Praxe se blíží ke konci. Na jednu stranu jsem ráda, že budu mít více volného času a na druhou stranu mi přijde, že 8 hodin učení je málo. Ano, je to tak. Já, která jsem nechtěla jít učit do školy a plánem bylo vystudovat tuto školu a chodit se studenty jen na praxe a být taková mentorka, nyní chci učit ve škole. Jsou to zvraty, ale já jsem to viděl všechno až moc černě, bála jsem se studentů, že budou hluční, nebudou mě poslouchat, nebudou mě respektovat a nejvíc toho, že si nebudu schopna vybudovat autoritu. Když jsem přišla na praxi, říkala jsem si, že bych sis spíš měla sednout do lavice za studenty, a ne jít k tabuli a učit. Vždyť ti studenti jsou jen o tři až čtyři roky mladší než já, mohli by být moji kamarádi, ale zjistila jsem, že oni to tak neberou. Prostě jednou jsem na pozici učitele, autority, a tak by to mělo být všude. Dokonce bych řekla, že vztah mezi studenty a mladými učiteli je lepší právě v tom, že k sobě mají blíž, ale je těžší si vybudovat autoritu, v tom to mají lehčí zase starší učitelé. Všimla jsem si, že na této škole mají autoritu tak nějak všichni učitelé. Studenti si k nim jen tak něco nedovolí. Na seminářích z praxe se někteří moji spolužáci svěřovali s tím, že ve školách, kam oni docházejí na praxi, studenti nerespektují učitele, nerespektují školní řád a je jim vše jedno. Na této škole to bohudík tak není. Studenti jsou ukáznění, a to se pak mnohem lépe pracuje. Mrzí mě akorát jedna věc, a tou je hodně nízká motivace studentů. Myslím si (možná mylně), že my jsme takový nebyli. Ne všichni, ale většina z nás (studentů na střední škole) si moc dobře uvědomovala, jak moc jsou důležité informace, které nám učitele předávají. Samozřejmě, že jsme rozlišovali předměty, které jsou potřeba a předměty, které potřeba nejsou (k našemu povolání), ale nyní mi přijde, že tomu je jinak. Studenty nezajímají ani předměty, které jsou pro ně důležité a informace, které se jim učitelé snaží předat se jim budou hodit nebo spíše se bez nich neobejdou, ale jim je to jedno. Úplně jsem nepřišla na to, kde je chyba. Jestli je chyba na straně učitelů nebo v tom, že se žáci základních škol nedostali na jinou školu, a tak šli na tuto, každopádně je to hodně smutné. Když jsem studenty ve druhém ročníku učila aplikace injekcí a kladla jsem velký důraz na to, že krátkodobé inzulíny se jako jediné mohou podat i.v., opakovala jsem to několikrát, říkala jsem, že kdyby to popletli, mohlo by to mít fatální následky…o dvě stránky v prezentaci dál jsem se jich znovu zeptala, jaké inzulíny by podali i.v. a oni to nevěděli. Koukali na mě, jak kdybych spadla z višně a bylo jim to úúúúplně jedno! Jak to?? Vždyť je to důležitý, mohou někoho poškodit…a ono jim je to jedno. To samé ve čtvrtém ročníku, před maturitou neví základní informace o diabetu. Diabetes je jedna z nejzákladnějších nemocí, které musí přece znát, a navíc je to jedna otázka u maturity a oni nic neví. Já bych to ještě pochopila, kdyby to nevěděli, ale měli snahu se nějak zapojit, zkusili to vymyslet, ale ono jim je to fuk. Tak tomu opravdu nerozumím a nevím, kde je chyba. Toto je to teda velice smutná situace!!!