"

Ştii, tocmai am avut această discuţie pe pagina mea de discuţii.  Interesant.  Ceea ce avem în prezent la proiect este un fel de sistem de bandă pre-tribal, care poate arăta ca orice alt sistem (pentru că elementele tuturor sistemelor politice sofisticate sunt prezente "în boboc" în benzile sociale). Există câteva elemente ale societății tribale în curs de dezvoltare (Arbcom și administratori ocupă un rol de "bătrâni tribali" în agregatele tribale libere, politica și orientările preiau un rol aproape mistic/devoțional în unele discuții), dar pe paginile individuale ea continuă în mare parte să devieze la conflictele dintre grupuri mici insulare ideologice care luptă pentru controlul unei resurse.  Aristocrația în orice sens al termenului ar fi un sistem superior; în sensul lui Aristotel ar fi mult superior.  

Recunosc că sunt un mare fan al sistemelor de consens (trăiesc pentru democraţia deliberativă...), dar sistemele de consens sunt dificile: ei iau o mulţime de auto-reflexiune, o mulţime de auto-moderaţie, şi atât o voinţă cât şi o abilitate de a pune deoparte micile preocupări personale în favoarea marilor preocupări publice.  Aceste caracteristici sunt în mod evident absente din multe dintre discuțiile mai controversate cu privire la proiect.  Dacă nu suntem dispuşi să luăm măsurile necesare pentru a realiza un sistem de consens funcţional corespunzător, atunci am face mai bine să încercăm o altă abordare mai puţin deschisă, deoarece sistemele de consens disfuncţional sunt urâţi, urâţi, urâţi.  De aceea Aristotel a considerat 'democraţia' cea mai rea formă de guvernare (pentru că înţelegerea democraţiei era mai mult sau mai puţin o regulă a maselor ignorante şi volatile emoţional).  Ludwigs2 "