A už je to tu zase. Praxe. Šedesát hodin času, které bych mohla věnovat děláním nekonečných úkolů do školy. Ale ne. Já budu raději sedět na zadku na základce a trpět spolu s děckama 45minut výuky. Z toho si teda 20 hodin odučím sama, takže vlastně jen 40 hodin sedění na zadku. Na informační schůzku proto přicházím už předem neskutečně naštvaná, při kouknutí na rozvrh své provázející učitelky navíc zjišťuji, že čtvrtky a pátky, které máme mít údajně na praxi, učí pouze tři hodiny němčiny. Výborně, takže to ani nestihnu odchodit do konce semestru. Naštěstí je moje provázející učitelka normální člověk, proto mě poslala k dalším dvěma učitelkám, abych se praxe zbavila za měsíc. Díky bohu za to. Zjišťuji, že má učitelka učí ty horší němčináře, takže nemám nic očekávat. Navíc učí stejně jako já i angličtinu, takže mi i říká své zkušenosti z učení obou předmětů. Přicházím na němčinu do sedmé, osmé a deváté třídy. První hodinu sedím v devítce a je to katastrofa. Nejenže maj němčinu úplně na párku, ale nejsou schopní ani předstírat, že něco dělají. Jestli tyhle budu učit, tak teda nevím, co s nima, možná film, nic jinýho s nima nemá cenu dělat. Sedmička je o něco lepší. Sice jich tam je hodně, ale něco málo jsou schopní dělat. V pátek přichází na řadu osmička. Ti jsou asi nejpracovitější. Ve třídě neskutečný bordel, němčina jim teda taky moc nejde, ale aspoň hodinu uplně nebojkotují. Úspěch. Provázející učitelka mi poté sdělila, že takhle to bohužel vypadá na většině školách. Dle jejího názoru (a dalších učitelek tam), druhý cizí jazyk pro děcka na základku nepatří. A já po této zkušenosti zjišťuji, že s ní naprosto souhlasím. Druhý cizí jazyk by se měl vyučovat pouze na víceletých gymnáziích a středních školách. Děcka na základce jsou rádi, že zvládnou angličtinu, natož jim do hlavy míchat ještě další cizí jazyk. Navíc, opět tu je problém s inkluzí, se kterou nesouhlasím a je důvodem, proč do školství nechci. V osmičce je kluk s autismem, který je uplně mimo. Proč by se děcka jako on měli trápit s dalším jazykem? Nevím, jak je na tom s aj, ale němčinu dává jen proto, že mu to asistentka nadiktuje. Doufám, že stejně minulý semestr platí, že máme psát deník upřímně, tak, jak to cítíme. Moje deníky jsou proto hodně negativní. Furt nevím, proč je mám psát. Myšlenky a názory jsem schopná si udělat sama v hlavě a nepotřebuju je někam psát, stejně už si to v životě nepřečtu a píšu to jen proto, abych odškrtla „splněno“. Mám štěstí, že tenhle semestr můžu mít praxi z angličtiny na jazykovce, kde učím, takže mě čeká jen 30 hodin na základce s němčinou, což oproti šedesáti je docela pohoda. Takže jestli ještě někdy uslyším někoho z jednooboru, že třicet hodin je šílený a nemaj na nic čas, tak někoho asi praštím. Celkově nechápu, proč oboru učitelství na fildě stačí za celé dva roky nMgr studia čtyři náslechy a 10 hodin vlastní výuky a my se tu pereme s více jak 100 hodinama. Potlesk celé katedře pedagogiky, přesně tohle je důvod, proč všechny známé posílám kamkoliv, jen ne k nám na pajdák.