V rámci mé pedagogické praxe jsem v prvním týdnu absolvoval pouze dva náslechy v hodinách dějepisu. Hodiny občanské výchovy mě čekají až v následujících dnech a týdnech, z důvodu absence mé provázející vyučující tohoto předmětu. Náslech – hodina dějepisu, 7. třída Tato třída není příliš početná. Není zde více než 20 žáků. Hodiny dějepisu jsou zde vedeny třídní učitelkou této třídy. Z důvodu její absence v předchozí výuce, bylo úkolem probíhající hodiny zopakování si probrané látky z minulých suplovaných hodin. V rámci opakování bylo probráno několik témat (např. invaze Arabů do Evropy, Franská říše, Byzantská říše nebo náboženství na území Evropy v této době). Opakování probíhalo nejdříve formou otázek, kdy byli vyvoláváni dobrovolníci (při vyrušování některého z žáků byl tázán právě on), následně formou kvízu. Ten probíhal následovně: Vyučující přečetla otázku nebo větu, kde bylo nutné doplnit správný výraz. Následně diktovala možnosti odpovědí, ze kterých měli žáci vybírat a zapisovat pouze správné odpovědi formou A, B, C a D. Po skončení této aktivity si žáci ve dvojicích vyměnili své odpovědi a spolu s vyučující si řekli správné odpovědi. Otázek bylo celkem 10. Ti, kteří měli celkem 9-10 správně, byli odměněni známkou 1. Zbytek nebyl hodnocen. V poslední části hodiny se konala v podstatě třídnická hodina, kdy vyučující řešila s žáky organizační věci a zapisovali si známky z němčiny, kterou zde paní učitelka také vyučuje. Začátkem vyučovací hodiny byli žáci relativně klidní a pozorní. Postupem času přestali dávat pozor a rušili průběh hodiny. Jedna z hlavních příčin jejich chování byla nejspíše ta, že se jednalo již o jejich poslední hodinu a netrpělivě očekávali konec vyučování. Nejrušivějším elementem byl jeden z žáků jménem Šimon, sedící v zadní lavici. Šimon jako jeden z mála seděl sám, což mělo být nejspíše jakési preventivní opatření, aby nevyrušoval a nebavil se s ostatními. Nedá si ovšem říci, že by toto opatření fungovalo. Nedělalo mu problém bavit se během hodiny s ostatními i tak, občas se dokonce vzdálil i ze svého místa. Občas měl také nemístné poznámky vuči vyučující. Tyto poznámky učitelka občas přešla, občas zase na Šimona zvýšila hlas. Musím říct, že ne všechny situace nebo reakce na Šimonovo chování byly ze strany učitelky, aspoň dle mého názoru, vyřešeny dobře. Ovšem na druhou stranu jsem si v tu chvíli sám říkal, že vlastně nevím, jak bych se v dané situaci zachoval já, jakým způsobem bych ji řešil. Po hodině jsem s vyučující Šimona řešil. Dozvěděl jsem se, že pravděpodobně trpí lehčí formou ADHD a dle názoru učitelky by bylo vhodné, aby byl ve třídě k ruce asistent pedagoga, který by se mu občas věnoval. S tímto jsem samozřejmě souhlasil a zároveň jsem si uvědomil, že hodina by díky takovému asistentovi mohla vypadat úplně jinak. Náslech – dějepis, 7. třída Jednalo se o 5. vyučovací hodinu. Tato hodina byla již mnohem svižnější. Začátek ovšem narušila návštěva paní ředitelky, která zde řešila problém. Někdo, něco vylil z okna. Obětí se stala maminka, která odcházela s dítětem ze školy. Ze třídy se nikdo nepřiznal, všichni si navzájem dělali alibi a někteří také obhajovali takové ty největší „raubíře“. Těžko říct, jestli to byl opravdu někdo z nich. Nepřiznali se ani paní učitelce po odchodu paní ředitelky. Ovšem musím říct, že se mi líbilo, jak se všichni vzájemně kryli. Jde vidět, že jako kolektiv třída funguje dobře. Samozřejmě pokud by lhali na celou věc by to vrhalo trošku jiné světlo, ale i tak by pořád platilo, že drží při sobě. Tématem hodiny byla druhá vlna stěhování národů. K výuce byla využita učebnice, ze které si žáci následně dělali část zápisu. Hlavním cílem hodiny bylo představení Slovanů a jejich života v tehdejší Evropě (odkud přišli, způsob obživy apod.). Řešilo se, kde všude žili a kudy prošli. Žáci museli být schopni identifikovat o jaké současné státy jde. Důležité údaje byly vyučující zapsány na tabuli. V hodině opět vyrušoval nejvíce Šimon.