Mám za sebou několik hodin výuky matematiky v 6. A. Žáci jsou velice šikovní, hlásí se, spolupracují a s kázní nemají problém. Ve třídě se s nimi cítím dobře, výuka mě baví a tajně doufám, že je to vzájemné. Praxi z matematiky mám již skoro celou splněnou a nyní mě čeká praxe z občanské výchovy. Na první náslech z občanky jdu do pro mě již známé třídy 6. A. Na žáčky se těším, protože vím, jak umí krásně pracovat a hezky se chovat. Při vcházení do třídy se mi zdá, že je zde hluk, na který nejsem zvyklá. Paní učitelka si zapomněla deníček na známky v kabinetě, tak se pro něj vrací. Děti jsou hlučné od prvního okamžiku a je vidět, že se trošku nudí a neustále si povídají. Paní učitelka jim zadává samostatnou práci z učebnice a mezitím zkouší jednotlivé žáky. Procházím třídou a pomáhám dětem se zadanými úkoly. 15 minut před koncem vyučovací hodiny říká nahlas celá třída správné řešení. Nikdo se však nehlásí tak vzorně jako v matematice. Jeden před druhého křičí, až mně z toho duní v hlavě. Nemohu uvěřit tomu, že jsou tohle ti hodní žáci, ke kterým jsem chodila na praxi z matematiky. Pokládám si otázku, co nejvíce ovlivňuje chování žáků a klima ve třídě. Nezajímá je výuka občanské výchovy? Je hodina špatně strukturovaná? Nebo je na ně paní učitelka příliš hodná a nedává jim žádné poznámky? Uvědomuji si, jak moc záleží na přístupu vyučujícího a připravenosti jeho výuk. Jsem zvědavá, až si vyzkouším v této třídě vlastní výuku z občanské výchovy, jak se budou žáci chovat a spolupracovat. Momentálně se na to však příliš netěším.