O velké přestávce musí všichni povinně na dvůr. Skoro za jakéhokoli počasí. Až postupně vidím, jak taková drobnost může prospívat běžnému chodu hodin. Žáci se vyběhají nebo minimálně projdou. Vzhledem k tomu, že 99 % žáků vozí rodiče do školy autem, tak ráno se moc neprojdou. Pak mají 6 hodin sedět v klidu ve škole a poté pro ně přijedou rodiče opět autem. Myslím si, že tento nedostatek pohybu se projevuje i v hodinách. Sice po velké přestávce se stává (více méně pravidelně), že někteří žáci přijdou do hodiny pozdě, protože se jim z dvorku nechtělo, ale jsou pak psychicky odpočatější a připravenější zase „pracovat hlavou“. Toto hodnotím jako veliký klad školy. Když jsem nastupovala na VŠ nepovažovala jsem vysokoškolské vzdělání pro učitele za příliš zásadní. Myslela jsem si, že základku by odučil každý. Na těchto praxích jsem poprvé viděla, jak vypadá hodina, kterou učí neaprobovaný učitel. Nemyslím si, že to byla vina učitele, kdybych teď měla odučit chemii, podala bych podobně tragický výstup. Teď si uvědomuji, jak důležité je mít vystudovaný předmět, který se chystám učit. Učení ve třídách se sníženým počtem žáků je úplně o něčem jiném. S žáky se dá lépe pracovat, na každého zbyde čas, aby se mohl k tématu vyjádřit, nemusí se sahat k frontálce, protože v takovémto počtu žáků je v podstatě kdykoli možné vést diskusi nebo pracovat ve skupinkách i při tématech, která jsou náročná a je zapotřebí, aby se učitel jednotlivým žákům více věnoval. Líbí se mi také, že při 15 žácích ve třídě je možné kreativně manipulovat s lavicemi, což mnohdy dá výuce zcela jiný ráz. Zkoušeli jsme lavice do U, čtvercově lavice naproti sobě, všechny lavice v jedné řadě apod. Značný rozdíl jsem pocítila také u náslechů. Na hodinách, kde učitel vyučoval klasickou frontální výukou, byl můj největší zájem neusnout (proč poslouchat to, co už jsem jednou, stejným způsobem, slyšela, když jsem sama byla na ZŠ) oproti tomu zeměpisář, který při vyučování používal skupinové práce a spoustu dalších aktivit, měl hodiny zajímavější, a to i co do obsahu učiva, kolikrát jsem se i sama přiučila novým informacím a dovedu si představit, že hodina bavila nejen žáky, ale i vyučujícího.