31988L0407
L 194/10
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА
от 14 юни 1988 година
относно определяне на ветеринарно-санитарните изисквания за внос и търговия в рамките на Общността с дълбоко замразена сперма от животни от рода на едрия рогат добитък
(88/407/ЕИО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 43 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че разпоредбите, които се отнасят до ветеринарно-санитарните проблеми по отношение на търговията с говеда и свине в рамките на Общността, фигурират в Директива 64/432/ЕИО (4), последно изменена с Регламент (ЕИО) № 3768/85 (5); като има предвид, че в допълнение към това Директива 72/462/ЕИО (6), последно изменена с Регламент (ЕИО) № 3768/85, съдържа разпоредби, които се отнасят до проблемите на ветеринарно-санитарния контрол при вноса на говеда и свине от трети страни;
като има предвид, че горепосочените разпоредби гарантират, че по отношение на търговията в Общността и вноса в Общността от трети страни говеда и свине страната, от която идват животните, трябва да гарантира спазването на ветеринарно-санитарните критерии, така че да се премахне рискът от разпространение на болести по животните; като има предвид, че все пак остава известен риск от разпространението на такива болести при търговията със сперма;
като има предвид, че в контекста на хармонизирането на националното ветеринарно-санитарно законодателство, което има отношение към търговията в Общността с животни и животински продукти, сега е необходимо да се създаде хармонизирана система за внос и търговия със сперма от говеда в рамките на Общността;
като има предвид, че в контекста на търговията със сперма в рамките на Общността държавите-членки, в които спермата се събира, следва да бъдат задължени да гарантират, че тя се събира и преработва в одобрени и контролирани центрове, била е получена от животни, чието здравословно състояние е такова, че не съществува риск от предаване на болести по животните, събирането, обработката, съхраняването и транспортирането ѝ се извършват съгласно изискванията за запазване на нейния здравен статус и се придружава при транспортиране към страната на местоназначение от здравен сертификат с цел гарантиране на спазването на тези задължения;
като има предвид, че различията в политиката в рамките на Общността по отношение на ваксинациите срещу някои заболявания оправдават поддържането на дерогации, ограничени във времето, които разрешават на държавите-членки да изискват допълнителна защита срещу някои заболявания;
като има предвид, че вносът на сперма от трети страни в Общността изисква съставяне на списък от трети страни на основата на здравни изисквания; като има предвид, че без да се засяга този списък, държавите-членки трябва да разрешат вноса на сперма само от центрове за събиране на сперма, които отговарят на съответни стандарти; като има предвид освен това, че по отношение на страните от този списък трябва да се определят специфични ветеринарно-санитарни изисквания според обстоятелствата; като има предвид, че за удостоверяване спазването на тези стандарти, могат да се извършват проверки на място;
като има предвид, че следва да се предвиди процедура за разрешаване на спорове между държавите-членки относно обосноваността на одобрение на такива центрове;
като има предвид, че държавите-членки могат да откажат пратка от сперма, ако се установят нарушения на разпоредбите на настоящата директива; като има предвид, че трябва да е възможно връщането на спермата, ако това не противоречи на съображения от ветеринарно-санитарен характер и ако изпращачът или негов представител пожелае това; като има предвид, че изпращачът или неговият представител трябва да бъдат уведомени за причините за ограниченията или забраната, както и да получат становище на експерт;
като има предвид, че за да се предотврати предаването на някои заразни болести, следва да се извършва контрол на вноса, когато пратката пристигне на територията на Общността, освен в случай на външен транзит;
като има предвид, че след такъв контрол в случай на вътрешен транзит следва да се определят мерките, които могат да се вземат от държавите-членки;
като има предвид, че държавите-членки следва да могат да предприемат спешни мерки при епидемия от заразна болест в друга държава-членка или в трета страна; като има предвид, че опасностите и необходимите защитни мерки следва да се оценяват по един и същи начин в Общността; като има предвид, че за тази цел следва да се установи процедура на Общността за спешни случаи, съгласно която да се предприемат необходимите мерки в рамките на Постоянния ветеринарен комитет;
като има предвид, че на Комисията трябва да се предоставят правомощия за предприемането на мерки за прилагане на настоящата директива; като има предвид, че за тази цел следва да се установи процедура за тясно и ефективно сътрудничество между Комисията и държавите-членки в рамките на Постоянния ветеринарен комитет;
като има предвид, че настоящата директива не засяга търговията със сперма, която е произведена преди датата, от която държавите-членки трябва да се съобразяват с нея,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
ГЛАВА I
Общи разпоредби
Член 1
Настоящата директива определя ветеринарно-санитарните изисквания, приложими към търговията в рамките на Общността и вноса от трети страни на дълбоко замразена сперма от животни от рода на едрия рогат добитък.
Член 2
За целите на настоящата директива при необходимост се прилагат определенията от член 2 от Директива 64/432/ЕИО и член 2 от Директива 72/462/ЕИО.
Освен това:
а)
„сперма“ означава приготвен или разреден еякулат от домашни животни от рода на едрия рогат добитък;
б)
„център за събиране на сперма“ означава официално признато и контролирано предприятие на територията на държава-членка или трета страна, в което се произвежда сперма за използване при изкуствено осеменяване;
в)
„официален ветеринарен лекар“ означава ветеринарен лекар, назначен от компетентен централен орган на държава-членка или трета страна;
г)
„ветеринарен лекар на центъра“ означава ветеринарен лекар, който отговаря в центъра за ежедневното съответствие с изискванията, посочени в настоящата директива;
д)
„пратка“ означава количеството сперма, за което се съставя един сертификат;
е)
„страна на събирането“ означава държава-членка или трета страна, в която е събрана спермата и от която е изпратена в държава-членка;
ж)
„одобрена лаборатория“ означава лаборатория, която се намира на територията на държава-членка или на трета страна, определена от компетентните ветеринарни органи да провежда изследванията, посочени в настоящата директива;
з)
„събиране“ означава количеството сперма, взето от донор по всяко време.
ГЛАВА II
Търговия в рамките на Общността
Член 3
Всяка държава-членка гарантира, че само сперма, която отговаря на следните общи условия, се изпраща от нейната територия на територия на друга държава-членка:
а)
тя трябва да бъде събрана и преработена за изкуствено осеменяване в център за събиране на сперма, одобрен от санитарна гледна точка за целите на търговията в рамките на Общността, съгласно член 5, параграф 1;
б)
тя трябва да се взема от домашни животни от рода на едрия рогат добитък, чието здравословното състояние съответства на приложение Б;
в)
тя трябва да се взема от домашни животни, да се съхранява и транспортира съгласно приложения А и В;
г)
тя трябва да се придружава при транспортирането до местоназначението ѝ от здравен сертификат съгласно член 6, параграф 1.
Член 4
1. Без да се засягат разпоредбите на параграф 2, държавите-членки до 31 декември 1992 г. разрешават приемането на сперма от бици, показали негативна реакция за серум неутрализационен тест или Елайза тест за инфекциозен ринотрахеит - пустулозен вулвовагинит по говедата, или показващи положителни резултати след ваксинация, съгласно настоящата директива.
Държавите-членки могат до 31 декември 1992 г. да разрешат приемането на сперма от бикове, които показват позитивна реакция на серум неутрализационен тест или Елайза тест за инфекциозен ринотрахеит - пустулозен вулвовагинит по говедата, които не са били ваксинирани в съответствие с настоящата директива.
В този случай всяка пратка трябва да премине през тест чрез инокулация на живо животно или тест за изолиране на вируса.
Това изискване не се прилага по отношение на сперма от животни, които преди първата си ваксинация в осеменителния център реагират негативно на тестовете от първия параграф.
Тези тестове могат по двустранно споразумение да се извършват или в страната на събирането, или в страната на местоназначението.
Преди 1 януари 1992 г. Съветът преразглежда този параграф на основата на доклад от Комисията, който при необходимост е придружен от предложения.
2. Държавите-членки, в които всички центрове имат животни, които показват отрицателна реакция към серум неутрализационен тест или Елайза тест, могат да откажат допускане на тяхна територия на сперма от центрове, които нямат този статус.
Съгласно процедурата в член 19 може да се реши да се разшири обхватът на горепосочените разпоредби за част от територията на държава-членка, ако всички центрове от тази част от територията имат само животни, които показват негативна реакция към серум неутрализационен тест или Елайза тест.
3. Без да се засягат останалите разпоредби на Общността, държавите-членки, които не практикуват ваксинация срещу шап, могат да не се противопоставят на допускането на сперма от животни, които са ваксинирани в съответствие с настоящата директива.
В този случай до 10 % от спермата от всяко събиране, която е предназначена за търговия (в минимум 5 епруветки), може да се подлага на тест за изолиране на вируса на шап в лаборатория в държавите-членки. Ако резултатът е положителен, допускането на спермата може да се отказва.
Член 5
1. Държавата-членка, на чиято територия се намира центърът за събиране на сперма, гарантира, че одобрението, предвидено в член 3, буква а), се предоставя на центъра, само ако разпоредбите на приложение А са спазени и ако центърът може да удовлетвори останалите разпоредби на настоящата директива.
Държавите-членки също гарантират, че официалният ветеринарен лекар следи за спазването на тези разпоредби и оттеглят одобрението, когато една или повече от разпоредбите не се спазват.
2. Всички центрове за събиране на сперма са регистрирани, като всеки има ветеринарен регистрационен номер. Всяка държава-членка изпраща списък от центрове с техните ветеринарни регистрационни номера на другите държави-членки и до Комисията, както и ги уведомява за всяко оттегляне на одобрението.
Когато държава-членка счита, че изискванията за предоставяне на одобрението не се спазват в даден център за събиране на сперма в друга държава-членка, тя уведомява компетентния орган на съответната държава. Последната предприема всички необходими мерки за уведомяване на компетентния орган на другата държава-членка за взетите решения и мотивите за тях.
Ако тази друга държава-членка се опасява, че взетите мерки са неадекватни или че не са взети мерки, тя уведомява Комисията, която иска становището на един или повече ветеринарни експерти. В светлината на това становище на държавите-членки може да бъде разрешено съгласно процедурата в член 19 да забранят временно приемането на сперма, която идва от въпросния център.
Това разрешение може да се оттегли съгласно процедурата в член 19 съобразно ново становище на един или повече експерти.
Ветеринарните експерти трябва да са граждани на държава-членка, различна от държавите, страни по спора.
Общите правила за прилагането на този член се приемат съгласно процедурата в член 18.
Член 6
1. Държавите-членки приемат сперма, при условие че се представя здравен сертификат, изготвен съгласно приложение Г от официален ветеринарен лекар от държавата-членка, откъдето се събира спермата.
Този сертификат трябва:
а)
да бъде съставен на поне един от официалните езици на държавата-членка на събиране и на един от тези на държавата-членка на местоназначение;
б)
оригиналът му трябва да придружава пратката до местоназначението ѝ;
в)
да се състави на един лист хартия;
г)
да се адресира до един получател.
2.
а)
Държавата-членка на местоназначение може да забрани приемането на пратката, ако проверката на документите установи, че не е спазен член 3.
б)
Държавата-членка на местоназначение може да вземе необходимите мерки, включително поставяне под карантина, за да получи категорично доказателство в случаите, в които съществува съмнение, че спермата е заразена или е инфектирана с патогенни организми.
в)
Решенията, взети въз основа на буква а) или б), трябва при молба от изпращача или негов представител да разрешат връщането на спермата, ако това не е в противоречие със съображения от ветеринарно-санитарен характер.
3. Ако приемането на спермата е било забранено на едно от основанията, посочени в параграф 2, букви а) и б), и държавата-членка на събиране не разреши връщането на спермата в рамките на 30 дни, компетентните ветеринарни органи на държавата-членка на местоназначение могат да наредят нейното унищожаване.
4. Взетите съобразно параграфи 2 и 3 решения от компетентните ветеринарни органи трябва да се съобщят на изпращача или негов представител заедно с мотивите за тях.
Член 7
1. Възможностите за обжалване, предвидени в действащото законодателство на държавите-членки срещу решенията, взети съгласно настоящата директива от компетентните органи, не се засягат от настоящата директива.
Тези мотивирани решения трябва да се съобщават, при поискване, на изпращача или неговия представител писмено, с посочване, че съществуват възможности за обжалване в действащото законодателство, както и на формите и сроковете за започване на такава процедура. Решенията трябва да се съобщават и на компетентните ветеринарни органи на държавата-членка на събиране на спермата или от която спермата е доставена.
2. Всяка държава-членка по отношение на пратките със сперма, за които са предприети мерки съгласно член 6, параграф 2, предоставя право на доставчиците, преди да се предприемат други мерки от компетентните органи, да получат становището на ветеринарен експерт за определяне дали член 6, параграф 2 е спазен.
Ветеринарният експерт трябва да бъде гражданин на държава-членка, различна от държавата-членка на събиране или тази на местоназначение.
Комисията по предложение на държавите-членки съставя списък от ветеринарни експерти, които могат да бъдат натоварени с изготвянето на становище. Общите правила за прилагането на настоящия член, и по-специално процедурата за изготвянето на тези становища, се приемат в съответствие с процедурата, предвидена в член 18.
ГЛАВА III
Внос от трети страни
Член 8
1. Държава-членка може да разреши вноса на сперма само от тези трети страни, които са в списъка, съставен в съответствие с процедурата, предвидена в член 19. Този списък може да се допълва или коригира съгласно процедурата в член 18.
2. При вземане на решение дали трета страна може да се включи в списъка от параграф 1, трябва да се има предвид следното:
а)
здравословното състояние на стадата, на другите домашни животни и на дивеча в третата страна, по-точно справка за екзотичните болести по животните и санитарното състояние на околната среда в тази страна, които могат да застрашават здравето на животните в държавите-членки;
б)
редовността и бързината на информацията, подадена от третата страна, по отношение на съществуването на заразни болести по животните на нейната територия, особено тези болести, посочени в списъци А и Б на Международното бюро по епизоотии;
в)
правилата в страната за превенция и контрол на болести по животните;
г)
структурите на ветеринарните служби в страната и техните правомощия;
д)
организацията и прилагането на мерките за превенция и контрол на заразни болести по животните; и
е)
гаранциите, които третата страна може да даде за спазването на тази директива.
3. Списъкът, посочен в параграф 1, и всички изменения в него се публикуват в Официален вестник на Европейските общности.
Член 9
1. Съгласно процедурата, предвидена в член 19, се съставя списък на центрове за събиране на сперма, от които държавите-членки могат да разрешат вноса на сперма, която произхожда от трети страни. Списъкът може да се коригира или допълни съгласно същата процедура.
2. При вземането на решение дали център за събиране на сперма от трета страна може да бъде включен в списъка, посочен в параграф 1, трябва да се имат предвид системите за ветеринарен контрол на производството на сперма в трети страни, правомощията на ветеринарните служби и контролът, осъществяван спрямо центровете за събиране на сперма.
3. Център за събиране на сперма може да бъде включен в списъка, посочен в параграф 1, само ако:
а)
се намира в една от страните от списъка в член 8, параграф 1;
б)
изпълнява изискванията на глави I и II от приложение А;
в)
е бил официално одобрен за износ в Общността от ветеринарните служби на съответната трета страна;
г)
се контролира от ветеринарен лекар от центъра на съответната трета страна; и
д)
подлежи на регулярни проверки от ветеринарен лекар от центъра на съответната трета страна поне два пъти годишно.
Член 10
1. Спермата трябва да произхожда от животни, които веднага преди вземането ѝ са пребивавали поне шест месеца на територията на трета страна от списъка, съставен съгласно член 8, параграф 1.
2. Без да се засягат разпоредбите на член 8, параграф 1 и параграф 1 от настоящия член, държавите-членки не разрешават вноса на сперма от трета страна, включена в списъка, ако тази сперма не съответства на приетите ветеринарно-санитарните изисквания, приети съгласно процедурата, предвидена в член 18 за внос на сперма от тази страна.
При приемането на изискванията по предходния параграф трябва да се отчитат:
а)
здравната ситуация в района около центъра за събиране на сперма, по-специално по отношение на болестите, изброени в списък А на Международното бюро по епизоотии;
б)
здравословното състояние на стадото от центъра за събиране на сперма, включително изискванията, свързани с тестовете;
в)
здравословното състояние на животното донор и изискванията, свързани с тестовете;
г)
изискванията, свързани с тестовете, на които трябва да бъде подложена спермата.
3. Референтна база за определяне на ветеринарно-санитарните изисквания съгласно параграф 2 за туберкулоза и бруцелоза по говедата, са стандартите, предвидени в приложение А към Директива 64/432/ЕИО. Може да се реши в съответствие с процедурата, предвидена в член 18 по отношение на всеки отделен случай да се дерогират тези разпоредби, когато съответната трета страна предоставя сходни санитарни гаранции; в този случай санитарни условия, поне еквивалентни на тези от приложение А към горепосочената директива, се определят в съответствие със същата процедура, за да се разреши допускането на такива животни до центровете за събиране на сперма.
4. Член 4 се прилага mutatis mutandis.
Член 11
1. Държавите-членки разрешават вноса на сперма само при представяне на здравен сертификат, съставен и подписан от официален ветеринарен лекар от третата страна на събиране.
Този сертификат трябва:
а)
да бъде съставен на поне един от официалните езици на държавата-членка на местоназначение и на един от тези на държавата-членка, където се извършва контролът по вноса съгласно член 12;
б)
оригиналът му трябва да придружава спермата;
в)
да бъде съставен на един лист хартия;
г)
да бъде предназначен за един получател.
2. Сертификатът трябва да съответства на образец, съставен съгласно процедурата в член 19.
Член 12
1. Държавите-членки гарантират, че всяка пратка, която влиза в митническата територия на Общността, се подлага на контрол, преди да се освободи за пускане в свободно обращение или да се постави под митнически режим, и забраняват вноса на такава сперма в Общността, ако контролът върху вноса покаже, че:
-
спермата не идва от територията на трета страна от списъка в член 8, параграф 1,
-
спермата не идва от център за събиране на сперма от списъка в член 9, параграф 1,
-
спермата идва от територията на трета страна, от която вносът е забранен съгласно член 15, параграф 2,
-
здравният сертификат на животното, който придружава спермата, не съответства на изискванията, предвидени в член 11 и определени в приложение на същия член.
Настоящият параграф не се прилага за пратки със сперма, които пристигат на митническата територия на Общността и са поставени под режим на митнически транзит за изпращане към местоназначение, разположено извън тази територия.
Въпреки това, той е приложим, когато митническият транзит се отменя при транспортирането през територията на Общността.
2. Държавата-членка на местоназначение може да предприеме необходимите мерки, включително поставяне под карантина, за да получи категорично доказателство за случаите, когато има съмнения, че спермата може да е заразена с патогенни организми.
3. Ако вносът на сперма е забранен на основание на посоченото в параграфи 1 и 2 и третата страна - износител, в продължение на 30 дни не разреши връщането на спермата, компетентният ветеринарен орган на държавата-членка на местоназначение може да нареди нейното унищожаване.
Член 13
Всяка пратка сперма, която е разрешена за внос в Общността от държава-членка на основата на контрола, посочен в член 12, параграф 1, трябва, когато се изпрати на територията на друга държава-членка, да се придружава с оригинала на сертификата или заверено копие от него, като този оригинал или копие трябва да бъдат надлежно подписани от компетентните органи, отговорни за извършеното изследване съгласно член 12.
Член 14
Ако се реши да се предприеме унищожаване в съответствие с член 12, параграф 3, всички направени разходи се поемат от изпращача, получателя или техния представител, без обезщетение от държавата.
ГЛАВА IV
Предпазни и контролни мерки
Член 15
1. Държава-членка може, ако има опасност от разпространение на болести по животните като резултат от въвеждането на сперма на територията ѝ от друга държава-членка, да предприеме следните мерки:
а)
в случай на епидемия от епизоотична болест в другата държава-членка тя може временно да забрани или ограничи въвеждането на сперма от областите на тази държава-членка, където се е развила болестта;
б)
ако епизоотична болест се разпространи значително или се развие и друга сериозна заразна болест по животните, тя може временно да забрани или ограничи въвеждането на спермата от цялата територия на тази държава-членка.
Всяка държава-членка информира незабавно другите държави-членки и Комисията за появата на територията ѝ на всяка болест, за която се отнася първата алинея, и за мерките, които е предприела с цел борба с тази болест. Тя също ги информира незабавно за изчезването на болестта.
2. Без да се засягат разпоредбите на членове 8, 9 и 10, ако в трета страна се появи или разпространи заразна болест по животните, преносима със сперма, която може да застраши здравето на добитъка в държава-членка, или ако се установи друга причина от ветеринарно-санитарен характер, държавата-членка на местоназначение забранява вноса на тази сперма, осъществяван директно или индиректно през друга държава-членка, от цялата територия на третата страна или от част от нейната територия.
3. Мерките, които ще се предприемат от държавите-членки на основание параграфи 1 и 2, както и отменянето на тези мерки трябва да се съобщят незабавно на другите държави-членки и на Комисията заедно с причините за тези мерки.
В съответствие с процедурата, предвидена в член 18, може да се реши, че тези мерки трябва да се изменят, за да бъдат координирани с мерките, приети от другите държави-членки, или че трябва да се отменят.
4. Ако ситуацията, предвидена в параграфи 1 и 2, възникне и ако е необходимо други държави-членки също да приемат мерките по тези параграфи, изменени, когато е необходимо, съгласно параграф 3, се приемат подходящи разпоредби в съответствие с процедурата, предвидена в член 18.
5. Подновяването на вноса от съответната трета страна се разрешава съгласно процедурата, предвидена в член 18.
Член 16
1. Ветеринарните експерти от Комисията могат в сътрудничество с компетентните органи на държавите-членки и на трети страни да извършат проверки на място, доколкото е необходимо за осигуряване на еднаквото приложение на тази директива.
Страната на събиране, в рамките на чиято територия се извършва проверката, осигурява цялата необходима помощ на експертите при изпълнението на техните задължения. Комисията информира съответната страна на събиране за резултатите от извършените проверки.
Страната на събиране предприема всички мерки, които са необходими с оглед резултатите от проверката. Ако страната на събиране не предприеме тези мерки, Комисията може след проучване на ситуацията от Постоянния ветеринарен комитет да прибегне до разпоредбите на член 5, параграф 2, четвърта алинея и член 9, параграф 1.
2. Общите разпоредби за приложението на този член, особено по отношение на честотата и правилата за извършване на проверките по параграф 1, първа алинея, се определят в съответствие с процедурата, предвидена в член 19.
ГЛАВА V
Заключителни разпоредби
Член 17
Изменения в приложенията към настоящата директива, и по-специално адаптирането им към технологичния напредък, се извършват с решение на Съвета с квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията.
Член 18
1. Когато трябва да се следва процедурата, предвидена в настоящия член, въпросът се отнася незабавно от председателя, по негова инициатива или по молба на държава-членка, до Постоянния ветеринарен комитет (наричан по-долу „Комитета“), създаден с Решение на Съвета от 15 октомври 1968 г.
2. В рамките на Комитета гласовете на държавите-членки се претеглят съгласно член 148, параграф 2 от Договора. Председателят не гласува.
3. Представителят на Комисията внася проект на мерките, които следва да бъдат приети . Комитетът представя становището си по тези мерки в рамките на два дни. Становище се приема с мнозинство от 54 гласа.
4. Комисията приема мерките и ги прилага незабавно, ако са в съответствие със становището на Комитета. Когато те не са в съответствие със становището на Комитета или липсва становище, Комисията представя на Съвета предложение за мерките, които следва да се предприемат. Съветът приема мерките с квалифицирано мнозинство.
Ако при изтичане на три месеца от датата, на която е сезиран, Съветът не е приел никакви мерки, Комисията приема и прилага предлаганите мерки незабавно, с изключение на случаите, за които Съветът е взел решение против посочените мерки с обикновено мнозинство.
Член 19
1. Когато трябва да се следва процедурата, предвидена в настоящия член, въпросът незабавно се отнася до Комитета от неговия председател, по негова собствена инициатива или по молба на държава-членка.
2. В рамките на Комитета гласовете на държавите-членки се претеглят съгласно член 148, параграф 2 от Договора. Председателят не гласува.
3. Представителят на Комисията внася в Комитета проект на мерките, които следва да бъдат приети. Комитетът представя становището си по тези мерки според спешността на въпроса. Становище се приема с мнозинство от 54 гласа.
4. Комисията приема мерките и ги прилага незабавно, ако са в съответствие със становището на Комитета. Когато те не са в съответствие със становището на Комитета или липсва становище, Комисията незабавно представя на Съвета предложение за мерките, които следва да се предприемат. Съветът приема мерките с квалифицирано мнозинство.
Ако при изтичане на 15 дни от датата, на която е сезиран, Съветът не е приел никакви мерки, Комисията приема и прилага незабавнопредлаганите мерки, с изключение на случаите, за които Съветът е взел решение против посочените мерки с обикновено мнозинство.
Член 20
1. Настоящата директива не се прилага за сперма, която е събрана и преработена в държава-членка преди 1 януари 1990 г.
2. До влизане в сила на решенията, приети съгласно членове 8, 9 и 10, държавите-членки не прилагат за внос на сперма от трети страни по-благоприятни условия от тези, които са резултат от прилагането на глава II.
Член 21
Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 1 януари 1990 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Член 22
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Люксембург на 14 юни 1988 година.
RÅDETS DIREKTIV av den 14 juni 1988 om djurhälsokrav som är tillämpliga vid handel inom gemenskapen med och import av djupfryst sperma från tamdjur av nötkreatur (88/407/EEG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 43 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag(1),
med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), och
med beaktande av följande:
De bestämmelser som rör djurhälsoproblem vid handel inom gemenskapen med nötkreatur och svin återfinns i direktiv 64/432/EEG(4), senast ändrat genom förordning (EEG) nr 3768/85(5). Härutöver innehåller direktiv 72/462/EEG(6), senast ändrat genom förordning (EEG) nr 3768/85, bestämmelser som rör problem i samband med veterinärbesiktning vid import av nötkreatur och svin från tredje land.
De ovannämnda bestämmelserna har i fråga om handeln inom och införseln till gemenskapen av nötkreatur och svin från tredje land slagit fast att det åligger ursprungslandet att garantera att de kriterier som rör djurhälsan har uppfyllts, varigenom risken för spridning av djursjukdomar praktiskt taget har undanröjts. Dock finns viss risk för spridning av sjukdomar vid handel med sperma.
Som ett led i gemenskapens politik att harmonisera de nationella bestämmelser som reglerar handeln inom gemenskapen med djur och djurprodukter är det nu nödvändigt att skapa ett samordnat system för handeln inom och införseln till gemenskapen av sperma från nötkreatur.
Som ett led i handeln inom gemenskapen med sperma bör det åligga de medlemsstater som tar tillvara sperma att se till att den har samlats och bearbetats vid godkända inrättningar (tjurstationer) som står under tillsyn, att den härrör från djur vars hälsotillstånd är sådant att det inte finns någon risk för spridning av djursjukdomar, att den har samlats, behandlats, förvarats och transporterats på ett sätt som bevarar dess hälsostatus och att den under transporten till destinationslandet åtföljs av ett hälsointyg som säkerställer att detta åliggande har fullgjorts.
Skillnader i den politik som tillämpas inom gemenskapen i fråga om vaccinering mot vissa sjukdomar motiverar att sådana tidsbegränsade avvikelser som tillmötesgår krav på ökat skydd mot vissa sjukdomar från medlemsstaternas sida upprätthålls.
För import av sperma till gemenskapen från tredje land bör upprättas en förteckning över dessa länder som tar hänsyn till djurhälsokriterier. Utan att det påverkar denna förteckning bör medlemsstaterna godkänna införsel av sperma endast från tjurstationer som uppfyller vissa normer och som står under officiell tillsyn. Utöver detta bör, vad gäller länder som upptagits i denna förteckning, särskilda djurhälsovillkor fastställas alltefter omständigheterna. För att kontrollera efterlevnaden av dessa normer bör inspektioner få utföras på platsen.
Ett förfarande bör fastställas för biläggande av alla eventuella tvister mellan medlemsstaterna som gäller frågan om ett godkännande av en viss tjurstation är berättigat.
Medlemsstaterna får vägra att ta emot en sändning av sperma när det konstaterats att den inte står i överensstämmelse med bestämmelserna i detta direktiv. Det måste vara möjligt att sända tillbaka sådan sperma om detta inte står i strid med hänsynen till djurhälsan och om avsändaren eller hans representant begär detta. Avsändaren eller hans representant bör ha rätt att ta del av skälen för ett förbud eller en inskränkning och att infordra yttrande från en expert.
För att förebygga överföring av vissa smittsamma sjukdomar bör importkontroller utföras när en sändning av sperma anländer till gemenskapens territorium, utom vid extern transitering.
Vid intern transitering måste de åtgärder som bör vidtas av medlemsstaterna efter sådan kontroll definieras.
En medlemsstat bör ha rätt att vidta nödfallsåtgärder om en smittsam sjukdom skulle bryta ut i en annan medlemsstat eller i ett tredje land. De faror som är förenade med sådana sjukdomar och de skyddsåtgärder som de nödvändiggör bör bedömas på ett likartat sätt inom hela gemenskapen. Därför bör ett gemenskapsförfarande i fråga om de åtgärder som måste vidtas i nödfallssituationer utarbetas inom Ständiga veterinärkommittén.
Kommissionen bör bemyndigas att vidta vissa åtgärder för att genomföra detta direktiv. I detta syfte bör ett förfarande fastställas för ett nära och effektivt samarbete mellan kommissionen och medlemsstaterna inom Ständiga veterinärkommittén.
Detta direktiv påverkar inte handeln med sperma som producerats före den tidpunkt från vilken det åligger medlemsstaterna att följa det.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I Allmänna bestämmelser
Artikel 1
Detta direktiv fastställer de villkor för djurhälsan som är tillämpliga vid handel inom gemenskapen med och import från tredje land av djupfryst sperma från nötkreatur som hålls som husdjur.
Artikel 2
I detta direktiv skall definitionerna i artikel 2 i direktiv 64/432/EEG och artikel 2 i direktiv 72/462/EEG gälla när så krävs.
Dessutom avses med
a) sperma: det beredda eller utspädda ejakulatet av ett nötkreatur som hålls som husdjur,
b) tjurstation: en officiellt godkänd och övervakad inrättning som är belägen inom en medlemsstats eller ett tredje lands territorium i vilket sperma produceras för att användas vid artificiell insemination,
c) officiell veterinär: en veterinär som förordnats av den behöriga centrala myndigheten inom en medlemsstat eller ett tredje land,
d) stationsveterinär: en veterinär som har det dagliga ansvaret på stationen för upprätthållandet av de krav som fastställs i detta direktiv,
e) sändning: ett parti sperma som omfattas av ett enda intyg,
f) insamlingsland: den medlemsstat eller det tredje land i vilket sperman samlats och från vilket det skickas till en medlemsstat,
g) godkänt laboratorium: ett laboratorium beläget inom en medlemsstats eller ett tredje lands territorium och som förordnats av den behöriga veterinära myndigheten att utföra de undersökningar som fastställs i detta direktiv,
h) uppsamlad mängd: den mängd sperma som tas från ett donatordjur vid varje tillfälle.
KAPITEL II Handel inom gemenskapen
Artikel 3
Varje medlemsstat skall se till att endast sådan sperma som uppfyller följande allmänna villkor sänds från dess territorium till en annan medlemsstats territorium:
a) Den skall ha samlats och behandlats för inseminationsändamål vid en tjurstation som godkänts ur djurhälsosynpunkt med sikte på handel inom gemenskapen i enlighet med artikel 5.1.
b) Den skall ha samlats från nötkreatur som hålls som husdjur och vars hälsotillstånd överensstämmer med bilaga B.
c) Den skall ha samlats, behandlats, lagrats och transporterats i enlighet med bilagorna A och C.
d) Den skall under transporten till destinationslandet åtföljas av ett djurhälsointyg i enlighet med artikel 6.1.
Artikel 4
1. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 2 skall medlemsstaterna fram till den 31 december 1992 tillåta införsel av sperma från tjurar som uppvisar en negativ reaktion vid undersökning enligt serumneutralisations- eller Elisa-metoden för påvisande av infektiös bovin rino-trakeit/infektiös pustulös vulvo-vaginit (IBR/IPV) eller som uppvisar ett positivt prov efter vaccinering i enlighet med detta direktiv.
Medlemsstaterna får fram till den 31 december 1992 tillåta införsel av sperma från tjurar som uppvisar en positiv reaktion vid undersökning enligt serumneutralisations- eller Elisa-metoden för påvisande av IBR/IPV och som inte har vaccinerats i enlighet med detta direktiv.
Om så är fallet, skall varje sändning genomgå en godkänd undersökning genom ympning på ett levande djur och/eller ett virusisoleringstest.
Detta krav skall inte gälla i fråga om sperma från djur som före sin första vaccinering vid tjurstationen reagerat negativt på de undersökningar som avses i första stycket.
Dessa undersökningar kan efter ömsesidig överenskommelse utföras antingen i insamlingslandet eller i destinationslandet.
Rådet skall före den 1 januari 1992 se över denna punkt med ledning av en kommissionsrapport, tillsammans med förslag om så är lämpligt.
2. Medlemsstater inom vilka samtliga stationer innehåller enbart djur hos vilka en undersökning enligt serumneutralisations- eller Elisa-metoden utfallit negativt får vägra att ta in sperma från stationer som inte kan dokumentera motsvarande status till sitt territorium.
I enlighet med förfarandet i artikel 19 får beslut fattas om att utsträcka bestämmelserna ovan till att gälla även en del av en medlemsstats territorium om alla stationer inom den delen av territoriet enbart innehåller djur hos vilka en undersökning enligt serumneutralisations- eller Elisa-metoden utfallit negativt.
3. Utan att det påverkar tillämpningen av andra gemenskapsbestämmelser får medlemsstater som inte tillämpar vaccinering mot mul- och klövsjuka inte motsätta sig införsel av sperma från djur som vaccinerats i enlighet med detta direktiv.
I detta fall får upp till 10 % av sperman från varje samling som är avsedd för handel (dock minst fem payetter) underkastas undersökning med avseende på mul- och klövsjuka genom isolering av virus i ett laboratorium i den medlemsstat till vilken partiet är destinerat eller i ett laboratorium som anvisats av den medlemsstaten. Om utfallet är positivt, får medlemsstaten vägra att ta emot sperman.
Artikel 5
1. Den medlemsstat inom vars territorium tjurstationen är belägen skall se till att det godkännande som avses i artikel 3 a ges först sedan bestämmelserna i bilaga A uppfyllts och när tjurstationen kan följa de övriga bestämmelserna i detta direktiv.
Medlemsstaten skall dessutom säkerställa att den officielle veterinären övervakar efterlevnaden av dessa bestämmelser och skall dra tillbaka sitt godkännande om någon eller några av bestämmelserna inte längre följs.
2. Alla godkända tjurstationer skall vara registrerade, varvid varje tjurstation skall tilldelas ett veterinärt registreringsnummer. Varje medlemsstat skall tillställa de andra medlemsstaterna och kommissionen en förteckning över stationerna och deras veterinära registreringsnummer samt underrätta de andra medlemsstaterna och kommissionen om varje indraget godkännande.
Om en medlemsstat anser att de bestämmelser som ligger till grund för ett godkännande överträds eller inte längre iakttas vid en tjurstation i en annan medlemsstat, skall den underrätta den behöriga myndigheten i den berörda staten. Den senare skall då vidta alla de åtgärder som krävs och delge den behöriga myndigheten i den första medlemsstaten det beslut som fattats, tillsammans med en motivering.
Om den första medlemsstaten befarar att de nödvändiga åtgärderna inte har vidtagits eller är otillräckliga, skall den meddela detta till kommissionen som skall inhämta yttrande från en eller flera veterinära experter. Med åberopande av detta yttrande får medlemsstaterna tillåtas i enlighet med förfarandet i artikel 19 att tillfälligt förbjuda införsel av sperma som härrör från den ifrågavarande stationen.
Ett sådant tillstånd får återkallas i enlighet med förfarandet i artikel 19 med ledning av ett nytt yttrande som avgivits av en eller flera veterinära experter.
De veterinära experterna skall vara medborgare i någon annan medlemsstat än de stater som är parter i tvisten.
De allmänna reglerna för tillämpning av denna artikel skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 18.
Artikel 6
1. Medlemsstaterna skall ställa som villkor för införsel av sperma att det företes ett djurhälsointyg i enlighet med bilaga D som utfärdats av en officiell veterinär från den medlemsstat i vilken samlingen gjorts.
Detta intyg skall
a) utfärdas på minst ett av de officiella språken i den medlemsstat där samlingen gjorts och något av de språk som används i den medlemsstat till vilken sperman är destinerad,
b) åtfölja sändningen till dess destination i originalskick,
c) omfatta en enda sida,
d) vara utfärdat för en enda mottagare.
2. a) Den medlemsstat till vilken sperman är destinerad får förbjuda införsel av sändningarna om det vid en kontroll av handlingarna visar sig att artikel 3 inte har följts.
b) Den medlemsstat till vilken sperman är destinerad får vidta de åtgärder som krävs, däribland lagring i karantän, för att få fram definitiva bevis i de fall sperman misstänks vara infekterad eller bemängd med patogena organismer.
c) Beslut som fattas enligt a eller b skall medge att sperman på begäran av avsändaren eller hans representant skickas tillbaka, förutsatt att detta inte står i strid med hänsynen till djurhälsan.
3. Om införsel av sperma har förbjudits på grund av någon av de omständigheter som angivits under punkt 2 a och b och den medlemsstat där sperman samlats inte inom 30 dagar medger att sperman får sändas tillbaka, får den behöriga veterinära myndigheten i den medlemsstat till vilken sperman är destinerad ge order om att den skall förstöras.
4. De beslut som fattas av den behöriga veterinära myndigheten enligt punkterna 2 och 3 skall delges avsändaren eller hans representant, tillsammans med en motivering.
Artikel 7
1. De möjligheter som erbjuds i medlemsstaternas lagstiftning vad gäller rättslig prövning av beslut som fattats av den behöriga myndigheten i enlighet med detta direktiv påverkas inte av detta direktiv.
Sådana beslut med motiveringar skall på begäran utan dröjsmål skriftligen delges avsändaren eller hans representant, med anvisning om de möjligheter till rättslig prövning som står till buds enligt gällande lagstiftning och om i vilken form och inom vilken tidsfrist dessa åtgärder skall vidtas. Besluten skall också delges den behöriga veterinära myndigheten i den medlemsstat där sperman samlats eller från vilken den har sitt ursprung.
2. Varje medlemsstat skall medge de avsändare vars sändningar av sperma omfattas av åtgärder enligt artikel 6.2 rätt att, innan andra åtgärder vidtas av den behöriga myndigheten, inhämta yttrande från en veterinär expert för att avgöra om bestämmelserna i artikel 6.2 har iakttagits.
Den veterinäre experten skall vara medborgare i en annan medlemsstat än den där sperman samlats eller den till vilken sperman destinerats.
Kommissionen skall på förslag från medlemsstaterna upprätta en förteckning över de veterinära experter som får ges i uppdrag att avge sådana yttranden. De allmänna reglerna för att tillämpa denna artikel, särskilt det förfarande som skall tillämpas vid utarbetandet av dessa yttranden, skall antas i enlighet med artikel 18.
KAPITEL III Import från tredje land
Artikel 8
1. En medlemsstat får tillåta införsel av sperma endast från de tredje länder som återfinns i en förteckning som upprättats i enlighet med förfarandet i artikel 19.
Denna förteckning får kompletteras eller ändras i enlighet med förfarandet i artikel 18.
2. När beslut fattas om huruvida ett tredje land skall få ingå i den förteckning som avses under punkt 1, skall särskild hänsyn tas till
a) hälsotillståndet hos kreatursbeståndet, andra husdjur och viltet i det tredje landet, med särskild hänsyn till exotiska djursjukdomar och i vilken mån situationen vad gäller miljöhälsan i det berörda landet kan utgöra en fara för djurhälsan i medlemsstaterna,
b) den regelbundenhet och snabbhet med vilken information tillhandahålls av det tredje landet vad gäller förekomst av smittsamma djursjukdomar inom dess territorium, i synnerhet de sjukdomar som omnämns i A- och B-listorna från Internationella byrån för epizootiska sjukdomar (OIE),
c) det berörda landets regler till förebyggande och bekämpande av djursjukdomar,
d) veterinärväsendets uppbyggnad och befogenheter i landet,
e) hur åtgärder till förebyggande och bekämpande av smittsamma djursjukdomar är organiserade och tillämpas, samt
f) vilka garantier det tredje landet kan erbjuda för att detta direktiv kommer att följas.
3. Den förteckning som avses under punkt 1 och alla ändringar i denna skall offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.
Artikel 9
1. I enlighet med förfarandet i artikel 19 skall en förteckning upprättas över de tjurstationer från vilka medlemsstaterna får godkänna införsel av sperma som härrör från tredje land. Förteckningen får ändras eller kompletteras i enlighet med samma förfarande.
2. När det skall avgöras om en tjurstation i ett tredje land får upptas i den förteckning som avses under punkt 1 skall särskild hänsyn tas till den veterinära övervakningen av systemen för spermaproduktion i det tredje landet, veterinärväsendets befogenheter och den tillsyn som tjurstationerna är underkastade.
3. En tjurstation får uppföras på den förteckning som avses under punkt 1 endast på villkor att
a) den är belägen i ett av de länder som uppförts på den förteckning som avses i artikel 8.1,
b) den motsvarar kraven i kapitlen I och II i bilaga A,
c) den har godkänts officiellt som exportstation till gemenskapen av veterinärväsendet i det berörda tredje landet,
d) den står under övervakning av en stationsveterinär i det berörda tredje landet, samt
e) den är underkastad regelbunden inspektion minst två gånger årligen genom en officiell veterinär i det berörda tredje landet.
Artikel 10
1. Sperman skall härröra från djur som omedelbart före samlingen av deras sperma har vistats under minst sex månader inom ett territorium tillhörande ett tredje land som uppförts på den förteckning som upprättats i enlighet med artikel 8.1.
2. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 8.1 och punkt 1 i denna artikel skall medlemsstaterna tillåta import av sperma från ett tredje land i förteckningen endast om sperman svarar mot de djurhälsokrav som antagits i enlighet med förfarandet i artikel 18 för införsel av sperma från det landet.
När de krav som avses i föregående stycke fastställs, skall hänsyn tas till
a) hälsoläget inom det område som omger tjurstationen, särskilt med avseende på de sjukdomar som återfinns i A-listan från Internationella byrån för epizootiska sjukdomar,
b) hälsotillståndet hos besättningen vid tjurstationen tillsammans med undersökningskraven,
c) donatordjurets hälsotillstånd jämte undersökningskraven,
d) undersökningskraven för sperman.
3. Till grund för fastställande av djurhälsovillkoren enligt punkt 2 för bovin tuberkulos och brucellos skall ligga de normer som fastställs i bilaga A till direktiv 64/432/EEG. I enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 18 får beslut fattas från fall till fall om att frångå dessa villkor när det berörda tredje landet lämnar liknande djurhälsogarantier. I sådant fall skall fastställas djurhälsovillkor som är minst likvärdiga med dem som angivits i bilaga A till det direktivet i enlighet med samma förfarande i syfte att tillåta införsel av sådana djur till tjurstationer.
4. Artikel 4 skall gälla i tillämpliga delar.
Artikel 11
1. Medlemsstaterna skall godkänna införsel av sperma endast efter företeende av ett djurhälsointyg som utfärdats och undertecknats av en officiell veterinär i det tredje land där sperman samlats.
Detta intyg skall
a) ha utfärdats på minst ett av de språk som är officiella i den medlemsstat dit sändningen är destinerad och ett av motsvarande språk i den medlemsstat där den importkontroll sker som omtalas i artikel 12,
b) åtfölja sperman i original,
c) omfatta en enda sida,
d) vara utfärdat för en enda mottagare.
2. Intyget skall överensstämma med en förlaga som utarbetats i enlighet med förfarandet i artikel 19.
Artikel 12
1. Medlemsstaterna skall se till att varje sändning av sperma som införs till gemenskapens tullområde underkastas kontroll innan den tillåts att omsättas fritt eller förtullas och skall förbjuda införsel av sådan sperma till gemenskapen om den införselkontroll som företagits vid ankomsten visar att
- sperman inte härrör från ett territorium inom ett tredje land som är uppfört på den förteckning som upprättats i enlighet med artikel 8.1,
- sperman inte härrör från en tjurstation som är uppförd på den förteckning som avses i artikel 9.1,
- sperman härrör från ett territorium i ett tredje land från vilket import är förbjuden enligt artikel 15.2,
- det djurhälsointyg som åtföljer sperman inte överensstämmer med de villkor som angivits i artikel 11 och fastställs i enlighet med dessa.
Denna punkt skall inte gälla sändningar av sperma som anländer till gemenskapens tullområde och som omfattas av ett tulltransitförfarande för sändningar som är destinerade till ställen utanför det nyssnämnda området.
Den skall dock tillämpas om tulltransitförfarandet avbryts under transport genom gemenskapens territorium.
2. Den medlemsstat till vilken sändningen är destinerad får vidta de åtgärder som krävs, däribland lagring i karantän, för att säkra definitiv bevisning i de fall då sperman misstänks vara infekterad med patogena organismer.
3. Om införsel av sperma har förbjudits av något av de skäl som angivits under punkt 1 och 2 och det exporterande tredje landet inte inom 30 dagar medger att sperman skickas tillbaka, får den behöriga myndigheten i den medlemsstat till vilken den är destinerad beordra att den skall förstöras.
Artikel 13
Varje sändning av sperma som godkänts för införsel till gemenskapen av någon medlemsstat med stöd av den kontroll som avses i artikel 12.1 måste, när den skickas till en annan medlemsstats territorium, åtföljas av originalintyget eller en bestyrkt kopia av detta, i båda fallen på lämpligt sätt påtecknat av den behöriga myndighet som ombesörjt den undersökning som utförts i enlighet med artikel 12.
Artikel 14
Om beslut fattas om att vidta åtgärder för att förstöra sperman i enlighet med artiklarna 12.3, skall alla kostnader för detta debiteras avsändaren eller mottagaren, respektive deras representant, utan ersättning från staten.
KAPITEL IV Säkerhets- och kontrollåtgärder
Artikel 15
1. En medlemsstat får vidta följande åtgärder om det föreligger fara för att en djursjukdom sprider sig på grund av att det införts sperma till dess territorium från en annan medlemsstat:
a) Om det bryter ut en epizootisk sjukdom i den andra medlemsstaten får den tillfälligt förbjuda eller inskränka införsel av sperma från områden inom den medlemsstat där sjukdomen har uppträtt.
b) Om någon epizootisk sjukdom får stor utbredning eller om någon ytterligare smittsam djursjukdom av allvarlig art bryter ut, får den tillfälligt förbjuda eller inskränka införseln av sperma från den medlemsstatens territorium.
Varje medlemsstat skall omedelbart underrätta de andra medlemsstaterna och kommissionen om utbrott inom sitt territorium av någon sjukdom som omfattas av första stycket och om de åtgärder som den har vidtagit för att bekämpa sjukdomen. Den skall också underrätta dem omedelbart om sjukdomens försvinnande.
2. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 8, 9 och 10 skall, om i ett tredje land en smittsam djursjukdom som kan föras vidare genom sperma och kan antas innebära en hälsofara för kreatursbeståndet i en medlemsstat bryter ut eller sprids, eller om något annat skäl som har samband med djurhälsan motiverar detta, den medlemsstat till vilken sperman är destinerad förbjuda import av den ifrågavarande sperman, oavsett om den importerats direkt eller indirekt genom någon annan medlemsstat och oavsett om den kommer från hela det tredje landet eller från endast en del av dess territorium.
3. Åtgärder som vidtagits av medlemsstaterna med stöd av punkterna 1 och 2 och upphävandet av sådana åtgärder skall genast delges de andra medlemsstaterna och kommissionen tillsammans med skälen för sådana åtgärder.
I enlighet med förfarandet i artikel 18 får beslutas att dessa åtgärder skall ändras, särskilt för att samordna dem med åtgärder som vidtagits av de andra medlemsstaterna, eller att de skall upphävas.
4. Om den situation som beskrivits under punkterna 1 och 2 skulle uppkomma och om det är nödvändigt att även andra medlemsstater tillämpar de åtgärder som vidtagits med stöd av dessa punkter, med nödvändiga ändringar i enlighet med punkt 3, skall lämpliga åtgärder vidtas i enlighet med förfarandet i artikel 18.
5. Ett återupptagande av importen från det berörda tredje landet skall godkännas i enlighet med förfarandet i artikel 18.
Artikel 16
1. Veterinära experter från kommissionen får, i samarbete med de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna och tredje land företa kontroller på stället i den mån detta är oundgängligt för att säkerställa en enhetlig tillämpning av detta direktiv.
Det land där sperman samlats och inom vars territorium en kontroll utförs skall lämna all nödvändig hjälp till de experter som fullgör sina skyldigheter. Kommissionen skall meddela resultaten av undersökningen till det land där sperman samlats.
Landet där sperman samlats skall vidta alla åtgärder som kan visa sig nödvändiga med hänsyn till resultaten av undersökningen. Om det land där spermasamlingen skett inte vidtar dessa åtgärder, får kommissionen sedan läget studerats av Ständiga veterinärkommittén åberopa bestämmelserna i artikel 5.2 fjärde stycket och artikel 9.1.
2. De allmänna bestämmelserna för att tillämpa denna artikel, särskilt när det gäller föreskrifter om med vilken frekvens och enligt vilken metod de kontroller som avses i punkt 1 första stycket skall utföras, skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 19.
KAPITEL V Slutbestämmelser
Artikel 17
Ändringar i bilagorna till detta direktiv, särskilt för att anpassa dem till tekniska framsteg, skall beslutas av rådet genom kvalificerad majoritet efter förslag från kommissionen.
Artikel 18
1. När det förfarande som fastställs i denna artikel skall tillämpas, skall ordföranden utan dröjsmål, antingen på eget initiativ eller på begäran av någon medlemsstat hänskjuta ärendet till Ständiga veterinärkommittén (i det följande kallad 'kommittén`) som inrättats genom rådets beslut av den 15 oktober 1968.
2. Inom kommittén skall medlemsstaternas röster vägas enligt fördragets artikel 148.2. Ordföranden får inte rösta.
3. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom två dagar. Kommittén skall fatta sitt beslut med en majoritet av 54 röster.
4. Kommissionen skall själv fatta beslut om åtgärder och genomföra dem omedelbart om de är förenliga med kommitténs yttrande. Om de är oförenliga med kommitténs yttrande eller om inget yttrande avges, skall kommissionen genast föreslå rådet vilka åtgärder som skall vidtas. Rådet skall fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet.
Om rådet inte har beslutat om några åtgärder inom tre månader från det att förslaget mottagits, skall kommissionen själv besluta att de föreslagna åtgärderna skall vidtas och genomföra dem omedelbart, såvida inte rådet med enkel majoritet har avvisat förslaget.
Artikel 19
1. När det förfarande som fastställs i denna artikel skall tillämpas, skall ordföranden utan dröjsmål hänskjuta ärendet till kommittén, antingen på eget initiativ eller på begäran av företrädaren för en medlemsstat.
2. Inom kommittén skall medlemsstaternas röster vägas enligt fördragets artikel 148.2. Ordföranden får inte rösta.
3. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Kommittén skall fatta sitt beslut med en majoritet av 54 röster.
4. Kommissionen skall själv fatta beslut om åtgärder och genomföra dem omedelbart om de är förenliga med kommitténs yttrande. Om de är oförenliga med kommitténs yttrande eller om inget yttrande avges, skall kommissionen genast före slå rådet vilka åtgärder som skall vidtas. Rådet skall fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet.
Om rådet inte har fattat något beslut inom 15 dagar från det att förslaget mottagits, skall kommissionen själv besluta att de föreslagna åtgärderna skall vidtas och genomföra den omedelbart, såvida inte rådet med enkel majoritet har avvisat förslaget.
Artikel 20
1. Detta direktiv gäller inte sperma som samlats och behandlats inom en medlemsstat före den 1 januari 1990.
2. Intill dess att de beslut trätt i kraft som fattats i enlighet med artiklarna 8, 9 och 10 skall medlemsstaterna i fråga om import av sperma från tredje land inte tillämpa gynnsammare villkor än de som följer av bestämmelserna i kapitel II.
Artikel 21
Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 januari 1990. De skall genast underrätta kommissionen om detta.
Artikel 22
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdat i Luxemburg den 14 juni 1988.