Od minulého zápisu jsem udělala celkem velký posun, a to od náslechu k samotnému vyučování. Jelikož s dětmi pracuji několik let, nebyla pro mě jejich přítomnost nijak znervózňující a z první hodiny jsem neměla obavy. Dostala jsem k učení hodné třídy, takže moje výuka nebyla z velké míry ničím narušována a hodiny mohly probíhat vždycky tak, jak jsem měla naplánované. První hodinou, kterou jsem učila, byla čeština v šesté třídě. Učivo nebylo pro žáky zrovna jednoduché, a i když to mělo být vlastně jen opakování z předchozího roku, nevěděli z něj vůbec nic. Bohužel, na probíranou látku byla vyhrazena pouze jedna hodina, tudíž se v následujících dnech pokračovalo dále. Moje odučené hodiny dějepisu na tom ale byly podstatně lépe. Hodinu jsem si užívala jak já, tak žáci, a nemám zatím žádnou špatnou zkušenost či připomínku. Mám štěstí i na provázející učitelku, jelikož mi bez obav svěřuje na opravování písemky či diktáty. Od spolužáků vím, že ne všem něco takového svěřují. Je to pro mě zkušenost navíc. V následujícím týdnu mě čeká pár posledních hodin, které zbývá odučit.