen regleras av förfarandet i artikel 251 i det fördraget (19), det förfarande som avses i artikel 251 i fördraget gjorts tillämpligt inom de områden som omfattas av artikel 62.1, 62.2 a och 62.3 samt artikel 63.2 b och 63.3 b i fördraget.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
SYFTE, MÅL OCH ÅTGÄRDER
Artikel 1
Syfte och tillämpningsområde
Genom detta beslut inrättas fonden för yttre gränser (nedan kallad ”fonden”) för perioden från och med den 1 januari 2007 till och med den 31 december 2013 som en del av en enhetlig ram som även inbegriper beslut nr 573/2007/EG, beslut nr 575/2007/EG och beslut 2007/.../EG, för att bidra till att förstärka området med frihet, säkerhet och rättvisa samt tillämpningen av principen om solidaritet mellan medlemsstaterna.
I detta beslut fastställs de mål som fonden bidrar till, hur den skall genomföras, vilka finansiella medel som står till förfogande och enligt vilka kriterier de tillgängliga medlen skall fördelas.
I beslutet fastställs fondens förvaltningsregler som bland annat omfattar finansiella bestämmelser samt övervaknings- och kontrollmekanismer vilka bygger på delat ansvar mellan kommissionen och medlemsstaterna.
Artikel 2
Definitioner
I detta direktiv avses med
1.
yttre gränser: medlemsstaternas landgränser, inklusive flod- och insjögränser, sjögränser samt flygplatser och flod-, kust- och insjöhamnar, för vilka gemenskapslagstiftningens bestämmelser om passage av yttre gränser gäller, även om dessa gränser är tillfälliga,
2.
tillfälliga yttre gränser:
a)
den gemensamma gränsen mellan en medlemsstat som tillämpar Schengenregelverket fullt ut och en medlemsstat som skall tillämpa Schengenregelverket fullt ut enligt anslutningsakten, men för vilken det tillämpliga rådsbeslut som bemyndigar den att tillämpa regelverket fullt ut ännu inte har trätt i kraft,
b)
den gemensamma gränsen mellan två medlemsstater som enligt respektive anslutningsakt skall tillämpa Schengenregelverket fullt ut, men för vilka det tillämpliga rådsbeslut som bemyndigar dem att tillämpa regelverket fullt ut ännu inte har trätt i kraft,
3.
gränsövergångsställe: varje övergång som de behöriga myndigheterna har godkänt för passage av de yttre gränserna och som anmälts i enlighet med artikel 34.2 i förordning (EG) nr 562/2006,
4.
byrån: den europeiska byrån för förvaltningen av det operativa samarbetet vid Europeiska unionens medlemsstaters yttre gränser enligt förordning (EG) nr 2007/2004.
Artikel 3
Fondens allmänna mål
1. Fonden skall bidra till att uppnå följande mål:
a)
Effektiv organisation både av kontroll- och övervakningsuppgifter som rör de yttre gränserna.
b)
Effektiv hantering från medlemsstaternas sida av tillströmningen av personer vid de yttre gränserna för att säkra dels en hög skyddsnivå vid de yttre gränserna, dels en smidig passage av de yttre gränserna i enlighet med Schengenregelverket och principen om behandling med respekt och värdighet.
c)
Enhetlig tillämpning från gränskontrolltjänstemännens sida av gemenskapslagstiftningens bestämmelser om passage av de yttre gränserna, särskilt förordning (EG) nr 562/2006.
d)
Förbättrad förvaltning av den verksamhet som organiseras av medlemsstaternas konsulära och andra myndigheter i ett tredjeland och som rör tillströmningen av tredjelandsmedborgare till medlemsstaternas territorium samt samarbetet mellan medlemsstaterna på det området.
2. Fonden skall bidra till finansieringen av tekniskt stöd på initiativ av medlemsstaterna eller kommissionen.
Artikel 4
Särskilda mål
1. Med avseende på det mål som anges i artikel 3.1 a skall fonden stödja följande särskilda mål:
a)
Genomförande av de rekommendationer, operativa normer och den bästa praxis som medlemsstaternas operativa samarbete i fråga om gränskontroller ger upphov till.
b)
Utveckling och tillämpning av de åtgärder som krävs för att förbättra övervakningssystemen mellan gränsövergångarna.
c)
Införande av åtgärder eller utveckling av effektiva system som möjliggör ett metodiskt insamlande av relevanta uppgifter om utvecklingen av förhållandena på fältet i närheten av, intill och omedelbart utanför de yttre gränserna.
d)
Ombesörjande av fullgod registrering av antalet personer som passerar de olika typerna av yttre gränser (land, luft, sjö).
e)
Införande eller förbättring av ett system för insamling av statistiska och administrativa uppgifter om kategorier av resenärer, antal och typ av kontroller och övervakningsåtgärder vid de olika typerna av yttre gränser, utifrån register och andra former av uppgiftsinsamling.
f)
Införande av effektiv, strukturell, strategisk och operativ samordning mellan alla myndigheter som arbetar vid gränsövergångarna.
g)
Förbättring av gränskontrolltjänstemännens kapacitet och kvalifikationer när det gäller övervakning, rådgivning och kontroll.
h)
Förbättrat informationsutbyte på nationell nivå mellan de myndigheter som ansvarar för förvaltningen av de yttre gränserna och mellan dessa och andra som ansvarar för migration, asyl och andra frågor på detta område.
i)
Främjande av normer för kvalitetsstyrning.
2. Med avseende på det mål som anges i artikel 3.1 b skall fonden stödja följande särskilda mål:
a)
Tillfälliga yttre gränser undantagna, utveckla nya arbetsmetoder, logistikåtgärder och spjutspetsteknologi för att förstärka de systematiska kontrollerna av in- och utresande vid gränsövergångarna.
b)
Främja teknikanvändning och specialiserad utbildning för den personal som skall ansvara för att tekniken utnyttjas effektivt.
c)
Främja informationsutbyte och förbättrad utbildning om förfalskade eller falska resehandlingar, bl.a. utveckling och spridning av gemensamma verktyg och metoder för att upptäcka sådana handlingar.
d)
Främja effektiv datasökning i realtid vid gränsövergångsställena med hjälp av storskaliga IT-system, t.ex. Schengens informationssystem (SIS) och Informationssystemet för viseringar (VIS), samt effektivt informationsutbyte i realtid mellan samtliga gränsövergångar vid de yttre gränserna.
e)
Säkerställa ett optimalt genomförande på operativ och teknisk nivå av resultaten av riskanalyserna.
3. Med avseende på det mål som anges i artikel 3.1 c skall fonden stödja följande särskilda mål:
a)
Ett stegvis införande i alla medlemsstaterna av enhetlig utbildning och kompetens för gränskontrolltjänstemännen, särskilt genom genomförande av den gemensamma grundläggande kursplan som utarbetats av byrån och genom en enhetlig komplettering av byråns verksamhet på detta område.
b)
Stöd till och ökning av utbyte och utstationering av gränskontrolltjänstemän mellan medlemsstaterna som komplement till byråns riktlinjer och verksamhet på detta område.
c)
Främjande av användning av kompatibel spjutspetsteknologi vid de yttre gränserna, då detta krävs för att reglerna skall tillämpas på ett riktigt, effektivt och enhetligt sätt.
d)
Främjande av möjligheterna för myndigheter att tillämpa samma förfaranden och fatta enhetliga, snabba beslut av hög kvalitet i frågor som rör passage av de yttre gränserna, inbegripet utfärdande av viseringar.
e)
Främjande av användning av den gemensamma praktiska handboken för gränskontrolltjänstemän.
f)
Uppbyggnad och förstärkning av områden och förläggningar för personer som har vägrats inresa och för personer som har gripits efter att olagligen ha passerat de yttre gränserna eller som närmat sig de yttre gränserna i syfte att olagligen ta sig in på medlemsstaternas territorium.
g)
Förbättrad säkerhet i de lokaler som används vid gränsövergångarna för att trygga gränskontrolltjänstemännens säkerhet och skydda utrustning, övervakningssystem och transportmedel.
4. Med avseende på det mål som anges i artikel 3.1 d skall fonden stödja följande särskilda mål:
a)
Förstärkning av den operativa kapaciteten i nätverket av sambandsmän för invandring och främjande av ett mer effektivt samarbete via nätverket mellan medlemsstaternas myndigheter.
b)
Införande av åtgärder vars syfte är att hjälpa medlemsstaterna och lufttrafikföretagen att utföra de skyldigheter de är ålagda enligt rådets direktiv 2004/82/EG av den 29 april 2004 om skyldighet för transportörer att lämna uppgifter om passagerare (20) och artikel 26 i konventionen av den 19 juni 1990 om tillämpning av Schengenavtalet av den 14 juni 1985 mellan regeringarna i Beneluxstaterna, Förbundsrepubliken Tyskland och Franska republiken om gradvis avskaffande av kontroller vid de gemensamma gränserna (21) (”Schengenkonventionen”) för att förhindra att personer anländer olagligt till de yttre gränserna.
c)
Främjande av ett effektivare samarbete med lufttrafikföretag på flygplatser i avreseländerna, vilket även bör inbegripa enhetlig utbildning om resehandlingar för lufttrafikföretagens personal.
d)
Främjande av kvalitetsstyrning och högkvalitativa tjänster och installationer i fråga om infrastruktur i viseringsansökningsprocessen.
e)
Främjande av samarbete medlemsstaterna emellan för att förbättra konsulatens möjligheter att handlägga viseringsansökningar.
f)
Främjande av åtgärder för att se till att medlemsstaternas konsulära myndigheter i olika tredjeländer använder gemensamma utredningsmetoder, enhetliga administrativa förfaranden och enhetligt beslutsfattande i fråga om viseringar.
g)
Främjande av utveckling av ett systematiskt och regelbundet samarbete mellan medlemsstaternas konsulära och andra myndigheter, särskilt i samband med VIS, bland annat sammanslagning av hjälpmedel och resurser för utfärdande av viseringar, informationsutbyte, undersökningar och utredningar beträffande viseringsansökningar och inrättande av gemensamma centrum för viseringsansökningar.
h)
Främjande av nationella initiativ vars syfte är gemensamma utredningsmetoder, enhetliga administrativa förfaranden och beslut om viseringar för de olika medlemsstaternas konsulära myndigheter.
i)
Utveckling av gemensamma konsulat.
Artikel 5
Stödberättigande åtgärder i medlemsstaterna
1. Fonden skall stödja sådana åtgärder i medlemsstaterna som avser de särskilda mål som fastställs i artikel 4, särskilt följande:
a)
Infrastruktur och byggnader vid gränsövergångar, t.ex. gränsstationer, helikopterlandningsplatser, samt filer och avbalkningar där personer och fordon kan köa.
b)
Infrastruktur, byggnader och system för övervakningen av gränserna mellan gränsövergångarna och skydd mot olaglig passage av de yttre gränserna.
c)
Operativ utrustning, t.ex. sensorer, videoövervakning, hjälpmedel för undersökning av handlingar, detektionsredskap samt mobila och fasta terminaler för att konsultera SIS, VIS, det europeiska systemet för arkivering av bilder (Fado) och andra gemenskapssystem och nationella system.
d)
Transportmedel för kontroll av de yttre gränserna, t.ex. fordon, fartyg, helikoptrar och lätta flygplan, specialutrustade med elektronisk utrustning för gränsövervakning och upptäckt av personer gömda i fordon.
e)
Utrustning för informationsutbyte i realtid mellan de behöriga myndigheterna.
f)
IKT-system.
g)
Program för utstationering och utbyte av personal såsom gränskontrolltjänstemän, tjänstemän vid invandringsmyndigheter och konsulära tjänstemän.
h)
Utbildning av personalen vid de behöriga myndigheterna, bl.a. språkundervisning.
i)
Investeringar i utveckling, utprovning och installation av spjutspetsteknologi.
j)
Undersökningar och pilotprojekt, i vilka de rekommendationer, operativa normer och den bästa praxis som följer av det operativa samarbetet mellan medlemsstaterna i fråga om gränskontroller genomförs.
k)
Undersökningar och pilotprojekt som syftar till att stimulera innovation, underlätta utbyte av erfarenheter och bästa metoder samt förbättra kvaliteten på förvaltningen av den verksamhet som organiseras av medlemsstaternas konsulära och andra myndigheter i tredjeländer och som rör tillströmningen av tredjelandsmedborgare till medlemsstaternas territorium samt samarbetet mellan medlemsstaterna i detta avseende.
2. Fonden skall inte stödja åtgärder som avser de tillfälliga yttre gränserna i de fall då åtgärderna innebär strukturell investering av ett slag som är oförenligt med målet att avskaffa personkontrollerna vid de aktuella gränserna, särskilt inte åtgärder som avses i punkt 1 a och b.
Artikel 6
Särskild transiteringsordning
1. Fonden skall stå för uteblivna avgifter för transitviseringar och extra kostnader för genomförandet av ordningen med dokument för förenklad transitering (FTD) och dokument för förenklad järnvägstransitering (FRDT) enligt rådets förordning (EG) nr 693/2003 (22) och rådets förordning (EG) nr 694/2003 (23).
2. I punkt 1 skall med extra kostnader avses kostnader som direkt följer av de särskilda kraven för genomförandet av den särskilda transiteringsordningen och som inte uppstår på grund av utfärdandet av transitviseringar eller andra viseringar.
Följande extra kostnader skall berättiga till finansiering:
a)
Investeringar i infrastruktur.
b)
Utbildning av gränskontrolltjänstemän och personal som tillämpar den särskilda transiteringsordningen.
c)
Extra driftskostnader, inbegripet löner till personal som särskilt tillämpar den särskilda transiteringsordningen.
3. De uteblivna avgifter som avses i punkt 1 skall beräknas enligt den avgiftsnivå för transitviseringar som fastställs i bilaga 12 till de gemensamma konsulära anvisningarna för viseringar, inom den finansiella ram som fastställs i artikel 14.9.
Artikel 7
Gemenskapens åtgärder
1. På kommissionens initiativ får högst 6 % av fondens tillgängliga medel användas för att finansiera gränsöverskridande åtgärder eller åtgärder av intresse för hela gemenskapen (nedan kallat ”gemenskapsåtgärder”) när det gäller följande mål:
a)
Bidra till att förbättra den verksamhet som organiseras av medlemsstaternas konsulära och andra myndigheter i tredjeländer och som rör tillströmningen av tredjelandsmedborgare till medlemsstaternas territorium samt samarbetet mellan medlemsstaterna i detta avseende, inbegripet verksamhet som bedrivs av flygbolagssambandsmän och sambandsmän för invandring.
b)
Främja ett införlivande steg-för-steg av tullkontroller, veterinärkontroller och fytosanitära kontroller med integrerade gränsförvaltningsåtgärder i enlighet med hur politiken utvecklas på detta område.
c)
Tillhandahålla stödtjänster till medlemsstaterna i väl dokumenterade nödsituationer där det krävs brådskande insatser vid de yttre gränserna.
2. För att berättiga till stöd skall de gemenskapsåtgärder som förtecknas i punkt 1 a och b särskilt uppfylla följande krav:
a)
De skall främja gemenskapssamarbete i genomförandet av gemenskapslagstiftningen och god praxis.
b)
De skall stödja inrättandet av nätverk för gränsöverskridande samarbete och pilotprojekt som grundas på gränsöverskridande partnerskap mellan konsulat från minst två medlemsstater och som utformats för att stimulera till innovation och underlätta utbyte av erfarenheter och god praxis.
c)
De skall stödja undersökningar, spridning och utbyte av information om bästa praxis och andra aspekter av det allmänna målet att bidra till att förbättra den verksamhet som organiseras av medlemsstaternas konsulära myndigheter i tredjeländer samt samarbetet mellan medlemsstaterna på detta område, bland annat om användning av den modernaste tekniken.
d)
De skall stödja projekt och studier för att undersöka möjligheten till nya former av gemenskapssamarbete och gemenskapslagstiftning inom området, särskilt gemensamma ansökningskontor.
e)
De skall stödja medlemsstaternas utveckling och tillämpning av gemensamma statistiska redskap, metoder och indikatorer för att bedöma utvecklingen av viseringspolitiken och det konsulära samarbetet.
3. Det årliga arbetsprogrammet, i vilket prioriteringar fastställs för gemenskapens åtgärder, skall antas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 56.2.
KAPITEL II
PRINCIPER FÖR STÖD
Artikel 8
Komplementaritet, överensstämmelse och förenlighet
1. Fonden skall ge stöd som kompletterar nationella, regionala och lokala åtgärder och som gör att gemenskapens prioriteringar integreras i åtgärderna.
2. Kommissionen och medlemsstaterna skall se till att stödet från fonden och från medlemsstaterna överensstämmer med gemenskapens verksamhet, politik och prioriteringar. Denna överensstämmelse skall särskilt anges i det fleråriga program som avses i artikel 21.
3. Insatser som finansieras av fonden skall vara förenliga med bestämmelserna i fördraget och i rättsakter som antagits i enlighet med dessa.
Artikel 9
Programplanering
1. Fondens mål skall uppnås inom ramen för den fleråriga programperioden 2007-2013 med en översyn efter halva tiden i enlighet med artikel 24. Den fleråriga programplaneringen skall omfatta prioriteringar och ett förfarande för förvaltning, beslutsfattande, revision och attestering.
2. De fleråriga program som har godkänts av kommissionen skall genomföras med hjälp av årliga program.
Artikel 10
Insatser enligt subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna
1. Genomförandet av de fleråriga och årliga program som avses i artiklarna 21 och 23 skall falla under medlemsstaternas ansvar på lämplig territoriell nivå i enlighet med den enskilda medlemsstatens eget institutionella system. Ansvaret skall utövas i enlighet med detta beslut.
2. När det gäller revisionsbestämmelserna skall de resurser som kommissionen och medlemsstaterna använder variera beroende på gemenskapsstödets omfattning. Samma princip skall också tillämpas på bestämmelser om utvärdering och rapporter om fleråriga och årliga program.
Artikel 11
Genomförande
1. Den gemenskapsbudget som avsatts till fonden skall genomföras i enlighet med artikel 53.1 b i budgetförordningen, med undantag av de gemenskapsåtgärder som avses i artikel 7 och det tekniska stöd som avses i artikel 17 i detta beslut.
2. Kommissionen skall utöva sitt ansvar för genomförandet av Europeiska unionens allmänna budget enligt följande:
a)
Den skall kontrollera att medlemsstaterna har väl fungerande förvaltnings- och kontrollsystem i enlighet med de förfaranden som beskrivs i artikel 34.
b)
Den skall helt eller delvis innehålla eller uppskjuta betalningar i enlighet med de förfaranden som beskrivs i artiklarna 43 och 44 om de nationella förvaltnings- och kontrollsystemen inte uppfyller kraven, och skall tillämpa eventuella andra nödvändiga finansiella korrigeringar i enlighet med de förfaranden som beskrivs i artiklarna 47 och 48.
3. De länder som är associerade till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket skall bidra till fonden i enlighet med detta beslut.
4. Överenskommelser skall ingås för att fastställa de kompletterande regler som behövs för dessa länders deltagande, bl.a. bestämmelser för att skydda gemenskapens ekonomiska intressen och revisionsrättens kontrollbefogenheter.
Artikel 12
Partnerskap
1. Varje medlemsstat skall, i enlighet med gällande nationella regler och praxis, upprätta ett partnerskap med de myndigheter och organ som deltar i genomförandet av det fleråriga programmet eller som, enligt den berörda medlemsstaten, kan ge värdefulla bidrag till dess utveckling.
Sådana myndigheter och organ kan inbegripa behöriga regionala och lokala myndigheter samt behöriga myndigheter i städerna och andra offentliga myndigheter, internationella organisationer, särskilt FN:s flyktingkommissariat (UNHCR), och organ, som företräder det civila samhället som exempelvis icke-statliga organisationer eller arbetsmarknadens parter.
2. Partnerskapet skall genomföras i full överensstämmelse med respektive parts institutionella, rättsliga och finansiella behörighet.
KAPITEL III
BUDGETRAM
Artikel 13
Sammanlagda medel
1. Finansieringsramen för genomförandet av detta beslut skall vara 1 820 miljoner EUR för perioden från och med den 1 januari 2007 till och med den 31 december 2013.
2. Budgetmyndigheten skall bevilja de årliga anslagen inom budgetramen.
3. Kommissionen skall utarbeta preliminära årliga fördelningar per medlemsstat i enlighet med kriterierna i artikel 14.
Artikel 14
Årlig anslagsfördelning till stödberättigande åtgärder i medlemsstaterna
1. De årliga tillgängliga anslagen skall fördelas mellan medlemsstaterna enligt följande:
a)
30 % till de yttre landgränserna
b)
35 % till de yttre sjögränserna
c)
20 % till flygplatser
d)
15 % till konsulat.
2. De medel som är tillgängliga enligt punkt 1 a skall fördelas mellan medlemsstaterna på följande sätt:
a)
70 % i förhållande till de yttre gränsernas längd som, med hjälp av ett viktningssystem, skall beräknas för varje särskilt avsnitt som fastställts i enlighet med artikel 15.3 a.
b)
30 % i förhållande till arbetsbördan vid deras yttre landgränser, såsom den fastställts i enlighet med punkt 7 a.
3. De medel som är tillgängliga enligt punkt 1 b skall fördelas mellan medlemsstaterna på följande sätt:
a)
70 % i förhållande till de yttre gränsernas längd som, med hjälp av ett viktningssystem, skall beräknas för varje särskilt avsnitt som fastställts i enlighet med artikel 15.3 b.
b)
30 % i förhållande till arbetsbördan vid deras yttre sjögränser, såsom den fastställts i enlighet med punkt 7 a.
4. De medel som är tillgängliga enligt punkt 1 c skall fördelas mellan medlemsstaterna i förhållande till arbetsbördan på deras flygplatser, såsom den fastställts i enlighet med punkt 7 b.
5. De medel som är tillgängliga enligt punkt 1 d skall fördelas mellan medlemsstaterna på följande sätt:
a)
50 % i förhållande till det antal konsulat medlemsstaterna har i de länder som förtecknas i bilaga I till rådets förordning (EG) nr 539/2001 av den 15 mars 2001 om fastställande av förteckningen över tredje länder vars medborgare är skyldiga att inneha visering när de passerar de yttre gränserna och av förteckningen över de tredje länder vars medborgare är undantagna från detta krav (24).
b)
50 % i förhållande till arbetsbördan när det gäller förvaltningen av viseringspolitiken vid medlemsstaternas konsulat i de länder som förtecknas i bilaga I till rådets förordning (EG) nr 539/2001, såsom den fastställts i enlighet med punkt 7 c i den här artikeln.
6. För den årliga fördelningen av medel när det gäller punkterna 1 a och 1 b skall följande gälla:
a)
Den linje mellan de områden som avses i artikel 1 i rådets förordning (EG) nr 866/2004 av den 29 april 2004 om en ordning enligt artikel 2 i protokoll nr 10 till anslutningsakten (25) skall beaktas, även om den inte utgör någon yttre landgräns, så länge som bestämmelserna i artikel 1 i protokoll nr 10 till anslutningsakten är tillämpliga, men inte längden för sjögränsen norr om den linjen.
b)
Med ”yttre sjögränser” avses, uteslutande för tillämpning av detta beslut och enligt internationell rätt, territorialhavets yttre gräns för medlemsstaterna i enlighet med artiklarna 4-16 i Förenta nationernas havsrättskonvention med den inskränkningen att detta, om det regelbundet krävs insatser över stora avstånd för att förhindra olaglig migration/inresa, avser de yttre gränserna för områden med hög hotnivå, som skall fastställas med beaktande av de operativa uppgifter som lämnats in av de berörda medlemsstaterna under de senaste två åren.
7. Arbetsbördan skall grunda sig på genomsnittssiffrorna för de föregående två åren när det gäller följande:
a)
Vid de yttre landgränserna och de yttre sjögränserna:
i)
Antalet personer som passerat de yttre gränserna vid godkända gränsövergångar.
ii)
Antalet tredjelandsmedborgare som nekats inresa vid denna yttre gräns.
iii)
Antalet tredjelandsmedborgare som gripits efter att olagligen ha passerat den yttre gränsen, inbegripet antalet personer som gripits till havs.
b)
Vid flygplatser:
i)
Antalet personer som passerat de yttre gränserna vid godkända gränsövergångar.
ii)
Antalet tredjelandsmedborgare som nekats inresa vid denna yttre gräns.
c)
Vid konsulat:
Antalet viseringsansökningar.
För 2007 skall arbetsbördan baseras enbart på 2005 års siffror.
8. Den viktning som avses i punkterna 2 och 3 skall fastställas av byrån i enlighet med artikel 15.
9. Beträffande de yttre landgränsernas längd enligt punkt 2 a, skall beräkningen av den årliga fördelningen av medel inte ta med de tillfälliga yttre gränserna i beräkningen. Dock skall de tillfälliga yttre gränserna mellan en medlemsstat som anslöt sig till Europeiska unionen senast den 1 maj 2004 och en medlemsstat som anslöt sig efter den 1 maj 2004, tas med i beräkningen.
10. Referensuppgifterna om arbetsbördan som avses i punkt 7 skall utgöras av den senaste statistiken från kommissionen (Eurostat) på grundval av data som lämnats av medlemsstaterna i enlighet med gemenskapslagstiftningen.
Om medlemsstaterna inte har förelagt kommissionen (Eurostat) den berörda statistiken, skall de lämna preliminära uppgifter så snart som möjligt.
Innan kommissionen (Eurostat) godtar dessa uppgifter som referensuppgifter, skall den bedöma de statistiska uppgifternas kvalitet, jämförbarhet och fullständighet i enlighet med normala operativa förfaranden. På begäran av kommissionen (Eurostat) skall medlemsstaterna lägga fram alla uppgifter som krävs för att göra detta.
11. Om inte referenstalen finns tillgängliga som statistik producerad av kommissionen (Eurostat), i enlighet med gemenskapslagstiftningen, skall medlemsstaterna lämna preliminära uppgifter till kommissionen senast den 1 november varje år för uppskattning av det belopp som skall tilldelas dem för följande år i enlighet med artikel 23.2.
Innan kommissionen (Eurostat) godtar dessa uppgifter som referensuppgifter skall den bedöma de statistiska uppgifternas kvalitet, jämförbarhet och fullständighet i enlighet med normala operativa förfaranden. På begäran av kommissionen (Eurostat) skall medlemsstaterna lägga fram alla uppgifter som krävs för att göra detta.
12. Anslagsfördelningen enligt punkt 1 skall inte omfatta de anslag som avses i artikel 6 och artikel 19. De tilldelade anslag som avses i artikel 6 får inte överstiga 108 miljoner EUR för perioden 2007-2013.
Artikel 15
Riskanalys utförd av byrån för den årliga fördelningen av medel
1. För att fastställa den viktning som avses i artikel 14.8 skall byrån senast den 1 april varje år överlämna en särskild rapport till kommissionen med en beskrivning av svårigheterna med att genomföra gränsövervakning och situationen vid medlemsstaternas yttre gränser, särskilt inriktad på närheten till högriskområden för medlemsstaterna när det gäller olaglig invandring under det föregående året, även med beaktande av det antal personer som olagligen tagit sig in i dessa medlemsstater samt dessa medlemsstaters storlek.
2. Rapporten skall, i enlighet med den gemensamma integrerade modellen för riskanalys som anges i artikel 4 i förordning (EG) nr 2007/2004 analysera de hot som påverkat säkerheten vid medlemsstaternas yttre gränser under det föregående året, med beaktande av den politiska, ekonomiska och sociala utvecklingen i tredjeländer, särskilt i angränsande tredjeländer och skall redogöra för möjliga framtida tendenser i fråga om migrationsströmmar och olaglig verksamhet vid de yttre gränserna.
Denna riskanalys skall i huvudsak bygga på följande information som insamlats av byrån, lämnats av medlemsstaterna eller erhållits från kommissionen (Eurostat):
a)
Antalet tredjelandsmedborgare som vägrats inresa vid de yttre gränserna.
b)
Antalet tredjelandsmedborgare som gripits i samband med olaglig passage eller försök till olaglig passage av den yttre gränsen.
c)
Antalet gripna människosmugglare som avsiktligt varit tredjelandsmedborgare behjälpliga vid olaglig inresa.
d)
Antalet förfalskade eller falska resehandlingar och antalet resehandlingar och viseringar utfärdade på falska grunder som har upptäckts vid gränsövergångsställena i enlighet med kodexen om Schengengränserna.
Om inte referenstalen har lämnats som statistik producerad av kommissionen (Eurostat) utan av medlemsstaterna, kan byrån av dessa medlemsstater begära erforderlig information för att bedöma de statistiska uppgifternas kvalitet, jämförbarhet och fullständighet. Byrån kan begära hjälp från kommissionen (Eurostat) för sådan utvärdering.
3. Rapporten skall slutligen, i enlighet med punkterna 1 och 2, fastställa aktuell hotnivå vid varje medlemsstats yttre gränser och fastställa följande specifika viktningsfaktorer för varje avsnitt av den enskilda medlemsstatens yttre gräns:
a)
Yttre landgräns
i)
faktor 1 för normalt hot
ii)
faktor 1,5 för medelhög hotnivå
iii)
faktor 3 för hög hotnivå
b)
Yttre sjögräns
i)
faktor 0 för minimal hotnivå
ii)
faktor 1 för normalt hot
iii)
faktor 3 för medelhög hotnivå
iv)
faktor 8 för hög hotnivå.
Artikel 16
Finansieringsstruktur
1. Det ekonomiska stödet från fonden skall ges i form av bidrag.
2. De åtgärder som stöds av fonden skall medfinansieras från offentliga eller privata källor, skall genomföras utan vinstsyfte och får inte berättiga till finansiering från andra källor i Europeiska unionens allmänna budget.
3. Anslagen från fonden skall komplettera medlemsstaternas offentliga eller motsvarande utgifter för de åtgärder som omfattas av beslutet.
4. Gemenskapens bidrag till understödda projekt, när det gäller åtgärder som genomförs i medlemsstaterna enligt artikel 4, får inte överstiga 50 % av totalkostnaden för en särskild åtgärd.
Denna andel får ökas till 75 % för projekt som gäller särskilda prioriteringar i de strategiska riktlinjer som avses i artikel 20.
Gemenskapens bidrag skall ökas till 75 % i medlemsstater som omfattas av Sammanhållningsfonden.
5. Inom ramen för genomförandet av den nationella programplaneringen enligt kapitel IV skall medlemsstaterna välja ut projekt för finansiering, på grundval av följande minimikriterier:
a)
Situationen och kraven i den berörda medlemsstaten.
b)
Utgiftens kostnadseffektivitet, bl.a. med beaktande av antalet personer som berörs av projektet.
c)
Erfarenheten, sakkunskapen och trovärdigheten hos den organisation som ansöker om finansiering och eventuella partnerorganisationer samt deras finansiella bidrag.
d)
Den omfattning i vilken projektet kompletterar andra åtgärder som finansieras genom Europeiska unionens allmänna budget eller som en del av de nationella programmen.
6. Gemenskapens finansiella stöd till åtgärder via fonden skall i allmänhet beviljas för en period av högst tre år, under förutsättning att det görs en regelbunden granskning av uppnådda resultat.
Artikel 17
Tekniskt stöd på kommissionens initiativ
1. Fonden får på kommissionens initiativ och/eller för dess räkning, upp till ett tak på 500 000 EUR av fondens årliga anslag, finansiera förberedande åtgärder, övervakning, administrativt och tekniskt stöd, utvärdering, revision och kontroll som är nödvändiga för att genomföra detta beslut.
2. Åtgärderna skall omfatta följande:
a)
Undersökningar, utvärderingar, expertrapporter och statistik, däribland även åtgärder av allmän karaktär som gäller fondens verksamhet.
b)
Informationsåtgärder som riktar sig till medlemsstaterna, de slutliga stödmottagarna och allmänheten, inbegripet medvetandehöjande åtgärder och en gemensam databas för projekt som finansieras genom fonden.
c)
Inrättande, drift och samkörning av datasystem för förvaltning, övervakning, kontroll och utvärdering.
d)
Utarbetande av en gemensam ram för utvärdering och övervakning samt av system för indikatorer, i förekommande fall med beaktande av nationella indikatorer.
e)
Förbättring av utvärderingsmetoder och informationsutbyte som avser praxis på detta område.
f)
Informations- och utbildningsåtgärder för de myndigheter som utses av medlemsstaterna i enlighet med artikel 27, i syfte att komplettera medlemsstaternas insatser för att ge vägledning till sina myndigheter i enlighet med artikel 33.2.
Artikel 18
Tekniskt stöd på medlemsstaternas initiativ
1. På initiativ från en medlemsstat får fonden för varje årligt program finansiera förberedande åtgärder, förvaltning, övervakning, utvärdering, information och kontroller samt åtgärder som skall stärka den administrativa kapaciteten med avseende på fondens genomförande.
2. Det årliga belopp som anslås till tekniskt stöd enligt varje årligt program får inte överstiga
a)
för perioden 2007-2010, 7 % av det sammanlagda årliga beloppet för den medfinansiering som beviljas en medlemsstat, plus 30 000 EUR, och
b)
för perioden 2011-2013, 4 % av det sammanlagda årliga beloppet för den medfinansiering som beviljas en medlemsstat, plus 30 000 EUR.
Artikel 19
Särskilda åtgärder
1. Kommissionen skall varje år fastställa en förteckning över de särskilda åtgärder som medlemsstaterna, i förekommande fall i samarbete med byrån, skall genomföra och som bidrar till utvecklingen av det Europeiska gemensamma integrerade gränsförvaltningssystemet genom att de svagheter vid strategiska punkter längs gränsen som konstaterats vid riskanalyserna enligt artikel 15 åtgärdas.
2. Det årliga arbetsprogram som avses i artikel 7.3 skall innehålla finansieringsramen för dessa åtgärder, inbegripet mål och utvärderingskriterier.
3. Förteckningen över de utvalda åtgärderna skall antas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 56.2.
4. Det ekonomiska stödet från fonden till de särskilda åtgärderna skall vara begränsat till sex månader och får inte överstiga 80 % av kostnaden för varje enskild åtgärd.
5. Tillgängliga medel för dessa åtgärder får inte överstiga 10 miljoner EUR. De tillgängliga medel som återstår efter det urval som avses i punkt 3 får användas till att finansiera åtgärder enligt artikel 7.
KAPITEL IV
PROGRAMPLANERING
Artikel 20
Antagande av strategiska riktlinjer
1. Kommissionen skall anta strategiska riktlinjer som anger ramen för finansiering från fonden, med hänsyn till framstegen i utarbetandet och genomförandet av gemenskapslagstiftningen på området för de yttre gränserna och viseringspolitiken samt den preliminära fördelningen av fondens medel under den period som omfattas av det fleråriga programmet.
2. När det gäller de allmänna mål som avses i artikel 3.1 a, b och c skall dessa riktlinjer i synnerhet konkretisera gemenskapens prioriteringar för att främja ett stegvis fortsatt inrättande av det europeiska gemensamma integrerade gränsförvaltningssystemet för de yttre gränserna samt stärka kontrollerna och övervakningen av unionens yttre gränser.
3. När det gäller det allmänna mål som avses i artikel 3.1 d skall dessa riktlinjer i synnerhet konkretisera gemenskapens prioriteringar för att ytterligare utveckla den gemensamma viseringspolitiken som en del av ett mångskiktat system som syftar till att underlätta lagligt resande och ta itu med olaglig invandring genom att förbättra handläggningsrutinerna vid lokala konsulära beskickningar.
4. Kommissionen skall senast den 31 juli 2007 anta strategiska riktlinjer för den fleråriga programplaneringsperioden.
5. De strategiska riktlinjerna skall antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 56.3. Dessa strategiska riktlinjer skall så snart som de antagits bifogas det här beslutet.
Artikel 21
Utarbetande och godkännande av nationella fleråriga program
1. Varje medlemsstat skall på grundval av de strategiska riktlinjer som avses i artikel 20 föreslå ett utkast till flerårigt program som skall bestå av följande:
a)
En beskrivning av den aktuella situationen i den medlemsstaten i fråga om infrastruktur, utrustning, transportmedel, system för informations- och kommunikationsteknik och system för utbildning av personal vid de myndigheter som ansvarar för gränskontrollerna och vid konsulaten.
b)
En analys av behoven i medlemsstaten när det gäller infrastruktur, utrustning, transportmedel, system för informations- och kommunikationsteknik och system för utbildning av personal vid de myndigheter som ansvarar för gränskontrollerna och vid konsulaten, samt uppgifter om vilka verksamhetsmål som utformats för att tillgodose dessa behov under den period som det fleråriga programmet omfattar.
c)
En redovisning av en lämplig strategi för att nå målen och av de prioriteringar som är knutna till dessa mål, samt en beskrivning av vilka åtgärder som planeras för att genomföra prioriteringarna.
d)
En redogörelse för om denna strategi är förenlig med andra instrument på regional och nationell nivå samt gemenskapsnivå.
e)
Uppgifter om prioriteringarna och deras specifika mål. Målen skall kvantifieras med hjälp av ett begränsat antal indikatorer med beaktande av proportionalitetsprincipen. Med hjälp av indikatorerna skall det vara möjligt att mäta framstegen i förhållande till utgångsläget och målens effektivitet när det gäller genomförandet av prioriteringarna.
f)
En beskrivning av det valda tillvägagångssättet för att genomföra partnerskapsprincipen enligt artikel 12.
g)
Ett utkast till finansieringsplan där fondens planerade ekonomiska bidrag för varje prioritering och varje årligt program fastställs samt det totala beloppet för offentlig eller privat medfinansiering.
2. Medlemsstaterna skall, senast fyra månader efter det att kommissionen har överlämnat de strategiska riktlinjerna, för kommissionen lägga fram sina utkast till fleråriga program.
3. För att godkänna utkastet till ett flerårigt program skall kommissionen undersöka följande:
a)
Om utkastet till det fleråriga programmet är förenligt med fondens mål och de strategiska riktlinjer som avses i artikel 20.
b)
Om de åtgärder som övervägs i utkastet till ett flerårigt program är relevanta mot bakgrund av den föreslagna strategin.
c)
Om det system för förvaltning och kontroll som medlemsstaten har inrättat för att genomföra fondens insatser följer bestämmelserna i detta beslut.
d)
Om utkastet till det fleråriga programmet är förenligt med gemenskapslagstiftningen och särskilt med gemenskapslagstiftning som syftar till att säkerställa fri rörlighet för personer i förbindelse med de därmed sammanhängande kompletterande åtgärderna för kontroll av de yttre gränserna, asyl och invandring.
4. Om kommissionen anser att ett utkast till flerårigt program inte är förenligt med de strategiska riktlinjerna och/eller bestämmelserna i det här beslutet om förvaltning och kontroll eller med gemenskapslagstiftningen, skall den uppmana den berörda medlemsstaten att lägga fram alla nödvändiga kompletterande uppgifter och, i förekommande fall, revidera utkastet till flerårigt program i enlighet med detta.
5. Kommissionen skall godkänna varje flerårigt program inom tre månader efter det att det formellt har lagts fram, i enlighet med det förfarande som avses i artikel 56.2.
Artikel 22
Översyn av fleråriga program
1. På initiativ av den berörda medlemsstaten eller av kommissionen skall det fleråriga programmet granskas på nytt och vid behov ses över för den återstående programperioden i syfte att ta större eller annan hänsyn till gemenskapens prioriteringar. Fleråriga program får granskas på nytt mot bakgrund av en utvärdering och/eller till följd av genomförandeproblem.
2. Kommissionen skall fatta beslut om godkännande av översynen av det fleråriga programmet snarast möjligt efter det att den berörda medlemsstaten har lämnat in en formell begäran om detta. Översynen av det fleråriga programmet skall genomföras i enlighet med det förfarande som avses i artikel 56.2.
Artikel 23
Årliga program
1. De fleråriga program som har godkänts av kommissionen skall genomföras med hjälp av årliga program.
2. Kommissionen skall senast den 1 juli varje år meddela medlemsstaterna vilka belopp som enligt beräkningsmetoderna i artikel 14 kommer att tilldelas dem för påföljande år från de sammanlagda budgetanslag som beviljas i samband med det årliga budgetförfarandet.
3. Medlemsstaterna skall senast den 1 november varje år förelägga kommissionen ett utkast till årligt program för påföljande år, som upprättats i enlighet med det fleråriga programmet och som skall omfatta följande:
a)
De allmänna bestämmelserna för urval av de projekt som skall finansieras genom det årliga programmet.
b)
En beskrivning av de åtgärder som skall stödjas genom det årliga programmet.
c)
Förslaget till fördelning av fondens bidrag mellan de olika åtgärderna inom programmet samt det belopp som begärs för tekniskt stöd enligt artikel 18 för att genomföra det årliga programmet.
4. När kommissionen behandlar en medlemsstats utkast till årligt program, skall den beakta det slutliga beloppet för de anslag som tilldelats fonden enligt budgetförfarandet.
Inom en månad efter det att utkastet till årligt program formellt har överlämnats skall kommissionen informera den berörda medlemsstaten om det kan godkännas. Om utkastet till årligt program inte är förenligt med det fleråriga programmet skall kommissionen uppmana den medlemsstaten att lägga fram alla nödvändiga uppgifter och, i förekommande fall, revidera utkastet till årligt program i enlighet med detta.
Kommissionen skall senast den 1 mars det berörda året anta beslutet om finansiering och godkänna det årliga programmet. I beslutet skall anges vilket belopp som tilldelats den berörda medlemsstaten och under vilken period utgifterna är bidragsberättigande.
5. För att kunna beakta vederbörligt dokumenterade nödsituationer som inte hade förutsett när det årliga programmet godkändes och som kräver brådskande åtgärder, får en medlemsstat revidera med upp till 10 % fördelningen av fondens bidrag mellan de olika åtgärder som förtecknas i det årliga programmet eller anslå upp till 10 % av fördelningen till andra åtgärder i enlighet med detta beslut. Den berörda medlemsstaten skall informera kommissionen om det reviderade årliga programmet.
Artikel 24
Översyn efter halva tiden av det fleråriga programmet
1. Kommissionen skall se över de strategiska riktlinjerna och, vid behov, senast den 31 mars 2010 anta reviderade strategiska riktlinjer för perioden 2011-2013.
2. Om sådana reviderade strategiska riktlinjer antas skall varje medlemsstat se över sitt fleråriga program och, i förekommande fall, revidera det.
3. Bestämmelserna i artikel 21 om utarbetande och godkännande av nationella fleråriga program skall med nödvändiga ändringar även gälla utarbetande och godkännande av dessa reviderade fleråriga program.
4. De reviderade strategiska riktlinjerna skall antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 56.3.
KAPITEL V
FÖRVALTNING OCH KONTROLLER
Artikel 25
Genomförande
Kommissionen skall ansvara för genomförandet av detta beslut och anta nödvändiga genomförandebestämmelser.
Artikel 26
Allmänna principer för förvaltnings- och kontrollsystem
De förvaltnings- och kontrollsystem för fleråriga program som medlemsstaterna inrättar skall omfatta följande:
a)
Definitionen av arbetsuppgifterna för de organ som deltar i förvaltning och kontroll samt fördelningen av arbetsuppgifterna inom varje organ.
b)
Respekt för principen om åtskillnad av funktioner mellan och inom sådana organ.
c)
Tillräckliga resurser till varje organ för att kunna utföra de uppgifter som ålagts dem under den period då åtgärder som medfinansieras genom fonden genomförs.
d)
Förfaranden för att säkerställa att de deklarerade utgifterna enligt de årliga programmen är korrekta.
e)
Tillförlitig bokföring, övervakning och finansiell rapportering i datoriserad form.
f)
Ett system för rapportering och övervakning där det ansvariga organet överlämnar utförandet av uppgifterna till ett annat organ.
g)
Manualer med förfaranden för olika funktioner.
h)
Rutiner för att kontrollera att systemen fungerar.
i)
System och förfaranden för att säkerställa en tillfredsställande verifieringskedja.
j)
Förfaranden för rapportering och övervakning vid oegentligheter och återkrav av felaktigt utbetalda belopp.
Artikel 27
Utseende av myndigheter
1. För genomförandet av det fleråriga programmet och de årliga programmen skall medlemsstaten utse följande myndigheter:
a)
En ansvarig myndighet: ett förvaltningsorgan i medlemsstaten, en nationell offentlig myndighet eller ett nationellt offentligt organ som utsetts av medlemsstaten eller ett privaträttsligt organ som omfattas av medlemsstatens lagstiftning och som har ett offentligt uppdrag, som skall ha ansvaret för att förvalta det fleråriga programmet och de årliga program som får stöd från fonden och som skall handha alla kontakter med kommissionen.
b)
En attesterande myndighet: en nationell offentlig myndighet eller ett nationellt offentligt organ, eller en person som agerar som sådant organ eller sådan myndighet, som av medlemsstaten utses att attestera utgiftsredogörelser innan de skickas till kommissionen.
c)
En revisionsmyndighet: en nationell offentlig myndighet eller ett nationellt offentligt organ, under förutsättning att denna myndighet eller detta organ är funktionellt oberoende av den ansvariga myndigheten och den attesterande myndigheten, som av medlemsstaten utses att ansvara för kontrollen av att förvaltnings- och kontrollsystemet fungerar effektivt.
d)
I tillämpliga fall en myndighet till vilken ansvaret delegeras.
2. Medlemsstaten skall fastställa regler för sina förbindelser med de myndigheter som avses i punkt 1 och för deras förbindelser med kommissionen.
3. Om inte annat följer av artikel 26 b får vissa eller alla av de myndigheter som avses i punkt 1 i denna artikel placeras inom samma organ.
4. Tillämpningsföreskrifter för artiklarna 28-32 skall antas av kommissionen i enlighet med det förfarande som avses i artikel 56.2.
Artikel 28
Ansvarig myndighet
1. Den ansvariga myndigheten skall uppfylla följande minimikrav. Den skall
a)
vara en juridisk person, utom i de fall då den utgörs av ett förvaltningsorgan i medlemsstaten,
b)
ha en infrastruktur som gör att den lätt kan kommunicera med många olika användare och med de ansvariga myndigheterna i andra medlemsstater och med kommissionen,
c)
verka i en administrativ miljö där den kan utföra sina uppgifter på ett tillfredsställande sätt och undvika eventuella intressekonflikter,
d)
kunna tillämpa reglerna för förvaltningen av gemenskapens fonder,
e)
ha en ekonomisk och administrativ kapacitet som är anpassad till storleken på de gemenskapsmedel den skall förvalta, och
f)
ha personal med sådana yrkeskunskaper som krävs för administrativt arbete inom ramen för internationellt samarbete.
2. Medlemsstaten skall säkerställa en tillräcklig finansiering av den ansvariga myndigheten så att den kan fortsätta att utföra sina uppgifter korrekt under perioden 2007-2013.
3. Kommissionen får bistå medlemsstaterna med personalutbildning, särskilt när det gäller den korrekta tillämpningen av kapitel V-IX.
Artikel 29
Den ansvariga myndighetens uppgifter
1. Den ansvariga myndigheten skall ansvara för att det fleråriga programmet förvaltas och genomförs i enlighet med principen om en sund ekonomisk förvaltning.
Den skall särskilt göra följande:
a)
Samråda med partner i enlighet med artikel 12.
b)
För kommissionen föreslå sådana fleråriga och årliga program som avses i artiklarna 21 och 23.
c)
I förekommande fall, anordna och utlysa anbuds- och förslagsinfordringar.
d)
Anordna urval av projekt som medfinansieras genom fonden, i enlighet med kriterierna i artikel 16.5.
e)
Ta emot utbetalningar från kommissionen och göra utbetalningar till de slutliga stödmottagarna.
f)
Garantera samstämmighet och komplementaritet mellan medfinansiering från fonden och från andra berörda finansiella instrument på nationell nivå och på gemenskapsnivå.
g)
Övervaka leveransen av de medfinansierade produkterna och tjänsterna och kontrollera att de redovisade utgifterna för åtgärderna faktiskt har uppstått och att de överensstämmer med gemenskapens bestämmelser och nationell lagstiftning.
h)
Se till att det finns ett system för att elektroniskt registrera och spara räkenskapshandlingar för varje åtgärd i de årliga programmen och att de uppgifter om genomförandet som krävs för ekonomisk förvaltning, övervakning, kontroll och utvärdering samlas in.
i)
Se till att de slutliga stödmottagarna och andra organ som medverkar i genomförandet av åtgärder som medfinansieras av fonden antingen har ett separat redovisningssystem eller en lämplig redovisningskod för alla transaktioner som rör åtgärden utan att det påverkar nationella bokföringsregler.
j)
Se till att de utvärderingar av fonden som avses i artikel 51 genomförs inom de tidsfrister som fastställs i artikel 52.2 och uppfyller de kvalitetskrav som kommissionen och medlemsstaten enats om.
k)
Införa rutiner för att se till att samtliga de dokument rörande utgifter och revision som krävs för att säkerställa en tillfredsställande verifieringskedja sparas i enlighet med kraven i artikel 45.
l)
Se till att revisionsmyndigheten, för den revision som skall genomföras enligt artikel 32.1, får alla nödvändiga uppgifter om förvaltningsförfaranden och om de projekt som medfinansierats via fonden.
m)
Se till att den attesterande myndigheten inför attesteringen får all nödvändig information om de förfaranden som tillämpats och de kontroller som genomförts när det gäller utgifterna.
n)
Utarbeta och förelägga kommissionen lägesrapporter och slutrapporter om genomförandet av de årliga programmen, utgiftsredogörelser som attesterats av den attesterande myndigheten och ansökningar om utbetalning eller, när detta är lämpligt, meddelanden om ersättning.
o)
Lämna information och rådgivning, och sprida resultaten av de åtgärder som fått stöd.
p)
Samarbeta med kommissionen och de ansvariga myndigheterna i övriga medlemsstater.
q)
Kontrollera att de slutliga stödmottagarna genomför de riktlinjer som avses i artikel 35.6.
2. De ansvariga myndigheternas verksamhet i samband med förvaltningen av de projekt som genomförs i medlemsstaterna får finansieras via det tekniska stöd som avses i artikel 18.
Artikel 30
Delegering av den ansvariga myndighetens uppgifter
1. När alla eller delar av den ansvariga myndighetens uppgifter har delegerats till en delegerad myndighet skall den ansvariga myndigheten ange uppgifternas omfattning och fastställa närmare förfaranden för hur uppgifterna skall genomföras, vilka skall vara förenliga med kraven i artikel 28.
2. Förfarandena skall omfatta regelbunden information till den ansvariga myndigheten om hur de delegerade uppgifterna faktiskt fullgjorts tillsammans med en beskrivning av de resurser som använts.
Artikel 31
Attesterande myndighet
1. Den attesterande myndigheten skall
a)
intyga att
i)
utgiftsredogörelsen är korrekt, har utarbetats med hjälp av tillförlitliga redovisningssystem och grundar sig på kontrollerbara verifikationer, och
ii)
att redovisade utgifter överensstämmer med tillämpliga gemenskapsregler och nationella regler och har uppstått i samband med åtgärder som valts ut för finansiering i enlighet med de kriterier som är tillämpliga för programmet och i överensstämmelse med gemenskapsregler och nationella regler,
b)
med avseende på attesteringen, se till att den har mottagit tillräckliga uppgifter från den ansvariga myndigheten om de förfaranden som tillämpats och de kontroller som genomförts när det gäller de utgifter som ingår i utgiftsredogörelsen,
c)
med avseende på attesteringen ta hänsyn till resultaten från samtliga revisioner som genomförts av revisionsmyndigheten eller under dess ansvar,
d)
elektroniskt spara redovisningshandlingar för utgifter som redovisats till kommissionen,
e)
kontrollera att allt gemenskapsstöd som till följd av uppdagade oegentligheter konstateras vara felaktigt utbetalat återkrävs, tillsammans med ränta i förekommande fall, och
f)
bokföra de belopp som kan återkrävas och återbetala de återvunna beloppen till Europeiska unionens allmänna budget, om möjligt genom att dra av dem från den följande utgiftsredogörelsen.
2. Den attesterande myndighetens verksamhet i samband med förvaltningen av de projekt som genomförs i medlemsstaterna får finansieras via det tekniska stöd som avses i artikel 18, inom ramen för denna myndighets befogenheter enligt artikel 27.
Artikel 32
Revisionsmyndighet
1. Revisionsmyndigheten skall ha följande uppgifter:
a)
Säkerställa att revisioner genomförs i syfte att kontrollera att förvaltnings- och kontrollsystemet fungerar effektivt.
b)
Säkerställa att revision görs av ett lämpligt urval åtgärder så att de redovisade utgifterna kontrolleras. Urvalet skall motsvara minst 10 % av de sammanlagda stödberättigande utgifterna för varje årligt program.
c)
Inom sex månader efter det att det fleråriga programmet godkänts lägga fram en revisionsstrategi för kommissionen som omfattar de organ som kommer att utföra de revisioner som avses i a och b, och se till att revision görs av de mottagare som får största delen av medfinansieringen från fonden och att revisionerna är jämnt fördelade över hela programperioden.
2. Om den revisionsmyndighet som utsetts enligt detta beslut är densamma som har utsetts enligt beslut nr 573/2007/EG, nr 575/2007/EG och 2007/.../EG, eller om samma system används för två eller flera av fonderna får en gemensam revisionsstrategi lämnas in enligt punkt 1 c.
3. För varje årligt program skall revisionsmyndigheten utarbeta en rapport som skall omfatta följande:
a)
En årlig revisionsrapport med resultaten av de revisioner som genomförts i enlighet med revisionsstrategin för det årliga programmet och med en redogörelse för alla brister som konstaterats i programmets förvaltnings- och kontrollsystem.
b)
Ett yttrande, på grundval av de kontroller och revisioner som har genomförts under revisionsmyndighetens överinseende, där det anges huruvida förvaltnings- och kontrollsystemets sätt att fungera kan ge en rimlig garanti för att de utgiftsredogörelser som lämnats till kommissionen är korrekta och att de underliggande transaktionerna är lagliga och korrekta.
c)
Ett utlåtande med en bedömning av om ansökan om utbetalning eller meddelandet om ersättning av slutbetalningen är giltiga och om de berörda utgifterna är lagliga och korrekta.
4. Revisionsmyndigheten skall säkerställa att revisionsarbetet genomförs i enlighet med internationellt accepterade revisionsstandarder.
5. Revision i samband med projekt som genomförs i medlemsstaterna får finansieras via det tekniska stöd som avses i artikel 18, inom ramen för revisionsmyndighetens befogenheter enligt artikel 27.
KAPITEL VI
ANSVAR OCH KONTROLLER
Artikel 33
Medlemsstaternas ansvar
1. Medlemsstaterna skall ansvara för en sund ekonomisk förvaltning av de fleråriga och årliga programmen och för de underliggande transaktionernas laglighet och korrekthet.
2. Medlemsstaterna skall se till att ansvariga myndigheter och delegerade myndigheter, attesterande myndigheter, revisionsmyndigheter och andra berörda organ får tillräcklig vägledning i hur de förvaltnings- och kontrollsystem som avses i artiklarna 26-32 skall inrättas så att gemenskapsstödet används på ett ändamålsenligt och korrekt sätt.
3. Medlemsstaterna skall förebygga, upptäcka och korrigera oegentligheter. De skall underrätta kommissionen om dessa och hålla kommissionen underrättad om hur de administrativa och rättsliga förfarandena fortskrider.
Om felaktigt utbetalda belopp till en slutlig stödmottagare inte kan återkrävas, skall den berörda medlemsstaten vara ansvarig för återbetalningen av de belopp som Europeiska unionens allmänna budget har förlorat, om det är fastställt att förlusten har uppstått på grund av misstag eller försumlighet från medlemsstatens sida.
4. Medlemsstaterna skall vara huvudansvariga för den ekonomiska kontrollen av åtgärderna och garantera att förvaltnings- och kontrollsystemen och revisionerna genomförs så att gemenskapsmedlen används effektivt och korrekt. De skall överlämna en beskrivning av dessa system till kommissionen.
5. Närmare bestämmelser om genomförandet av punkterna 1-4 skall antas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 56.2.
Artikel 34
Förvaltnings- och kontrollsystem
1. Innan kommissionen godkänner ett flerårigt program i enlighet med det förfarande som avses i artikel 56.2 skall medlemsstaterna se till att det har inrättats förvaltnings- och kontrollsystem i enlighet med artiklarna 26-32. De skall se till att systemen fungerar effektivt under hela programperioden.
2. Medlemsstaterna skall till kommissionen, tillsammans med utkastet till flerårigt program, lämna in en beskrivning av organisation och rutiner vid ansvariga myndigheter, delegerade myndigheter och attesterande myndigheter samt vilka system för internrevision som används av dessa myndigheter och organ samt av revisionsmyndigheten och alla övriga organ som utför revisioner under revisionsmyndighetens ansvar.
3. Kommissionen skall se över tillämpningen av denna bestämmelse i samband med utarbetandet av den rapport för perioden 2007-2010 som avses i artikel 52.3.
Artikel 35
Kommissionens ansvar
1. Kommissionen skall, i enlighet med förfarandet i artikel 34, förvissa sig om att medlemsstaterna har inrättat förvaltnings- och kontrollsystem som uppfyller kraven i artiklarna 26-32, och på grundval av de årliga revisionsrapporterna och sina egna revisioner kontrollera att systemen fungerar effektivt under programperioden.
2. Utan att det påverkar de revisioner som medlemsstaterna genomför får tjänstemän från kommissionen eller behöriga företrädare för denna med minst tre arbetsdagars varsel göra kontroller på plats i syfte att kontrollera att förvaltnings- och kontrollsystemen fungerar effektivt, vilket kan omfatta revision av åtgärder som ingår i de årliga programmen. Tjänstemän i eller behöriga företrädare för den berörda medlemsstaten får delta i sådana revisioner.
3. Kommissionen får begära att en medlemsstat skall utföra kontroller på plats för att kontrollera att systemen fungerar korrekt eller att en eller flera transaktioner är korrekta. Kommissionens tjänstemän eller dess behöriga företrädare får delta i sådana kontroller.
4. Kommissionen skall, i samarbete med medlemsstaterna, se till att de åtgärder som får stöd från fonden blir föremål för lämplig information, publicitet och uppföljning.
5. Kommissionen skall, i samarbete med medlemsstaterna, se till att åtgärderna är förenliga med och kompletterar annan relevant gemenskapspolitik och andra relevanta gemenskapsinstrument och gemenskapsinitiativ.
6. Kommissionen skall fastställa riktlinjer som garanterar att den finansiering som beviljas enligt detta beslut synliggörs.
Artikel 36
Samarbete med medlemsstaternas revisionsmyndigheter
1. Kommissionen skall samarbeta med revisionsmyndigheterna i syfte att samordna deras respektive revisionsplaner och revisionsmetoder, och skall sörja för omedelbart utbyte av resultaten från revisionerna av förvaltnings- och kontrollsystem så att kontrollresurserna används på bästa möjliga sätt och onödigt dubbelarbete undviks.
Kommissionen skall inom högst tre månader efter att ha mottagit den, lägga fram sina synpunkter på den revisionsstrategi som lämnats in enligt artikel 32.
2. När kommissionen fastställer sin egen revisionsstrategi skall den fastställa de årliga program som den anser tillfredsställande på grundval av sina befintliga kunskaper om förvaltnings- och kontrollsystemen.
När det gäller dessa program får kommissionen besluta att den huvudsakligen kan förlita sig på de verifierande underlag som medlemsstaterna tillhandahåller och att den kommer att genomföra sina egna kontroller på plats endast om det finns uppgifter som tyder på brister hos systemen.
KAPITEL VII
FINANSIELL FÖRVALTNING
Artikel 37
Stödberättigande utgifter - utgiftsredogörelse
1. Alla utgiftsredogörelser skall innehålla uppgifter om de slutliga stödmottagarnas faktiska utgifter för genomförandet av åtgärderna och motsvarande bidrag av privata eller offentliga medel.
2. Utgifterna skall motsvara de utbetalningar som de slutliga stödmottagarna gjort. De skall styrkas med kvitterade fakturor eller redovisningshandlingar med likvärdigt bevisvärde.
3. En utgift berättigar till stöd från fonden endast om den faktiskt har betalats tidigast den 1 januari det år som anges i det beslut om finansiering och godkännande av det årliga programmet som avses i artikel 23.4, tredje stycket. Medfinansierade insatser får inte ha slutförts före den dag då stödberättigandet börjar gälla.
Som ett undantag skall den period under vilken utgifterna är bidragsberättigande fastställas till tre år för utgifterna för genomförande av de åtgärder som stöds enligt de årliga programmen för 2007.
4. Bestämmelser om vilka utgifter som skall ge rätt till stöd inom ramen för de åtgärder som genomförts i medlemsstaterna och som medfinansieras via fonden enligt artikel 4 skall antas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 56.2.
Artikel 38
Fullständiga utbetalningar till de slutliga stödmottagarna
Medlemsstaterna skall försäkra sig om att den ansvariga myndigheten ser till att de slutliga stödmottagarna får det sammanlagda beloppet av de offentliga medlen snarast möjligt. Inga belopp får dras av eller hållas inne, och inga ytterligare särskilda avgifter eller andra avgifter med motsvarande effekt får tas ut som kan minska beloppen till de slutliga stödmottagarna, under förutsättning att de slutliga stödmottagarna uppfyller alla krav när det gäller åtgärdernas och utgifternas stödberättigande.
Artikel 39
Användning av euro
1. Belopp som fastställs i medlemsstaternas utkast till fleråriga och årliga program enligt artiklarna 21 och 23, attesterade utgiftsredogörelser, ansökningar om utbetalningar enligt artikel 29.1 n samt utgifter som nämns i lägesrapporten om genomförandet av det årliga programmet enligt artikel 41.4 samt i den slutliga rapporten om genomförandet av det årliga programmet enligt artikel 53 skall uttryckas i euro.
2. Kommissionens beslut om finansiering och godkännande av medlemsstaternas årliga program enligt artikel 23.4, tredje stycket, kommissionens åtaganden och kommissionens betalningar skall uttryckas och genomföras i euro.
3. De medlemsstater som inte har infört euron som sin valuta på dagen för ansökan om utbetalning skall omvandla utgiftsbeloppen i den nationella valutan till euro. Beloppet skall omvandlas till euro med hjälp av kommissionens månatliga valutakurs för bokföring den månad under vilken utgifterna registrerades i räkenskaperna hos det berörda programmets ansvariga myndighet. Denna kurs skall varje månad publiceras elektroniskt av kommissionen.
4. När euron blir valuta i en medlemsstat skall det omvandlingsförfarande som anges i punkt 3 fortsätta att gälla för alla utgifter som den attesterande myndigheten registrerade i räkenskaperna före den dag då den fasta omräkningskursen mellan den nationella valutan och euron trädde i kraft.
Artikel 40
Åtaganden
Gemenskapens budgetåtaganden skall göras årligen på grundval av kommissions beslut om finansiering och godkännande av det årliga programmet enligt artikel 23.4 tredje stycket.
Artikel 41
Utbetalningar - förhandsfinansiering
1. Kommissionens utbetalningar av stöd från fonden skall ske i enlighet med budgetåtagandena.
2. Betalningarna skall ske i form av förhandsfinansiering och slutbetalning. Betalningarna skall göras till den ansvariga myndighet som medlemsstaten utsett.
3. En första förhandsfinansiering på 50 % av beloppet i beslutet om finansiering och godkännande av det årliga programmet skall utbetalas till medlemsstaten inom 60 dagar efter antagandet av det beslutet.
4. En andra förhandsfinansiering skall utbetalas inom tre månader efter det att kommissionen, inom två månader efter det att en medlemsstat lämnat in en formell ansökan om utbetalning, har godkänt lägesrapporten om genomförandet av det årliga programmet och en attesterad utgiftsredogörelse, upprättad i enlighet med artikel 31.1 a och artikel 37, som visar att utgifterna motsvarar minst 60 % av den första utbetalningen.
Kommissionens andra utbetalning som förhandsfinansiering får inte överstiga 50 % av det totala belopp som tilldelats enligt beslutet om finansiering och godkännande av det årliga programmet och inte heller under några omständigheter, om en medlemsstat nationellt har anslagit ett belopp som är lägre än det belopp som anges i beslutet om finansiering och godkännande av det årliga programmet, skillnaden mellan de gemenskapsmedel som medlemsstaten faktiskt anslagit till utvalda projekt inom ramen för det årliga programmet och det första förhandsfinansieringsbeloppet.
5. All ränta som genereras av förhandsfinansieringen skall överföras till det årliga programmet i fråga och betraktas som medlemsstatens medel i form av nationellt offentligt stöd och skall deklareras till kommissionen i samband med den utgiftsredogörelse som gäller slutrapporten om genomförandet av det berörda årliga programmet.
6. De belopp som betalas som förhandsfinansiering skall räknas av från räkenskaperna när det årliga programmet avslutas.
Artikel 42
Slutbetalning
1. Kommissionen skall göra slutbetalningen under förutsättning att den har mottagit följande handlingar senast nio månader från den sista dag utgifterna ger rätt till stöd enligt beslutet om finansiering och godkännande av det årliga programmet:
a)
En styrkt utgiftsredogörelse som upprättats i enlighet med artikel 31.1 a och artikel 37 och en ansökan om slutbetalning eller ett meddelande om ersättning.
b)
Slutrapporten om genomförandet av det årliga programmet enligt artikel 53.
c)
Den årliga revisionsrapport, det yttrande och det utlåtande som avses i artikel 32.3.
En förutsättning för slutbetalningen skall vara att slutrapporten om genomförandet av det årliga programmet och utlåtandet om att ansökan om slutbetalning är giltig, godtas.
2. Om den ansvariga myndigheten inte lämnar in de handlingar som krävs enligt punkt 1 inom utsatt tid och i godtagbart format skall kommissionen återta de belopp i budgetåtagandet för det årliga programmet som inte använts för förhandsfinansiering.
3. Det automatiska återtagande som avses i punkt 2 skall avbrytas, för det belopp som avser de berörda projekten, under den tid rättsliga förfaranden eller administrativa överklaganden med uppskjutande verkan pågår i medlemsstaterna när de handlingar som anges i punkt 1 lämnas in. Medlemsstaten skall i slutrapporten lämna närmare upplysningar om sådana projekt och rapportera om hur projekten fortskrider varje halvår. Inom tre månader från det att de rättsliga förfarandena eller det administrativa överklagandet avslutats skall medlemsstaten lämna in de handlingar som krävs enligt punkt 1 för de berörda projekten.
4. Den niomånadersperiod som avses i punkt 1 skall avbrytas om kommissionen beslutar att hålla inne utbetalningen av medfinansieringen till det berörda årliga programmet i enlighet med artikel 44. Perioden skall åter börja löpa från den dag då medlemsstaten har underrättats om kommissionens beslut enligt artikel 44.3.
5. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 43 skall kommissionen, inom sex månader efter mottagandet av de handlingar som avses i punkt 1 i den här artikeln, underrätta medlemsstaten om det utgiftsbelopp som av kommissionen godkänts för att belasta fonden, och om finansiella korrigeringar som härrör från skillnaden mellan redovisade utgifter och godkända utgifter. Medlemsstaten skall ha tre månader på sig att lägga fram sina synpunkter.
6. Senast tre månader efter det att medlemsstaten inkommit med sina synpunkter skall kommissionen fatta ett beslut om huruvida det godkända utgiftsbeloppet skall belasta fonden och återkräva skillnaden mellan de slutligen godkända utgifterna och de belopp som redan utbetalats till den medlemsstaten.
7. Beroende på vilka medel som finns tillgängliga skall kommissionen betala mellanskillnaden senast sextio dagar efter den dag då den godkänner de handlingar som avses i punkt 1. Det resterande beloppet av budgetåtagandet skall återtas senast sex månader efter utbetalningen.
Artikel 43
Innehållna utbetalningar
1. Den delegerade utanordnaren i den mening som avses i budgetförordningen skall innehålla utbetalningen i högst sex månader om
a)
det finns uppgifter i en rapport från ett nationellt revisionsorgan eller ett gemenskapsrevisionsorgan som tyder på betydande brister i hur förvaltnings- och kontrollsystemen fungerar,
b)
den delegerade utanordnaren måste genomföra ytterligare kontroller efter att tagit del av uppgifter som gjort honom uppmärksam på att utgifter i en attesterad utgiftsredogörelse har samband med en allvarlig oegentlighet som inte har korrigerats.
2. Medlemsstaten och den ansvariga myndigheten skall omedelbart underrättas om skälen till att utbetalningen innehålls. Utbetalningen skall innehållas till dess att nödvändiga åtgärder har vidtagits av medlemsstaten.
Artikel 44
Inställda utbetalningar
1. Kommissionen får helt eller delvis ställa in betalningen av förhandsfinansiering eller slutbetalning,
a)
om det finns allvarliga brister i programmets förvaltnings- och kontrollsystem som påverkar tillförlitligheten i förfarandet för attestering av utbetalningar och för vilka korrigerande åtgärder inte har vidtagits, eller
b)
om utgifterna i en attesterad utgiftsredogörelse har samband med en allvarlig oegentlighet som inte rättats till, eller
c)
om en medlemsstat inte har fullgjort sina skyldigheter enligt artiklarna 33 och 34.
2. Kommissionen får besluta om att ställa in utbetalningar av förhandsfinansiering eller slutbetalning efter att ha gett medlemsstaten möjlighet att inom tre månader inkomma med sina synpunkter.
3. De betalningar av förhandsfinansiering och slutbetalning som ställts in skall återupptas när kommissionen anser att medlemsstaten har vidtagit de åtgärder som krävs.
4. Om medlemsstaten inte vidtar nödvändiga åtgärder får kommissionen fatta beslut om att helt eller delvis dra in nettobeloppet eller dra in gemenskapens bidrag till det årliga programmet enligt artikel 48.
Artikel 45
Arkivering av dokument
Utan att det påverkar bestämmelserna om statligt stöd i artikel 87 i fördraget skall den ansvariga myndigheten se till att alla verifikationer som gäller utgifter och revisioner av de berörda programmen hålls tillgängliga för kommissionen och revisionsrätten under en period av fem år efter det att programmen har avslutats i enlighet med artikel 42.1.
Denna period skall avbrytas vid rättsliga förfaranden eller på vederbörligt motiverad begäran från kommissionen.
Dokumenten skall sparas antingen i original eller i versioner som intygats överensstämma med originalen på allmänt erkända databärare.
KAPITEL VIII
FINANSIELLA KORRIGERINGAR
Artikel 46
Medlemsstaternas finansiella korrigeringar
1. Medlemsstaterna skall ha det huvudsakliga ansvaret för att utreda oegentligheter och agera vid konstaterande av betydande ändringar som påverkar sättet och förutsättningarna för genomförandet eller kontrollen av program och genomföra de nödvändiga finansiella korrigeringarna.
2. Medlemsstaterna skall göra de finansiella korrigeringar som krävs när enskilda eller systemiska oegentligheter upptäckts i åtgärder eller årliga program. Medlemsstaternas korrigeringar skall bestå i att gemenskapsbidraget helt eller delvis dras in och i tillämpliga fall återkrävs. Dröjsmålsränta skall betalas enligt den procentsats som anges i artikel 49.2 om beloppet inte återbetalats inom den tidsfrist som fastställts av medlemsstaten.
Medlemsstaterna skall ta hänsyn till oegentligheternas art och allvar och till den ekonomiska förlusten för fonden.
3. Vid systemiska oegentligheter skall den berörda medlemsstaten utvidga sina utredningar till att omfatta samtliga insatser som kan vara berörda.
4. Medlemsstaterna skall i den slutrapport om genomförandet av det årliga programmet som avses i artikel 53 inkludera en förteckning över de förfaranden för indragning av stöd som inletts för det berörda årliga programmet.
Artikel 47
Kommissionens revision och finansiella korrigeringar
1. Utan att det påverkar revisionsrättens befogenheter eller de kontroller som utförs av medlemsstaterna i enlighet med nationella lagar och andra författningar, får kommissionens tjänstemän eller behöriga företrädare för kommissionen med minst tre arbetsdagars varsel utföra kontroller på plats, inklusive stickprovskontroller, beträffande åtgärder som finansieras av fonden samt av förvaltnings- och kontrollsystem. Kommissionen skall underrätta den berörda medlemsstaten för att få all hjälp som behövs. Tjänstemän eller behöriga företrädare från den berörda medlemsstaten får delta i kontrollerna.
Kommissionen får begära att den berörda medlemsstaten utför en kontroll på plats för att kontrollera korrektheten i en eller flera transaktioner. Tjänstemän eller andra företrädare för kommissionen får delta i dessa kontroller.
2. Om kommissionen, efter att ha slutfört de nödvändiga kontrollerna, finner att en medlemsstat inte har fullgjort sina skyldigheter enligt artikel 33, skall den ställa in utbetalningen av förhandsfinansieringen eller slutbetalningen enligt artikel 44.
Artikel 48
Kriterier för korrigeringarna
1. Kommissionen får göra finansiella korrigeringar genom att helt eller delvis dra in gemenskapens bidrag till ett årligt program om den efter nödvändig granskning kommer fram till följande:
a)
Programmets förvaltnings- och kontrollsystem uppvisar allvarliga brister vilket har äventyrat det redan utbetalade gemenskapsstödet.
b)
Det finns utgifter i en attesterad utgiftsredogörelse som inte är korrekta och som inte har korrigerats av medlemsstaten innan korrigeringsförfarandet enligt denna punkt inleddes.
c)
En medlemsstat har inte fullgjort sina skyldigheter enligt artikel 33 innan korrigeringsförfarandet enligt denna punkt inleddes.
Kommissionen skall fatta sitt beslut med hänsyn till medlemsstatens eventuella synpunkter.
2. Kommissionen skall basera sina finansiella korrigeringar på konstaterade enskilda fall av oegentligheter och ta hänsyn till om det gäller systemiska oegentligheter när den avgör huruvida en korrigering med fast belopp eller en extrapolerad korrigering skall tillämpas. Om oegentligheten har samband med en utgiftsredogörelse för vilken en rimlig garanti tidigare avgetts av revisionsmyndigheten i enlighet med artikel 32.3 b kommer det att förmodas att det gäller ett systemiskt problem vilket leder till en korrigering med fast belopp eller en extrapolerad korrigering såvida medlemsstaten inte inom tre månader kan motbevisa detta antagande.
3. Kommissionen skall när den beslutar med vilket belopp korrigeringen skall göras ta hänsyn till oegentlighetens omfattning och till de finansiella effekterna av bristerna i de berörda årliga programmen.
4. Om kommissionen grundar sin ståndpunkt på uppgifter från externa revisorer, skall den dra sina egna slutsatser beträffande de ekonomiska följderna efter att ha granskat de åtgärder som den berörda medlemsstaten vidtagit enligt artikel 34, rapporter om anmälda oegentligheter samt eventuella svar från medlemsstaten.
Artikel 49
Återbetalning
1. Alla återbetalningar till Europeiska unionens allmänna budget skall göras före den förfallodag som anges i det återbetalningskrav som upprättas i enlighet med artikel 72 i budgetförordningen. Denna förfallodag skall vara den sista dagen i den andra månaden som följer efter det att betalningskravet utfärdades.
2. Varje försening av en återbetalning skall leda till att dröjsmålsränta tas ut från och med förfallodagen till och med den dag då betalning sker. Räntan skall beräknas enligt den räntesats som Europeiska centralbanken tillämpar på sina större refinansieringstransaktioner och som offentliggörs i C-serien av Europeiska unionens officiella tidning; den räntesats som skall användas är den som gäller den första kalenderdagen i den månad då förfallodagen infaller, plus tre och en halv procentenheter.
Artikel 50
Medlemsstaternas skyldigheter
Kommissionens beslut om finansiell korrigering påverkar inte medlemsstatens skyldighet att genomföra återvinning enligt artikel 46.
KAPITEL IX
ÖVERVAKNING, UTVÄRDERING OCH RAPPORTER
Artikel 51
Övervakning och utvärdering
1. Kommissionen skall regelbundet övervaka fonden i samarbete med medlemsstaterna.
2. Kommissionen skall tillsammans med medlemsstaterna utvärdera fonden med avseende på hur relevanta, effektiva och verkningsfulla åtgärderna har varit i förhållande till de mål som avses i artikel 3, i samband med utarbetandet av de rapporter som avses i artikel 52.3.
3. Kommissionen skall också beakta komplementariteten mellan åtgärder genomförda inom fondens ram och åtgärder genomförda i enlighet med gemenskapens övriga berörda politik, instrument och initiativ.
4. Som en del av den rapport för perioden 2007-2010 som avses i artikel 52.3 c, skall kommissionen, mot bakgrund av Europeiska unionens mål, göra en utvärdering av hur fonden påverkar politik och lagstiftning när det gäller övervakning av de yttre gränserna och av synergieffekter mellan fondens och byråns arbete, samt av de kriterier som används för anslagsfördelningen mellan medlemsstaterna.
Artikel 52
Rapporteringsskyldighet
1. Den ansvariga myndigheten i varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som behövs för att övervaka och utvärdera åtgärderna.
För detta ändamål skall de överenskommelser och kontrakt som den ansvariga myndigheten ingår med de organisationer som ansvarar för genomförandet av åtgärderna innehålla en skyldighet att regelbundet lämna in detaljerade redogörelser för hur långt man kommit i genomförandet och förverkligandet av de uppsatta målen, och dessa redogörelser skall ligga till grund för läges- respektive slutrapporter om genomförandet av det årliga programmet.
2. Medlemsstaterna skall förelägga kommissionen följande:
a)
Senast den 30 juni 2010 en utvärderingsrapport om genomförandet av de åtgärder som medfinansierats av fonden.
b)
Senast den 30 juni 2012 för perioden 2007-2010 och senast den 30 juni 2015 för perioden 2011-2013 en utvärderingsrapport om resultaten och effekterna av de åtgärder som medfinansierats av fonden.
3. Kommissionen skall förelägga Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén följande:
a)
Senast den 30 juni 2010, en rapport för översyn av artiklarna 14 och 15, och, i förekommande fall, förslag till ändringar.
b)
Senast den 31 december 2010, en delrapport om uppnådda resultat och de kvalitativa och kvantitativa aspekterna på genomförandet av fonden, och förslag om hur fonden kan utvecklas i framtiden.
c)
Senast den 31 december 2012 för perioden 2007-2010 respektive den 31 december 2015 för perioden 2011-2013: en rapport med en efterhandsbedömning.
Artikel 53
Slutrapport om genomförandet av det årliga programmet
1. En klar överblick över genomförandet av programmet kräver att slutrapporten om genomförandet av det årliga programmet innehåller följande uppgifter:
a)
Hur det årliga programmet genomförts med avseende på finansiering och verksamhet.
b)
Hur långt man kommit i genomförandet av det fleråriga programmet och av prioriteringarna i förhållande till dess särskilda, verifierbara mål, med kvantifiering, om och när detta är möjligt, av indikatorerna.
c)
Vilka åtgärder som har vidtagits av den ansvariga myndigheten i syfte att säkerställa genomförandets kvalitet och effektivitet, särskilt följande:
i)
Åtgärder för övervakning och utvärdering, inbegripet åtgärder för insamling av uppgifter.
i)
En sammanfattning av de problem av betydelse som uppstått vid genomförandet av det operativa programmet och de åtgärder som vidtagits.
iii)
Användning av tekniskt stöd.
d)
De åtgärder som vidtagits för att informera om och ge offentlighet åt de årliga och de fleråriga programmen.
2. Rapporten skall anses godtagbar om den innehåller samtliga uppgifter som förtecknas i punkt 1. Kommissionen skall, inom två månader efter att ha mottagit alla uppgifter som avses i punkt 1, fatta beslut om innehållet i rapporten från den ansvariga myndigheten vilket skall meddelas medlemsstaterna. Om kommissionen inte yttrar sig inom den fastställda tiden skall rapporten anses vara godkänd.
3. Kommissionen skall underrätta byrån om godkända slutrapporter om genomförandet av det årliga programmet.
KAPITEL X
ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER
Artikel 54
Förberedelse av det fleråriga programmet
1. Genom undantag från artikel 20 skall medlemsstaterna
a)
så snart som möjligt efter den 7 juni 2007 och senast den 22 juni 2007, utse den nationella ansvariga myndighet som avses i artikel 27.1 a samt, i förekommande fall, den myndighet till vilken ansvaret delegeras,
b)
senast den 30 september 2007 lägga fram den beskrivning av förvaltnings- och kontrollsystemen som avses i artikel 34.2.
2. Senast den 1 juli 2007 skall kommissionen förelägga medlemsstaterna
a)
en uppskattning av de belopp som skall tilldelas dem för budgetåret 2007,
b)
en uppskattning av de belopp som skall tilldelas dem för budgetåren 2008-2013, på grundval av en extrapolering av det uppskattade beloppet för budgetåret 2007 och med beaktande av förslagen till årliga anslag för åren 2007-2013 enligt budgetramen.
Artikel 55
Förberedelser av det årliga programmet för 2007 och 2008
1. Genom undantag från artikel 23 skall följande tidtabell gälla för genomförandet under budgetåret 2007 och 2008:
a)
Senast den 1 juli 2007 skall kommissionen förelägga medlemsstaterna en uppskattning av de belopp som skall tilldelas dem för budgetåret 2007.
b)
Senast den 1 december 2007 skall medlemsstaterna förelägga kommissionen utkastet till årligt program för 2007.
c)
Senast den 1 mars 2008 skall medlemsstaterna förelägga kommissionen utkastet till årligt program för 2008.
2. Beträffande det årliga programmet för 2007 kan de utgifter som faktiskt har betalats mellan den 1 januari 2007 och dagen för antagande av beslutet om finansiering och godkännande av den berörda medlemsstatens årliga program, få stöd från fonden.
3. För att finansieringsbeslut skall kunna antas 2008, med godkännande av det årliga programmet för 2007, skall kommissionen fastställa gemenskapens budgetåtagande för 2007 på grundval av beräkningen av det belopp som skall tilldelas medlemsstaterna, enligt beräkningsmetoderna i artiklarna 14 och 15.
KAPITEL XI
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 56
Kommitté
1. Kommissionen skall biträdas av den gemensamma kommittén ”Solidaritet och hantering av migrationsströmmar” som inrättas genom detta beslut.
2. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 4 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.
3. När det hänvisas till denna punkt skall artikel 5a.1-5a.4 och artikel 5a.5 b samt artikel 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.
De tidsfrister som anges i artikel 5a.3 c, 5a.4 b och 5a.4 e i beslut 1999/468/EG skall vara sex veckor.
Artikel 57
Översyn
Europaparlamentet och rådet skall på förslag av kommissionen göra en översyn av detta beslut senast den 30 juni 2013.
Artikel 58
Ikraftträdande och tillämpning
Detta beslut träder i kraft dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Detta beslut skall tillämpas från och med den 7 juni 2007 med undantag av artiklarna 14, 15, 20, 21, 23, 27, artikel 33.2, artikel 33.5, artikel 34, artikel 37.4 och artikel 56 som skall tillämpas från och med den 1 januari 2007.
Artikel 59
Adressater
Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna enligt fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen.
Utfärdat i Bryssel den 23 maj 2007.