Jeden žák ze třídy nosí módně roztrhané rifle. Má díry na kolenou. Před začátkem hodiny se s dalším žákem a žákyní postrkovali, tahali, až rifle nevydržely a natrhly se. Chvíli poté jsem teprve přišel do hodiny. Nic jsem neviděl, takže jsem počkal na příští přestávku a pak si všechny tři zavolal. Od všech jsem v krátkosti vyslechl jejich verzi příběhu. Nijak se nedohadovali, všichni se shodli, že dělali blbosti a kalhoty to odnesly. Řekl jsem jim, že vidím, že všichni chápou, co se stalo a nebudeme to řešit pomocí trestných bodů. Jelikož jde o třídu, kde něco zničí ob den, shodli jsme se, že tím nebudeme otravovat paní učitelku třídní a oni se spolu domluví na nějaké kompenzaci, za což mi později paní učitelka byla vděčná. Uvidíme, jestli se skutečně domluví. Pocity: Žáci: Žáci cítili porozumění, všichni se shodli. Konflikt nebyl emotivní, tak nejspíše i klid. Myslím, že byli rádi, že nedostali trestné body a vše se vyřešilo dospěle pomocí férové domluvy. Já: Já byl rád, že se celkem vyspěle domluvili, nenadávali si a uznali situaci. Stejně tak jsem byl rád, že je situace vyřešená (snad nadobro). Třídní učitelka: Třídní učitelka byla ráda, že nemusela řešit další situaci, kdy byl zničen něčí majetek.