Lucrez la o companie de televiziune ca operator de camere. Întotdeauna simt că toată lumea crede că sunt un rahat în meseria mea şi mă folosesc doar pentru că nu au pe nimeni altcineva pentru a treia cameră. Încrederea mea generală în performanţa mea profesională este relativ scăzută, iar presiunea pe care mi-o asum pentru a reuşi poate părea uneori relativ ridicolă. Cu toate acestea, noaptea trecută la barul studioului - vizionarea fraților blues - un excelent DP (director al fotografiei) pe care îl respect cu adevărat m-a abordat și m-a întrebat dacă aș putea să-l ajut la o filmare în acest weekend. Când i-am spus producătorului meu vestea bună, el mi-a spus că acest DP a fost uitam filmul meu și a vorbit cu producătorul meu pe mai mult de o ocazie despre munca mea "brilliant." M-a făcut să mă simt destul de bine! Deci, să sperăm că acest lucru este încurajator în faptul că, chiar dacă vă puteți estompa mintea în paranoia depresivă și nebunie, se pare că cineva acolo crede că faci o treabă destul de bună. Şi un sfat, să nu consumi prea mult la ştiri, te va deprima şi te va umple de paranoia. TLDR; am crezut că am fost de rahat la locul meu de muncă, se pare că nu sunt așa de rău. Ura! editare - ortografie