Nu-mi vine să cred... Îmi pare rău, dar modul în care vorbești îmi dă ideea că ești de părere că Soeharto nu este mai mult decât un fel de dictator. Mulţi cred acelaşi lucru, nu voi nega asta. Dar nu aţi menţionat că el este cel pe care îl numim "Bapak Pembangunan" sau "Tatăl Dezvoltării." În timpul domniei lui Soekarno, a cărui faptă s-a oprit probabil la proclamaţia din 17 august 1945 şi la scurt timp după înfiinţarea MPR şi DPR, Indonezia este pe punctul de a fi transformată într-o naţiune comunistă, iar oamenii sunt în cea mai gravă sărăcie din cauza dezvoltării minime şi a importului. Când Soeharto a fost preşedinte, Indonezia a fost la cele mai bune şcoli condiţionate sunt deschise peste tot, programul de educaţie de 9 ani sunt legitimate, etc. Ar fi prea mult să le menţionăm pe toate. El a condus cu forța militară, corect, dar eu personal cred că a fost destul de mult nevoie pentru a menține lucrurile în ordine, și ar fi lucrul corect de făcut nu a exagerat.

Şi despre Soekarno etc. care a cooperat cu Japonia, nu a fost complet adevărat. În timpul petrecut în Indonezia, japonezii au interzis toate organizaţiile naţionale şi au înfiinţat "Putera," scopul fiind ca oamenii educaţi din Indonezia să lucreze pentru Japonia. Soekarno, Mohammad Hatta, și puțini alții s-au alăturat în Putera doar ca să poată obține informații despre japonezi și să aibă provizii de la ei. Acest lucru este, de asemenea, astfel încât japonezii nu ar ține ochii pe ei în timp ce ei stabilesc în secret mișcarea națională. Există, de asemenea, organizaţii de controverşi/subteran înfiinţate de icoane indoneziene care au lucrat în secret printre săteni. Sper că acest lucru v-ar da schița dură a mișcării naționale în timpul domniei japoneze.