Praxe na ZŠ Slovanské náměstí v občanské výchově proběhla poněkud chaoticky. Jelikož samotný pan učitel měl velmi málo hodin občanské výchovy, které vyučoval, bylo pro mne těžké se přizpůsobit. Každopádně proběhlo několik hodin náslechů a později i samotná výuka, která většinou vyšla podle očekávání. Proto se v druhém reflektivním deníku zaměřím přímo na svoji odučenou hodinu. Hodina proběhla u sedmé třídy, která je docela početná. Žáky jsem dlouhodobě znala z předešlých náslechů, proto nebyli překvapeni z mé přítomnosti. Téma, které jsem dostala za úkol předat, se zabývalo osobnostním rozvojem. Toto téma jsem měla už zpracované v některých pracích, které jsem prezentovala u sebe ve škole, tudíž byla příprav snadná. Jen jsem pozměnila některé části a upravila prezentaci, aby korespondovala s výkladem. Začátek hodiny proběhl v pořádku a já se rovnou vrhla na látku. Jak mám ve zvyku, tak startuji hodinu malou diskuzí, kdy jsem na tabuli napsal pojem JÁ a chtěla od žáků vědět, co si pod pojmem představují. Žáci byli aktivní a dokázali si souvislosti s pojmem představit. Následoval krátký výklad, kdy jsem se zaměřovala na jednotlivé druhy osobnosti a následně na temperament. Následovala aktivita, kdy žáci pomocí Eysneckova kříže zjišťovali svůj pravděpodobný temperament. Zde nastal poněkud chaos, jelikož žáci se začali se sebou příliš bavit. Dále byl také problém, že spousta žáků neznala některé pojmy, které jsou na kříži napsány, tudíž jsem musela každému zvlášť vysvětlovat jeho nezvládnutý pojem. To bylo tedy docela chaotické, proto bych pro příště projela celý kříž a vysvětlila všechny pojmy. Jelikož i když se jedná o povětšinou základní pojmy, je možné že žáci nebudou něco znát. Následovalo vyhodnocení, které proběhlo v pořádku. Dále jsem měla znovu vlastní krátký výklad, po kterém následovala aktivita č. 2. jednalo se o stanovení cíle a vytvoření myšlenkové mapy, která znázorňuje jakým způsobem cíle dosáhnout. Příklad mapy jsem žákům ukázala na projektoru, aby názorně viděli co si po nich žádám. Zde nastal trochu problém v čase, kterého už bylo málo. Tudíž jsem chtěla, aby si žáci alespoň vytyčili hlavní cíl a dále pracovali podle toho co stihnou. V závěru hodiny se mi podařila i krátká reflexe, kdy jsme si v rychlosti zopakovali základní pojmy. Co se týče žáků, tak jsem s nimi neměla problém, až na jednoho chlapce, který seděl v první lavici u mého stolu. Chlapec celou hodinu nic nedělal, ani se mu nechtělo. Co jsem tak pozorovala, tak se to dělo i v ostatních hodinách i u mé výtvarné výchovy. Tudíž bych se v budoucnu na chlapce více zaměřila, popřípadě hledala způsob jak ho také zapojit. I když byla hodina trochu chaotická vše se v podstatě probralo. Příště bych se rozhodně zaměřila na pečlivější vysvětlení některých pojmů, případně zkrátit některé aktivity.