Další týdny praxe už vypadly lépe. Paní učitelka se vrátila po nemoci a žáci na ni přece jen reagují lépe než na supl před tím. Nicméně to pořád není ono. Paní učitelka musí hodně zvyšovat hlas, aby ji bylo ve třídě vůbec slyšet. Mám pocit, že kdybych takhle namáhala svůj hlas, tak za 5 let o něj přijdu. Otázka kázně a klidu v kolektivu je pro mě pořád na prvním místě. Nejhorší ze všech jsou sedmáci, to je prý ta nejtvrdší puberta, pokud je prý nepřeválcuju hned na začátku hodiny (tzn. křikem), mám prý smůlu. Mám ráda, jak paní učitelka učí. Co bych za takovou učitelku němčiny na základní škole dala. Je hodně energická a snaží se žáky zaujmout, někdy se ji to podaří víc někdy míň. Používá hodně gesta a mimiku, což někdy hodně pomáhá. A když se nad tím tak zamyslím, tak bych to ráda taky používala během výuky. Jen asi bude chvíli trvat, než si u toho nebudu připadat jako blbec. Učitel je takový herec. To je další věc, kterou se budu muset naučit. Co jsem zatím stihla ve školním prostředí postřehnout, jsou konflikty mezi učiteli a rodiči. Bohužel se mi zdá, že učitel je v dnešní době příliš omezován. Nefunguje mezi nimi dobrá komunikace, přičemž si myslím, že je to jeden ze stěžejních bodů pro lepší a efektivnější výchovu a vzdělávání dítěte. Bavili jsme se o případu, kdy rodič nepodepsal dokument o ochraně osobních dat dítěte a ve třídě teď mají dělat projekt. Učitelé nevědí, co dělat, protože správně by žáka měli z tohoto projektu vyškrtnout a poslat ho mimo třídu. Ale jak se asi bude cítit tento žák, který bude muset pryč? Bohužel rodič na tom trvá a neúčastní se ani třídních schůzek. Vůbec netuším, jak bych se zachovala a jak s takovým rodičem mluvit. Ale jsem ráda a cením si toho, že to se mou paní učitelka probírá a já tak můžu nahlédnout trochu hlouběji. Zkoušela jsem si taky opravovat písemky. Zjistila jsem, že mě to moc nebaví. Zaprvé to není nic moc zajímavého, protože píšou na slovíčka, i když se paní učitelka snaží otestovat také jejich použití ve větě. Nicméně tvořit věty jim příliš nejdou. A zadruhé nerada počítám body, protože snadno nějaký přehlídnu a musím to opravit znova. Celkem by mě zajímalo, co by se pro ně dalo vymyslet, když jsou to teprve začátečníci, tam prostě ta slovíčka asi převažovat budou. Už teď rozmýšlím, jaké aktivity budu volit, až budu mít výuku. Jedno je jasné, dá mi to hodně práce, protože tyto žáky pro něco nadchnout, stojí hodně úsilí. Bohužel většina z nich bere němčinu jako ne příliš hezký jazyk. Asi by nebylo marné, zkusit si s nimi o tom nějakou část hodiny pohovořit a pustit jim několik zajímavých ukázek či písniček. Nebo jim ukázat nějaké vlastní fotky či říct pár zkušeností z Erasmu. Přece když budu zapálená pro věc a ukážu jim, jak je němčina super, tak to musím na ně přenést, nebo ne?