Začnu se situací, kterou jsme již trochu probrali na semináři tento týden. Bavili jsme se o kázni a nekázni a co s ní. Přišel jsem do hodiny ve třídě, kterou učím. Jako obvykle byla děcka po přestávce rozdováděná. Mně osobně tohle to vůbec nevadí, resp. nijak mě to nerozhodí, abych se bál, že hodinu nezvládnu. Tentokrát se mnou do hodiny přišla i paní profesorka, potřebovala si vyřídit pár věci s třídní knihou. Vyměnili jsme si mezi sebou pohledy a pak mi řekla, ať si z nich trochu udělám srandu a řeknu jim, jestli se okamžitě neuklidní, tak budou zkoušení. Jak jsme si již řekli v hodině – princip vhodného vyhrožování poměrně účinně funguje. Studenti okamžitě ztichli a na můj pokyn v klidu zasedli do lavic. Po té jsem dal teoretický úvod k tématu globálních změn, které se týkají změn životního prostředí a obecně klimatických změn. Používáme učebnice od Frause, tam mě na začátku tohoto téma zaujal článek s nadpisem – Může za arabské jaro v Sýrii také klimatická změna? Článek jsem si v rychlosti před hodinou prolétl a nikde jsem nenašel zmínku o Sýrii nebo cokoliv s ní spojující. Řekl jsem si, že by ale nebylo špatné si článek přečíst, mimochodem se tam řešil potápějící ostrov Tuvalu. Nechal jsem článek i s nadpisem přečíst nahlas, potom jsem se zeptal studentů, jestli se jim něco nezdá, resp. trochu jsem je trochu nakopl a zeptal se, jestli jim přijde odpovídající nadpis s článkem. Naštěstí pochopili a ozvali se, že absolutně nekoresponduje. Tak jsme trochu započali diskusi, říkal jsem jim právě, ať si dávají bacha na senzační titulky u článků a že toto je dobrý příklad, že ne vždy se nadpis shoduje s obsahem. Nevím jestli to byl záměr autora, ale spíš to považuju za dobrý přešlap v učebnici :D. Následně jsem se jich ptal, jestli znají pojem arabské jaro, neznali tedy asi až na jednoho. To mne trochu překvapilo, ale vzápětí mi došlo, že jsou to teprve kvartáni a přece jenom jakýsi všeobecný přehled ještě nemůžou mít natolik široký. Pokusil jsem se jim objasnit tento pojem skrze přirovnání z našich dějin tj. Pražské jaro a aspoň v jednoduchosti jim předat, že pojem arabské jaro je souhrnný název pro revoluce v severní Africe a na blízkém východě v posledních 10 letech. Zpátky k nekázni, ono uklidnění skrz vyhrožování na začátku hodiny, mělo ale i svá negativa. Normálně jsou studenti zvyklí, i na to že jsou tak mladí, aktivně komunikovat a odpovídat na otázky a vést poměrně obsáhlou debatu. Teď bylo ale vidět, že se bojí po tom začátku. Člověk pokládal otázky a bylo vidět, že se jim úplně nechce. Naštěstí jsem je pár otázkami a pokyny v průběhu hodiny opět dokázal „oživit“ a diskuse probíhala jako vždy.