Tak jsme zpět, prázdniny jsou sice krátké, ale rozdíl na paní učitelce je rozhodně vidět. je vitálnější, čilejší, více se zapojuje do třídy, hodiny jsou méně frontální. Za paradoxně nejlepší hodinu považuji tu kdy zapomněla že mám přijít a nepřipravila si nic ‘pořádného’. Jednalo se o výuku 6. ročníku, ranní dvouhodinovka. Tématem hodiny bylo písmo. Poprvé se tu neobjevovaly předtištěné materiály a vzory, což si myslím, že dramaticky změnil přístup žáků k vypracování tématu. Tuto třídu paní učitelka hned na začátku zařadila do kategorie problémová, nespolupracující a netvořivá. Je těžké soudit z jedné dvouhodinovky, jsou to živější děti, je jich výrazně víc než v jakékoliv jiné třídě doposud bylo, myslím že dokonce dvojnásobek. pokud ale jde o netvořivost musím zásadně nesouhlasit! úkolem žáků bylo vymyslet svůj vlastní font a aplikovat ho na nějaké předem dané větě, nebo na vlastním citátu. Doposud v každé třídě bylo použito nějaké předtištěné šablony a pokaždé bylo vidět že drtivá většina dětí se s ničím nenamáhala a prostě obkreslovala to co je ja papírech které dostali do lavic - přijde mi to absurdní, to se mohou rovnou rozdat omalovánky... No a teď poprvé jsme se tu ocitli bez těch proklatých šablon! A výsledek byl senzační naprosto všichni žáci měli zcela originální výtvory, byl tu vidět vzájemný vliv v rámci třídy samozřejmě, ale ne opisování jednoho tahu za druhým. Pracovalo se přes přestávku. Zatím co v první části se pracoval na vytvoření abecedy, v druhé části výuky mnozí už přepisovali citáty na výslednou čtvrtku. Jediné co mne zamrzelo je že nikdo nevyužil plochy papíru, všichni se striktně drželi písma, objevil se tuším jen jeden výkres který pracoval i s volným prostorem mimo text. Nakonec byla vyhlášena soutěž, nebo spíše takový kvíz. Každý ve svém fontu napsal svoje jméno a všichni pak hádali o koho se jedná. … poprvé se dá říci, že se pracovalo s nějakou motivací! A bylo to super, nejsem sice zastáncem podporování soutěživosti, ale bylo skvělé sledovat jako děti téměř na konci hodiny se hrnou pro další papír a rychle s pomocí svých původních výkresů přepisují sv jména a potom horlivě debatují a dohadují se o výsledcích. Opravdu nejlepší hodina za kterou se mi paní učitelka později ještě omlouvala. Nerozumím, nechápu.