Am stat cu Richard de câteva ori la ferma lui în timpul câtorva din vânătorile lunare de negri.    Nu că târfa asta n-ar merita totul, dar crede-mă că el a făcut-o. Nu face nici o greşeală, Richard nu se joacă. Îmi amintesc cum îşi punea mereu mănuşile maro când avea nevoie să le pună jos.