Mou pedagogickou praxi v oblasti výtvarné výchovu realizuji na gymnáziu ve Valašském Meziříčí. Tato škola má čtyřleté i šestileté ročníky a studují zde jak kluci, tak holky. Měla jsem štěstí spíše na třídu s větším počtem holek a musím uznat, že jsem trošku bála celkově střední školy, ale překvapilo mne, jak jsou hodní. Tedy aspoň prozatím. Přišli mi smíření s tím, že si tuhle školu vybrali a tak ji i relativně s obdivem studují, ale další věc je to, že většina bere výtvarnou výchovu asi jako odpočinkový předmět a nemají potřebu zde dělat blbosti. Na druhou stranu ale mlčky pracovali a občas se i na něco zeptali, byli vlastně relativně aktivní. Zatím jsem se účastnila pouze několika hodin náslechů, které byly moc hezky vedeny. V prvních hodinách dělali Kykladské idoly, paní učitelka mluvila obecně o sochařství, jak se sochy dělají a ostatní základní informace, potom je konkretizovala, až došla ke konkrétní práci. Ukazovala studentům také obrázky, aby si mohli udělat představu, jak tyto idoly vypadaly. Zařadila tohle téma také do historického kontextu. Nakonec si každý z hlíny vymodeloval takový svůj Kykladský idol. Takhle hodina se mi moc líbila, líbí se mi, když je výtvarná výchova z části propojena také s teorií dějin umění. Líbí se mi to, jak dávala souvislosti dohromady a celkově téma prohlubovala, spojovala i s ostatními událostmi či umělci. V souvislosti s tímto “starým“ uměním ukázala také umění aktuální a konkrétní umělce, kteří se například touto kulturou mohli inspirovat. Tohle propojení je podle mne velmi důležité a myslím si, že je málo hodin výtvarné výchovy, kde by se brala i nějaká teorie natož zařazení to určitého časového vymezení nebo kontextu s ostatními proudy umění. Velké plus přikládám také tomu, že připomíná aktuální umělce a dění ve světě, protože je to podle mne velmi primární a učitelé si často neuvědomují, že by měli studenty učit i umění po konci 19. století. Na to se podle mě velmi často na středních školách zapomíná a je to velká škoda. V hodinách často upozorňuje také na historické památky v okolí Valašského Meziříčí, což mi přijde taky super, studenti se na ně můžou jít podívat, není to pro ně tak imaginární. Například když mluví o gotice, zmíní nejprve gotické památky v okolí, pak umělecká díla v ČR a nakonec ve světě. Tento přístup mi přijde velmi sympatický a logický. Zatím jsem tedy velmi spokojená a těším se na další hodiny. I na ty, které povedu já sama.