Pro první reflektivní deník, jsem se rozhodl se podívat na své dvě hodiny v šesté a sedmé třídě, kde jsem již učil a své dvě první hodiny považuji za úspěšné. Jak to, že byly úspěšné? To se pokusím zjistit ze zápisů z těchto hodin. 7. třída Tuto hodinu už jsem učil osobně, hodně mě překvapilo, jak se děti snažili a jaké všeobecné znalosti měli. Dnešním tématem byla Austrálie a to její hospodářství a průmysl. Na začátku jsem s nimi chtěl zopakovat, všechno co vědí o Austrálii. Co se faktografických pojmů týkalo, děti měli opravdu velké znalosti. Avšak na otázky typu: „proč ta poušť je tam, kde zrovna je?“ nebyli schopný dát jasné odpovědi. To mi dalo prostor k tomu je donutit kriticky myslet a hledat v atlase důvody, které vedli k výskytu pouští, pralesů atd. Poté jsme zabředli do nové látky, kterou jsem se snažil oživit obrázky z australského vnitrozemí. Děti pracovali po celou hodinu pilně a hodinu jsem si neskutečně užil. Doufám, že i to samé mohla říct i 7. třída. 6. třída Dnešní hodinu jsem učil sám a téma, které se mělo probírat, považuji osobně za dost složité. Téma bylo střídání ročních období a jeho důvody. Proto jsem na odlehčení zvolil jeden díl z Futurami, kde je ukázáno, jak vesmír vznikl a jak vznikla Země. Video jsem průběžně zastavoval, a snažil jsem se dětem vysvětlit co se právě děje a jak ty reakce fungují. Pak jsme se vrhli na vlastní látku, kde jsem pomocí náčrtů na tabuli vysvětlil, jak se střídají roční období. Ukázali jsme si významné dny (rovnodennosti a slunovraty) a probrali funkci Keplerových zákonů. Děti mě překvapili hlavně tím, že u druhého Keplerova zákona byli schopni látku uchopit a pochopit. Také jsme si zahráli hru, kde děti vytvořili sluneční soustavu a v ní fungovali jako planety a pásy, ta děti hodně bavila a každý chtěl hrát některou s planet. Hodinu jsem si moc užil a doufám, že děti si z ní něco odnesli. Takže proč byly mé hodiny úspěšné? Prvním z důvodů, který vidím, je aktivizace, ta proběhla formou videa a obrázků. Myslím, že využít seriál, který děti znají, vedlo k velkému úspěchu. Poté jsem se snažil děti donutit kriticky myslet stálím pokládáním otázek. To je zprvu překvapilo a nebyli si jisti co dělat, pak se ale zapojovali pravidelně a hledali důvody sami. Už se moc těším na další hodiny s nimi!