Mă tem că nu sunt de prea mare ajutor aici. Cunoştinţele mele sunt doar ale unui observator interesat. Cu acel avertisment, îţi voi răspunde la întrebarea din două părţi.

În primul rând, nu sunt conştient de o carte dedicată subiectului revoltei din 1988 sau chiar sfârşitul anilor 1980 până la alegerile din 1990. O carte semnificativă pe această temă ar trebui să conţină, în parte, informaţii bazate pe interviuri cu cei implicaţi din toate părţile, nu doar bazate pe contul exilaţilor. Având în vedere că climatul politic s-a îmbunătăţit recent, sunt sigur că o astfel de carte semnificativă nu a fost încă scrisă. Acum, eu încă mai cred că armata nu va funcționa bine chiar și într-o lumină mai echilibrată. (Nici o scuză pentru uciderea propriului popor, și închiderea sistemului de educație timp de un deceniu. Vorbim despre o generaţie pierdută. Vorbește despre tăierea nasului pentru a ciuda fata!)

În al doilea rând, da, am auzit unii în armată a vrut un aranjament în stil Golkar (adică Rolul instituționalizat al armatei în parlament/politică) dar nu sunt conștient de o propunere publică formală. Nu sunt sigur dacă această propunere a avut vreodată sprijinul superiorilor armatei. Apoi, din nou, pot vedea, de asemenea, DASSK respingând o astfel de ofertă în anii 1990. Pe cât de mult îi admir curajul şi integritatea personală, întotdeauna am crezut că ar fi trebuit să fie mai flexibilă. Ea nu a fost niciodată un politician natural ca tatăl ei care a fost o persoană pragmatică și de fapt a făcut lucrurile. Nu sunt sigur ce Adunarea Naţională vrei să spui. FAIK, armata s-a confruntat după alegerile din 1990 cu faptul că alegerile nu trebuiau să convoace adunarea, ci să scrie o nouă constituţie. HTH.