Paní učitelka zjistila, že ve třídě chybí 4 žáci (z 9) a tak se rozhodla, že v hodině nebudou nic dělat. Rovnou to i žákům sdělila, z čehož byli samozřejmě nadšení. Mně to ale přišlo zvláštní. Vím, že zatím nejsem v roli učitelky, která rok co rok vykonává tu stejnou práci a obtěžuje se se stejnými věcmi, a tak je možná ráda za každou příležitost změny, volna, odpočinku. Přesto říct žákům dnes nebudeme nic dělat, mi nepřišlo velmi vhodné. K mému údivu se před „nic neděláním“ začalo s opakováním. Nevím, jestli to bylo tím, že žáků bylo ve třídě míň než obvykle, ale žáky to očividně bavilo a užívali si osobnější kontakt s paní učitelkou. Myslím, že navazování vztahů mezi žáky a učitelem je velmi důležité a může to velmi ovlivnit vztah žáků k celému předmětu a v návaznosti i jejich budoucnost, výběr VŠ, apod. Proto vím, že toto bude jedním z mých cílů, až budu „pravá“ paní učitelka. Chtěla bych ukázat dětem zájem, respekt i vůči nim a nebýt ve třídě jen někým s vyšší mocí. Po opakování pro mě přišla další zajímavá situace. Paní učitelka se rozhodla, že nově vyzkouší zahrát si se žáky hru, kterou jí nechala v kabinetě její předchůdkyně a u žáků byla údajně oblíbená. Zádrhel byl, že paní učitelka hru před tím nestudovala, a tak se opravdu naplnilo to, co říkala na začátku – nic nedělali. Nejdřív musel někdo hru přinést, poté museli nastudovat pravidla (žáci si to moc nepamatovali z minulého roku) a poté paní učitelka zjistila, že je to příliš těžké. Pro zachránění situace se rozhodla, že si hru zahrají: paní učitelka vše překládala a žáci poté hádali odpovědi a posouvali se na hracím poli. Otázka je, jak moc tato aktivita měla společného s učením se francouzského jazyka. Spíš to vypadalo, jako procvičování překladu – paní učitelky. Mně v tu chvíli přišlo škoda, že paní učitelka nevytáhla z rukávu něco osvědčeného. Věřím, že jako letitá učitelka má spoustu zkušeností, materiálů, nápadů, alternativ a umí improvizovat. Jenže toto se moc nepovedlo. Když o tom teď přemýšlím, možná z toho plyne ponaučení i takové, že ne každá hodina se nám podaří, jak si naplánujeme. I výborná aktivita se nám nemusí povést a nemusí vyznít a budeme to muset přijmout.