Samostatné vyučování na praxi je skvělé, ale před každou hodinou, kterou si připravuji, narážím stále na stejný problém. A tím jsou vědomosti o tématech, které mám učit. Většinu času strávím tím, že se učím to, co mám pak učit děti. Ve výsledku vycházím z toho, co si pamatuji ze ZŠ A SŠ. Kladu si otázku, co jsem na fakultě ty tři a půl roku dělala. Mám pocit, že studium na fakultě a praxe jsou dva velice si vzdálené světy. Proč jsme ztráceli čas předměty, které jsou mi teď úplně k ničemu (narážím na společný základ, jmenovitě teorie a metodika výchovy, pedagogická komunikace, IT apod.).