Již při domlouvání praxe působila na mě vyučující velmi příjemným a přátelským dojmem, což se potvrdilo i ve výuce. V její výuce se cítím dobře. Žáci vždy mají zadanou práci, při které mají možnost využít širší škálu pomůcek. Při samotné tvorbě žáků vzniká čas na komunikaci s vyučující. Její přístup, jakým přistupuje jak k samotným žákům, tak i k celkovému pojetí výuky je hodně odlišný od toho, co jsem doposud znala. Je to pro mě velmi přínosné a vzbuzuje to ve mně pocit, že výtvarnou výchovu můžu uchopit i lehce odlišnějším způsobem, než jsem znala doposud. Trochu mě ale zarazilo, že žáci na konci roku nedostávají své výtvory, ale pokud to tak vyhovuje oběma stranám, tak si říkám proč ne. Pro mě je hodně přínosné a jsem ráda, že známkování výtvarné výchovy lze obejít jistý způsobem, který si člověk může obhájit. Na praxi jsem se setkala ještě s dalšími dvěma vyučujícími, u kterých jsem se byla podívat na jejich výuku. V klasické hodině výtvarné výchovy jsem se setkala s velmi odlišným přístupem. Až zarážející mi přišlo to, jak na první pohled je odlišný přístup dané vyučující. Dokonce jsem měla chvíli pocit, že ji ta práce snad ani bavit nemůže, nicméně po rozhovoru s ní si myslím, že i ji ta práce baví, ale přesto ze sebe nedokážu dostat pocit svázanosti a lehké nepříjemnosti při bytí v její výuce. Další náslech proběhl ve výběrovém semináři dějin umění. Kde jsem se cítila hodně trapně, jelikož jsem na výuku přišla o půl hodiny později. Byla jsem tam dost nesvá a zmatená, jelikož výklad byl v plném proudu a já z ničeho nic tam narušuji svým příchodem výuku. Tato zmatenost však částečně odplynula díky výkladu vyučující, která měla sice velmi obsáhlý výklad, ale jinak velmi zajímavý. Při výuce jsem se dozvěděla spoustu věcí, které jsem nevěděla ani ze svého studia na VŠ, což mi na jednu přišlo škoda a mrzelo mě to, ale na druhou stranu jsem se po skončení této hodiny cítila velmi povznešeně, že jsem se něco zajímavého dozvěděla. Když jsem se po skončení hodiny dozvěděla, že výuka začíná o půl hodiny dřív, než je uvedené v rozvrhu, tak jsem byla trochu naštvaná na to, že jinak je to napsané oficiálně a jinak ve skutečnosti. Nechápu, proč v tom dělají takové zmatky. Avšak i přes některé ne příliš pro mě ideální momenty a až zbytečnou zdlouhavost (myšleno počtem hodin náslechů, které je nutné absolvovat) zatím praxi hodnotím jako velmi přínosnou pro mě. Je to něco, co na mě působí velmi dobře a ukazuje mi možnost, jak lze pracovat s žáky, což mi přináší radost.