Na praxi jsem se tento semestr obzvlášť těšila, jelikož jsem si vybrala základní školu, která je v Brně vyhlášená výukou cizích jazyků. Těšila jsem se, že uvidím nejrůznější výukové metody v praxi, budu pracovat s žáky, kteří jsou jazykově na vyšší úrovni, setkám se s inspirativními učiteli, od kterých budu moci odpozorovat aspoň trochu nějakého know-how. Takže to byla očekávání. Na náslechy jsem se dostala až dnes (21. 3.), protože začátek praxe byl na mojí škole o týden posunut a provázející učitelka byla ještě pár dní nepřítomna. Ráno před hodinou byla konečně možnost se s paní učitelkou trochu seznámit, popovídat si o výuce a tak. Trochu zarážející pro mě byla informace, že vzhledem k tomu, že je na škole poměrně velká fluktuace dětí kvůli odchodům na gymnázia, je v některých jazykových skupinkách pouze 5 žáků a v jiných naopak 20. Ani jedno z čísel mi nepřipadá optimální, protože pokud vám v první skupině onemocní 2 žáci, výběr aktivit se značně zužuje, v té druhé je to zase blázinec. Po perfektní zkušenosti z praxe v minulém semestru jsem spíš tak na celý kabinet položila otázku, zda to zde chodí taky tak, že se snaží žáky alespoň jednou za hodinu zvednou z lavic a s nějakými aktivitami chodí na chodbu, používají hudbu a podobně. Víceméně se mi vysmály, že to teda ne. Že ví, že podle metodik by měla každá hodina začínat nějakou aktivitou, ale kdo pak bude ty děcka uklidňovat? A aktivity na chodbě ruší výuku ostatních čili to nepřipadá v úvahu. Na prvním stupni ale prý nějaké hry hrají ?? Celá opařená jsem na to jen přikývla a radši nic neříkala, dva měsíce přede mnou. S paní učitelkou jsem strávila 4 vyučovací hodiny, všechny na jedno brdo. Žáci celou hodinu seděli v lavici s otevřenou učebnicí, pracovním sešitem nebo listem a dělali cvičení za cvičením. Probíraly se především časy, takže u každé věty se paní učitelka zeptala, proč to tak je a žáci téměř vždy odpověděli správně. Za celé 4 hodiny jsem neviděla jedinou výukovou metodu (kromě frontální výuky). Celé to bylo postavené na vyvolávání a čtení správných odpovědí (takže pokud máte v hodině jen 3 žáky, je to úplně jedno) V každé hodině bylo snad 3x zmíněno, že tohle všechno se žáci učí na test (Ke správnému zvládnutí testu to musíte umět, Může se to objevit v testu, Bez tohoto test nenapíšete, Opište si to, ať se z toho můžete učit na test,..). Cílem celé výuky je zvládnou test. Vzhledem k tomu, že mě ty hodiny vůbec nebavily, jsou přemýšlela nad tím, proč to tak je. Je to sice státní škola, ale žáci musí projít přijímačkami. Spádových je méně než polovina. Jsou to tedy žáci na jisté úrovni, jsou opravdu dobří a jsou orientovaní na úspěch. Rodiče si dokonce vyžádali extra domácí úkoly. Je skvělé v lidech rozvíjet jejich potenciál, ale z tohoto jsem spíš zděšená. Vyplňování každičkého cvičení, opisování vět, překlady vět. Je pravda, že poměrnou část hodiny zabrala i kontrola samostatné práce za dobu nepřítomnosti paní učitelky, ale mám takový pocit, že příští týden to nebude o moc jiné. Zároveň bych se ráda podívala i na hodiny jiných učitelů, abych mohla svůj pohled na školu ještě trochu změnit.