Zklamání a zároveň nadšení. Tak přesně takhle bych označila svoje první odučené hodiny na praxi. Bezmoc jsem nejvíce pociťovala u žáků osmého a devátého ročníku. Nejtěžší pro mě bylo, získat si respekt u žáků v pubertálním věku a nějakým způsobem je zaujmout a motivovat, aby se chtěli učit druhý cizí jazyk, který nemají zrovna v oblibě. Na druhou stranu jsem u sebe pociťovala nadšení z toho, že jsem měla možnost odučit celou hodinu. Myslím si, že se mi nakonec podařilo celou třídu zkrotit a naučit žáky něco nového. Podle mého názoru nastává problém tehdy, když provázející učitel zmíní, že dnes povede hodinu naše praktikantka a tím pádem si slíbený test napíšeme další vyučovací hodinu. Je jasné, že žáci to vnímají tak, že mají volnou celou hodinu. Je tedy těžké vybudovat si respekt a autoritu, když celá třída si udělá „volnou hodinu“, protože ví, že dnes se test nepíše. Co však pozitivně hodnotím, tak jsou to především různé aktivity, které jsem si pro žáky připravila. Žáci pracovali poměrně s velkým zapálením a troufám si říct, že je to i bavilo. Co ale nevyšlo podle mých představ, tak to byla zejména práce s učebnicí. Několikrát jsem musela zopakovat stranu v učebnici, dokonce některým žákům i ji v učebnici nalistovat apod. Dávali pozor jen žáci v předních lavicích a zbytek třídy to nezajímal. Jedna z věcí, na které chci ještě zapracovat, tak je to určitě uchopení učiva, tak aby bylo pro všechny žáky srozumitelné. Uvedu příklad: Dvě hodiny jsem vysvětlovala určitý gramatický jev, vše jsem vyznačila barevnými fixy na tabuli, dala žákům i potřebné materiály, ukázala jim i stranu v učebnici, kde všechno najdou, vytvořila jsem spoustu aktivit, které podpoří probírané učivo a pořád to bylo málo. Žáci to říkali neustále špatně. Malý posun jsem viděla až na konci druhé hodiny. A tak si kladu sama sobě otázku: Je tedy chyba na mé straně? Nebo je to tím, že se žáci velmi málo připravují na hodiny němčiny? Doufám, že na konci praxe uvidím nějaký posun jak u sebe, tak u žáků a dozvím se třeba i odpověď.