Dnes to bylo velmi náročné, ale zase mi to o kousek více přiblížilo učitelskou profesi. V hodině matematiky dnes děti počítaly docela pěkně. Líbí se mi, jakým způsobem učitelka s dětmi pracuje, vyhledává a vymýšlí jim příklady nejen z učebnic, ale vybírá typové příklady i z přijímaček nebo matematických soutěží. To bych také jednou chtěla dělat. Je pravda, že je to ale dost náročné na přípravu, sama učitelka to dneska před dětmi zmínila v souvislosti s tím, že si toho neváží. Něco na tom je, snaží se dětem obsáhnout všechny možné příklady, aby jim pomohlo to, že už se s něčím takovým setkali a některé úkony si dokonce zautomatizovaly, ale ony to vidí jen jako týrání. Dnes tak jeden žák nazval pracovní list, který mu zadala k vypracování přes prázdniny. Také bych ale jednou chtěla děti takto týrat, myslím si, že právě na takové učitele potom vzpomínají v kladném slova smyslu a teprve poté ocení jejich snahu je něco opravdu naučit. Líbilo se mi, že paní učitelka zapojila do dnešní výuky opakování na určování společného jmenovatele proto, že ji o to včera poprosila jedna žákyně, protože tomu ještě pořád nerozuměla. Také jsem velmi ocenila, že žáka, který chyběl si posadila dozadu a během samostatné práce mu vysvětlovala látku, na kterou chyběl. Pokud by mi to čas dovolil, určitě bych ráda něco podobného dětem ráda nabízela. Celkově jsem se ve třídě cítila velmi uvolněně a klidně. Bylo to vidět i na žácích, že mezi nimi panuje klidná atmosféra, snažili se úkoly plnit včas a správně. V další hodině jsem řešila to, že dítě dostalo šílenou křeč do nohy. Jelikož jsem tam byla já, dostala jsem za úkol situaci vyřešit, aby učitelka mohla zůstat ve třídě. Zprvu jsem nevěděla, co dělat, ale uklidnila jsem se a vše se v klidu vyřešilo. S žákem jsme došli za zdravotnicí, která mu dala magnesium, které má u sebe jen pan ředitel a namazala se mu noha mastí. Bylo vidět, že ho to bolí, chtěla jsem mu ještě více pomoci, ale v tu chvíli jsem neměla jak. Nakonec se ukázalo, že se žák včera praštil do nohy o lavici, když končila přestávka. Na základě toho jsme ještě vyhledali včerejší dozor, kterému jsme nahlásili, co se stalo, aby to pro případ potřeby zapsal do knihy úrazů. Žáka ale naštěstí noha během dne postupně přestala bolet, takže snad bude vše v pořádku. I když mě zprvu situace trochu zaskočila, jsem ráda, že pokud by bylo třeba, věděla bych přibližně, jak se v takové situaci znovu zachovat.