Praxi v prvním semestru na nMgr. studiu jsem vykonávala na malé, vesnické škole. O to větší pro mě byl šok, nastoupit na velikou školu v centru Brna. Ale říkala jsem si, že by pro mě mohlo být přínosné mít takové porovnání. A to přišlo hned první den, kdy jsem ve škole byla na náslechu v šesté třídě. Jako první mě překvapil vysoký počet žáků ve třídě, neuspořádané lavice, žáci neseděli na svých místech… Asistent pedagoga seděl vzadu ve třídě a dělal, jako by se nic nedělo. Paní učitelka začala s výkladem. Půlka dětí neměla na lavici nachystané učebnice, někteří učebnice sice měli, ale proč by je otvírali… Paní učitelka pracovala tedy pouze s třetinou třídy, ostatní chodili po třídě, bavili se, vyrušovali. Po napomenutí jednoho žáka paní učitelkou se jí dostalo sprosté odpovědi. Paní učitelka na to nereagovala. Z hodiny jsem vyšla velmi frustrovaná, protože tohle jsem (ačkoli jsem již rok na vesnické škole učila) nikdy neviděla a uvědomila jsem si, jaký rozdíl mezi vesnickou školou (cca 200 dětí na celé škole) a velkou městskou školou v centru Brna je. Na vesnici si děti nedovolí nepozdravit dospělého, nerespektovat jej. Tady je to úplný opak. Jsem zvědavá, co mi další náslechy a samotná praxe přinese.