Přemýšlel jsem nad uspořádáním třídy, konkrétně nad uspořádání lavic, žáků a učitele. Skoro všude je klasické uspořádání, kdy jsou lavice v řadách za sebou, a učitel je před žáky. Z mého pohledu se jedná uspořádání, které podporuje ryze frontální výuku, protože vytváří jasný odstup mezi učitelem a žáky. Jako by to uspořádání ráchalo, já jsem ten nad vámi a vy mě musíte poslouchat, co řeknu to platí, a vůbec, jsem bůh. Co to má za následek? No žáci se mnohem méně těší na naší hodinu a hlavně žáci co jsou tak nějak vzadu jsou skrytí. Celkově to však ve třídě tvoří děsivou atmosféru, podobně jako vězni a bachař, má role by se tak měnila cistě na kontrolní funkci. Jak by vypadalo uspořádaní třídy podle mě? To záleží na tom, co by se probíralo, pokud bychom zrovna diskutovali nad nějakou problematikou, tak by nejvhodnější formace lavic byla do U. Žáci si v takovéto uspořádání vidí do očí a učitel může sedět uprostřed, jako moderátor a pokládat nové otázky a podněty. Na druhou stranu pokud bychom měli nějaké skupinové projekty, tak bychom mohli srazit dvě lavice k sobě a vytvořit tak místo pro 4 členné týmy, které řeší své projekty. Takhle by se jednalo o samostatnou práci a žáci by se naučili samostatnosti. Jak je to však uskutečnitelné na mí praxi? Takže vezmu si to takhle, lavice tam mají žáci po jednom (po vzoru amerických škol), ale mají dostatek místa na přesouvání a stěhování. Takže bych volil útvar U co nejčastěji, jednak to zruší ten stereotyp a otevře to příležitost k debatě. Zrovna tento útvar mám v plánu ověřit v příští vyučovací hodině tak uvidím jaký bude výsledek, ale dle mého názoru se takto budou cítit žáci lépe, neboť budou mít pocit, že jsou součástí mnohem většího celku. Když už jsem u stylu učení, tak bych asi i eliminoval, nebo se aspoň snažil snížit podíl klasických frontálních hodin. Žáci se toho málo naučí a poznatky mají propojené jen s abstraktními slovy, které jim kolikrát nic neříkají. Co se týče odborných předmětů, jako jsou suroviny a technologie potravin, tak bych chtěl zapojit mnohem více smyslů do výuky. Chutě potravin a surovin, jejich vůni, zvuk (zvuk, při lámání čokolády) atd. prostě zapojit co nejvíce smyslů. Další otázkou je, jestli to není proti pravidlům školy. Je dovolené přesouvat nábytek (lavice) ve třídě? Nebude mít proti tomu ředitelka školy nějaké výtky? A co kolegové? Nebude jim to vadit? Přemýšlím nad tím, že tohle je učitelovo rozhodnutí a nijak to nenarušuje proces výuky, naopak ho zlepšuje. Co by tedy mohlo vadit? Dejme tomu, kdybych učil žáky něco jiného, než by měli umět, ale naneštěstí mi jeden přednášející řekl, že nejdůležitější je, aby se žáci naučili výstupy, které jsou napsané v RVP daného oboru. Tudíž navíc je mohu naučit něco, co se jim bude doopravdy hodit. Něco praktického, co pro ně bude přínosem i v běžném životě.