Na minulém semináři jsem se zmiňovala o svém „problému“ s přístupem svého provázejícího učitele. Nevím, jestli to nazvat problémem, protože spolu vycházíme dobře, jde jen o to, že chce abych hodiny vedla jako on, což znamená diktát z učebnice. Nebyl by to problém, kdybych si dupla, že to budu dělat po svém. Jenže na té škole i pracuji jako asistent a nerada bych, aby se pak na mě díval jako na tu, co si tady hrozně chtěla něco vyzkoušet a nakonec pohořela, protože JÁ to dělám líp! Ne že bych se nějak podceňovala, ale je jasné, že by to tak dopadlo. Učíme v paralelních třídách, každý v jedné osmičce. Podle něj je nejlepší srovnání test, který s oběma třídami napíšeme po tom co s nimi probereme nějaký celek. Děcka jsou zvyklá na jeho přístup - „Co napíšu na tabuli si vy opíšete a já vám k tomu teda něco řeknu.“ Jsou zvyklá na jasně daná fakta, o kterých nemusí nijak dál přemýšlet. Vidím to sama v těch hodinách, když po nich chci aby se nad něčím zamysleli, většinou mi neodpoví nikdo maximálně dva tři lidi se se mnou snaží spolupracovat, nebo zbytek plácne nějakou hloupost úplně mimo, aby mi jen něco řekl. To stejné když už se teda o něčem bavíme, tak žáci neumí rozlišit tu podstatnou věc a doplňující informace. Ano, může to být pro ně těžké, ale i když jim to zdůrazním následují otázky: „A to už si máme psát?“, „Jak přesně si to máme napsat?“, takže stejně většinou skončím u toho, že jim to teda nadiktuju, protože jinak bychom na sebe taky celou hodinu mohli jen hledět. A tak je jasné, že za ty dva měsíce co u nich budu učit nebo s nimi nějak pracovat jejich přístup nezměním, myslím si, že na to je potřeba delší doba. Hlavně když si ty hodiny střídáme a jednou by měli dělat to a jednou tohle. Takže ve finále by byla lepší třída, která si to probrala s panem učitelem „po starém“. Možná je to špatně, ale pro tentokrát jsem se rozhodla „držet h… a krok“ a přežít to tak, jak on to má nastavené. Abych pravdu řekla, ty hodiny mě nebaví, naučit se kapitolu z učebnice a převykládat ji umí každý. Ale moje volba. Možná příště zase změním školu a nebo alespoň učitele, protože u tohohle „zlého policajta“ si nic moc říct nedovolím.