Praxi na základní škole jsem si vybrala ve vesnici, v blízkosti mého bydliště a to z toho důvodu, že chci porovnat vesnickou školu a školu ve městě, kterou jsem navštěvovala minulý semestr. Na první hodinu jsem přišla už o velké přestávce a v první moment mě zarazil klid na chodbě. Studenti sice pobíhali po škole, ale paní učitelka, která měla dozor, je vůbec nemusela napomínat. Všichni žáci, které jsem za tu krátkou dobu potkala, mě pozdravili a byli velmi ochotní, když jsem se jich zeptala, kde najdu sborovnu. Byla jsem z tohoto okamžiku nadšená. Hodiny, na kterých jsem byla na náslechu, probíhaly podobně, ať už to byla hudební nebo občanská výchova, Každý učitel mě žákům na začátku hodiny představil, že jsem budoucí paní učitelka a že si taky nějaké hodiny odučím. Šlo poznat, že je to pro žáky něco nového, paní ředitelka mně také řekla, že na škole moc praxí neprobíhá. Všichni učitelé říkali, že se nemusím bát, že jsou to dobré třídy a že se mně bude dobře učit. Z prvních hodin a z první návštěvy školy jsem byla překvapená. Čekala jsem něco podobného, jak jsem byla na praxi v mé předešlé škole, že než začnu učit, budu si muset žáky srovnat, nastavit nějaká pravidla apod. Na této škole byli v hodinách žáci úplně klidní, vůbec je nemusel pan učitel nebo paní učitelka nějak napomínat. A to úplně ve všech třídách. Dokonce po jedné hodině občanské výchovy za mnou přišla paní učitelka a říkala mně, jak dnes žáci hodně zlobili a já jsem se na ni dívala a říkala jsem si, že vůbec nikdo nezlobil, že to byla úplně zlatá třída, oproti tomu, co jsem byla zvyklá. Těším se na další hodiny, i na to, jak budu ve třídách učit. Hodiny jsem si rozdělila od páté do deváté třídy, takže budu mít možnost si vyzkoušet každou třídu. Myslím si, že oproti minulé škole to bude pro mě lehčí, ale zase jsem ráda za každou zkušenost, kterou si z praxe odnesu.