Lámal jsem si hlavu, o čem budu psát. Ve škole se odehrává tolik zajímavých situací, že snad ani nevím, kde začít. Na ZŠ v Brně jsem byl zatím jen párkrát, ale zažil jsem už několikrát jak hodiny, ze kterých jsem byl úplně a zcela nadšen, tak hodiny, o kterých bych řekl, že byly přinejlepším dost špatné. Zažil jsem situace, kdy učitelé byli úplnými profesionály a také situace, kdy učitelé byli profesionálně znemožněni. Vedl jsem hodinu zeměpisu. Učitel, který také učí zeměpis a má mě na starosti jede starou dobrou „frontálku“. Vejde do třídy, patnáct minut „problábolí“ o ničem, jaké je venku počasí, jak hrála Kometa, co mají dnes na oběd a že on to nejí a že má radši ono, mezitím seřve čtyři žáky, kteří mu zrovna nepřizvukují a dělají jakoukoli jinou činnost. Po patnácti minutách si uvědomí, že to vlastně je hodina, vytáhne nástěnnou mapu Asie, žáky seřve, že nemají vytáhnuté sešity a atlasy. Pozor začíná velmi oblíbená hodina sypání pojmů, které vyčítá z mapy! Mně to přišlo až komické. Žáci nevěděli co dřív, jestli si zapisovat, nebo hledat prstem v mapě, učitel křičel na půlku žáků, proč si nezapisují a na druhou půlku, proč neukazují prstem v Atlase. Takto probíhala převážná část hodiny. Když odpočítáme úvodních patnáct minut „tlachání“, dvacet minut „nalívárny“ informací, máme hned 35 minut z vyučovací hodiny v čudu. Ve zbylých deseti minutách se doptával žáků na informace. Ti často vůbec netušili, co po nich učitel chce. Když odpověděli špatně, ještě se jim vysmál. Dobře odpovídal pouze jeden žák, toho učitel neustále chválil. Nutno zde zdůraznit, že ve třídě byli 4 žáci, kterých se týkala inkluze. Takže zatímco probírala tato „frontálka“, jeden žák se postavil, šel se vysmrkat ke koši. Tuto činnost jsem mu stopoval a trvala přesně 6 minut. No, co vám budu povídat, něco naprosto neuvěřitelného. Na další hodině, kterou jsem měl už v této třídě vést, jsem si řekl, že taky schválně nasadím stejný styl, jaký má můj vedoucí učitel. Řekl jsem si, že třeba uvidí chyby, které sám dělá. Že je prostě blbost učit žáky takto. Vyvaroval jsem se schválně zbytečnému „tlachání.“ Celou hodinu jsem vedl jinak stejně. Během hodiny jsem schválně dal žákům, aby našli v Atlase Černé moře. To se jim nepovedlo a tak jsem jim napověděl, že mají vzadu v Atlase rejstřík pojmů. 90% třídy na mě „čumělo“ jak zjara. Učitel byl vzteky rudý, ale ani nedutal. Hned po tom, co jsem skončil a vysvětlil jim (sedmákům) základy práce s rejstříkem (což jsem některým žákům vysvětloval i deset minut) se slova ujal učitel a seřval je. Vtipné na tom všem bylo, že při zpětné vazbě mi řekl, že se stydí, že žáci neumí pracovat s Atlasem, že ho to samotného překvapilo a z mojí strany takto frontálně vedená hodina je naprosto super, že nemá žádné výtky. Prý loni u něj byla studentka z naší fakulty, se kterou měl problém, neboť žákům rozdávala pracovní listy a to podle něj je naprostá blbost. Odkýval jsem mu to všechno a těším se, až tato trapná zkušenost skončí.