Jako každý pátek jsem opět došel na praxi. Tentokrát už to bylo jiné, po dohodě s paní učitelkou jsem už vedl část hodiny. Při příchodu jsem necítil žádnou nervozitu, byl jsem úplně v klidu. Ale pak zazvonilo na hodinu a já vyšel z kabinetu, šel chodbou do třídy, a začal jsem pociťovat nervozitu. Naštěstí při úvodních větách to ze mě spadlo a myslím, že jsem byl přirozeně uvolněný a sebevědomí. Měl jsem připravené procvičování na zeměpisnou síť. Žáci hledali správné řešení s nadšením, odpovídali na kladené otázky. Některém to šlo lépe, některým už méně, ale společně s paní učitelkou jsme dokázali slabším jedincům dobře vysvětlit určování polohy. Paní učitelka mě ještě doplňovala ve výkladu. Se svým výkonem jsem tak napůl spokojen, mělo to ještě hodně much, které musím vylepšit. Když jsem předpokládal základní znalosti, které by žáci měli mít, ale bohužel neměli. Musím také zlepšit vyjadřovací schopnosti, kde jsem nebyl příliš konkrétní a některé dotazy jsem musel vysvětlovat znova. Chyběli mi zkušenosti, kdy jsem si nedokázal ohlídat čas na jednotlivá cvičení a vysvětlování. Když jsme byli s třídou zabráni do hledání správných souřadnic a do toho mi zazvonil konec hodiny. Žáci už ukončili hodinu a mně nezbývalo než ji potichu taky ukončit. J L V sedmé třídě už to byl trošku těžší oříšek. Třída není až tolik klidná, jak bych si představoval, ale c paní učitelkou jsme to dokázali ukočírovat. Většina žáku můj výklad se zájmen poslouchala, odpovídali na dotazy. Vzhledem k tomu, že zrovna psali test, pro výklad nového učiva nezbylo moc času. Celkově hodnotím část své probíhající praxe velmi kladně a přínostně.