Třetí deník zahájím také tématem o kázni. Tentokrát to bylo více situací a příkladů jak si udržet pozornost a klid ve třídě. Řešili jsme globalizaci a tentokrát byla diskuse živá již od začátku. Opět bylo na řadě řešit, jaké vnímáme klimatické změny apod. Zadal jsem na vypracování dvě nebo tři cvičení z pracovního sešitu a nechal studentům pár minut na samostatnou práci. Během toho jsem začal chodit po třídě a kontrolovat, jestli mají všichni sešit a zda pracují. Potom jsme začali společně procházet zmíněná cvičení, doptával jsem se na otázky a probírali jsme možné odpovědi. Zaprvé kluk, který sedí v první lavici, trošku asociál si položil hlavu na lavici – spal nespal, nevím. To jsem neřešil, předtím vždy plnil vše, co měl a i během kontrolování si zapsal klíčové odpovědi, říkal jsem si, že pokud si sám neuvědomí, že takhle ležet nemůže, tak mu to trochu osolím za chvilku. Další byla dvojice holek, která se nevím, jak moc k tématu bavily, ale i tady platilo, že to byly dvě, které vždy plní co mají. Tak těch jsem se optal na názor k tématu a na chvíli to vždy zabralo a utišily se. Další byla skupinka čtyř holek v druhém rohu učebny, ty jsem uklidňoval zase způsobem, že jsem přestal mluvit a zaměřil jsem se na ně, takže po chvilce pokud si to neuvědomily sami, tak jim spolužáci naznačili, že je přerušen výklad kvůli nim. Nějakým záhadným způsobem ovšem měly vždy vše poměrně dobře zapsáno. A poslední výtečnici jsou kluci uprostřed, ti si s radostí kradou batohy a přesouvají si je mezi sebou nebo ideálně až k tabuli a pod ní. S těmi je největší sranda. Na tomto jsem chtěl poukázat, že na každého platí trochu něco jiného a ne vždy je to lehké odhadnout. Kluk, který spal – se mne potom na něco zeptal, co měli všichni už zapsané, resp. otázku kterou jsme řešili společně, tak jsem mu v klidu odpověděl a po té dodal, že kdyby nespal tak by to věděl. Borce co si přesouvají batohy, si zase dobírám různými poznámkami, aby si nepřipadali tak „hustě“. Někdy to vyjde, někdy ne. To jsem ostatně probíral i po hodině s paní profesorkou jestli jsem do jednoho neryl moc – ale jak jsem správně odhadl, potvrdila mi to taky, je to ten typ, kterému to rozhodně neublíží a nevezme si to nějak osobně. Hlavně pak vidí, že mě jen tak něco nerozhodí a že jsem jim schopen oplácet stejnou mincí, když mají rádoby vtipné komentáře na moje otázky či odpovědi. Bohužel se omlouvám, negativních emocí teda zkušeností, kterých mají mý kolegové pár v zásobě, tak takové jsem doposud v hodinách nezažil, tak snad stačí tyto spíše pozitivní.