Așa că am luat cartea mea Kyogen la bibliotecă și se pare ca autorul într-adevăr urăște atunci când oamenii nu iau Kyogen în serios în comparație cu noh. Chiar îmi place cartea. Are două intro-uri scurte și apoi o grămadă de pagini scurte și o jumătate de povești care sunt toate unice și cam au un leason viață în lateral.