Shrnutí poznatků z tohoto týdne: Napřed jsem učila sedmáky a můj dojem je: nebyla to úplně špatná hodina, spíš byla dost kostrbatá. Něco se povedlo, něco ne – klasika. 1) Když já některé věci považuji za samozřejmé, neznamená to, že děti taktéž. Měla bych se naučit dbát na detaily. Děti mají učebnici, kterou pak vygumují a odevzdají. Měly cvičení na poslech a někdo to psal na papír… paní učitelka jim vždy připomíná, ať si vezmou tužku a já jim to nepřipomněla. Pak někdo rušil tím, že hledal papír apod. Cvičení bylo na going to a poslouchalo se, co která osoba bude v sobotu ráno dělat. Správnost cvičení jsem zatím nezkontrolovala, protože tam navazovalo mluvení – měli se ve dvojici ptát, co slyšely a co se kdo teda chystá dělat. K tomu ale prvně potřebovaly slyšet novou gramatiku – otázky s going to. Takže jsem to vysvětlila a pak se ke kontrole vrátila – kontrola bylo vlastně to mluvení. Ono to samo o sobě není špatné, ale prý to někoho trochu rozhodilo, takže příště je mám upozornit, že se s tím bude pracovat, až si k tomu vysvětlíme něco důležitého (pravidlo, které posléze aplikují) NEBO bych začala tím pravidlem, volala žáky k tabuli a pak až bych udělala obě cvičení. 2) Když jsme hráli hru „hot potato“ (žáci si rychle předávali plyšovou kočku a každý řekl slovíčko. Měřili jsme, za jak dlouho se nám podaří ukončit jedno kolo), tak příště budu měnit směr předávání po každém kole!! Protože ti, u kterých to vždycky končilo, to měli těžší, protože hodně slovíček už bylo řečených. Mám takový deníček, kam si píšu hry, takže si to poznačím jako organizační bod. 3) Po téhle hodině jsem se vrátila do kabinetu s tím, že jsem od jedné paní učitelky slyšela, že budu potřebovat ještě tak 7 let praxe, než vychytám všechno :D aneb stay motivated … 4) Měla bych je víc volat k tabuli, to pak jen sedí a absorbují, co kdo řekne, což je nuda a dlouho to nikdo nevydrží. Nechat je víc se podílet na té hodině. Hodina s deváťáky byla super, hodně se mluvilo v návaznosti na 1 článek a bylo vidět, že drtivou většinu to baví, což mi udělalo radost. Dobře se mi je podařilo rozdělit do poměrně dobře vyvážených skupin. Témata k mluvení jsem zvolila adekvátně jejich úrovni, poutavá, aktuální (books x movies, downloading and piracy, comics – yes or no?, etc.). Pak jsem si hlídala ty skupinky a s každou se snažila mluvit, vyslechnout jejich názor, popř. vyjádřit svůj, věnovala jsem i pozornost holkám, co se mluvit stydí/nechtějí/jsou slabší a snažila se je nasměrovat a podpořit, ale bylo to teda těžší už. Jinak je radost tam pracovat, jsou ukáznění, mají potřebu obhajovat si své názory, což je ideální k mluvení. Fakt mě to potěšilo. Dělám hodně chyb, které paní učitelka vždy zmíní ve feedbacku. Mám pocit, že nijak extrémně nechválí, takže si pak musím sama pro sebe najít a trochu se uchlácholit, co na té hodině bylo pozitivní, abych nebyla pořád zklamaná, že vše není dokonalé. A konec konců nedělám to pro pochvalu, ale pro sebe.