Îmi place să mă împiedic de oameni, mormăind despre dozarea accidentală a unui gram de LSD, şi apoi să mă transform dureros într-un vârcolac snarling pretinzând că sunt dependent de heroină în retragere. Apoi, dintr-o dată, nu mă mai mişc şi încep să mă holbez la un prieten... care până acum s-a prefăcut a fi un spectator aleator... în timp ce mârâiam şi mârâiam, şi scrâşneam din din dinţi. Fac asta destul de mult timp pentru ca toată lumea să ajungă la concluzia că sunt un vârcolac paşnic, prietenos... dar apoi le sparg plăcintă figurativă pe feţele lor lăsând un urlet de sânge să sară în picioare şi să-mi taxez prietenul. După ce o agăţ de pământ, mă prefac că-i smulg gâtul cu dinţii în timp ce sparg pachete de sânge fals pe care mi-am păstrat-o în obraji. După aproximativ 10 secunde de acest lucru ea se oprește lovind picioarele ei... asta e tac mea să stea rapid în sus și bici capul meu în jurul valorii de să se uite la cel mai apropiat bystader, scuipat sânge fals pe cât de mulți oameni pot, înainte de a urla un timp final la luna, și apoi fugi în noapte.