Před nedávnem jsem na své praxi zažil nepříjemnou věc. V některých třídách, ve kterých učím se vyskytují autisté, takže jsem mohl zblízka potkat tyto studenty se speciálními potřebami. Většinou mi spolupráce s nimi dělala menší obtíže než jsem očekával. Předem jsem byl varován, že daní studenti často vykřikují a mají někdy nepříjemné dotazy. Já jsem však byl s jejich výkony při hodinách poměrně spokojen. Zatím měli vždy dobré povědomí o učivu a spolupracovali, čehož si velice cením. Jejich občasné vykřikování mi nepřišlo jako nijak neobvyklé, když si vzpomenu na svou docházku na základní školu, jsem si jistý, že jsem vykřikoval mnohem víc. Jeden z těchto studentů se zvláštními potřebami se často nedokáže zaměřit na podstatné věci a od dotazu či probírané látky sklouzne k několika minutovému monologu, který souvisí s tématem pouze okrajově. Paní učitelka říkala, že se ho vždy snaží mírnit a já jsem v tom tedy pokračoval. Většina studentů si však dělala z některých projevů tohoto studenta legraci, což mě mrzelo. Stále mě to mrzí, vždy když si na to vzpomenu, protože mi to připomíná, jak se mi spolužáci vysmívali, když jsem ještě chodil na základní školu. Když o tom však přemýšlím s odstupem času, uvědomuji si, že studentovi to nejspíš nijak nevadilo. Nevím, jestli si to neuvědomoval nebo to nevnímal, ale nezdálo se, že neměl se smíchem spolužáků problém. Některé jeho výroky totiž skutečně vtipné byly, například když se u obrázku pole s řepkou rozvášnil nad agrofertem, Babišem a řepkou babiškou, tak jeho projev skutečně vypadal spíše jako výstup stand-up komika. Tento student má však jednu velice nepříjemnou vlastnost. Jelikož ví mnoho informací, i když jsou často neúplné či zkreslené, tak projevuje silné antipatie k jinému velice inteligentnímu studentovi. Nevím, zda pouze neuznává jinou inteligenci nebo je za tím nějaký hlubší problém, ale nikdy jsem neviděl, že by se onen druhý student choval jakkoli nepřátelsky k uvedenému studentovi se zvláštními potřebami. Avšak několikrát jsem byl svědkem toho, jak byl nějaký jeho výrok, či nepřesné označení napadeno prvním studentem. Navíc jsem viděl, že i v případě, kdy se druhý student vyjadřoval ve prospěch prvního studenta, tak on svůj výrok přeformuloval, aby mu mohl říct, že nemá pravdu. Velice mě zajímá, co vyvolalo zášť těchto dvou studentů a bohužel i přes má pozorování a snahu porozumět problému nenacházím žádný výsledek. Velice rád bych pomohl uzavřít těmto dvou studentům příměří a pomohl tím stmelit třídní kolektiv.