Jelikož jedna z praxí musí být vykonávána na střední škole, vybrala jsem si pro tento semestr toto brněnské gymnázium. Ráda bych popsala jednu situaci, která mě mile překvapila. V pátek 15. 3. se v Brně konala klimatická stávka studentů středních škol. Této stávky se účastnily nejen ročníky čtyřletého gymnázia, ale i mladší žáci. Tento den jsem byla na náslechu i v hodině hudební výchovy v sekundě (tedy 7. třída). V hodině žáci paní učitelce vyprávěli své zážitky z anglického divadla, které v minulých týdnech hráli a předváděli i některé tanečky, které měli připravené. Chvilku po začátku hodiny přišla do třídy dívčina, která se vracela z klimatické stávky. Paní učitelka ukončila debatu o anglickém divadle a požádala příchozí slečnu, aby ostatním povyprávěla o stávce. Poté se spustila debata o stávce a klimatických poměrech, která nakonec trvala až do konce hodiny. Co mě překvapilo, bylo, že i tito malí studenti měli k problematice rozumné názory a argumenty a jak smysluplně o celé akci mluvili a přemýšleli. Přemýšlela jsem, jestli všechny ty myšlenky mají ze své hlavy nebo se o této problematice bavili s rodiči, sourozenci nebo spolužáky a převzali některé jejich názory. Co jsem na praxi také postřehla, že žáci se v hodinách chtějí místo probírané látky věnovat například četbě knih či hře s Rubikovou kostkou. Paní učitelka jim knihy i kostky většinou zabaví i když výrazně nevyrušují. Na konci hodiny jim vše většinou vrací s tím, že pokud to ještě jednou uvidí, tak už to nevrátí. Většinou je to ale jen opakující se upozornění na nežádoucí činnost. Jak ale řešit, že žáci v hodinách dělají to, co nemají? V hlavních předmětech jako je čeština, matematika, cizí jazyk a další by taková situace samozřejmě v ideálním případě neměla nastat. Ale v hudební výchově? Určitě by záleželo, jak moc učitel tu třídu zná a o kom ví, že s učivem nemá problém a kdo naopak musí dávat více pozor, aby mu podstatné informace nechyběly. Samozřejmě je taková činnost rušivá a nespravedlivá vůči ostatním spolužákům. Proto si myslím, že je potřeba takové žáky v hodinách asi více zaměstnávat, aby na to neměli časové prostory a nastavit pravidla pro všechny stejně. Další věcí, kterou si z praxe odnáším, je inspirace na práci s poslechovými ukázkami. Paní učitelka žákům v primě rozdala nakopírované papíry s písní Darmo sa ty trápíš od Čechomoru. Také si připravila dvě poslechové ukázky a žáci měli za úkol pozorně poslouchat a sledovat notový zápis a po poslechu určit, která z ukázek odpovídá notovému zápisu, který měli před sebou. Aktivita je to dobrá, ale myslím si, že by se měla s žáky více procvičovat a měli by k tomu být vedeni. Takto moc nedávali pozor a nesoustředili se. Ukázku správně určili jen na základě znalosti verze od Čechomoru. Třídu moc neznám, ale myslím si, že i muzikanti, kteří ve třídě byli, téměř nesledovali notový zápis. Ráda bych takové skladby se stejným textem, ale od různých autorů sbírala a ve své další praxi používala. Odnáším si tedy i poznatek, že Antonín Dvořák napsal skladbu na stejný text a tolik odlišnou od známé verze.