Blížil se konec praxe a s ním i můj aktivní výstup v hodině. Dostal jsem 6. třídu, za co jsem byl rád, protože žáci tu jsou ještě poměrně malí. I přesto jsem však pociťoval poměrně velkou nervozitu. Na první 2 hodiny jsem si připravil práci ve Wordu. Jednalo se o jednoduchou úpravu písma a odstavců a také vkládání obrázků. Nejprve jsem jim řekl něco o úpravě textu, kdy se jim to bude hodit apod. Seděl jsem za počítačem a vlastně jsem jim popisoval a ukazoval, jak mají pracovat. Žáci ze začátku vlastně opakovali moje kroky a takto jsme postupně upravovali text a obrázky téměř celou první vyučovací hodinu. Občas se vyskytl nějaký problém, že žákům něco přestalo fungovat, ale nikdy se nejednalo o problém, který by se nedal vyřešit. Jelikož jsem byl vlastně také „schovaný“ za počítačem, tak jsem nebyl skoro vůbec nervózní. Ve druhé vyučovací hodině, kdy jsme probrali nejzákladnější formátování a také vkládání objektů a obrázků do dokumentu, jsem jim zadal samostatnou vyučovací práci na procvičování. Žáci dělali vlastně něco podobného, co jsme předtím probrali společně, jen s občasnými obměnami. Chodil jsem po třídě a pomáhal, když bylo potřeba. Za 2 dny mě čekali žáci 7. třídy. Jelikož mi paní učitelka říkala, že stále ještě probírají Word, držel jsem se tedy opět tohoto tématu. Podobně jako předtím v 6. třídě, tak i zde jsem vyučování pojal stejným stylem. Lišilo se pouze tím, že jsme si ukázali více možností formátování ve Wordu, vkládání Word Artu, záhlaví, zápatí a práci s tabulkami. Ve výuce jsem si poměrně věřil, protože jsem věděl, že mě čeká podobný průběh, který jsem už zažil. A opravdu se nestalo nic, co by mě překvapilo. Nicméně v této praxi jsem vlastně probíral pouze prakticky, což je podle mě určitě jednodušší. Jsem zvědaví, jak mi v dalších praxích půjde například probírání teorie.