Nastala změna. Po úvodní praxi v podzimním semestru a vybrané fakultní škole jsem se rozhodl vybrat tentokrát školu nefakultní a to přímo v okolí mého bydliště. Po vytvoření rozvrhu a zjištění, že mám celé pondělí volné (krom seminářů z této praxe) bylo potřeba toto prázdné okénko zaplnit. I když jsme měli mít na praxi vymezený celý čtvrtek (podotýkám, že na obou fakultách to bylo stejné, tzn. „čtvrtek budete mít volný na praxe“ , říkali), tak se nám v rozvrhu objevily předměty jak z fakulty sportovních studií, tak z fakulty pedagogické. Tento fakt mohl dosti narušit plány studentů, kteří již měli praxi domluvenou na onen „vyzdvihovaný“ čtvrtek. Naštěstí to nebyl můj případ a proto jsem mohl zůstat v klidu. Zavolal jsem tedy svému známému, který učí na ZŠ ve Sloupnici („skoro“ - sousední vesnice vedle místa mého bydliště), zda by u nich bylo možné vykonat zeměpisnou praxi. Souhlasil a po promluvě s ředitelem byla praxe domluvena. Dne 25. února jsem se dostavil do Sloupnice představit se ředitelství školy a zároveň se s učitelem Jirkou domluvit na podrobnostech ohledně vykonávání praxe. V pondělí dopoledne učí 3 hodiny zeměpisu, což je pro mě naprosto vyhovující. Stihnu se pak tedy dostavit i na odpolední seminář v Brně. S Jirkou jsme se dohodli, že se tedy vždy po domluvě dostavím na hodiny v pondělí (6., 7. a 8. ročník) a pokud to budu stíhat, tak i výjimečně na 9. ročník v pátek. Týden po mé první návštěvě školy se Jirka nacházel na lyžařském výcviku (má aprobaci TV + ZE) a proto má praxe (první hospitace) měla začít až o týden později. Bohužel se zde ovšem objevila chyba v komunikaci, kdy jsem Jirkovi psal v neděli, ale on mně odepsal až v pondělí těsně před vyučováním, což jsem již bohužel nestíhal. Samotná praxe mi tedy začala až 18.3. třemi hodinami náslechů (právě na oněch ročnících zmíněných výše). První hodina byla s 8. ročníkem, kdy se probíraly státy střední Evropy. Frontální výuka s pomocí prezentace byla úspěšná. Žáci byli velice klidní (dokonce více, než by bylo zdrávo) a tak jsem se zeptal, zda je to normální. Odpovědí mi bylo, že jsou takhle klidní pořád, ale že je to na druhou stranu špatné s komunikací, co se týká zodpovězení otázek položených učitelem. Informace se z žáků musely až skoro „dolovat“. Následoval 6. ročník (Jirkova třída) a tam bylo vidět, že je to úplně obráceně, než u osmáků. S komunikací problém opravdu neměli. Výuka v této třídě probíhá formou školního projektu. V první části hodiny probíhá referát jednoho ze žáků na vybrané téma z přírodních podmínek Země (tématem dnešní hodiny byly pouště). Následuje doplnění učitele o nové či přesnější informace. Referát (barevná A4ka) se poté vlepí na papír (3 m x 2 m), na kterém bude nakreslena Země. Z jednotlivých barevných referátů bude poté poskládána legenda. V druhé části hodiny se právě pracovalo na vytváření mapy Země a studenti, kteří měli referát na příští hodiny se na ně připravovali. Poslední přišel na řadu 7. ročník, které byl nejhlučnější. Nejprve se psalo krátké opakování, po kterém následovalo slíbené video o Kamčatce (žáci začali probírat Asii, takže předpokládám, že předtím měli Severní Ameriku). Už během videa se někteří z žáků bavili, ale většina z nich sledovala krátké video. Následovala klasická výuka – výklad Jirky s pomocí mapy pověšené na tabuli a atlasů v lavicích. Klobouk dolů před Jirkou, protože je očividně klidnější povahy než já. Já bych na jeho místě už… mírně řečeno… reagoval. Sice některým žákům řekl, aby se uklidnili, což malá většina z nich udělala, ale ostatní se bavili (i když potichu) dál. Jeden žák dokonce 2x udeřil prázdnou pet lahví spolužačku do hlavy (vždy, když se Jirka otočil k tabuli) a tak jsem při druhé ráně vstal, došel k žákovi, sebral mu pet lahev a pohrozil mu, že pokud udělá ještě něco takového, tak si půjde sednout do přední lavice (tato učebna měla zrovna jednu lavici úplně vpředu vedle tabule a pravděpodobně sloužila jako „oslovská“ lavice). Žák už do konce hodiny nepípnul. A co bylo pro mě ještě překvapující byl fakt, že zbytek třídy do konce hodiny už ani nepípl. Zatím nedokážu říci, jestli to bylo zapříčiněno mojí první návštěvou této třídy, nebo zda těmto žákům stačí říct jednou, ale razantně, aby svá ústa měla zavřená. Uvidíme časem… Každopádně pro mě byly opět další zajímavé zkušenosti. S Jirkou se ještě budu domlouvat, zda půjdu na hospitaci k 9. ročníku a poté už bych se měl soustředit na samostatné učení a další úkoly, které mi budou zadány.