Pedagogickou praxi 2 vykonávám v Brně, konkrétně na Cyrilometodějském gymnáziu a střední odborné škole pedagogické Brno. Zde je mojí provázející učitelkou paní Mareková. V rámci praxe mám již mnoho náslechů za sebou, a tudíž mám i mnoho zážitků a zkušeností. Paní učitelka má velice krásný projev, který na mě působil spíše jako pohádka. Myslím si, že je to pro žáky poutavější. Všimla jsem si, že u třídy G2 je více „pohádkový“ projev než třeba u starších žáků (G4). V případě třídy G2 byl náplní hodiny hudební skladatel Ludwig van Beethoven. Paní učitelka říkala žákům zajímavosti o jeho životě, ale i důležité základní informace. Žáci jevili veliký zájem, a dokonce se doptávali na nejrůznější fakta, které je zajímaly. Líbilo se mi také, že paní učitelka dokáže dobře reagovat v nečekaných událostech. V této hodině chtěla paní učitelka pustit hudební ukázky, ale bohužel nespolupracovala elektronika, a tak se nepodařilo hudební ukázky symfonií pustit. Paní učitelka neváhala a zahrála pro představu hlavní téma na klavír. To ocenili i žáci. V této třídě žáci jeví zájem o vážnou hudbu. Dále v této třídě následující hodinu žáci nacvičovali jedinou Beethovenovu operu – Fidelio. Na konci vyučovací hodiny žáci své podání předvedli. Každé podání bylo originální a jiné. Také bylo vidět, že to žáky baví a snad si i děj této jediné Beethovenovy opery zapamatují. V G4 jsem měla možnost vyzkoušet si tandem, konkrétně se jednalo o hru na tělo. Tu jsme aplikovaly na píseň „Když nemůžeš, tak přidej“ od skupiny Mirai. Měly jsme připravenou lehčí a těžší verzi. Celkově se nám výsledek povedl. Byl i viditelný zájem žáků a velice je tato aktivita bavila. Z této hodiny jsem odcházela s úsměvem na tváři. Nejhorší zážitky si prozatím odnáším ze třídy G5. Myslela jsem si, že žáci v této třídě budou hudebně zdatní a budou jevit zájem o HV. Jelikož měli na výběr mezi výtvarnou a hudební výchovou. V této třídě je 8 chlapců a pouze 3 děvčata. Chlapci celkově nejeví o hudební výchovu zájem a je viditelné, že nejsou hudebně založeni. V této třídě je celkově problém s kázní. Chlapci si myslí, že bude vždy podle jejich uvážení a rozhodnutí. Po rozhovoru s paní učitelkou po hodině nám sdělila, že vyzkoušela všechny možné metody. Zjistila, že nejlepší variantou jsou nejrůznější pracovní listy, aby svoji energii vkládali do nich. Měla jsem i možnost si v této třídě jednu vyučovací hodinu odučit. Zkusila jsem s nimi hru na tělo, která nedopadla vůbec dobře. S touto skupinou žáků jsem dělala pouze lehčí verzi, ale našli se jedinci, kteří „hráli“ podle svého. Bylo těžké je zorganizovat. Poté jsem zkusila zpěv. Rozezpívání zde nebylo možné, a tak jsme se přesunuli ihned ke zpěvu. Chlapci ho pojali jako křik a opět nebylo možné je nějakým způsobem ztišit. Z této hodiny jsem odcházela úplně vyčerpaná, ale jsou tu jiné třídy, které opravdu hudební výchova baví.