Jaký si to uděláš, takové to máš. Rozhodla jsem se, že si to udělám příjemnější. Nebudu si všímat toho, co se děje v kabinetě a nedám příležitost řešit nepříjemné věci, a proto jsem se rozhodla dělat věci nad rámec, vymyslet něco, o čem se budeme bavit. Vymýšlet témata, která nebudou negativní. A částečně se povedlo. Je taky možné, že problémy, které byly před pár týdny, už teď nejsou, popřípadě se posunuly do pozadí a už se nejeví jako bolavé a nutné řešit. Ne vždy se však negativním věcem vyhneme. Prvním tématem byli nadaní žáci a zde jsem objevila kámen úrazu – ve škole se v matematice a zeměpise nevěnují nadaným. Žádné olympiády a soutěže! Opravdu je těžké většinu svého času věnovat horším žákům, žákům s IVP. Ale proč nemít i radost z dětí, které zvládnout zužitkovat získané vědomosti? A tím navazovala konverzace na téma Dny geografie. Myslela jsem si, že to z mé strany bude jen návrh, na který Martina nebude reagovat, ale ona s tím souhlasila. A dokonce i vedení školy (což mě opravdu překvapilo), takže ve středu jedeme na katedru se sedmákama a já jsem ráda, že některé myšlenky mohou být převedeny do reality. Minulý týden jsem za sebou měla první hodiny, které jsem sama odučila. Bylo to divné. Přijde mi, že jsem neměla dostatek pozornosti, ale u opravování čtvrtletky se nedá počítat s tím, že děti s jedničkou budou dávat pozor, když to mají bez chyby. Nevím, co si můžu dovolit, jaké volit slova, abych nebyla dětem pro smích. Jak jim říct, ať drží zobák? Martina je za mě napomenula, ale nezabralo to, tak jsem se uklidnila, že to možná nebude mnou, ale momentálním rozpoložením nálady ve třídě. V zeměpise jsem měla aktivitu po skupinkách, kde jsem děcka rozdělila náhodně, ale jedna skupinka byla úplně tragická. Strávila jsem u nich většina času a stejně to nezabralo. Nebyli schopni udělat ani to, co jsem jim přesně nadiktovala. Kdybych tu třídu znala, tak bych možná udělala skupinky jinak, ale takto jsem nemohla podchytit to, aby jeden lepší byl v každé skupince. A kdy mám jako žít? Ty přípravy na zeměpis jsou nekonečné, pokud chci dělat něco jiného, než to, co dělá učitelka v hodině. Proč mi trvá vytvoření jednoduchého úkolu tak dlouho? A to si mám připravit dvě hodiny na týden. Až budu učit 6 hodin denně, tak budu spát 3 hodiny denně, nebo se naučím přípravu udělat rychle? Vždy jsem si myslela, že mě více bude bavit učit zeměpis, ale teď když vidím tu práci, tak matika bude asi jednodušší. Tam umím téměř vše, ale v zeměpise mám dost mezer ve vzdělání. Fakulta mi nepředala ty informace, které by měly umět děti na ZŠ. Já je už dávno zapomněla, pokud jsem je vůbec uměla. Předminulý týden jsem řešila jeden výchovný problém, kde jedna holka měla mobil, ve kterém byly zapojené sluchátka, a hrála v nich hudba. Ta holka byla tak drzá. A prý se jim ten mobil nesmí zabavit. A ještě ke všemu ji začala omlouvat maminka mailem, že jí ona psala SMS, takže ten zvuk bylo jen oznámení příchodu SMS. Maminka nevěřila, že její dcera porušovala školní řád. To je fakt hrozné, jak jsou ty děti svaté v očích rodičů. Toto je nejhorší na těch dětech – jejich rodiče, kteři neumí uznat chybu svého broučka, dát mu výchovnou facku a naučit je slušnému chování.