Problém s chováním je věc, se kterou se setkáváme a budeme setkávat v učitelském povolání dnes a denně. Ruch můžeme uklidnit, povídálky třeba rozesadit. Minule jsem si ale opravdu nevěděla rady. Měla jsem výuku v 9. třídách, dvě hodiny po sobě. Protože se připravují na přijímací zkoušky, připravila jsem jim různé aktivitky na opakování, ale zábavnou formou, skupinovky, práce ve dvojici, soutěže. Jedna z aktivit byla rozšifrování přísloví z různých hlavolamů a šifer. V první třídě bylo vše skvělé, bavili jsme se a zpětná vazba byla opravdu pozitivní. Ve druhé deváté třídě mi dělala starosti jeden žák. Seděl vzadu a už od začátku jsem tušila, že bude povídat. Měl narážky od začátku hodiny. Když došlo na přísloví, každé přísloví, které se spolužákem vytvořili, mělo nějakou sexuální, popř. sprostou narážku. Zkoušela jsem na to jít přes toho spolužáka. Stála jsem u nich a ptala se právě jeho souseda, jak by to přísloví rozluštil. On se mnou spolupracoval a asi by ho to i zajímalo, ale povídálek ho s sebou nemilosrdně strhl. Zkoušela jsem různé reakce. Jeho průpovídky jsem ignorovala, racionálně na ně odpovídala, hlasitě napomenula a vysvětlila, že to opravdu není vhodné ani vtipné. Tuto aktivitu jsme nějak přečkali a záměrně jsem ho pak dala do skupiny, kde ho nikdo moc neposlouchal a opravdu plnili úkoly, neměl tedy prostor pro vyjádření. Zajímalo by mě, jak se dá přistupovat k takovému chování, sexuálním narážkám apod.