=== Canada ===

În Canada, în urma consultării cu toate grupurile religioase majore, Legea privind divorţul a fost modificată în 1985 pentru a adăuga secţiunea 21.1 pentru a acorda instanţelor puterea de a respinge orice cerere, precum şi pentru a elimina orice declaraţii şi declaraţii depuse de un soţ care nu a reuşit să elimine barierele religioase din calea recăsătoririi celuilalt soţ. Legislatorul intenționează:
să își pună soții pe picior de egalitate în acțiunile de divorț civil;
încurajarea în special a femeilor să își exercite pe deplin drepturile în temeiul legii; și
să mențină integritatea Legii din 1985 privind divorțul, ajutând la garantarea faptului că refuzul de a accepta sau de a acorda un divorț religios nu a fost folosit ca instrument de negociere pentru a obține concesii neloiale privind custodia și accesul copiilor sau sprijinul monetar. 
Acest lucru reflectă un răspuns puternic general la nivel federal față de orice elemente de constrângere sau influență nejustificată în cadrul sistemului de drept civil.

Bruker v. Marcovitz

Justicabilitatea unui contract civil cu overtoneza religioasă este acum testată în cazul Curţii Supreme Bruker vs Marcovitz. A se vedea Asociația de Libertăți Civile Canadiene. http://www.ccla.org/pos/legal/

În 1969, petrecerile s-au căsătorit într-o ceremonie ortodoxă.  În următorii 11 ani au adoptat doi copii după ce doamna Bruker nu a putut concepe.  În aprilie 1980, doamna Bruker a inițiat procedurile de divorț.   Un link către baza de date a deciziilor este http://www.jugements.qc.ca/ și decizia completă poate fi găsită cu o căutare de text pentru

În 1980, domnul Marcovitz a fost de acord cu o hotărâre de consimţământ ca divorţul să apară imediat în faţa autorităţilor rabinice în scopul acordării Obţinerii religioase.  La scurt timp, după divorţul civil, d-na Bruker, personal şi prin diferiţi avocaţi şi rabini, i-a cerut d-lui Marcovitz să-i ofere banii, dar dl Marcovitz a refuzat. Dl Marcovitz opined că el a refuzat să se conformeze pentru că el a privit comportamentul doamnei Bruker de la divorț ca hărțuire și o încercare de ea să-l alieneze de la copiii săi.  

Dna Bruker l-a dat în judecată pe dl Marcovitz în 1989, căutând daune în valoare de 500.000 de dolari "pentru că a fost împiedicată să-şi continue viaţa de la Decretul Nisi [...], pentru că a fost reţinută să se recăsătorească conform credinţei evreieşti [şi] pentru că a fost restricţionată de a avea copii."
 Marcovitz vs. Bruker (500-09-013353-032; 20 septembrie 2005)

În 1995, Curtea Rabbinică din Montreal a emis un certificat de divorţ cu consimţământul şi participarea dlui Marcovitz.  În ciuda faptului că a primit premiul, doamna Bruker şi-a modificat acţiunea de creştere a valorii daunelor revendicate la 1.350.000 dolari şi de includere a daunelor ""pentru pierderea consorţiului."" 

Din moment ce domnul Marcovitz a încălcat o hotărâre a instanței civile, instanța inferioară a constatat că problema ar putea fi argumentată în fața instanțelor civile și că domnul Marcovitz și-a încălcat obligația contractuală de a ""apari în fața autorităților rabice.  I-a acordat dnei Bruker 47, 500 de dolari în daune.

La recurs, judecătorul Hilton, a scris pentru cei trei membri ai curţii, a anulat sentinţa curţii inferioare.  Curtea de apel a decis că obligaţia era religioasă şi astfel nu putea fi judecată de tribunalele civile.

 ""Nu contează că obligația a fost declarată în consimțământul pe care Curtea Superioară l-a ratificat, întrucât Curtea Superioară nu ar fi putut susține niciodată o cerere de scutire corolară în temeiul secțiunii 17 din Actul de divorț pentru a solicita emiterea unui ghet. Nu este deloc neobișnuit să se vadă părțile într-un acord privind ajutorul corolar se angajează să îndeplinească o varietate de obligații care nu sunt, strict vorbind, realizabile independent, dar care sunt totuși de dorit în măsura în care acestea promovează un mediu amiabil post-divorț.""

""Deşi recunosc utilitatea includerii obligaţiilor de această natură în acordurile de divorţ, nu rezultă că toate acestea devin automat supuse supravegherii şi controlului curatial, fie pentru performanţe specifice sau daune în caz de încălcare. În opinia noastră, pentru ca aceste clauze să fie executorii, acestea trebuie să fie direct legate de una dintre subje