První den jsem byla vcelku nervózní. Na základní školu jsem měla dorazit 7.45, jelikož už jsem taková, ve škole jsem byla již 7.30.. Zástupkyně ředitele si nás vyzvedla 7.55, uvítala nás za p. ředitelku, která se nemohla zúčastnit a předala nás našim provázejícím učitelům. Pro mě si přišla Klára, vcelku sympaťanda kolem 35 let bych řekla a zrovna mi nabídla tykání. Řekla mi, že na víc není čas a 8.03 jsem seděla v první hodině v 8.A… První dojem jsem asi neudělala moc dobrý, jelikož se na mě žáci dívali jako na vetřelce který narušuje jejich území.. Nicméně, Klára mě představila jako začínající paní učitelku, která se bude chodit dívat na jejich hodiny přírodopisu a zeměpisu a posadila mě dozadu, kdy mi žáci museli uvolnit místo a sednout si jinam, což bylo pro ně velmi ale velmi obtížné podle obličeje… Hodina začala, opakování kosterní a svalové soustavy. Klára měla nachystanou práci ve skupinách a pracovní listy… na pracovních listech bylo doplnit asi 5 řádků textu a asi 15 slov do vět.. Tolik protestu jsem už dlouho neviděla, ale asi jsme byli úplně stejní. Po asi 20ti minutách pozorování a poslouchání mně začala bolet hlava. Říkám si. To je dobrý, je to práce ve skupinách, takže úplný klid tady být nemůže… Po dalších 10ti minutách jsem si vzpomněla na tu dobu kdy mi bylo 15 a trénovala jsem 17 uječených puberťaček aerobik… Bože, zlaté časy…. Po příchodu do kabinetu se ptám Kláry, jestli jsou vždy tak hluční nebo to bylo tím, že pracovali ve skupinách. Klára se na mě podívala a řekla mi, že dnes byli ještě hodní… OK - asi si budu muset zvyknout. Klára mě předala další provázející učitelce Pavle. Měla zrovna volnou hodinu, takže jsme si celkem popovídaly nad kafíčkem. Zjistila jsem, že Pavla vystudovala taky přírodopis a zeměpis na Pdf MU a že se dobře zná s paní doktorkou Vodovou, což mě trošku vyděsilo… Další hodina byla v 6. D - dyslektická třída. V této třídě bylo pouze 10 žáků. Musím říct, že tady jsem se cítila úplně jinak. Za prvé byl klid a žáci mají ještě takovou tu potřebu na vše se ptát a nejen sedět a hledět nebo ležet na lavici… bylo vidět, že jim věci jako je nakreslit si kružnici a pár čar trvalo trošku dýl, ale za pomoci paní asistentky nakonec všichni všechno stihli. Hodina v 6. A - normální třída, bylo zde 32 žáků, proběhla velmi podobně jako v 6. D, ale učivo bylo probírané podrobněji. I přes množství žáků byl ve třídě pořád jakýsi klid a nikdo neměl potřebu si na něco stěžovat… V obou 6. třídách se psal test. Měla jsem rovnou i možnost testy opravit a porovnat. Musím říct že takový rozdíl jsem v nich neviděla, v testu pro třídu D bylo jenom víc textu napsaného a měli doplňovat spíše slova a ne celé věty.. Při opravě jsem si všimla, že většina žáků nedokáže spojovat věty a myšlenky tak, aby dávaly smysl. Den II. První hodina s Klárou v 8. C, přírodopis. Opět speciální třída, do které chodí pouze 10 chlapců… Při vstupu do třídy mě praštil do obličeje opravdu nepříjemný vzduch.. To je asi jediné co si dokážu vzpomenout z této hodiny, krom toho, že se chlapci snažili jakýmsi způsobem na mě zapůsobit “zamachrovat”... O přestávce jsem byla požádána, abych si vzala dozor na chodbě. Pro děti probíhající po chodbě jsem jako vzduch. Jelikož je většina větších než já beru to tak, že mě ještě neznají a myslí si, že patřím třeba k ostatním deváťákům. Trpělivost mi došla, až když v 8. C kluci jezdili na koloběžce, stáli na ni tři a další tři po nich házeli flašky s pitím. Stoupla jsem si teda do dveří a čekala jestli se něco změní. Dva z nich si mě všimli a přestali , zbytek pokračoval v karosojízďe.. Zkusila jsem teda zvýšit hlas a poprosila jsem je, zda by tady tuto zábavnou činnost mohli dělat třeba po škole. Překvapivě to zafungovalo.. Samotnou mě to překvapilo.. Dokonce se mi i omluvili za své chování… omyl, jakmile jsem ale zašla za roh, karosojízda pokračovala.. Chlapci mě moc asi neberou :D, ale nevadí mám ráda výzvy, příště mě třeba opravdu poslechnou...