Zatímco jsem se v předchozím reflexivním deníku zabývala především přípravami na projektový týden, ráda bych se teď zaměřila více na jeho průběh a vypíchla jednotlivé momenty, které z nějakého důvodu považuji za důležité. Projekt „Berufsorientierungswoche“ měl podtitul „Über die Grenzen schauen“, přičemž slovo „Grenze“ nese v tomto případě dvojí význam. Jedná se jak o hranice mezi státy a s tím spojené cestování, práce či studium v zahraničí, tak rovněž o hranice pomyslné – vnitřní strachy, obavy a limitující představy. Naším cílem bylo zábavnou formou pomoci žákům překročit vlastní mantinely a ulehčit přirozenou komunikaci v německém jazyce. Tomu hodně napomohla přítomnost rodilého mluvčího-studenta vídeňské univerzity Gabriela. Gabriel s žáky aktivně pracoval a brzy se stal (hlavně mezi dívkami) velmi oblíbeným členem naší lektorské skupiny. V průběhu projektového týdne jsme v hodinách pracovali bez dohledu vyučujících, což podle mého názoru kladně ovlivnilo atmosféru ve třídě. Žáci brzy odhodili počáteční stud a byli velmi aktivní a komunikativní. Samozřejmě i tady platí – každý člen třídy je individuum. Někteří extrovertnější žáci se zapojovali a projevovali již od prvního dne, jiní potřebovali více času. K uvolněné atmosféře nemalou měrou přispěl i fakt, že jsme byli po celou dobu ubytováni s teenagery na internátu. Díky tomu jsme mohli trávit s žáky čas i neformálně mimo výuku. Hned první den nám slečny držely místo v jídelně a ukázaly město. Nejvíce se mi líbilo pozvání na gymnaziální taneční noc, kde jsme si to všichni moc užili. Jak již bylo řečeno, snažili jsme se pojmout výuku zábavnou formou. Pokusili jsme se žákům přiblížit reálie Rakouska i jazyková specifika (německá vs. rakouská němčina), věnovali se tematice motivačních dopisů a přijímacího pohovoru (žáci si sami vše vyzkoušeli „nanečisto“). Z dalších aktivit jmenujme Autogrammjagd, Speed-Dating, prezentaci o Erasmu. Ve středu jsme také společně (v doprovodu vyučujících němčiny) vyrazili na výlet do Brna, kde jsme navštívili Wirtschaftskammer, pedagogickou fakultu i fakultní knihovnu. Velký úspěch sklidilo „Stationenlernen“, zahrnující mimo jiné ochutnávku Mozartových koulí. Každý den jsme poprosili žáky o stručný feedback (formou anonymních lístečků), na konci týdne pak o zhodnocení celého projektu. Kromě podnětných připomínek jsme dostali mnoho pozitivních reakcí, které nás přirozeně velmi potěšily a motivovaly k poctivé přípravě a práci. Někteří žáci dokonce vyslovili přání setkat se s námi neformálně i po skončení projektového týdne. Věřím, že se nám přinejmenším zčásti povedlo dosáhnout hlavního cíle ukrytého v mottu „Über die Grenzen schauen“. Za sebe mohu říct, že během praxí neustále překračuji vlastní hranice a překonávám nervozitu či strach.