Ve druhém semestru jsem si vybrala střední zdravotnickou školu v Brně. Je to církevní škola z čehož jsem byla z počátku vykolejená, ale už jsem si zvykla. Když jsem byla na prvním náslechu, v osm hodin začala hrát hudba v reproduktorech po celé škole a poté bylo sděleno, že je čas na modlení. Moc jsem nevěděla, co vše to obnáší, ale paní učitelka mi vzápětí vysvětlila, že se pokaždé jen postaví a ti kdo jsou věřící, tak se pomodlí, jinak ostatní stojí a mlčí. To byl asi zatím největší zážitek z mé praxe. Ptala jsem se, jestli mají studenti povinné mše a bylo mi sděleno, že ano. Dvakrát až třikrát do roka se musí zúčastnit mše každý student bez výjimky. Je pravda, že jsem byla zvědavá, jestli to bude jiné, co se týče chování studentů či jejich studijních výsledků, když se jedná o církevní školu, ale došla jsem k názoru, že je to úplně stejné. Většinu času trávím na praxi ve třídě prvního ročníku oboru praktické sestry, kde je 33 studentů, což je opravdu náročné. Učitelé si nedokáží získat pozornost všech, protože ve chvíli, kdy vyučují u tabule, zadní lavice nedávají pozor, hlučí nebo spí. Když učitel chodí po třídě a nachází se napravo, nalevo je hluk atd. A opět se setkávám s velmi nízkou motivací u studentů. Zrovna dnes nám ukazovala jedna paní učitelka známky studentů a mohu říci, že jsem nevěřila vlastním očním. Pouze tři studenti měli zhruba průměr 1 či 2, ale u většiny studentů se jedná o průměry 3-4, 4 i 4-5 a nejhorší na tom je to, že je jim to jedno. Nezajímá je vůbec nic. Když si vzpomenu na naši třídu na střední škole a konkrétně na sebe, tak tím více nechápu. Ani trochu mi nebylo jedno, jaké mám známky. U nás ve třídě se jednalo o 2-3 studenty, kteří známky neřešili. O to víc potom nechápu, co se to děje a kam to spěje. Ještě složitější potom je motivovat studenty, když jich máte ve třídě 33. To je skoro nereálné, bych řekla. Příští týden budu mít vlastní výuku v této třídě, tak budu moudřejší. Nemám dobrý pocit v takové velké třídě učit. Mám opravdu velké obavy, že to nějakým způsobem nezvládnu. No tak uvidíme.