Od posledního semináře se mi honí hlavou, jestli teda opravdu chci učit nebo ne. Po tom všem co slýchám od svých spolužáků nebo spíš v kabinetě, jak jsou děcka rok od roku horší, jak zrovna dneska byli hrozní a že dneska nemají svůj den a tak dále si tím nejsem uplně jistá. Sama to vlastně vidím i ve škole. Pozoruju určité typy, se kterými bych si myslím úplně nvevěděla rady. Vím, že to záleží na tom, jaký si ten učitel vybuduje respekt, ale přijde mi, že nekteří žáci se opravdu nebojí ničeho a už ani určití učitelé neví co s nimi. Taky jsem začala pozorovat rozdíly mezi jednotlivými učitelkami. Rozdělila jsme je na ty, co všechno až moc řeší a na ty co vypadají, že to mají vlastně celkem na háku, však ono to nějak dopadne. Jedna už je dostatečně včas na místě, má všechno připravené, ještě na poslední chvíli něco chystá, přičemž druhá přijde tak akorát, ještě si stihne vypít kafe a vypadá mnohem víc v pohodě a jakoby si s ničím nedělala hlavu. Nejspíš bych chtěla být ten typ, co to má aspoň trošku v paži, protože bych se rozhodně nechtěla stresovat s každou prkotinou, ale myslím si, že já jsem zrovna ten druhý typ. Právě to mě od toho odrazuje, že asi neumím být dostatečně nad věcí. Myslím si, že asi každý je zezačátku ten hodně pečlivý a mít všechno přesně zorganizované, ale co potom když všechno nejde podle plánu? Nevím jestli takoví lidé, kteří mají v životě všechno zorganizované umí v nečekaných situacích improvizovat. To vlastně je asi můj případ, snažím se si věci nějak naplánovat a když mi to potom nevychází, tak bývím naštvaná a už se mi ani nechce vymýšlet nic jiného, což mě vrací zpátky k otázce jeslti vůbec budu učit nebo ne, protože si myyslím, že právě tu schopnost zvládnout situaci ikdyž není uplně podle plánu by učitel měl mít. Další věc co mi leží v hlavě je Edukit. Nerozumím tomu, že žáci v tomhle systému mají zapsané úplně všechno a stejně jsou schopni něco zapomenout. Mají tam zapsané písemky, úkoly, co dělali danou hodinu a další ěci, Do systému má přístup jak žák, tak i rodič a opravdu nechápu jak můžou stále zapomínat. Nevím jeslti to takhle nemají až moc jednoduché a nebudou tak lenivější a lenivější. Třeba když je žák nemocný, tak se mrkne do systému, zjistí přesně co dělali, kdy budou psát další písemku a na jaké učivo, vlastně většinou tam má vložené i prezentace, aby si mohl doplnit poznámky. Sylšela jsem dokonce takovou věc, že už ani ty poznámky z prezentacé (když jsou na internetu) si děti samy nedělají, ale píšou jim to rodiče, což mi přijde už uplně zvrácené, co potom to dítě musí do školy dělat? Nic? Jen si to tam odsedět? No když si vzpomenu jak to chodili, když já usem byla na zíkladce (a to není ještě tak dávno), tak takovéhle výhody jsme rozhodně neměli, ale myslím si, že to tak bylo lepší.