Na praxi jsem chodila na hudební výchovu do 5. třídy, kde jsem si měla i později nějaké hodiny odučit. Z prvních hodin jsem vypozorovala, že paní učitelka učí hudební výchovu jen tak okrajově. Jednou se mně dokonce stalo, že paní zástupkyně spletla termín mé praxe a oznámila všem učitelům, že na praxi jeden týden nedojdu. Do školy jsem ale přijela a paní učitelka z páté třídy řekla, ať se nezlobím, že dnes k ní do hodiny nemůžu, protože s tím nepočítala. Později jsme se o tom i spolu bavili, že má vystudovaný první stupeň celkově, ale konkrétně hudební výchovu jako já, ne. Říkala mně, že neumí ani moc zpívat a hrát na klavír, ale že se snaží. Takže jsem z ní vycítila, že má strach učit hudební výchovu přede mnou. Její hodiny se mně celkem ale líbily, s dětmi měla dobrý vztah. Ve třídě bylo 30 dětí a ani jsem se nesetkala s tím, že by byl v hodině nějaký větší hluk. Děti hudební výchova velmi bavila, hodně z nich navštěvuje i základní uměleckou školu. Vypozorovala jsem, že kdyby se s nimi více zpívalo, že by je to mohlo bavit i více. Paní učitelka brala spíše více teorie a žáci se v hodinách začali nudit a vyrušovat. Po několika hodinách, kdy jsem chodila jen na náslechy, jsme se s paní učitelkou domluvily, že si další týden hudební výchovu odučím sama. Řekla mně, že si můžu hodinu nachystat, jak chci, že to nechá na mně. Snažila jsem se hodinu dětem přizpůsobit více na zpěv a nějaké aktivity, aby pořád neprobírali jen teorii. Ze začátku jsem se hodiny obávala, nikdy jsem ještě 30 menších dětí neučila, minulý semestr jsem měla osmou a devátou třídu a v menším počtu. Na začátku hodiny jsme si s žáky popovídali, jestli hrají na nějaký nástroj, jestli je hudební výchova baví atd. Bylo jich celkem hodně, takže jsem si říkala, že se mně se třídou bude dobře pracovat. Hned jsem toho využila a pozvala děti dopředu, aby vytvořily kolečko. Vysvětlila jsem jim, co budeme dělat, že se pokusíme napodobit déšť. Tato pohybová aktivita děti velmi bavila, nakonec jsme si to i společně zhodnotili. Potom jsme se rozezpívali u klavíru, měla jsem pro ně přichystané různé jazykolamy na zpívání, zajímavé písničky a práce s nimi. Bylo to skoro na celou část hodiny, takže děti byly nadšené, že mohly zpívat. Zpívání je hrozně bavilo, a kdyby nezazvonilo na přestávku, snad bychom zpívali snad i doteď. Na závěr hodiny mně paní učitelka před třídou poděkovala a všechny děti mně zatleskaly, což mě velmi potěšilo. O přestávce ještě za mnou chodili, že se jim hodina velmi líbila, kdy je budu učit zase. S paní učitelkou jsme si společně hodinu zhodnotily, ale řekla mně jen to, že k mé hodině vůbec nic nemá, co bych dělala špatně, že jsem dobře se třídou pracovala, všechny činnosti na sebe dobře navazovaly a že si dokonce všimla, že i děti, které u ní v hodině nezpívají a nijak se nezapojují, tak u mě dělaly úplně všechno. Z toho jsem měla velmi radost. Kdybych měla zhodnotit svoji hodinu sama za sebe, tak si také myslím, že se mně povedla, ale určitě je ještě hodně věcí, na kterých je potřeba zapracovat, například časové rozvržení hodiny, přizpůsobit aktivity a písničky každé třídě atd.