Na praxích jsem na ZŠ, kam jsem sama chodila jako dítě. Už když jsem se šla domluvit na praxe, bylo to úplně něco jiného, než na Slovaňáku (ZŠ, kde jsem byla minulý semestr na praxích). Milé přivítání, radost z oživení běžných záležitostí školy, z opětovného setkání. Pan ředitel se snažil vybrat nejlepší provázející učitelku na matematiku, na zeměpis byla jediná možnost, protože aprobaci na tento předmět tam má jen jeden učitel, který mě učil. Paní zástupkyně (učitelka na matematiku) mě na matiku neučila, takže jsou pro mě její metody novinkou. Na chodbách potkávám známé tváře z řad učitelů, jsou rádi, že mě po letech zase vidí, i když jsem si dle jejich slov vybrala nejhorší povolání, jaké jsem jen mohla. Ale berou to s legrací, protože už na ZŠ tušili, že jednou budu chtít učit, takže je mé rozhodnutí nepřekvapilo.Náslechy v zeměpisu jsou chvíle, kdy dost trpím. Když jsem šla na ty náslechy, tak jsem si říkala, jestli se něco změnilo od doby, kdy jsem tam chodila já. Nezměnilo, možná k horšímu. Říkám si, jestli je vůbec možné, že učitel vůbec neučí. Za tři náslechy pouze zadal samostatnou práci – hledej v učebnici. Žádné vedení, on si dělal práci, kterou sám potřeboval. Dostalo se mi pozitivní zpětné vazby po hodině strávené v zeměpise. Žáci za mnou přišli a řekli, že jsou rádi, že se konečně něco naučí, že nevyplňují samostatně nějaké pracovní listy, ukazujeme si na mapě, že jsem si připravila prezentaci. A prý je to i bavilo. Na druhou stranu mi přijde smutné, že to tak opravdu je. Oni jsou rádi za to, že s nimi někdo probírá učivo! Konečně se ke mně dostala pořádná zpětná vazba od provázejícího učitele. Paní zástupkyně mi opravdu dost podrobně rozebrala moje hodiny. Měla dobré připomínky k tomu, co dělám dobře a co špatně, co bych měla vylepšit. Nikdy by mě nenapadlo, že je důležité psát černou fixou (ostatní jsou hůře vidět). Taky jsem si neuvědomila, jak často mluvím do tabule, když počítám a že je to hůře slyšet v zadních lavicích. A to je konstruktivní zpětná vazba, která mě může posunout dál. Nejen mi říct, že to bylo dobré. Pár nevýhod však tato volba ZŠ má. Mám strach z chyb, které udělám, protože bych ty chyby udělala před někým, na jehož názoru mi záleží. Také mi není úplně příjemné sezení v pracovně u paní zástupkyně. Je to hned u ředitelny, neustále se tam řeší nějaké věci (a často ne příjemné). No vidím tam sice realitu školy, ale asi bych se cítila lépe v nějakém normálním kabinetu.