Poslední deníkový záznam se bude týkat mé vlastní výuky na praxi. V minulém týdnu jsem odučila několik hodin českého jazyka a literatury a také hudební výchovy. V hodině českého jazyka jsem probírala tvoření slov v češtině pomocí odvozování. Z tohoto tématu jsem měla obavy, protože tato látka nepatří k mým oblíbeným. Od provázející učitelky jsem měla pouze za úkol s dětmi napsat krátké pravopisné cvičení a zopakovat látku z minulé hodiny. Jinak jsem si hodinu mohla udělat podle svého. Rozhodla jsem se, že na začátku hodiny zopakuji probranou látku – slovotvorný základ, slovo základové a slovotvorné prostředky. Na opakování slovotvorných prostředků jsem využila myšlenkovou mapu, kterou jsem společně s žáky vytvořila. Ve třídě 7. C žáci věděli, co sem zařazujeme a dokázali uvést i příklady. Oproti tomu 7. S nepřekvapila, místo, abychom do myšlenkové mapy doplnili předpony, přípony a koncovky, uváděli, že slovotvorným prostředkem je slovo základové nebo slovotvorný základ. Naštěstí jsme se ke správnému řešení společně dopracovali pomocí konkrétních příkladů. Slovo základové a slovotvorný základ jsme zvládli zopakovat pomocí dvou slov, ze kterých jsme si vše odvodili. Následoval můj výklad o tom, co je to odvozování a jaké odvozeniny vznikají. Ve třídě 7. C jsme ještě stihli procvičovaní této problematiky, u 7. S jsem byla ráda, že jsme danou látku zvládli probrat. Na konci hodiny jsem v obou třídách nadiktovala pravopisné cvičení a po odevzdání jsem žákům zodpověděla dotazy ohledně pravopisu některých slov. V hodině literatury jsem s 9. D probírala avantgardní směry. Na začátku hodiny jsme si udělali krátký úvod, vymezili jsme si, jaké směry sem spadají, a zapsali jsme se vše do sešitu. Cílem bylo detailně probrat dadaismus – využila jsem i interaktivní tabuli, kde jsem žákům ukázala známé dadaistické dílo M. Duchampa – Fontánu. Dívali se na mě dost zvláštně, ptala jsem se jich, co jim tato fontána připomíná (pisoár). Myslím si, že avantgardu pochopí až s odstupem času, možná vůbec. Abychom si dadu vyzkoušeli na vlastní kůži, rozdala jsem novinové ústřižky – žáci měli rozstříhat jednotlivá slova, promíchat je a pak z náhodně vylosovaných slov sestavit dadaistickou báseň. Myslím, že tato aktivita se jim líbila, jen bychom na ni potřebovali více času. V hudební výchově jsme probírali country a folk. S žáky jsem udělala krátký nástin tématu a vymyslela country taneček, který jsme se naučili. Z mého pohledu byla hodina úspěšná. S jinou třídou jsem si vyzkoušela body percussion na Proměny, které jsem zkoušela při didaktice HV se svými spolužáky. Velice záleží na tom, zda třída má rytmické cítění. Nemohla jsem skupinu rozdělit na holky a kluky, protože by kluci nezvládli udržet rytmus. Výsledek nebyl špatný, ale je potřeba, aby si žáci nejprve na nové rytmické cvičení zvykli. Co mě potěšilo je to, že spolužačky z VŠ zkouší mou formu Proměn a dávají mi zpětnou vazbu, jak se jim to s jejich žáky podařilo. Provázející učitelce se moje výuka líbila a dala mi i nějaká doporučení pro příště.