Acelaşi lucru i s-a întâmplat fiicei mele în 2012. Ea a avut o durere de stomac teribil pentru câteva zile. A fost groaznic. După a doua sau a treia zi am ştiut că ceva nu e în regulă aşa că am dus-o la Urgenţe. Au făcut-o să aştepte ore întregi în timp ce vomita peste tot. În sfârşit am renunţat şi am plecat acasă pentru că nimeni nu părea să o ia în serios. Am rezistat abia o oră când ne-am întors acasă. Am decis să o duc înapoi la Urgenţe şi să o duc acolo şi să cer să fie văzută şi am menţionat cuvântul "apendicită." De îndată ce am făcut asta, au grăbit-o înapoi. Sigur, au făcut nişte teste şi ce nu şi-au dat seama că apendicele ei a fost perforat şi era la doar câteva ore distanţă de otrăvirea mortală a corpului ei. A trecut prin operaţie şi totul a mers bine, dar a fost un moment groaznic pentru mine ca mamă şi mai ales pentru durerea inutilă prin care a trebuit să treacă pentru că spitalul nu ar face nimic la început.