Když se má praxe blížila ke konci, tak jsem se rozhodl ve fyzice s žáky provést nějaký experiment. Fyzika by neměla být v žádném případě pouze nějaký stereotyp, kdy žáci pouze sedí ve třídě, nedělají pokusy a pouze zapisují teorii do sešitu. Bohužel pan učitel s fyziky na experimenty absolutně rezignoval a neprováděl ve fyzice vůbec nic. Ve fyzice jsme v sedmé třídě probírali rychlost. Tak jsem poprosil žáky, aby v co největším počtu donesli auta na ovládání. Věřil jsem, že žáci budou chtít provádět nějakou i jinou činnost než jen pouze sedět v lavici. Nespletl jsem se. Žáci ve velkém počtu donesli auta na ovládání. Domluvili jsme tedy tělocvičnu, kde se měření uskutečnilo. Před začátkem měření jsem rozdělil žáky do několika malých skupin. Žákům jsem zadal, aby naměřili určité vzdálenosti a zakreslili je v tělocvičně na zem. Po zaměření různých vzdáleností a jejich zakreslení si jeden žák ze skupiny vzal auto na ovládání a postavil ho na start. Druhý stopoval jednotlivé dráhy a třetí zapisoval. Po naměření hodnot žáci zapsali jednotlivé hodnoty na pracovní list, vypočítali průměrnou rychlost a sestrojili odpovídající graf. U žáků jsem viděl nadšení a po hodině mi říkali, že by chtěli více takových hodin a je škoda, že odcházím. Za tyto slova jsem byl rád a dodala mi motivaci do budoucnosti.