Nu e nimic ciudat în asta. Unul dintre filmele mele preferate este Downfall, filmul german despre sfârșitul celui de-al treilea Reich și este foarte sumbru, dar am fost capabil să-l uit din nou pentru că este atât de convingător. Pianistul este un film uimitor, dar prea multe dintre scene mă rănesc într-un mod în care nu cred că aş putea îndura din nou. Oamenii diferiţi au diferite tipuri de toleranţă. Pot să mă uit la un film cu Todd Solondz şi să râd în timp ce alţii se întorc în dezgust, dar nu mă pot uita la groaza sângeroasă. Cred că e minunat că poţi să te uiţi la filmele Holocaustului şi să revezi răspunsul emoţional. La urma urmei, asta este ceea ce filmele sunt destinate să facă.