Cred că amândoi faceţi multe presupuneri. Nu știm situația, și fiecare copil și adult este unic. Nu există întotdeauna un bine sau un rău clar. Știu o mulțime de oameni care au fost adoptate, sau au avut tați care au plecat la vârste foarte mici. Unii sfârşesc cu complexe, alţii nu. Depinde de persoana şi de modul în care face faţă ideii de abandon. Sentimentele adultului sunt probabil la fel de fluide. Unii s - ar putea să nu aibă bagaje şi să mai dorească să - şi păstreze relaţia cu copilul pe care l - au crescut, iar alţii s - ar putea să nu se poată descurca cu ele.