Chtěla bych napsat reflexi o hodině výchovy ke zdraví, která mě velmi mile překvapila. Když jsem byla na náslechu u této třídy, překvapilo mě, jak se třída chová. Popsala bych to jako chaos – neustálý hluk a diskuse mezi žáky mi přišla poměrně hlasitá. Paní učitelce se tento stav třídy nelíbil (během hodiny třídu napomínala hodně často i dost zvýšeným hlasem), ale již před hodinou mě varovala, že tyto hodiny se nesou vždy v tomto duchu. Připisovala tuto skutečnost tomu, že je pátek poledne a děti už se vidí doma, takže pozornost od nich nemůže očekávat. Probírali tehdy držení těla a cviky na protažení a posílení svalů pro správné držení těla. Je pravda, že hodina byla taková „uvolněnější“, když paní učitelka vybrala jednoho žáka, na kterém cviky ukazovala. Ale paradoxně mi přišlo, že zrovna při předvádění byli žáci nejvíc v klidu. Mnohem horší mi to přišlo, když paní učitelka vysvětlovala teorii k tomuto tématu (a nebyla to vždy diskuse k tématu – spíše zřídka). Z tohoto náslechu jsem odcházela s pocitem, že tato třída bude těžká na zvládnutí nějaké kázně a udržení klidu ve třídě, protože budu učit taky v pátek. Když přišlo na učení této třídy, šla jsem na hodinu s tím, že jsem připravená žáky okřikovat, abych si klid a pořádek ve třídě udržela. Ze začátku hodiny, po mém příchodu, jsem chvíli cítila trochu paniku, když žáci byli skutečně rozverní, tak, jako na onom náslechu. Třídu jsem tedy hned ze startu okřikla jako celek, což pomohlo asi tak na 20 sekund. Uvědomila jsem si, že to nefunguje, tak, jak jsem si představovala a zkusila jsem odlišnou taktiku. Začala jsem oslovovat přímo jedince, kteří se mezi sebou bavili. Jména jsem neznala, tak jsem je oslovovala barvami triček. Musím říct, že jsem vůbec nečekala, že to zabere takovým způsobem. Třída po zbytek hodiny fungovala vyloženě ukázkově. U aktivity, která vyžadovala pohyb po třídě a diskusi o určitém tématu, sice byl ve třídě hluk, ale při procházení mezi žáky jsem nenašla jedinou skupinku, která by se bavila o něčem jiném, než bylo zadání. Navíc po ukončení této aktivizující metody byli žáci velmi klidní a během hodiny jsem už napomínala jen jedinkrát jednu dvojici holek v zadní lavici. Kázeň třídy překvapila nejen mě, ale i paní učitelku. Z této hodiny si odnáším zkušenost, díky které se příště nebudu tolik obávat hlučnějších tříd.