Jsem tu první den „na ostro“. Dnes a několik prvních dnů budu ale jen poslouchat. Mám připravené papíry pro zápis hospitace. Moc se těším. Už jsem zažila hodně hospitací, ale myslím si, že těch není nikdy dost. Vždy je vhodné se přiučit nové grify od starších kolegů. Praxe a zkušenosti dělají dobrého učitele. Tak jdeme na to. Opět si mě vyzvedává na recepci vedoucí praxe a jdeme do kabinetu. Máme ještě několik minut do zvonění a třída, kam půjdeme, je hned vedle. Informuje mě, že se na mě žáci těší a jsou velmi zvědaví, jak budu vypadat a jak se k nim budu chovat. Budu přísná nebo hodná? Zvoní. Bereme důležité podklady a vyrážíme chodbou ke třídě. Vcházím dovnitř a dívá se na mě šestnáct upřených pohledů. Zdravím je a usmívám se. Také se usmívají. Jdu před tabuli a paní učitelka mě představuje třídě. Následně se posadím v poslední lavici a chystám si věci. Hodina je velmi zajímavá. Na žácích lze poznat, že mají k učitelce přirozenou autoritu. Je to jejich třídní a to přidává na jejich respektu ještě více. Je však velmi komunikativní a přátelská. Učivo zprostředkovává velmi poutavým výkladem a vyprávěním. Tak žáky vtahuje do dané problematiky. Nepoužívá žádné power-pointové prezentace, na které jsem za dobu mého studia na vysoké škole zvyklá, což mě nejprve zaráží. Později však vzpomínám na svou střední školu, na které se používaly prezentace jen při příležitostech Dnů otevřených dveří. Škoda. Myslím si, že když dané učivo žáci i vidí, nejen slyší, dochází k lepšímu a trvalejšímu zapamatování. Zůstávám ve třídě i po zvonění. Seznamuji se s některými žáky a ptám se na to, jak se jim na škole líbí, jaké jsou jejich pocity, motivace, co je baví i nebaví. Zajímá mě i výstup daného oboru, to, čím vlastně v budoucnu mohou být. Všichni se mnou ochotně komunikují. Dalších náslechy probíhají velmi podobně. Navštěvuji hodiny ekonomiky, občanské výchovy a managementu. Při první hodině managementu mě však cosi zaujímá. Zbývá asi deset minut do konce a padá otázka: „Kdo ještě nečetl? Nachystejte se a půjdeme číst.“ Paní učitelka vytahuje knížku, která nese název Z deníku investorky. Vybírá dvě žákyně, které se představí a čtou ostatním po jedné kapitole z této knihy. Moc se mi líbí. Je psaná srozumitelnou řečí s obyčejnými výrazy, bez přílišných odborností. Je to kniha představující deník ženy, která se stala úspěšnou investorkou. Žáci mají za úkol vypsat si pět důležitých faktů z každé kapitoly, které následně konzultují s celou třídou. Baví je to a aktivizuje. Jsem z jejich práce a kooperace nadšená.