V současné době mám za sebou již celou pedagogickou praxi. Moje dojmy jsou víceméně takové, že jsem nadšená a v dobré náladě z toho, jak vše hladce proběhlo. Jak jsem již říkala, Odborné učiliště a Praktická škola se sídlem na Lomené je běžná škola, která má některé třídy zřízené podle §16/ods.9 pro žáky se speciálními vzdělávacími potřebami. Musím podotknout, že pedagogická praxe na této škole mě naplňovala mnohem více než na předešlé úplně běžné střední škole. Z poznatků získaných během mé výuky musím škole vytknout jednu věc, a to, že i v dnešní době plné informačních technologií a různých moderních vymožeností ještě existuje obyčejná třída, ve které je k dispozici pouze tabule, na kterou učitel/ka píše, a žádný dataprojektor, kde by např. mohl/a žákům promítnout buďto prezentaci (tudíž by nemusel/a „otrocky“ psát zápis na tabuli) anebo alespoň nějaké doplňující materiály. Například když se učí o nějakých zákuscích či surovinách pro jejich výrobu, bylo by určitě přínosné, kdyby během výkladu mohl/a učitel/ka promítnout nějaké fotografie nebo videa apod. Žáci by si tudíž učivo mohli i lépe zafixovat, kdyby třeba výsledný výrobek viděli. Celkem jsem učila 10 hodin, vždy ve dvouhodinovém bloku. Kromě obyčejných vyučovacích hodin, kdy byla probírána hlavně potřebná teorie, bez které se výuka samozřejmě neobejde, jsem do své výuky zařazovala i různé aktivity a didaktické hry. Mimo jiné jsem pro žáky připravila např. kvarteto. Kartičky jsem vyrobila sama, v každém kvartetu byla čtveřice různých obrázků, které měly něco společného (např. skupina Kakao a čokoláda obsahovala čtyři kartičky, na kterých byly kakaové boby, kakaový prášek, čokoláda a kakaovník). Nejprve žáci hráli v kroužku klasické kvarteto a když ho dohráli, dostali další kartičky, kde byly právě názvy jednotlivých skupin. Jejich úkolem bylo názvy k daným skupinám přiřadit a poté popsat, co na obrázcích je a co mají obrázky společného. Tato aktivita žáky opravdu bavila, zopakovali si díky ní probrané učivo hrou a zároveň se i dobře bavili. Jiný den jsem pro opakování učiva zase připravila pro žáky osmisměrku, ve které měli za úkol najít a vyškrtat všechny zákusky nebo jiné cukrářské výrobky, které měli v seznamu pod osmisměrkou. Musím říct, že při luštění byli všichni opravdu šikovní a velmi se snažili. Již v minulém semestru jsem zjistila, že pro žáky jsou takového aktivity příjemným zpestřením, něco, na co nejsou zvyklí. Velmi mě potěšilo, jak se všichni aktivně zapojili a pracovali s očividným nadšením. Mým cílem je snažit se co nejvíce zaktivizovat výuku, snažit se, aby žáky učení bavilo a aby výuka neprobíhala stále stejným způsobem, jakým je například frontální výuka. Myslím, že se mi to zatím daří, nadšená jsem já i moji žáci. Co víc si přát?