Ve svém posledním deníku bych se chtěla věnovat především své výuce, kterou jsem v rámci své pedagogické praxe na Odborném učilišti a Praktické škole se sídlem na Lomené absolvovala. Celkem jsem učila 8 hodin, vždy ve dvouhodinovém bloku. Ze své první výuky jsem měla opravdu obavy, když jsem se na ni doma připravovala, byla jsem nervózní, nevěděla jsem, co mám čekat, jestli mi všechno vyjde podle mých představ a podobně. Nejprve jsem žákům rozdala připravené křížovky, kde postupným doplňováním názvů jednotlivých zákusků zjistili v tajence téma vyučovací hodiny. Musím říct, že při luštění byli všichni opravdu šikovní a velmi se snažili. Poté jsme probrali teorii k danému tématu, žáci si psali zápis do sešitu, odpovídali na moje dotazy a aktivně se zapojovali v navozených diskuzích. Moje první dva dny výuky byly spíše teoretického rázu, a proto jsem se rozhodla, že v následujících dnech se pokusím žáky více zapojit a vymyslím pro ně nějakou aktivitu na opakování již probraného učiva, s čímž moje provázející učitelka s nadšením souhlasila. Zjistila jsem, že pro žáky jsou takového aktivity příjemným zpestřením, něco, na co nejsou zvyklí. Velmi mě potěšilo, jak se všichni aktivně zapojili a pracovali s očividným nadšením. Připravila jsem si pro ně aktivitu, která se skládala ze tří částí. Připravila jsem si pro ně originální pexeso, kde museli hledat dvojice známých a některých pro ně i neznámých zákusků. Když pexeso dohráli, každý musel svoje získané dvojice přiřadit k jednotlivým názvům zákusků, které jsem rozložila během hry na vedlejší lavici. Poslední částí aktivity bylo, že žáci si ode mě vždy vylosovali lísteček, na kterém byl vždy jednotlivý zákusek popsán. Jejich úkol byl tyto lístečky přiřadit k jednotlivým názvům a obrázkům. Na konci výuky nám zbylo ještě pár minut času, které jsem využila ke zhodnocení jejich aktivity v hodině a také ke zpětné vazbě od žáků. Dozvěděla jsem se, že je tato hra opravdu nadchnula a prosili mě, abych na příští výuku zase něco podobného připravila. Jejich přání jsem po domluvě s provázející učitelkou vyhověla a na další výuku jsem si pro ně připravila soutěž. Rozdělila jsem třídu náhodně na dva týmy, kteří soupeřili proti sobě. Každý tým dostal kartu s políčky a kategoriemi, ze kterých si vybíral jednotlivé otázky, na které museli odpovídat a získávali za ně body. Tým s více body zvítězil a musím zmínit soutěživost jednotlivých týmů, kdy tuto aktivitu brali žáci skutečně vážně a snažili se vyhrát. Na konci hodiny jsme se zase věnovali hodnocení, které bylo jak z mé strany, tak i ze strany žáků a provázející učitelky velmi kladné. Jako nejpozitivnější a nejvíce motivující moment na mé pedagogické praxi vidím to, že po hodině se za mnou přišli žáci do kabinetu ještě rozloučit, poděkovat mi a říct, že je to se mnou velmi bavilo a jestli za nimi příští rok zase přijdu, že se budou těšit. Může být lepší konec první praxe pro budoucího pedagoga?