Nástup do školy byl velmi příjemný. Paní zástupkyně i provázející paní učitelka, všichni byli velmi ochotní a milí. Abyste mohli vstoupit do školy, musíte projít přes vrátnici. Jakožto student na praxi si musíte vzít jmenovku, aby děti věděly, s kým mají tu čest. Jsou totiž vedeny k tomu, aby každou neznámou osobu, která se pohybuje po škole, hlásily. Byla jsem velmi překvapená, když jsem zjistila, že minimálně polovina dětí má velmi cizokrajná jména a i příjmení. Vyskytují se tam dokonce děti cizinců, jejichž rodný jazyk je angličtina. Ve francouzštině si tedy musí v hlavě všechno překládat z angličtiny do češtiny a z češtiny pak do francouzštiny. Hned první hodina náslechu, asi i první minuta a hned takový překvapení! Přišly jsme do třídy. Žáci 6C byli málem v pozoru u svých lavic a čekali, až je paní učitelka pozdraví. U: Bonjour les enfants. Ž: Bonjour Madame, ça va? U: Ça va bien, merci. Et vous? Ž: ?a va, merci. Nikdy jsem nepřemýšlela nad tím, že se můžou takto procvičovat fráze, které jsou na začátku každé konverzace v reálném životě… Každá hodina začíná tímto pozdravem, ať jsou to šesťáci, sedmáci, osmáci nebo i deváťáci. Nevím, jestli přesně v této podobě, ale ráda bych takový úvod do hodin ráda zařadila. Nejen v průběhu praxe, ale také kdybych se opravdu rozhodla, že se stanu učitelkou na škole. V průběhu této hodiny jsem si bohužel všimla, že paní učitelka omylem nevyvolává jednoho žáka. Ke konci hodiny, si to uvědomila i ona sama, aniž ji bych na to upozornila. Nebyla jsem si ze začátku jistá, jestli k tomu nemá nějaký důvod, o kterém nevím. Jestli se mu třeba špatně píše na tabuli, nebo cokoliv jiného. Nakonec to ale bylo jen nechtěné opomínání ze strany učitelky. Je velice demotivační, když jdou všichni k tabuli už potřetí, a jen jeden jediný chlapec zůstává sedět. Přestává se tím pádem soustředit, protože vidí, že to nemá smysl a začíná pak rozptylovat i svého souseda. O to víc pak učitel souseda vyvolává, protože slyší, že se tam něco děje. Chtěla bych si na to při své výuce dát pozor a vyvarovat se nechtěnému přehlížení nebo naopak přílišnému „obtěžování“ nebo „přetěžování“ jednotlivých žáků. Oproti tomu, první hodina s 8C, to byl zlý sen! Přišly jsme, a i když už bylo 2 minuty po zvonění, žáci nebyli na svých místech, ani neměli nachystané pomůcky. A co bylo nejhorší… Takový nepořádek, jaký byl ve třídě jsem ještě neviděla. Lavice byly mokré od vody, byly natlačené na tabuli a tabule nebyla smazaná. Po celé třídě se válely odpadky a vládl tam chaos. Po deseti minutách úklidu konečně začala hodina, jenže se vyskytl další problém. Kontrola domácího úkolu. Než si našli správnou stranu, trvalo to skoro 5 minut. Třetina jich domácí úkol ani neměla vypracovaný. To už učitelce došly nervy a začala dávat poznámky do žákovské za nevypracovaný úkol. Navíc bohužel, ti, co úkol měli, ho měli špatně. Bylo tam jedno sloveso, sonner, u které si ještě neříkali, co to znamená. Paní učitelka počítala s tím, že každý má doma slovník ať už papírový nebo elektronický. Byl to velmi krátký úkol. Jen 5 sloves přiřadit k obrázku, který ho zobrazuje. Proto si stejně jako paní učitelka myslím, že si mohli dát tu práci a najít si význam 1 neznámého slovesa…