Svou nynější praxi vykonávám na škole dle vlastního výběru. Pro tento semestr jsem si zvolila záměrně základní školu na vesnici, abych mohla porovnat prostředí a znalosti žáků na základní škole na vesnici a ve městě, neboť v minulém semestru jsem vykonávala praxi na fakultní škole v Brně na Slovanském náměstí. Již po prvních násleších mohu říci, že rozdíl je opravdu veliký. Především v tom, co je zjevné, a to je počet žáků ve třídách. Na této malé škole je v jednotlivých třídách průměrně pouze 12 žáků, což je oproti brněnským základním školám opravdu malý počet, neboť tam se počet žáků ve třídách pohybuje mezi dvaceti až třiceti žáky a mají samozřejmě více tříd jednotlivých ročníků. Na mé nynější základní škole je pouze jedna třída z každého ročníku. Zatím nemohu úplně posoudit znalosti žáků, opravovala jsem zatím pouze diktáty v jedné třídě, ale jsem za tuto možnost vděčná. Co mohu posoudit je styl a obsah výuky mé provázející učitelky, která je letitou zkušenou pedagožkou. Co bych ráda vyzdvihla z její výuky je práce se čtenářskými deníky. Většina učitelů českého jazyka se jistě shodne na tom, že přimět žáky číst knihy, byť vlastního výběru, je opravdu těžké, téměř nadlidský úkol. Pokud žáci dostanou za domácí úkol přečíst knihu dle vlastního výběru a zapsat do čtenářského deníku, o čem kniha byla, tak valná většina žáků knihu nepřečte a pouze si stáhne obsah knihy z internetu a opíšeš jej do čtenářského deníku. Avšak má provázející učitelka přišla se zajímavým nápadem, jak nad tímto problémem vyzrát. Vymezila si na práci se čtenářskými deníky vždy celou vyučovací hodinu, kterou nazvala tvůrčí psaní. Žáci o těchto hodinách vědí od začátku školního roku a mají dva měsíce na to, aby knihu přečetli. Jejich úkolem je potom si na danou hodinu přinést přečtenou knihu a čtenářský deník, nic víc. V hodině potom samostatně pracují každý se svou knihou. Má provázející učitelka jim napsala na tabuli pojmy (název knihy, autor, nakladatelství, rok vydání, ilustrace, předkladatel, hl. postavy - krátká charakteristika, krátký děj), které musí v knize vyhledat a naučit se tak s knihou pracovat. Pak následoval úkol, který se lišil ročník od ročníku. Žáci sedmé třídy měli za úkol vypsat hlavní postavy a charakterizovat je. Žáci šesté třídy ještě slohový útvar charakteristika neznají, a tak jejich úkolem bylo nakreslit hlavní postavy a doplnit jejích jména a vlastnosti. Samozřejmě se našli žáci, kteří si knihu nebo čtenářský deník nepřinesli. Má provázející učitelka však zareagovala, dle mého názoru, velmi dobře. Žáci, kteří si knihu nebo čtenářský deník nepřinesli, museli zůstat ve stanoveném termínu po vyučování ve škole a úkol si splnit, což je pro žáky odpovídající trest, který jim neumožní se úkolu vyhnout a donutí je, aby si příště přinesli knihu i čtenářský deník do výuky. Žáci, kteří si knihu nebo čtenářský deník nepřinesli, museli však v hodině také pracovat. Dostali náhradní úkol - práci s textem. Museli si přečíst text a zodpovědět otázky týkající se tohoto textu, takže ve výsledku museli splnit dva úkoly na rozdíl od žáků, kteří si knihu i čtenářský deník přinesli.