РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1559/2007 НА СЪВЕТА
от 17 декември 2007 година
за установяване на многогодишен план за възстановяване на ресурсите от червен тон в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море и за изменение на Регламент (ЕО) № 520/2007
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 37 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като има предвид, че:
(1)
От 14 ноември 1997 г. Общността е страна по Международната конвенция за опазване на рибата тон в Атлантическия океан (2).
(2)
На годишното си заседание през ноември 2006 г. Международната комисия за опазване на рибата тон в Атлантическия океан (ICCAT) прие Препоръка 2006[05] за установяване на 15-годишен план за възстановяване на ресурсите от червен тон в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море.
(3)
За да се възстановят ресурсите, планът на ICCAT за възстановяване предвижда постепенно намаляване на равнището на общия допустим улов (ТАС) от 2007 до 2010 г., ограничения върху риболова в определени зони и периоди, нов минимален размер за червения тон, мерки относно спортните и любителски риболовни дейности, както и контролни мерки и изпълнение на схемата на ICCAT за съвместна международна инспекция, с цел да се гарантира ефективността на плана за възстановяване.
(4)
За да бъдат спазени произтичащите от препоръката на IССАТ международни задължения, планът на IССАТ за възстановяване на ресурсите от червен тон в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море бе въведен временно с Регламент (ЕО) № 643/2007 на Съвета от 11 юни 2007 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 41/2007 във връзка с плана за възстановяване на ресурсите от червен тон по препоръка на Международната комисия за опазване на рибата тон в Атлантическия океан (3), докато бъде приет регламент за прилагане на многогодишни мерки за възстановяване на ресурсите от червен тон през 2007 г.
(5)
Необходимо е, следователно, планът на IССАТ за възстановяване да бъде въведен постоянно, посредством регламент относно установяване на план за възстановяване, както е предвидено в член 5 от Регламент (ЕО) № 2371/2002 на Съвета от 20 декември 2002 г. относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на общата политика в областта на рибарството (4), който ще се прилага от 1 януари 2008 г.
(6)
Някои технически мерки, приети от IССАТ по отношение на червения тон, са вече включени в правото на Общността, като Регламент (ЕО) № 520/2007 от 7 май 2007 г. за определяне на технически мерки за опазването на определени запаси от далекомигриращи видове риба (5).
(7)
Единствено с цел тяхното финансиране до 31 декември 2014 г. мерките за изпълнение на плана на ICCAT за възстановяване, приети с настоящия регламент, както и временно приетите с Регламент (ЕО) № 643/2007, следва да се смятат за план за възстановяване по смисъла на член 5 от Регламент (ЕО) № 2371/2002, считано от датата на влизане в сила на Регламент (ЕО) № 643/2007.
(8)
Приемането на новите технически мерки, приети от IССАТ по отношение на червения тон, и актуализирането на онези, които са в сила от приемането на посочения по-горе регламент, изискват заличаване на някои разпоредби на Регламент (ЕО) № 520/2007 и замяната им с настоящия регламент,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет и обхват
Настоящият регламент определя общите правила за прилагане от Общността на многогодишен план за възстановяване на ресурсите от червен тон (Thunnus thynnus) по препоръка на Международната комисия за опазване на рибата тон в Атлантическия океан (ICCAT). Регламентът се прилага за червения тон в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море.
Целта на плана за възстановяване е да се постигне биомаса, която да отговаря на максималния устойчив добив (Бмуд) с повече от 50 %-на вероятност.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„ДС“ означава договарящи страни по Международната конвенция за опазване на риба тон в Атлантическия океан, както и сътрудничещи страни, които не са договарящи страни по Конвенцията, а също така и институции или риболовни институции;
б)
„риболовен кораб“ означава всеки кораб, използван или предназначен за търговска експлоатация на ресурсите от риба тон, включително корабите за преработка на риба, корабите за транспорт, влекачите и корабите, извършващи претоварване;
в)
„съвместна риболовна операция“ е всяка операция, извършвана между два или повече кораба, плаващи под флага на различни ДС или на различни държави-членки, при която уловът на един кораб се приписва отчасти или изцяло на един или повече други кораби;
г)
„дейности по прехвърляне“ означава всяко прехвърляне на червен тон:
i)
от риболовния кораб до крайното угоително стопанство за червен тон, включително умрялата или изпуснатата при транспортирането риба;
ii)
от рибно стопанство за червен тон или капан за риба тон до кораб за преработка, кораб за транспортиране или до сушата.
д)
„капан за риба тон“ означава неподвижен, закотвен за дъното уред, обикновено снабден с направляваща мрежа, която насочва рибата към заградено място;
е)
„поставяне в садки“ означава, че живият червен тон не се качва на борда, и включва както угояването, така и отглеждането;
ж)
„угояване“ означава отглеждане в садки на червен тон за кратък период (обикновено 2-6 месеца), с цел най-вече увеличаване на съдържанието на мазнини на рибата;
з)
„отглеждане“ означава поставяне в садки на червен тон за повече от година с цел увеличаване на общата биомаса;
и)
„претоварване“ означава разтоварване на цялото или част от количеството червен тон, което е на борда на риболовен кораб, на друг риболовен кораб;
й)
„кораб за преработка“ означава кораб, на борда на който рибните продукти подлежат на една или повече от следните операции преди пакетирането им: филетиране или нарязване, замразяване и/или обработка;
к)
„спортен риболов“ означава риболов с нетърговска цел, практикуван от членове на национална спортна организация или от лица, които притежават национален спортен лиценз;
л)
„любителски риболов“ означава риболов с нетърговска цел, чиито участници не членуват в национална спортна организация, нито притежават национален спортен лиценз;
м)
„задача II“ означава задача II, определена от ICCAT в „Оперативно ръководство за статистика и изследване на рибата тон и подобните ѝ видове в Атлантическия океан“ (Трето издание, ICCAT, 1990 г.);
н)
„кораб за транспорт“ означава кораб, който получава диви екземпляри и ги транспортира до стопанства за угояване или отглеждане.
ГЛАВА II
ВЪЗМОЖНОСТИ ЗА РИБОЛОВ
Член 3
Общ допустим улов (ОДУ)
Общият допустим улов, определен от IССАТ по отношение на договарящите страни за запасите от червен тон в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море, е както следва:
-
през 2008 г.: 28 500 тона;
-
през 2009 г.: 27 500 тона;
-
през 2010 г.: 25 500 тона.
Когато обаче в рамките на IССАТ са договорени нови равнища на ТАС, Съветът, с квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията, адаптира съответно предвидения в първия параграф ТАС.
Член 4
1. Всяка държава-членка взема необходимите мерки риболовното усилие на нейните кораби и капани да бъде съразмерно на възможностите за улов на червен тон, с които държавата-членка разполага в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море.
2. Всяка държава-членка съставя годишен риболовен план за риболовните кораби и капани за улов на червен тон в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море. Държавите-членки, чиито квоти за червен тон са по-малко от 5 % от квотата на Общността, могат да приемат в своя риболовен план специфичен метод за управление на своята квота, при което разпоредбите на параграф 3 не се прилагат.
3. Годишният риболовен план определя:
а)
inter alia, риболовните кораби над 24 м, включени в списъка, посочен в член 12 и отпуснатата им индивидуална квота.
б)
по отношение на корабите под 24 м и капаните - поне квотата, отпусната на организации на производителите или на групи кораби, ловящи с подобен риболовен уред.
4. Годишният риболовен план се предава на Комисията не по-късно от 31 януари всяка година. Всяка последваща промяна в годишния риболовен план или в специфичния метод на управление на тяхната квота се предава на Комисията най-малко 10 дни преди да се пристъпи към дейността, съответстваща на промяната.
5. Държавата-членка на флага предприема действия по този параграф, когато кораб, плаващ под нейния флаг:
а)
не е спазил изискването за доклад, посочено в член 17, параграф 3;
б)
е извършил нарушение, посочено в член 26.
Държавата-членка на флага взема мерки да бъде извършена физическа инспекция под нейно ръководство в нейните пристанища или от друго лице, определено от държавата-членка на флага, когато корабът не е в пристанище на Общността.
Държавата-членка на флага може да изисква от кораба да се отправи незабавно към определено от нея пристанище, когато индивидуалната квота бъде счетена за изчерпана.
6. Не по-късно от 31 януари държавите-членки докладват на Комисията за изпълнението на годишните си риболовни планове за предходната година. Тези доклади включват:
а)
броя на корабите, действително извършващи риболов на червен тон в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море;
б)
улова на всеки кораб; и
в)
общия брой дни, през които всеки кораб е извършвал риболов в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море.
7. Частни търговски споразумения между граждани на държава-членка и ДС с цел използване на риболовен кораб, плаващ под флага на тази държава-членка, за риболовна дейност в рамките на квота за риба тон на ДС, се сключват само с разрешението на заинтересованата държава-членка, която информира за това Комисията, както и с разрешението на Комисията на ICCAT.
8. Преди 1 март всяка година държавите-членки изпращат на Комисията информация за всяко едно частно търговско споразумение между техните граждани и ДС.
9. Информацията, посочена в параграф 8, съдържа следните елементи:
а)
Списък на всички риболовни кораби, плаващи под флага на държавата-членка, която има разрешение да извършва активен улов на червен тон съгласно частно търговско споразумение;
б)
вътрешен номер на кораба съгласно приложение I към Регламент (ЕО) № 26/2004 на Комисията от 30 декември 2003 г. относно регистъра на риболовния флот на Общността (6);
в)
срок на частните търговски споразумения;
г)
съгласие на държавата-членка за частното споразумение;
д)
наименованието на съответната ДС.
10. Комисията изпраща незабавно информацията, посочена в параграф 9, на Изпълнителния секретариат на ICCAT.
11. Комисията гарантира, че процентът от квотата на всяка ДС за червен тон, който може да се използва за наемане на риболовни кораби на Общността съгласно член 8б от Регламент (ЕО) № 1936/2001 на Съвета (7), не надхвърля 60 %, 40 % и 20 % от общата квота съответно за 2007, 2008 и 2009 г.
12. Наемането на риболовни кораби на Общността за червен тон в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море се забранява през 2010 и следващите години.
13. Всяка държава-членка гарантира, че броят на наетите от нея риболовни кораби за червен тон и продължителността на периода на наемане е съвместим с квотата, отпусната на държавата по наемане.
ГЛАВА III
ТЕХНИЧЕСКИ МЕРКИ
Член 5
Затворени сезони за риболов
1. Риболовът на червен тон се забранява в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море за големи риболовни кораби с въже майка с пелагичен уред, които са над 24 m, през периода от 1 юни до 31 декември, с изключение на зоната, ограничена от следните координати: на запад 10° W и на север 42° N.
2. Риболовът на червен тон с гъргъри се забранява в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море за периода от 1 юли до 31 декември.
3. Риболовът на червен тон с кораби с подхранка се забранява в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море за периода от 15 ноември до 15 май.
4. Риболовът на червен тон с пелагични траулери се забранява в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море за периода от 15 ноември до 15 май.
Член 6
Използване на самолети
Използването на самолети и хеликоптери за търсене на червен тон в зоната, обхваната от конвенцията, се забранява.
Член 7
Минимални размери
1. Минималният размер за червен тон в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море се определя на 30 kg или 115 cm.
2. Чрез дерогация от параграф 1 и без да се засягат разпоредбите на член 9, минималният размер за червен тон (Thunnus thynnus) 8 kg или 75 cm се прилага за червен тон, както следва:
а)
червен тон, уловен в източната част на Атлантическия океан с кораби с подхранка, кораби за тралене и пелагични траулери;
б)
червен тон, уловен в Адриатическо море с цел отглеждане.
3. За целите на параграф 2, буква а) Съветът, с квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията, определя максималния брой кораби с подхранка и кораби за тралене, на които се разрешава да ловят червен тон, и пелагични траулери, на които се разрешава да ловят червен тон като съпътстващ улов. Броят на корабите с подхранка и на корабите за тралене се определя на броя кораби на Общността, участващи в пряк риболов на червен тон през 2006 г. Броят на пелагичните траулери се определя на броя кораби на Общността, на които се разрешава да ловят червен тон като съпътстващ улов през 2006 г.
4. За целите на параграф 2, буква а) Съветът, с квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията, разпределя между държавите-членки броя кораби, определени съгласно параграф 3.
5. За целите на параграф 2, буква а) не повече от 10 % от квотата на Общността за червен тон между 8 kg или 75 cm, и 30 kg или 115 cm, се разпределя между корабите с разрешение за риболов, посочени в параграфи 3 и 4, с до максимум 200 тона червен тон с тегло не по-малко от 6,4 kg или с дължина 70 cm, уловен от кораби с подхранка с обща дължина по-малко от 17 m. Съветът, с квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията, взема решение за разпределянето на квотата на Общността между държавите-членки.
6. Не повече от 2 % от квотата на Общността за червен тон между 8 и 30 kg може да бъде разпределена между нейния крайбрежен занаятчийски риболов на прясна риба в източната част на Атлантическия океан. Съветът, с квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията, взема решение за разпределянето на квотата на Общността между държавите-членки.
7. Допълнителните конкретни условия за червен тон, уловен в източната част на Атлантическия океан от кораби с подхранка, кораби за тралене и пелагични траулери, са изложени в приложение I.
Член 8
План за пробовземане по отношение на червения тон
1. Всяка държава-членка съставя програма за пробовземане с цел оценка на броя с необходим размер от уловения червен тон.
2. Пробовземането по размер при садките се извършва с една проба от 100 образеца на 100 тона жива риба или с една проба от 10 % от общия брой на рибата в садки. Пробовземането за размер въз основа на дължина или тегло се извършва по време на прибирането на улова в рибното стопанство, както и от рибата, умряла по време на транспортирането, в съответствие с методиката на ICCAT за докладване в рамките на задача II.
3. За риба, отглеждана повече от една година, се разработват допълнителни методи и пробовземания.
4. Пробовземането се извършва при прибирането на улова на случаен принцип и обхваща всички садки. Данните за извършените всяка година проби се съобщават на Комисията до 31 май следващата година.
Член 9
Съпътстващ улов
1. Съпътстващ улов от максимум 8 % червен тон, който тежи под 30 kg и не по-малко от 10 kg, се разрешава за всички риболовни кораби, които, активно или не, ловят червен тон, без да се засягат разпоредбите на член 7, параграф 2.
2. Посоченият в параграф 1 процент се изчислява или въз основа на общия съпътстващ улов в брой риби, които се разтоварват на сушата, от общия улов на червен тон на тези кораби, или въз основа на изразената в проценти тегловна еквивалентност.
3. Съпътстващият улов трябва да се извади от квотата на държавата-членка на флага. Изхвърлянето на умрялата риба от посочения в параграф 1 съпътстващ улов се забранява по времето, през което се извършва риболов на червен тон, и се изважда от квотата на държавата-членка на флага.
4. Разтоварването на суша на съпътстващ улов от червен тон става съгласно разпоредбите на член 14 и член 18, параграф 1.
Член 10
Риболов за забавление
1. В рамките на любителските риболовни дейности се забраняват уловът, съхраняването на борда, претоварването и разтоварването на сушата на повече от един екземпляр червен тон за всеки риболовен курс.
2. Продажбата на червен тон, уловен при любителски риболов, се забранява, с изключение на случаите с благотворителна цел.
3. Всяка държава-членка записва данни за улова от любителски риболов и ги предава на Комисията. Комисията изпраща тази информация на Постоянния комитет за изследвания и статистика на ICCAT.
4. Всяка държава-членка взема необходимите мерки, за да гарантира във възможно най-голяма степен освобождаването на уловения в рамките на любителския риболов жив червен тон, особено на младите екземпляри.
Член 11
Спортен риболов
1. Всяка държава-членка взема необходимите мерки за регламентиране на спортния риболов, по-конкретно посредством разрешения за риболов.
2. Продажбата на червен тон, уловен при състезания по спортен риболов, се забранява, с изключение на случаите с благотворителна цел.
3. Всяка държава-членка записва данни за улова при спортен риболов и ги съобщава на Комисията. Комисията изпраща тази информация на Постоянния комитет за изследвания и статистика на ICCAT.
4. Всяка държава-членка взема необходимите мерки да осигури във възможно най-голяма степен освобождаването на уловения в рамките на спортния риболов жив червен тон, особено на младите екземпляри.
ГЛАВА IV
КОНТРОЛНИ МЕРКИ
Член 12
Регистър на корабите с разрешение за активен риболов на червен тон
1. До 31 януари 2008 г. всяка държава-членка изпраща на Комисията по електронен път списък на всички риболовни кораби, плаващи под нейния флаг, на които е разрешено да извършват активен риболов на червен тон в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море посредством издаване на специално разрешение за риболов.
2. Комисията изпраща тази информация на Изпълнителния секретариат на ICCAT, за да може тези кораби да бъдат вписани в регистъра на ICCAT за кораби с разрешение за риболов на червен тон.
3. Риболовните кораби на Общността, засегнати от този член и невписани в регистъра на ICCAT, не могат да извършват риболов, да съхраняват на борда, да претоварват, транспортират, прехвърлят или разтоварват на сушата червен тон в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море.
4. Правилата относно разрешенията за риболов в член 8a, параграфи 2, 4, 6, 7 и 8 от Регламент (ЕО) № 1936/2001 се прилагат mutatis mutandis.
Член 13
Регистриране на капани за риба тон, чрез които е разрешено да се извършва риболов на червен тон
1. До 31 януари 2008 г. всяка държава-членка изпраща на Комисията по електронен път списък на всички капани за риба тон, чрез които е разрешено да се извършва риболов на червен тон в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море посредством издаване на специален лиценз за риболов. Списъкът включва името на капаните и регистрационния им номер.
2. Комисията изпраща списъка на Изпълнителния секретариат на ICCAT, за да може тези капани за риба тон да бъдат вписани в регистъра на ICCAT за капани за риба тон, с които е разрешено да се извършва риболов на червен тон.
3. С капаните за риба тон на Общността, невписани в регистрите на ICCAT, не може да се извършва риболов, да се съхранява, претоварва или разтоварва на сушата червен тон в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море.
4. Член 8a, параграфи 2, 4, 6, 7 и 8 от Регламент (ЕО) № 1936/2001 се прилагат mutatis mutandis.
Член 14
Определени пристанища
1. Държавите-членки определят място, което да се използва за разтоварване на суша, или място близо до брега (определени пристанища), където се разрешават операции по разтоварване на суша или претоварване на червен тон.
2. Държавите-членки предават на Комисията най-късно до 1 април всяка година списък на определените пристанища. Комисията изпраща тази информация на Изпълнителния секретариат на ICCAT преди 15 април всяка година. Всякакви последващи промени в списъка се съобщават на Комисията, за да бъдат предадени на Изпълнителния секретариат на ICCAT, най-малко 15 дни преди промяната да влезе в сила.
3. Забраняват се разтоварването на суша и претоварването от корабите, посочени в член 12, на каквото и да е количество червен тон, уловен в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море, на всяко място, различно от пристанищата, определени от ДС и от държавите-членки съгласно параграфи 1 и 2.
4. Настоящата разпоредба се прилага за операции по разтоварване на суша или прехвърляне, извършвани от кораби с подхранка, кораби за тралене и пелагични траулери, които са уловили червен тон в източната част на Атлантическия океан, в съответствие с конкретните условия, посочени в приложение I.
Член 15
Изисквания към документацията
1. Освен че трябва да спази условията от членове 6 и 8 от Регламент (ЕИО) № 2847/93 на Съвета от 12 октомври 1993 г. относно установяването на система за контрол, приложима към общата политика в областта на рибарството (8), капитанът на риболовен кораб на Общността, посочен в член 12, вписва в бордовия дневник, ако е приложимо, информацията, посочена в приложение II.
2. Капитанът на кораб на Общността, посочен в член 12, който участва в съвместна риболовна операция, вписва в бордовия си дневник следната допълнителна информация:
а)
къде уловът е качен на борда или е прехвърлен в садки:
-
датата и часа на улова при съвместната риболовна операция;
-
мястото (географска дължина/ширина) на улова при съвместна риболовна операция;
-
количеството на качения на борда или прехвърления в садки улов на червен тон;
-
името и международните радиопозивни на риболовния кораб.
б)
за корабите, които участват в съвместна риболовна операция, но не са ангажирани в прехвърлянето на рибата:
-
датата и часа на съвместната риболовна операция;
-
мястото (географската дължина/ширина) на съвместната риболовна операция;
-
заявление, че на борда не е качван улов, нито е преместван в садки от този кораб;
-
името(имената) и международната(ите) радиопозивна(и) на риболовния(ите) кораб(и) за улов.
3. Когато кораб за улов, включен в съвместна риболовна операция, декларира количеството червен тон, уловено с неговите риболовни уреди, за всеки улов капитанът посочва квотата, по която се отчита уловът за всеки(всички) кораб(и) и държава(и) на флага.
Член 16
Съвместни риболовни операции
1. Всякакви съвместни риболовни операции за червен тон, в които участват кораби, плаващи под флага на една или повече държава(и)-членка(и), се разрешават само със съгласието на заинтересованата(ите) държава(и)-членка(и) на флага.
2. При кандидатстване за разрешение всяка държава-членка взема необходимите мерки, за да получи от своите риболовни кораби, участващи в съвместната риболовна операция, подробна информация относно продължителността на съвместната операция, идентичността на ангажираните оператори и схемата на разпределение между корабите за съответния улов.
3. Всяка държава-членка предоставя посочената в параграф 2 информация на Комисията. Комисията незабавно изпраща тази информация на Секретариата на ICCAT.
Член 17
Доклади за улова
1. Капитанът на посочения в член 12 риболовен кораб изпраща на компетентните органи на държавата-членка, под чийто флаг плава, доклад за улова, в който посочва количествата червен тон, уловен от кораба, включително и при липса на улов.
2. Докладът за улова се предава за пръв път най-късно в края на десетия ден след навлизането в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море или след началото на риболовния курс. В случай на съвместни риболовни операции капитанът на кораба за улов посочва за всеки улов към кой кораб или кораби се причислява уловът според квотата на държавата(ите) на флага.
3. От 1 юни всяка година капитанът на риболовен кораб предава доклада за количеството улов на червен тон, включително и при липса на улов, на всеки пет дни.
4. При получаване на докладите за улов всяка държава-членка ги изпраща по електронен път или по друг начин на Комисията. Комисията незабавно изпраща тази информация на Секретариата на ICCAT.
5. Преди петнадесето число на всеки месец държавите-членки информират Комисията, посредством компютърночетим формуляр, за количествата улов на червен тон в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море, които през предходния месец са разтоварени на суша, претоварени, уловени в капан или поставени в садки от кораба, плаващ под техен флаг. Комисията незабавно изпраща тази информация на Секретариата на ICCAT.
Член 18
Разтоварване
1. Чрез дерогация от член 7 от Регламент (ЕИО) № 2847/93 най-малко четири часа преди очаквания час на пристигане в пристанището капитанът на кораб на Общността, посочен в член 12 от настоящия регламент, или негов представител съобщават на компетентния орган на държавата-членка (включително държавата-членка, под чийто флаг плава) или на ДС, чиито пристанища или съоръжение за разтоварване на сушата желаят да използват, следната информация:
а)
очакван час на пристигане;
б)
оценка на количеството съхраняван на борда червен тон;
в)
информация за зоната, където е извършен уловът.
2. При разтоварване на сушата в определено пристанище на държава-членка, различна от държавата-членка по флаг, съответният орган на тази държава-членка в срок от 48 часа след приключване на разтоварването изпраща протокол за разтоварването на сушата на органа на държавата, под чийто флаг плава риболовният кораб.
3. Настоящата разпоредба не се прилага по отношение на разтоварвания на суша от кораби с подхранка, кораби за тралене и пелагични траулери, уловили червения тон в източната част на Атлантическия океан.
Член 19
Прехвърляне
1. Чрез дерогация от член 11 от Регламент (ЕИО) № 2847/93 се забранява претоварването в морето на червен тон в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море, с изключение на големи риболовни кораби с въже-майка, които оперират в съответствие с Препоръка 2005[06] за установяване на програма за претоварване за големи риболовни кораби на ICCAT, със съответните изменения.
2. Преди влизането в пристанище капитанът на приемащия кораб (кораба за улов или кораба за преработка) или негов представител най-малко 48 часа преди очаквания час на пристигане предоставя на компетентните органи на държавата-членка, чието пристанище иска да използва, следната информация:
а)
очакван час на пристигане;
б)
оценка на количеството съхраняван на борда червен тон;
в)
информация за географските области, откъдето са уловите на червен тон, които ще бъдат претоварени;
г)
името на кораба за улов, който доставя рибата червен тон, и номера му в регистъра на ICCAT за риболовни кораби с разрешително за риболов на червен тон;
д)
името на приемащия кораб и номера му в регистъра на ICCAT за риболовни кораби с разрешение за риболов на червен тон;
е)
тонажа на червения тон, който ще бъде претоварен.
3. На риболовните кораби за улов не се разрешава претоварване, освен ако не са получили предварително разрешение от държавата, под чийто флаг плават.
4. Преди началото на претоварването капитанът на кораба за улов уведомява държавата, под чийто флаг плава, за следното:
а)
количествата червен тон, които предстои да бъдат претоварени;
б)
датата и пристанището на прехвърляне;
в)
името, регистрационния номер и флага на приемащия кораб и номера му в регистъра на ICCAT за риболовни кораби с разрешително за риболов на червен тон;
г)
географската зона, където е извършен уловът.
5. Компетентният орган на държавата-членка, в чието пристанище се извършва претоварването:
а)
инспектира приемащия кораб при пристигането и проверява товара и документацията, свързана с операцията по претоварване;
б)
изпраща на органа на държавата, под чийто флаг плава корабът за улов, протокол от претоварването до 48 часа след приключване на претоварването.
6. Капитанът на кораб на Общността, посочен в член 12, попълва декларацията на ICCAT за претоварване и я предава на компетентните органи на държавата-членка, под чийто флаг плават корабите. Декларацията се предава не по-късно от 15 дни след датата на претоварване в пристанището в съответствие с формата, определен в приложение III.
Член 20
Операции по поставяне в клетки
1. В рамките на една седмица от извършването на операцията по поставяне в садки държавата-членка, под чиято юрисдикция е рибното стопанство за угояване или отглеждане на червен тон, представя утвърден от наблюдател доклад за поставяне в садки на държавата-членка или на ДС, под чийто флаг плава корабът, уловил червения тон, и на Комисията. Комисията незабавно изпраща тази информация на Секретариата на ICCAT. Докладът съдържа информацията, включена в декларацията за поставяне в садки, съгласно член 4б от Регламент (ЕО) № 1936/2001.
2. Когато стопанствата за угояване или отглеждане се намират в открито море, разпоредбите на параграф 1 се прилагат, mutatis mutandis, към държавите-членки, където са установени физическите или юридическите лица, отговорни за стопанствата за угояване или отглеждане.
3. Преди всяко прехвърляне в садки държавата-членка или ДС, под чийто флаг плава корабът за улов, бива информиран от компетентния орган на държавата-членка, отговорна за рибното стопанство за угояване или отглеждане, относно прехвърлянето в садки на количествата, уловени от риболовни кораби, които плават под нейния флаг.
Държавата-членка, под чийто флаг плава корабът за улов, изисква от компетентния орган на държавата-членка, отговорна за рибното стопанство за угояване или отглеждане, да предприеме действия за конфискуване на улова и за връщане на рибата в морето, ако при получаването на тази информация прецени, че:
а)
риболовният кораб, декларирал, че е уловил рибата, няма достатъчно индивидуална квота за червен тон, който да се поставя в садки, или
б)
количеството риба не е надлежно докладвано и не е отчетено при изчисляването на която и да е приложима квота или
в)
риболовният кораб, декларирал, че е уловил рибата, няма разрешение за улов на червен тон.
4. Капитанът на риболовен кораб на Общността попълва и предава на държавата-членка по флаг или на ДС по флаг декларацията на ICCAT за прехвърляне не по-късно от 15 дни след датата на прехвърлянето във влекачи или в садки, в съответствие с формата, посочен в приложение III. Декларацията за прехвърляне придружава прехвърлената риба при транспортирането ѝ до садката.
Член 21
Дейности, свързани с капани за риба тон
1. Уловът с капан се регистрира след приключването на всяка риболовна операция с капани за риба тон и, в срок от 48 часа след приключването на всяка риболовна операция, се съобщава по електронен път или по друг начин на компетентния орган на държавата-членка, където се намира капанът.
2. При получаване на протокола за улов всяка държава-членка го изпраща по електронен път на Комисията. Комисията незабавно изпраща информацията на Секретариата на ICCAT.
Член 22
Контрол на пристанището или в рибното стопанство
1. Държавите-членки вземат необходимите мерки да гарантират, че всички посочени в регистъра на ICCAT кораби с разрешение за риболов на червен тон, влизащи в определено пристанище, за да разтоварят на сушата и/или да претоварят червен тон, уловен в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море, преминават през пристанищна инспекция.
2. Държавите-членки вземат необходимите мерки за контролиране на всяка операция по поставяне в садки в стопанствата за угояване или отглеждане, които са под тяхна юрисдикция.
3. Когато стопанствата за угояване или отглеждане се намират в открито море, разпоредбите на параграф 2 се прилагат, mutatis mutandis, към държавите-членки, където са установени физическите или юридическите лица, отговорни за стопанството за угояване или отглеждане.
Член 23
Насрещна проверка
1. Държавите-членки проверяват, включително чрез данните от VMS (Система за сателитно наблюдение на риболовни кораби), представянето на бордовите дневници и съответната информация, вписвана в бордовите дневници на корабите, в документа за прехвърлянето/претоварването и в документите за улова.
2. Държавите-членки извършват административни насрещни проверки при всяко разтоварване на сушата, всяко претоварване или поставяне в садки, като сравняват количествата по видове, вписани в бордовия дневник на корабите, или количествата по видове, вписани в декларацията за претоварване, и количествата, вписани в декларацията за разтоварване на сушата или в декларацията за поставяне в садки, както и всеки друг имащ отношение документ като фактура и/или документи за продажба.
Член 24
Схема на ICCAT за Съвместна международна инспекция
1. В Общността се прилага схемата на ICCAT за съвместна международна инспекция, приета от ICCAT на четвъртото ѝ редовно заседание (Мадрид, ноември 1975 г.) и посочена в приложение IV към настоящия регламент.
2. Държавите-членки, чиито риболовни кораби имат разрешение за улов на червен тон в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море, назначават инспектори и извършват инспекции по море в съответствие със схемата.
3. Комисията или определен от нея орган може да назначи инспектори на Общността по схемата.
4. Комисията или определен от нея орган координира дейностите по наблюдение и инспекция за Общността. Тя може да изготви, съгласувано със заинтересованите държави-членки, програми за съвместна инспекция за тази цел, което ще позволи на Общността да изпълни задължението си по схемата. Държавите-членки, чиито кораби участват в риболовни дейности за червен тон, приемат необходимите мерки, за да улеснят изпълнението на тези програми, особено с оглед на необходимите човешки и материални ресурси, както и на периодите и зоните, където тези ресурси трябва да се използват.
5. Държавите-членки съобщават на Комисията до 1 април всяка година имената на инспекторите и корабите за инспекция, които възнамеряват да включат в схемата през следващата година. Въз основа на тази информация Комисията изготвя, в сътрудничество с държавите-членки, прогнозен план за участието на Общността в схемата всяка година, който изпраща на секретариата на ICCAT и на държавите-членки.
Член 25
Програма за наблюдение
1. Всяка държава-членка гарантира обезпечаването на наблюдение на своите риболовни кораби с дължина над 15 м най-малко за:
а)
20 % от активните си кораби за риболов със сейнери с кош. При съвместни риболовни операции по време на изпълнението им присъства наблюдател;
б)
20 % от активните си пелагични траулери;
в)
20 % от активните си риболовни кораби с въже майка;
г)
20 % от активните си кораби с подхранка;
д)
100 % по време на прибиране на улова на риба от капаните за риба тон.
Задачите на наблюдателя са по-конкретно следните:
а)
да следи дали корабът отговаря на условията от настоящия регламент;
б)
да протоколира и докладва по риболовната дейност;
в)
да наблюдава и изчислява улова, както и да проверява вписаното в бордовия дневник;
г)
да следи и записва кораби, които може да извършват риболовни дейности в нарушение на мерките на ICCAT за опазване на рибата тон.
Освен това наблюдателят извършва научна работа, като събиране на данни по задача II, както е определено от ICCAT, когато това се изисква от ICCAT, въз основа на инструкциите от Постоянния комитет за изследвания и статистика на ICCAT.
2. Всяка държава-членка, под чиято юрисдикция е рибното стопанство за угояване или отглеждане на червен тон, осигурява присъствието на наблюдател по време на всяко прехвърляне на червен тон в садките и прибирането на улова на риба от стопанството.
Задачите на наблюдателя са по-конкретно следните:
а)
да наблюдава и контролира съответствието на операциите в стопанството съгласно членове 4a, 4б и 4в от Регламент (ЕО) № 1936/2001;
б)
да утвърждава посочения в член 20 от настоящия регламент доклад за поставяне в садки;
в)
да извършва научна дейност, например да събира проби, съгласно изискванията на ICCAT, основаващи се на указанията от Постоянния комитет за изследвания и статистика на ICCAT.
Член 26
Изпълнение
1. Държавите-членки вземат мерки за изпълнение по отношение на риболовен кораб, който плава под техен флаг, когато се установи в съответствие със законодателството им, че корабът не съответства на разпоредбите на членове 4, 5, 7, 14, 15, 16, 17 и 19. В зависимост от сериозността на нарушението и в съответствие с приложимите разпоредби на националното законодателство мерките могат да включват по-конкретно:
а)
глоби;
б)
конфискация на незаконния риболовен уред и на незаконния улов;
в)
запориране на съда;
г)
временно прекратяване или отнемане на разрешението за риболов;
д)
намаление или отнемане на квотата за риболов, ако е целесъобразно.
2. Всяка държава-членка, под чиято юрисдикция се намира рибното стопанство за червен тон, взема мерки за изпълнение по отношение на това рибно стопанство, когато съгласно законодателството ѝ се установи, че стопанството не съответства на разпоредбите на член 20 и член 25, параграф 2 от настоящия регламент и на членове 4a, 4б и 4в от Регламент (ЕО) № 1936/2001. В зависимост от сериозността на нарушението и в съответствие с приложимите разпоредби на националното законодателство мерките могат да включват по-конкретно:
а)
глоби;
б)
временно изваждане или заличаване от регистъра на рибните стопанства за угояване;
в)
забрана за поставяне в садки или за продажба на определени количества червен тон.
Член 27
Пазарни мерки
1. Забраняват се търговията в Общността, разтоварването на суша, вносът, износът, поставянето в садки за угояване или отглеждане, реекспортът и претоварването на червен тон (Thunnus thynnus) от източната част на Атлантическия океан и Средиземно море, за който няма точна, пълна и утвърдена документация, изисквана съгласно настоящия регламент.
2. Забраняват се търговията в Общността, вносът, разтоварването на суша, поставянето в садки за угояване или отглеждане, преработката, износът, реекспортът и претоварването на червен тон (Thunnus thynnus) от източната част на Атлантическия океан и Средиземно море, уловен от риболовни кораби, плаващи под флага на държава, която или няма квота, ограничение за улов или разпределен дял от риболовното усилие за червен тон от източната част на Атлантическия океан и Средиземно море, в съответствие с мерките на ICCAT за управление и опазване на червения тон, или риболовните ѝ възможности са изчерпани. Въз основа на информацията, получена от Секретариата на ICCAT, Комисията уведомява всички държави-членки, че квотата на ДС е изчерпана.
3. Забраняват се търговията в Общността, вносът, разтоварването на суша, преработката, износът на червен тон от рибни стопанства за угояване или отглеждане, които не отговарят на Препоръка 2006[07] на ICCAT за отглеждане на червен тон.
Член 28
Коефициенти за превръщане
Коефициентите за превръщане, приети от Постоянния комитет за изследвания и статистика на ICCAT, се прилагат за изчисляване на еквивалентното закръглено тегло на преработения червен тон.
Член 29
Финансиране
За целите на член 21, буква а), i) от Регламент (ЕО) № 1198/2006 на Съвета от 27 юли 2006 г. на Европейския фонд за рибарство (9) и до 31 декември 2014 г. многогодишният план за възстановяване на ресурсите от червен тон в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море се смята за план за възстановяване по смисъла на член 5 от Регламент (ЕО) № 2371/2002.
ГЛАВА V
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 30
Изменения на Регламент (ЕО) № 520/2007
Регламент (ЕО) № 520/2007 се изменя, както следва:
1.
Членове 6 и 11 се заличават;
2.
В приложение IV вписаното относно червения тон се заличава.
Член 31
Влизане в сила и приложение
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2008 година.
Въпреки това член 29 се прилага от 13 юни 2007 година.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 17 декември 2007 година.
RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1559/2007
av den 17 december 2007
om upprättande av en flerårig återhämtningsplan för blåfenad tonfisk i östra Atlanten och Medelhavet och ändring av förordning (EG) nr 520/2007
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 37,
med beaktande av kommissionens förslag,
med beaktande av Europaparlamentets yttrande (1), och
av följande skäl:
(1)
Gemenskapen har sedan den 14 november 1997 varit part i den internationella konventionen för bevarande av tonfisk i Atlanten (2).
(2)
Internationella kommissionen för bevarande av tonfisk i Atlanten (ICCAT) antog vid sitt årliga möte i november 2006 rekommendation 2006[05] om att upprätta en 15-årig återhämtningsplan för blåfenad tonfisk i östra Atlanten och Medelhavet.
(3)
För att bygga upp beståndet föreskriver ICCAT:s återhämtningsplan en gradvis minskning av de totala tillåtna fångstmängderna (TAC) under perioden 2007-2010, begränsning av fisket inom vissa områden och tidsperioder, en ny minsta storlek på blåfenad tonfisk, åtgärder för sport- och fritidsfiske samt kontrollåtgärder och genomförande av ICCAT:s ordning för ömsesidig internationell inspektion för att säkra återhämtningsplanens effektivitet.
(4)
För att leva upp till de internationella åtaganden som följer av ICCAT:s rekommendation genomfördes ICCAT:s återhämtningsplan för blåfenad tonfisk i östra Atlanten och Medelhavet provisoriskt genom rådets förordning (EG) nr 643/2007 av den 11 juni 2007 om ändring av förordning (EG) nr 41/2007 i fråga om den återhämtningsplan för blåfenad tonfisk som rekommenderas av Internationella kommissionen för bevarande av tonfisk i Atlanten (3) i väntan på att en förordning om genomförande av fleråriga återhämtningsåtgärder för beståndet av blåfenad tonfisk antas under 2007.
(5)
Det är därför nödvändigt att permanent införliva ICCAT:s återhämtningsplan i gemenskapslagstiftningen genom en förordning om upprättandet av en återhämtningsplan, i enlighet med artikel 5 i rådets förordning (EG) nr 2371/2002 av den 20 december 2002 om bevarande och hållbart utnyttjande av fiskeresurserna inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken (4), vilken bör tillämpas från och med den 1 januari 2008.
(6)
En del av ICCAT:s tekniska åtgärder för blåfenad tonfisk har införlivats i gemenskapslagstiftningen genom förordning (EG) nr 520/2007 av den 7 maj 2007 om tekniska bestämmelser för bevarande av vissa fiskbestånd av långvandrande arter (5).
(7)
De åtgärder för genomförande av ICCAT:s återhämtningsplan som vidtas enligt denna förordning samt de åtgärder som vidtagits provisoriskt enligt förordning (EG) nr 643/2007 ska, enbart för finansieringen av dem fram till och med den 31 december 2014, anses vara en återhämtningsplan enligt artikel 5 i förordning (EG) nr 2371/2002 med verkan från och med den dag förordning (EG) nr 643/2007 träder i kraft.
(8)
Antagandet av nya tekniska bestämmelser, som av ICCAT antagits för blåfenad tonfisk, och uppdateringen av de bestämmelser som gällt sedan ovan nämnda förordning antogs påkallar att vissa bestämmelser i förordning (EG) nr 520/2007 utgår och ersätts med bestämmelserna i den här förordningen.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
Artikel 1
Syfte och tillämpningsområde
I denna förordning fastställs allmänna bestämmelser för gemenskapens genomförande av en flerårig återhämtningsplan för blåfenad tonfisk (Thunnus thynnus), rekommenderad av Internationella kommissionen för bevarande av tonfiskbestånden i Atlanten (ICCAT). Förordningen ska tillämpas för blåfenad tonfisk i östra Atlanten och Medelhavet.
Återhämtningsplanens mål ska vara att med mer än 50 procents sannolikhet uppnå en biomassa som motsvarar maximal hållbar avkastning (Bmsy).
Artikel 2
Definitioner
I denna förordning avses med
a) avtalsslutande parter: avtalsslutande parter i Internationella konventionen för bevarande av tonfisk i Atlanten samt samarbetande icke avtalsslutande parter, organisationer och fiskeriorganisationer.
b) fiskefartyg: fartyg som används eller som är avsedda att användas för kommersiellt utnyttjande av tonfiskresurser, inklusive fiskberedningsfartyg, transportfartyg, bogserbåtar och fartyg som deltar i omlastning.
c) gemensam fiskeverksamhet: all verksamhet mellan två eller flera fartyg som för flagg från olika avtalsslutande parter eller från olika medlemsstater där ett fartygs fångst helt eller delvis har tagits upp av ett eller flera andra fartyg.
d) överföringsaktivitet: all överföring av blåfenad tonfisk
e) tonfiskfälla: ett fast redskap som är förankrat i botten, vanligen med en fångstarm som leder in fisken i en fångstdel.
f) placering i kasse (att sätta i bur): den levande blåfenade tonfisken tas inte ombord; innefattar både gödning och odling.
g) gödning: placering i kasse av blåfenad tonfisk under en kort period (vanligen 2-6 månader) främst i syfte att öka fiskens fetthalt.
h) odling: placering i kasse av blåfenad tonfisk under längre tid än ett år i syfte att öka den totala biomassan.
i) omlastning: avlastning av all eller en del av den blåfenade tonfisk som finns ombord på ett fiskefartyg till ett annat fiskefartyg.
j) beredningsfartyg: ett fartyg där fiskeriprodukter före paketering genomgår ett eller flera av följande moment ombord: fileing eller skivning, frysning och/eller bearbetning.
k) sportfiske: icke-kommersiellt fiske där deltagarna är anslutna till en nationell sportfiskeorganisation eller innehar ett nationellt sportfisketillstånd.
l) fritidsfiske: icke-kommersiellt fiske där deltagarna varken är anslutna till en nationell sportfiskeorganisation eller innehar ett nationellt sportfisketillstånd.
m) uppdrag II: det uppdrag (uppdrag II) som definierats av ICCAT i Field manual for statistics and sampling Atlantic tunas and tuna-like fishes (tredje utgåvan, ICCAT, 1990).
n) transportfartyg: ett fartyg som mottar viltlevande fisk och transporterar den till gödnings- eller odlingsanläggningar.
KAPITEL II
FISKEMÖJLIGHETER
Artikel 3
Totala tillåtna fångstmängder (TAC)
De totala tillåtna fångstmängder som ICCAT har fastställt för de avtalsslutande parterna för blåfenad tonfisk i östra Atlanten och Medelhavet ska vara följande:
-
2008: 28 500 ton.
-
2009: 27 500 ton.
-
2010: 25 500 ton.
Om nya totala tillåtna fångstmängder fastställs av ICCAT ska rådet, med kvalificerad majoritet och på förslag av kommissionen, anpassa de totala tillåtna fångstmängder som föreskrivs i första stycket i enlighet därmed.
Artikel 4
1. Varje medlemsstat ska vidta de åtgärder som krävs för att se till att dess fartygs och fällors fiskeansträngning motsvarar de fiskemöjligheter för blåfenad tonfisk som är tillgängliga för den medlemsstaten i östra Atlanten och Medelhavet.
2. Varje medlemsstat ska utarbeta en årlig fiskeplan för fartyg och fällor som används för att fiska blåfenad tonfisk i östra Atlanten och Medelhavet. Medlemsstater vars kvot för blåfenad tonfisk understiger 5 % av gemenskapskvoten får tillämpa en särskild metod för förvaltning av sin kvot i sin fiskeplan och i det fallet ska punkt 3 inte tillämpas.
3. Den årliga fiskeplanen ska
a)
bland annat innehålla uppgifter om fartyg över 24 meter som tas upp i den förteckning som avses i artikel 12 och de individuella kvoter som tilldelats dem,
b)
för fartyg mindre än 24 meter och deras fällor, innehålla åtminstone uppgifter om de kvoter som tilldelas producentorganisationer eller grupper av fartyg som bedriver fiske med liknande redskap.
4. Den årliga fiskeplanen ska översändas till kommissionen senast den 31 januari varje år. Varje senare ändring av den årliga fiskeplanen eller den särskilda metod som används för förvaltning av dessa kvoter ska sändas till kommissionen senast tio dagar innan den verksamhet ändringen avser inleds.
5. Flaggmedlemsstaten ska vidta åtgärderna enligt denna punkt om ett fartyg som för dess flagg har
a)
underlåtit att uppfylla rapporteringskraven enligt artikel 17.3,
b)
begått en överträdelse enligt artikel 26.
Flaggmedlemsstaten ska se till att en fysisk inspektion genomförs under dess överinseende i dess hamnar eller av en annan person som har utsetts av flaggmedlemsstaten om fartyget inte befinner sig i en gemenskapshamn.
Flaggmedlemsstaten får beordra fartyget att gå mot en hamn som den har utsett, när de individuella kvoterna anses vara uttömda.
6. Medlemsstaterna ska senast den 31 januari avlägga rapport till kommissionen om genomförandet av sina årliga fiskeplaner för det föregående året. Dessa rapporter ska omfatta
a)
antal fartyg som faktiskt fiskat efter blåfenad tonfisk i Östra Atlanten och Medelhavet,
b)
fångst per fartyg, och
c)
det sammanlagda antal dagar varje fartyg fiskade i östra Atlanten och Medelhavet.
7. Privata handelsarrangemang mellan en medlemsstats medborgare och en avtalsslutande part om att använda ett fiskefartyg som för den medlemsstatens flagg för fiske inom en tonfiskkvot som tilldelats en avtalsslutande part får ingås endast på villkor att den berörda medlemsstaten och ICCAT-kommissionen ger sitt tillstånd och att den berörda medlemsstaten informerar kommissionen om detta.
8. Medlemsstaterna ska senast den 1 mars varje år till kommissionen översända information om privata handelsöverenskommelser mellan en medlemsstats medborgare och en avtalsslutande part.
9. Informationen enligt punkt 8 ska innehålla följande:
a)
En förteckning över samtliga fiskefartyg som för medlemsstatens flagg och som har tillstånd att aktivt fiska efter blåfenad tonfisk enligt privata handelsöverenskommelser.
b)
Interna registreringsnummer enligt definitionen i bilaga I till kommissionens förordning (EG) nr 26/2004 av den 30 december 2003 om registret över gemenskapens fiskeflotta (6).
c)
Varaktigheten av de privata handelsöverenskommelserna.
d)
Medlemsstatens samtycke till den privata handelsöverenskommelsen.
e)
Namnet på den berörda avtalsslutande parten.
10. Kommissionen ska utan dröjsmål översända informationen enligt punkt 9 till ICCAT:s verkställande sekretariat.
11. Kommission ska se till att den procentuella andel av en avtalsslutande parts kvot för blåfenad tonfisk som får användas för befraktande av gemenskapens fiskefartyg enligt artikel 8b i rådets förordning (EG) nr 1936/2001 (7) inte överstiger 60 %, 40 % respektive 20 % av den totala kvoten för åren 2007, 2008 och 2009.
12. Befraktande av gemenskapens fartyg för fiske efter blåfenad tonfisk i östra Atlanten och Medelhavet ska vara förbjudet under 2010 och de följande åren.
13. Varje medlemsstat ska säkerställa att antalet befraktade fartyg som fiskar efter blåfenad tonfisk och befraktandets varaktighet motsvarar de kvoter som har tilldelats den bortfraktande staten.
KAPITEL III
TEKNISKA ÅTGÄRDER
Artikel 5
Fredningstid
1. Fiske efter blåfenad tonfisk med stora pelagiska långrevsfartyg över 24 meter är förbjudet i östra Atlanten och Medelhavet, med undantag för området väster om 10°V och norr om 42°N, under perioden 1 juni-31 december.
2. Fiske efter blåfenad tonfisk med ringnotsfartyg är förbjudet i östra Atlanten och Medelhavet under perioden 1 juli-31 december.
3. Fiske efter blåfenad tonfisk med spöfiskefartyg är förbjudet i östra Atlanten och Medelhavet under perioden 15 november-15 maj.
4. Fiske efter blåfenad tonfisk med pelagiska trålare är förbjudet i östra Atlanten under perioden 15 november-15 maj.
Artikel 6
Användning av flygplan
I konventionsområdet får luftfartyg eller helikoptrar inte användas för att söka efter blåfenad tonfisk.
Artikel 7
Minsta storlek
1. En minsta storlek på 30 kg eller 115 cm ska tillämpas för blåfenad tonfisk i östra Atlanten och Medelhavet.
2. Med avvikelse från punkt 1 och utan att det påverkar tillämpningen av artikel 9 ska en minsta storlek på 8 kg eller 75 cm tillämpas för följande blåfenad tonfisk (Thunnus thynnus):
a)
Blåfenad tonfisk fångad i östra Atlanten av spöfiskefartyg, fartyg avsedda för dörjfiske och pelagiska trålare.
b)
Blåfenad tonfisk fångad i Adriatiska havet i uppfödningssyfte.
3. Med avseende på punkt 2a ska rådet på förslag av kommissionen med kvalificerad majoritet fastställa det största antal spöfiskefartyg, fartyg avsedda för dörjfiske med tillstånd att fiska efter blåfenad tonfisk och pelagiska trålare som får fiska efter blåfenad tonfisk som bifångst. Antalet spöfiskefartyg och fartyg avsedda för dörjfiske ska vara lika med antalet gemenskapsfartyg som deltog i riktat fiske efter blåfenad tonfisk under 2006. Antalet pelagiska trålare ska vara lika med antalet gemenskapsfartyg som under 2006 har tillstånd att fiska efter blåfenad tonfisk som bifångst.
4. Med avseende på punkt 2a ska rådet på förslag av kommissionen med kvalificerad majoritet fördela det antal fartyg som har fastställts i enlighet med punkt 3 mellan medlemsstaterna.
5. Med avseende på punkt 2a ska högst 10 % av gemenskapens kvot för blåfenad tonfisk mellan 8 kg eller 75 cm och 30 kg eller 115 cm, fördelas mellan de fartyg med tillstånd som avses i punkterna 3 och 4, varav högst 200 ton blåfenad tonfisk med en vikt på minst 6,4 kg eller en längd på minst 70 cm får fångas av spöfiskefartyg med en största längd på mindre än 17 meter. Rådet ska på förslag av kommissionen med kvalificerad majoritet besluta om fördelningen av gemenskapskvoten mellan medlemsstaterna.
6. Högst 2 % av gemenskapens kvot för blåfenad tonfisk med en vikt på mellan 8 och 30 kg får tilldelas dess kustnära icke-industriella fiske efter färsk fisk i östra Atlanten. Rådet ska på förslag av kommissionen med kvalificerad majoritet besluta om fördelningen av gemenskapskvoten mellan medlemsstaterna.
7. Kompletterande särskilda villkor för blåfenad tonfisk fångad i östra Atlanten av spöfiskefartyg, fartyg avsedda för dörjfiske och pelagiska trålare anges i bilaga I.
Artikel 8
Provtagningsplan för blåfenad tonfisk
1. Varje medlemsstat ska upprätta en provtagningsplan för beräkning av fångstmängderna inom varje storlekskategori för blåfenad tonfisk.
2. Storleksbestämning i kassar ska göras på ett stickprov bestående av 100 exemplar per 100 ton levande fisk eller på 10 % av det totala antalet fiskar i en kasse. Stickprovet för storleksbestämning, baserad på längd eller vikt, ska tas vid uttag av fisk från odlingen samt på död fisk under transport i enlighet med den metod som antagits av ICCAT för anmälan av uppgifter inom uppdrag II.
3. Kompletterande metoder och provtagningar ska utarbetas för fisk som fötts upp i mer än ett år.
4. Provtagningen ska ske slumpmässigt vid uttag av fisk och ska omfatta samtliga kassar. Uppgifterna från den provtagning som genomförts under året ska delges kommissionen senast den 31 maj påföljande år.
Artikel 9
Bifångster
1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 7.2 får alla fiskefartyg, vare sig de fiskar aktivt efter blåfenad tonfisk eller ej, ta en bifångst på högst 8 % blåfenad tonfisk som väger mindre än 30 kg men minst 10 kg.
2. Procentsatsen i punkt 1 ska beräknas antingen som den totala bifångsten uttryckt i antal fiskar per landning av fartygets totala fångst av blåfenad tonfisk eller som bifångstens motsvarande vikt.
3. Bifångsten ska dras av från flaggmedlemsstatens kvot. Det är förbjudet att kasta död fisk från bifångst enligt punkt 1 överbord under fiskesäsongen; sådan fisk ska dras av från flaggmedlemsstatens kvot.
4. Landning av bifångst av blåfenad tonfisk ska omfattas av artiklarna 14 och 18.1.
Artikel 10
Fritidsfiske
1. Vid fritidsfiske är det förbjudet att fånga, behålla ombord, lasta om och landa mer än en blåfenad tonfisk vid varje sjöresa.
2. Det är förbjudet att saluföra blåfenad tonfisk fångad vid fritidsfiske, utom för välgörande ändamål.
3. Varje medlemsstat ska registrera fångstuppgifter från fritidsfiske och meddela kommissionen dessa. Kommissionen ska vidarebefordra uppgifterna till ICCAT:s ständiga kommitté för forskning och statistik.
4. Varje medlemsstat ska vidta nödvändiga åtgärder för att så långt möjligt säkerställa återutsättning av blåfenad tonfisk, särskilt ungfisk, som fångas levande vid fritidsfiske.
Artikel 11
Sportfiske
1. Varje medlemsstat ska vidta nödvändiga åtgärder för att reglera sportfisket, bland annat med hjälp av fisketillstånd.
2. Det är förbjudet att, utom för välgörande ändamål, saluföra blåfenad tonfisk fångad vid sportfisketävlingar.
3. Varje medlemsstat ska registrera fångstuppgifter från sportfiske och meddela kommissionen dessa. Kommissionen ska vidarebefordra uppgifterna till ICCAT:s ständiga kommitté för forskning och statistik.
4. Varje medlemsstat ska vidta nödvändiga åtgärder för att så långt möjligt säkerställa återutsättning av blåfenad tonfisk, särskilt ungfisk, som fångas levande vid sportfiske.
KAPITEL IV
KONTROLLÅTGÄRDER
Artikel 12
Register över fartyg som har tillstånd att fiska blåfenad tonfisk
1. Senast den 31 januari 2008 ska varje medlemsstat på elektronisk väg sända kommissionen en förteckning över alla fiskefartyg som för dess flagg och som har fått ett särskilt tillstånd för aktivt fiske efter blåfenad tonfisk i östra Atlanten och Medelhavet.
2. Kommissionen ska sända denna information till ICCAT:s verkställande sekretariat så att fartygen kan föras in i ICCAT:s register över fartyg som har tillstånd att fiska efter blåfenad tonfisk.
3. Gemenskapsfartyg som inte är införda i ICCAT:s register får inte fiska, behålla ombord, lasta om, transportera, överföra eller landa blåfenad tonfisk i östra Atlanten och Medelhavet.
4. Reglerna rörande fiskelicenser i artikel 8a.2, 8a.4, 8a.6, 8a.7 och 8a.8 i förordning (EG) nr 1936/2001 ska gälla i tillämpliga delar.
Artikel 13
Register över tonfiskfällor som har tillstånd att fiska efter blåfenad tonfisk
1. Senast den 31 januari 2008 ska varje medlemsstat på elektronisk väg sända kommissionen en förteckning över alla tonfiskfällor som godkänts för fiske efter blåfenad tonfisk i östra Atlanten och Medelhavet och fått ett särskilt tillstånd för fiske. Förteckningen ska innehålla fällornas namn och registernummer.
2. Kommissionen ska sända förteckningen till ICCAT:s verkställande sekretariat så att dessa tonfiskfällor kan föras in i ICCAT:s register över tonfiskfällor godkänts för fiske efter blåfenad tonfisk.
3. Tonfiskfällor i gemenskapen som inte är införda i ICCAT:s register får inte fiska, behålla i fällan, lasta om eller landa blåfenad tonfisk i östra Atlanten och Medelhavet.
4. Artikel 8a.2, 8a.4, 8a.6, 8a.7 och 8a.8 i förordning (EG) nr 1936/2001 ska gälla i tillämpliga delar.
Artikel 14
Utsedda hamnar
1. Medlemsstaterna ska utse en plats som ska användas för landning eller en plats nära kusten (utsedda hamnar) där landning eller omlastning av blåfenad tonfisk är tillåten.
2. Medlemsstaterna ska senast den 1 april varje år sända kommissionen en förteckning över utsedda hamnar. Kommissionen ska före den 15 april varje år överlämna dessa uppgifter till ICCAT:s verkställande sekretariat. Alla senare ändringar i förteckningen ska, minst 15 dagar innan ändringen träder i kraft, meddelas kommissionen för vidarebefordran till ICCAT:s verkställande sekretariat.
3. Landning och/eller omlastning av någon kvantitet av blåfenad tonfisk fångad i östra Atlanten och Medelhavet från de fartyg som avses i artikel 12 får inte ske på någon annan plats än i hamnar utsedda av de avtalsslutande parterna och medlemsstaterna i enlighet med punkterna 1 och 2.
4. Denna bestämmelse ska tillämpas på landning eller omlastning av spöfiskefartyg, fartyg avsedda för dörjfiske och pelagiska trålare som har fångat blåfenad tonfisk i östra Atlanten i enlighet med de särskilda villkor som anges i bilaga I.
Artikel 15
Registreringskrav
1. Befälhavaren på ett fiskefartyg från gemenskapen enligt artikel 12 ska förutom att följa bestämmelserna i artiklarna 6 och 8 i rådets förordning (EEG) nr 2847/93 av den 12 oktober 1993 om införande av ett kontrollsystem för den gemensamma fiskeripolitiken (8) i loggboken föra in de uppgifter som anges i bilaga II.
2. Befälhavaren på ett gemenskapsfartyg enligt artikel 12 som deltar i en gemensam fiskeverksamhet ska registrera följande ytterligare uppgifter i fartygets loggbok:
a)
Om fångsten tas ombord eller överförs till kassar,
-
datum och tidpunkt för fångsten i en gemensam fiskeverksamhet,
-
plats (longitud/latitud) för fångsten i en gemensam fiskeverksamhet,
-
fångstmängd blåfenad tonfisk som tas ombord eller överförs till kassar,
-
namn och internationell radioanropssignal för fiskefartyget.
b)
För de fartyg som är engagerade i en gemensam fiskeverksamhet men som inte deltar i överföringen av fisk,
-
datum och tidpunkt för den gemensamma fiskeverksamheten,
-
plats (longitud/latitud) för den gemensamma fiskeverksamheten,
-
uppgift om att inga fångster har tagits ombord eller överförts till burar av det fartyget,
-
namn och internationell radioanropssignal för det eller de fiskefartyg som gjort fångsten.
3. När ett fångstfartyg som deltar i en gemensam fiskeverksamhet deklarerar den mängd blåfenad tonfisk som fångats med dess fiskeredskap ska befälhavaren, för varje fångst, uppge från vilket eller vilka fartygs och från vilken eller vilka flaggstaters kvot fångsterna ska räknas av.
Artikel 16
Gemensam fiskeverksamhet
1. Gemensam fiskeverksamhet för blåfenad tonfisk omfattande fartyg som för en eller flera medlemsstaters flagg får tillåtas endast med den eller de berörda flaggmedlemsstaternas medgivande.
2. I samband med ansökan om tillstånd ska varje medlemsstat vidta nödvändiga åtgärder för att från sina fiskefartyg som deltar i den gemensamma fiskeverksamheten erhålla detaljerade uppgifter om den gemensamma fiskeverksamhetens varaktighet, de deltagande operatörernas identitet och fördelningsnyckeln mellan fartygen för de berörda fångsterna.
3. Varje medlemsstat ska överlämna de uppgifter som avses i punkt 2 till kommissionen. Kommissionen ska utan dröjsmål översända informationen till ICCAT:s sekretariat.
Artikel 17
Fångstrapporter
1. Befälhavaren på ett fångstfartyg enligt artikel 12 ska till de behöriga myndigheterna i sin flaggmedlemsstat sända en fångstrapport med uppgifter om kvantiteter blåfenad tonfisk som fångats av deras fartyg, även om ingen fångst gjorts.
2. Fångstrapporten ska första gången lämnas senast tio dagar efter inträdet i östra Atlanten och Medelhavet eller efter fiskeresans början. Vid gemensam verksamhet ska befälhavaren för fångstfartyget ange för vilket eller vilka fartyg fångsterna ska räknas av mot flaggstatens eller flaggstaternas kvot.
3. Från och med den 1 juni varje år ska fiskefartygens befälhavare var femte dag lämna rapporten om kvantiteten blåfenad tonfisk, inklusive rapporter om att ingen fångst gjorts.
4. Varje medlemsstat ska efter mottagandet vidarebefordra fångstrapporterna på elektronisk eller annan väg till kommissionen. Kommissionen ska utan dröjsmål översända informationen till ICCAT:s sekretariat.
5. Medlemsstaterna ska före den femtonde dagen i varje månad informera kommissionen i maskinläsbar form om kvantiteter blåfenad tonfisk fångade i östra Atlanten och Medelhavet som under den föregående månaden har landats, lastats om eller placerats i kassar av fartyg som för deras flagg. Kommissionen ska utan dröjsmål översända informationen till ICCAT:s sekretariat.
Artikel 18
Landningar
1. Befälhavare på de fartyg som avses i artikel 12 i denna förordning eller deras ombud ska, med avvikelse från artikel 7 i förordning (EEG) nr 2847/93, minst fyra timmar före beräknad ankomsttid meddela den behöriga myndigheten i den medlemsstat (inbegripet flaggmedlemsstaten) vars utsedda hamnar eller landningsanläggning de vill använda
a)
beräknad ankomsttid,
b)
uppskattad kvantitet blåfenad tonfisk som finns ombord,
c)
uppgifter om i vilken zon fångsterna gjordes.
2. Vid landning i en utsedd hamn i en annan medlemsstat än flaggmedlemsstaten ska den berörda myndigheten i den medlemsstaten inom 48 timmar efter det att landningen är avslutad sända dokumentation över landningen till myndigheten i fartygets flaggstat.
3. Denna bestämmelse ska inte tillämpas på landning av spöfiskefartyg, fartyg avsedda för dörjfiske och pelagiska trålare som har fångat blåfenad tonfisk i östra Atlanten.
Artikel 19
Omlastning
1. Med avvikelse från artikel 11 i förordning (EEG) nr 2847/93 är omlastning till sjöss av blåfenad tonfisk i östra Atlanten och Medelhavet förbjuden, med undantag för stora långrevsfartyg för tonfiskfiske som verkar i enlighet med ICCAT:s rekommendation 2005[06] om inrättande av ett program för omlastning för stora långrevsfartyg för tonfiskfiske, i dess ändrade lydelse.
2. Befälhavaren på det mottagande fartyget (fångstfartyg eller beredningsfartyg) eller dennes ombud ska innan fartyget går in i hamn och minst 48 timmar före beräknad ankomsttid meddela de behöriga myndigheterna i den medlemsstat vars hamn de vill använda
a)
beräknad ankomsttid,
b)
uppskattad kvantitet blåfenad tonfisk som finns ombord,
c)
uppgifter om de geografiska områden där de fångster av blåfenad tonfisk som ska lastas om gjordes,
d)
namn och nummer i ICCAT:s register över fartyg som har tillstånd att fiska blåfenad tonfisk för det fångstfartyg som levererar den blåfenade tonfisken,
e)
det mottagande fartygets namn och dess nummer i ICCAT:s register över fartyg som har tillstånd att fiska blåfenad tonfisk,
f)
antal ton blåfenad tonfisk som ska omlastas.
3. Fångstfartyg ska inte tillåtas omlasta, såvida de inte fått förhandstillstånd från sin flaggstat.
4. Befälhavaren på fångstfartyget ska innan omlastningen påbörjas informera sin flaggstat om
a)
de kvantiteter blåfenad tonfisk som ska omlastas,
b)
datum och hamn för omlastningen,
c)
det mottagande fartygets namn, registreringsnummer och flagg samt dess nummer i ICCAT:s register över fartyg som har tillstånd att fiska efter blåfenad tonfisk,
d)
det geografiska området för tonfiskfångsterna.
5. Den behöriga myndigheten i den medlemsstat där omlastningshamnen är belägen ska
a)
inspektera det mottagande fartyget vid ankomsten samt kontrollera lasten och dokumentation avseende omlastningen,
b)
inom 48 timmar efter det att omlastningen är avslutad sända dokumentation över omlastningen till myndigheten i fångstfartygets flaggstat.
6. Befälhavaren på ett gemenskapsfartyg enligt artikel 12 ska fylla i och översända ICCAT:s omlastningsdeklaration till de behöriga myndigheterna i den medlemsstat vars flagg fartygen för. Deklarationen ska överföras senast 15 dagar efter dagen för omlastning i hamn i överensstämmelse med det format som anges i bilaga III.
Artikel 20
Placering i kasse
1. Den medlemsstat inom vars jurisdiktion gödnings- eller odlingsanläggningen för blåfenad tonfisk är belägen ska inom en vecka efter det att placeringen i kasse är avslutad lämna in en rapport om placering i kasse, styrkt av en observatör, till den medlemsstat eller avtalsslutande part vars flaggfartyg har fiskat tonfisken samt till kommissionen. Kommissionen ska utan dröjsmål översända informationen till ICCAT:s sekretariat. Rapporten ska innehålla de uppgifter som ingår i den deklaration om placering i kasse som avses i artikel 4b i förordning (EG) nr 1936/2001.
2. När gödnings- eller odlingsanläggningar är belägna i det fria havet ska punkt 1 gälla i tillämpliga delar för medlemsstater där de fysiska eller juridiska personer som är ansvariga för gödnings- eller odlingsanläggningarna är etablerade.
3. Den behöriga myndigheten i den medlemsstat där gödnings- eller odlingsanläggningen är belägen ska före varje överföring till kassar informera den medlemsstat eller den avtalsslutande part vars flagg fångstfartyget för om överföring till kassar av kvantiteter fångade av fiskefartyg som för dess flagg.
Fångstfartygets flaggmedlemsstat ska hos den behöriga myndigheten i den medlemsstat där gödnings- eller odlingsanläggningen är belägen begära att fångsten tas i beslag och att fisken släpps ut i havet om den vid mottagandet av denna information konstaterar att
a)
det fiskefartyg som deklarerats ha fångat fisken inte hade en tillräcklig egen kvot för den blåfenade tonfisk som har placerats i kasse, eller att
b)
kvantiteten fisk inte har rapporterats på rätt sätt och inte har tagits med i beräkningen av kvoter som kan vara tillämpliga, eller att
c)
det fiskefartyg som deklarerats ha fångat fisken inte har tillstånd att fiska efter blåfenad tonfisk.
4. Befälhavaren på ett gemenskapsfartyg ska fylla i och lämna ICCAT:s överföringsdeklaration till den medlemsstat eller den avtalsslutande part vars flagg fartyget för senast 15 dagar efter överföringen till bogserfartyg eller till kassar, i enlighet med det format som anges i bilaga III. Överföringsdeklarationen ska åtfölja den överförda fisken under transporten till kassen.
Artikel 21
Fällor
1. Fångster i fälla ska registreras efter slutet av varje fiskeverksamhet i tonfiskfällor och uppgifterna ska inom 48 timmar efter slutet av varje fiskeverksamhet överföras på elektroniskt eller på annat sätt till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där fällan är belägen.
2. Varje medlemsstat ska efter mottagandet vidarebefordra fångstuppgifterna på elektronisk väg till kommissionen. Kommissionen ska omedelbart vidarebefordra uppgifterna till ICCAT:s sekretariat.
Artikel 22
Kontroll i hamn eller vid anläggningar
1. Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att se till att det görs en kontroll i hamn av alla de fartyg som avses i ICCAT:s register över fartyg som har tillstånd att fiska efter blåfenad tonfisk och som går in i en utsedd hamn för att landa och/eller lasta om blåfenad tonfisk fångad i östra Atlanten och Medelhavet.
2. Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att kontrollera placeringen i kassar vid gödnings- eller odlingsanläggningar inom deras jurisdiktion.
3. Om gödnings- eller odlingsanläggningarna är belägna i det fria havet ska bestämmelsen i punkt 2 gälla i tillämpliga delar för medlemsstater där de fysiska eller juridiska personer som är ansvariga för gödnings- eller odlingsanläggningen är etablerade.
Artikel 23
Dubbelkontroll
1. Medlemsstaterna ska, bland annat med hjälp av data från kontrollsystemet för fartyg (VMS), kontrollera inlämnandet av loggböcker och relevanta uppgifter som registrerats i deras fartygs loggböcker, i dokument om överföring/omlastning och i fångstdokument.
2. Medlemsstaterna ska utföra administrativ dubbelkontroll av alla landningar, alla omlastningar och placeringar i kasse för att jämföra de kvantiteter per art som registrerats i fartygets loggböcker eller kvantiteter per art som registrerats i omlastningsdeklarationen och de kvantiteter som registrerats i landningsdeklarationen eller deklarationen om placering i kasse samt alla andra relevanta dokument, såsom fakturor och/eller avräkningsnotor.
Artikel 24
ICCAT:s ordning för ömsesidig internationell inspektion
1. ICCAT:s ordning för ömsesidig internationell inspektion, antagen av ICCAT vid det fjärde ordinarie mötet (Madrid, november 1975) och angiven i bilaga IV till denna förordning, ska tillämpas inom gemenskapen.
2. Medlemsstater vars fiskefartyg har tillstånd att fiska efter blåfenad tonfisk i östra Atlanten och Medelhavet ska utse inspektörer och utföra inspektioner till havs enligt denna ordning.
3. Kommissionen eller ett organ som den har utsett får utse gemenskapsinspektörer för ordningen.
4. Kommissionen eller ett organ som den har utsett ska samordna gemenskapens övervaknings- och inspektionsverksamhet. I detta syfte får kommissionen, i samförstånd med de berörda medlemsstaterna, upprätta program för ömsesidig inspektion som gör det möjligt för gemenskapen att fullgöra sina skyldigheter enligt ordningen. De medlemsstater vars fartyg bedriver fiske efter blåfenad tonfisk ska vidta nödvändiga åtgärder för att underlätta genomförandet av dessa program, särskilt när det gäller nödvändiga mänskliga och materiella resurser samt de perioder och områden där dessa ska tas i bruk.
5. Medlemsstaterna ska senast den 1 april varje år meddela kommissionen namnen på de inspektörer och inspektionsfartyg som de avser knyta till ordningen under följande år. På grundval av dessa uppgifter ska kommissionen i samarbete med medlemsstaterna upprätta en verksamhetsplan för gemenskapens deltagande i ordningen varje år och därefter sända denna till ICCAT:s sekretariat och medlemsstaterna.
Artikel 25
Observatörsprogram
1. Varje medlemsstat ska säkerställa observatörstäckning av sina fiskefartyg med en längd över 15 meter omfattande åtminstone
a)
20 % av de aktiva ringnotsfartygen; vid gemensam fiskeinsats ska en observatör vara närvarande under fiskeinsatsen,
b)
20 % av de pelagiska trålarna,
c)
20 % av de aktiva långrevsfartygen,
d)
20 % av de aktiva spöfiskefartygen,
e)
100 % under uttag av fisk ur tonfiskfällor.
Observatörens uppgift ska särskilt vara att
a)
övervaka att fartyget följer bestämmelserna i denna förordning,
b)
registrera och rapportera om fiskeverksamheten,
c)
observera och uppskatta fångster och kontrollera de uppgifter som förs in i loggboken,
d)
observera och registrera fartyg som kan tänkas fiska i strid med ICCAT:s bevarandeåtgärder.
Dessutom ska observatören utföra vetenskapligt arbete, såsom insamling av uppgifter för uppdrag II enligt ICCAT:s definition, när ICCAT så begär, på grundval av instruktioner från ICCAT:s ständiga kommitté för forskning och statistik.
2. Varje medlemsstat inom vars jurisdiktion en gödnings- eller odlingsanläggning för blåfenad tonfisk är belägen ska se till att det finns en observatör närvarande vid all överföring av blåfenad tonfisk till burarna och vid allt uttag av fisk från anläggningen.
Observatörens uppgift ska särskilt vara att
a)
observera och övervaka att uppfödningsverksamheten sker i enlighet med artiklarna 4a, 4b och 4c i förordning (EG) nr 1936/2001,
b)
styrka den rapport om placering i kasse som avses i artikel 20 i den här förordningen,
c)
utföra vetenskapligt arbete, till exempel insamling av prov som begärs av ICCAT på grundval av instruktioner från ICCAT:s ständiga kommitté för forskning och statistik.
Artikel 26
Verkställighetsåtgärder
1. En medlemsstat ska vidta verkställighetsåtgärder mot ett fiskefartyg som för dess flagg om det i enlighet med dess lagar har fastställts att fartyget inte följer artiklarna 4, 5, 7, 14, 15, 16, 17 och 19. Beroende på överträdelsens allvar och i överensstämmelse med nationell lagstiftning får åtgärderna bland annat omfatta
a)
böter,
b)
beslag av olagliga fiskeredskap och fångster,
c)
kvarstad på fartyget,
d)
tillfällig indragning eller återkallelse av fisketillstånd,
e)
minskning eller indragning av fiskekvot, i tillämpliga fall.
2. Varje medlemsstat inom vars jurisdiktion en odling av blåfenad tonfisk är belägen ska vidta tillsynsåtgärder för anläggningen om det i enlighet med dess lag har fastställts att anläggningen inte följer artikel 20 och artikel 25.2 i denna förordning samt i artiklarna 4a, 4b och 4c i förordning (EG) nr 1936/2001. Beroende på överträdelsens allvar och i överensstämmelse med nationell lagstiftning får åtgärderna bland annat omfatta
a)
böter,
b)
tillfällig indragning eller återkallelse från registret över gödningsanläggningar,
c)
förbud mot placering i kasse eller saluföring av blåfenad tonfisk.
Artikel 27
Marknadsåtgärder
1. Gemenskapshandel, landning, import, export, placering i kassar för gödning och uppfödning, återexport och omlastning av blåfenad tonfisk (Thunnus thynnus) i östra Atlanten och Medelhavet som inte åtföljs av korrekt, fullständig och styrkt dokumentation som krävs enligt denna förordning är förbjuden.
2. Gemenskapshandel, import, landning, placering i kassar för uppfödning och gödning, beredning, export, återexport och omlastning av blåfenad tonfisk (Thunnus thynnus) i östra Atlanten och Medelhavet fångad av fiskefartyg vars flaggstat inte omfattas av någon kvot, fångstbegränsning eller begränsning av fiskeansträngningen för blåfenad tonfisk i östra Atlanten och Medelhavet i enlighet med villkoren för ICCAT:s förvaltnings- och bevarandeåtgärder, eller vars flaggstat har uttömt sina fiskemöjligheter, är förbjuden. På grundval av den information som ICCAT:s sekretariat tar emot ska kommissionen informera alla medlemsstater om att en kvot som tilldelats en avtalsslutande part är tömd.
3. Gemenskapshandel, import, landning, beredning och export från odlingsanläggningar som inte uppfyller ICCAT:s rekommendation 2006[07] om uppfödning av blåfenad tonfisk är förbjuden.
Artikel 28
Omräkningsfaktorer
De omräkningsfaktorer som antagits av ICCAT:s ständiga kommitté för forskning och statistik ska tillämpas vid beräkning av motsvarande levande vikt för beredd blåfenad tonfisk.
Artikel 29
Finansiering
Vad gäller artikel 21 a i i rådets förordning (EG) nr 1198/2006 av den 27 juli 2006 om Europeiska fiskerifonden (9) ska fram till och med den 31 december 2014 den fleråriga återhämtningsplanen för blåfenad tonfisk i östra Atlanten och Medelhavet anses vara en återhämtningsplan i den mening som avses i artikel 5 i förordning (EG) nr 2371/2002.
KAPITEL V
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 30
Ändringar av förordning (EG) nr 520/2007
Förordning (EG) nr 520/2007 ska ändras på följande sätt:
1.
Artiklarna 6 och 11 ska utgå.
2.
I bilaga IV ska posten för blåfenad tonfisk utgå.
Artikel 31
Ikraftträdande och tillämpning
Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2008.
Artikel 29 ska dock tillämpas från och med den 13 juni 2007.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 17 december 2007.