Po prvních dvou týdnech jsem toho na hodinách zeměpisu moc neviděla. Zatím jsem byla jen na třech hodinách a zjistila, že pan učitel si jede svůj stereotyp. Nejde o frontální výuku, ale každá ta hodina je jako přes kopírák. Začne se představením, jak bude hodina vypadat (ano, pořád stejně), poté dostanou žáci 10 minut na přečtení informací v knížce, pak si udělají skupinky, jak chtějí a vypracovávají pracovní list. Po vypracování listu se vrátí na svá místa a kontrolují list s učitelem. Potom následuje celkové shrnutí, kdy učitel pustí prezentaci a vše ještě jednou zopakuje. Na posledních 5 minut hodiny mají vždy práci s atlasem, kde se učí vyhledávat různé geografické objekty v mapách – jsou to šesťáci. Některé skupinky během té skupinové práce vyplňují, někteří si povídají… Při prvním projití s učitelem učitel klade otázku, kdo ví odpověď a děti se hlásí – hlásí se převážně ti samí, ale toho si učitel všímá a někdy vyvolá a ostatní neaktivní žáky. Při celkovém shrnutí s prezentací vše opakuje a někdy přidá povysvětlení. Obsahově mi přijde, že toho moc za hodinu neproberou a hlavně je všechno tak povrchové. Učitel mi po hodině řekl, že nemůžu chtít vědět po dětech na základní škole, co to je geoid. Tak si říkám, na co tu ty 4 roky studuju, když jim tam pak stačí říct, že země je kulatá… Ale třeba se to ještě zlepší a je to jen první dojem. Zajdu se podívat i do jiných tříd na jiné učitele, abych s rozšířila obzory. Nejvíc dojmů a zmatenosti mám z hodin němčiny, kde se mi asi rozplynuly všechny ideály, co jsem měla. Hned na první hodině v 8. třídě jsem si všimla, že učitelka mluví z 90 % v hodině jen česky. Jediné, co zaznělo jen v němčině, byl pozdrav a pokyn k sednutí. Jinak během hodiny mluvila na žáky česky, případně pokyny k otevření učebnice nebo cvičení překládala do němčiny, ale s tím, že nejdříve to řekla žákům česky a poté německy. To podle mě ztrácí úplně význam, jakmile to slyší česky, tak nějaké další „ německé bláboly“ už nevnímají. Myslela jsem, že po dvou letech výuky němčiny by základní úkoly měly zvládat v němčině bez překladu. Vůbec nechápu, jak to, že po dvou letech se učí teprve časování slovesa sein (být) a ještě jim to úplně nejde. Mají tu němčinu úplně na háku. Když dostanou cvičení na trénování mluvení a mají si povídat ve dvojicích, mluví samozřejmě jen česky, jen v případě, že se učitel jednou za 10 minut projde po třídě, tak dělají, že pracují a snaží se něco německy říct. Myslela jsem si, že od mechanických cvičení a rozhovorů se už opustilo, ale opak je pravdou. Mluvní cvičení, co dělají v učebnici, je podle předepsaného vzoru a žáci, pokud se jim vůbec chce a dělají něco, tak jen opakují napsanou větu a vůbec netuší, proč je v 1. pádě taková a taková koncovka, proč při otázce stojí sloveso na prvním místě apod… I ten neklid v hodině by mě štval. Někteří se tam baví, a pokud to není úplně nahlas, tak to učitelka neřeší. Hleděla jsem s otevřenou pusou. Po hodině jsem se učitelky ptala, jestli toto je standardní průběh hodina. Odpověď mě zarazila. Prý to není jazyková třída a ví, že je to vůbec nezajímá, tak nač je i sebe v té hodině nějak zatěžovat a trápit, když jakmile odejdou ze školy, tak už nejspíš s němčinou nepřijdou do kontaktu… Ok, řekla jsem si, není to jazyková třída, ale neměl by se učitel snažit vzbudit v žácích zájem o ten předmět/ jazyk? Další den jsem se šla podívat do hodiny 6. třídy se stejnou učitelkou. Byla jsem zvědavá, jestli hodina bude vypadat stejně. Tentokrát tato třída byla jazyková, němčinu se učí ale až od letošního roku, mají ji teda sotva dva měsíce. V této hodině jsem opět koukala, ale v pozitivním slova smyslu. Tito šesťáčci toho umějí za dva měsíce pomalu víc, než ti osmáci za dva roky. Sein časují mnohem lépe a učí se časovat další slovesa. Jen si myslím, že je opět vybraný špatný typ cvičení k procvičování mluvení. Opět cvičení z učebnice s předepsaným vzorem, žáci to pouze čtou, sloveso zůstává stejné, jen obměňují podstatné jméno (různé sporty). Mluví ve dvojicích, jeden je lichý, tak jdu za ním, aby měl dvojici. Učitelka vymyslela, že se budou děti přesunovat, aby mluvili se všemi spolužáky, tím pádem se u mě vystřídali všichni žáci. Spousta z nich špatně vyslovuje, komolí slova s angličtinou,… Učitelka stojí před tabulí a pozoruje, ale myslím si, že zepředu nemá šanci kontrolovat, jestli děti nedělají chyby, správně vyslovují atd. Děti to ale baví. Z téhle hodiny jsem měla celkem pozitivní dojem. U této učitelky mě mrzí, že vzdala práci s nejazykovými třídami, že se nesnaží jim ukázat, že je pěkný jazyk a může být taky užitečný. A teda fakt nechápu, že na ty osmáky mluví česky převážně. Vždyť oni potřebují ten jazyk slyšet, zafixovat si ho. Ale třeba se to v dalších týdnech zlepší.