"

 Dezbaterea pare să fie întortocheată. 

Este adevărat că studiile geologice arată schimbări ale mediului care contrazic puternica ipoteză Gaia a ecosistemelor care lucrează către o stare optimă. De asemenea, este adevărat că există dovezi că ecosistemele s-au prăbuşit din interior. Cu toate acestea, frecvența unui astfel de ecosistem se prăbușește prin istoria geologică este mult mai mică decât frecvența extrem de ridicată prevăzută de modelul Malthusian de reproducere maximă. Deci evoluţia trebuie condusă de altceva decât maximizarea reproducerii. Modelul genetic egoist (baza mecanismului teoretic a ipotezei Medeei de a se distruge pe sine) pare a fi susţinut de simple simulări computerizate, dar la fel şi ipoteza puternică a Gaiei. Ipoteza puternică a Gaiei a eşuat până la sisteme mai complexe, iar frecvenţa lipsă a colapsului ecosistemului Medean poate fi explicată dacă modelul genetic egoist eşuează şi până la o mai mare complexitate a vieţii reale, deoarece viaţa reală este prea complexă pentru a fi locuibilă unor entităţi atât de rigide şi lipsite de sine, cum susţine modelul genetic egoist că organismele vii sunt. Cu alte cuvinte, modelul genetic egoist se bazează pe aceeaşi eroare metodologică ca şi ipoteza puternică a Gaiei. Acest lucru este explicat în detaliu pe paginile ""Moderând dezbaterea Gaia/Medea"" și ""Self-organization"" pe știință pură Wiki, un wiki dedicat metodei științifice neafectate de obsesia de prestigiu academic.
95.209.61.52 Martin J Sallberg"