Pro tuto reflexi jsem si vybrala hodinu výchovy ke zdraví, kdy jsme probírali ženské pohlavní orgány. Jednalo se o hodinu pro sedmý ročník, tuto třídu jsem tehdy učila úplně poprvé, na náslechu jsem předtím byla pouze jednou a navíc docela dávno. Mám ve zvyku zařazovat na začátek hodiny nějakou aktivizační metodu, aby se třída trochu rozpohybovala, neusínala a také abych prolomila případné ledy. Tím, že jsem se s třídou nesetkala po několik týdnů a navíc to byla první hodina, kterou jsem vedla, měla jsem o to větší zájem takovou metodu na začátek dát. Vybrala jsem si s učivem nesouvisející aktivitu, která vyžadovala pohyb po třídě. Ve chvíli, kdy jsem nastoupila před třídu, na žácích bylo patrné překvapení, u některých jsem pozorovala zájem, zahlédla jsem i úsměvy na spolužáky a u jednoho žáka, k mému překvapení, v obličeji ani v řeči těla neproběhla emoce vůbec žádná. Seděl velmi nezaujatě v první lavici a pouze mě nehnutě sledoval. Po vysvětlení aktivity se žáci poměrně ochotně začali zvedat a pohybovat se po třídě. Zmíněný žák však seděl na místě, stejně jako dva nebo tři další. Během zatím začínajícího ruchu jsem ještě jednou vyzvala „do placu“ třídu, aby se začali pohybovat mezi spolužáky, což nakonec provedli všichni až na jednoho, který seděl v první lavici. Stále se nepohnul a ani neměl ve tváři emoci, která by mi napověděla, co se děje. Když jsem začala procházet mezi žáky, myslela jsem, že se nakonec zvedne, už kvůli tomu, aby se nějak vyhnul rozhovoru se mnou, který mohl přijít. Nestalo se tak. Stále seděl. V moment, kdy jsem se blížila k jeho lavici, jsem trochu zpanikařila, protože jsem nečekala, že bude tak urputně ignorovat mé pokyny a mou přítomnost. Původně jsem se ho chtěla zeptat, proč se nepřipojí, jestli nechce pomoct něco vysvětlit nebo co se prostě děje, že nepracuje, jak má. Nicméně, když jsem viděla, jak se tváří – zahlédla jsem možná i vztek, vzdor nebo něco tomu podobného – tento záměr mě rychle přešel a nakonec jsem ho nechala, ať celou aktivitu prosedí sám v lavici, zatímco ostatní se poměrně dobře bavili u aktivity. Asi mi dělá problém se žákům přiblížit, když vidím, že nemají sami zájem. Jenže je mi jasné, že zde nemusel být problém zrovna žákův nezájem. Chtěla bych do budoucna více zapracovat na individuální komunikaci s žáky.