Dne 16. 11. 2018 jsem absolvovala náslechy v páté, osmé a deváté třídě. V páté třídě jsem již strávila celkem osm vyučovacích hodin, během kterých jsem si mimo jiné všímala i úrovně angličtiny žáků. Zaznamenala jsem, že se tam nachází jeden žák, jehož úroveň angličtiny je oproti ostatním dětem velmi nízká. Žák chodí na hodiny nepřipravený, nemá domácí úkoly a téměř v každé hodině mu pan učitel dá pětku z nějaké aktivity. To mě přivedlo k myšlence, jak tuto situaci řešit. Dle mého názoru už známky v tomhle ohledu nepomáhají a je zbytečné mu každou hodinu dát pětku. Žák nemá žádné specifické poruchy učení, jeho přístup k učivu je velmi pasivní. Sama nevím, jak bych jako nastávající učitel tento problém řešila, což ve mně vyvolává rozporuplné pocity. Navrhla bych žákovi nějakou odměnu za to, že přijde připravený, namísto špatného hodnocení, ale na druhou stranu by to bylo nespravedlivé vůči ostatním dětem. Zamyslela jsem se proto nad tím, že ať se pedagog občas snaží sebevíc, je to někdy marné. Je třeba, aby se snažil dále, nebo se prostě musí s určitými věcmi vyrovnat? V osmé třídě děti probíraly čas present perfect. Velmi kladně hodnotím aktivitu, kdy po třídě kolovala bezdrátová klávesnice a děti doplňovaly třetí tvar sloves přímo do učebnice promítané na interaktivní tabuli. Jednak to pro děti byla změna a jednak si mimo jiné procvičily i psaní na klávesnici. Myslím si, že zapojení moderních technologií do výuky už je v dnešní době jedna z věcí, na kterou by se měly zaměřit všechny školy. Co se týče této vyučovací hodiny, tak bych jí nic nevytkla. Žáci byli nadšení, aktivně spolupracovali a naučili se nové poznatky velmi zábavnou formou. Co se týče hodiny v deváté třídě, tak ta mi byla asi největším přínosem. Líbilo se mi, že aniž by pan učitel žáky k práci nějak nutil, tak se opravdu snažili. Naopak pan učitel s žáky i vtipkoval a oni k němu chovali jakousi přirozenou autoritu. Tohoto bych přesně chtěla jednou dosáhnout. Uvědomila jsem si ale, že opravdu záleží nejen na učiteli, ale i na skupině studentů. Učitel by se měl naučit být velmi flexibilní a přizpůsobivý. Díky tomu, že vždy ve stejný den absolvuji náslechy v různých třídách a tedy i ročnících, uvědomuji si, jak je práce učitele založená na schopnosti se přizpůsobit. Aktivitu, kterou učitel bez problému uplatní v jedné třídě, není možné aplikovat v jiné skupině žáků. Aniž bych tomu před tím přikládala větší váhu, zjistila jsem, že jednou z nejdůležitějších vlastností pedagoga je schopnost empatie a porozumění.