V podstatě se dá asi říct, že jsem za půlkou praxe. Příští týden bych měla finišovat a to jak s poslední vlastní výukou, tak také s posledními náslechy, alespoň co se dějepisu týče. Než se ale doplazím ke zdárnému konci, je potřeba si zrekapitulovat události minulého týdne, kde mě čekalo první učení této druhé praxe. Jako vždy, i přesto, že už znám ten dril, tak jsem byla nervózní. Přece jenom se jedná o jiné žáky, o jiné učivo, jinou atmosféru ve třídě, a obecně je ta situace celá jiná. Naštěstí jsem ale teda učila hned první hodinu, tak to ze mě rychle opadlo. Byli to šesťáčci, takže ti jsou ještě pořád takoví vděční. Měla jsem pro ně nachystané docela zajímavé aktivity a i jsem byla s přípravou a plánem spokojená. I samotná hodina byla moc fajn. Žáci se hlásili, snažili se dokázat, kolik toho umí a ví a úplně suprově se s něma pracovalo. Sice sem tam se našel někdo, kdo měl potřebu nějak hodinu vyrušit, ale pořád jsem byla se vším moc spokojená. I po hodině mě paní učitelka chválila, že to bylo fajn. Tak mě to tak hezky všechno motivovalo, protože za 2 hodiny mě čekala ta stejná příprava jenom s jinou třídou. OOO, jak byl poznat rozdíl. Ano, taky se snažili, ale prostě nebylo to ono. Navíc jsem sama na sobě poznala, že v této třídě bylo potřeba mluvit hlasitěji, trošku víc je překřikovat a to pak moje hlasivky nenesly zrovna lehce. Je to prostě dřina. A to jsem učila jenom 2 hodiny. Jak to asi budu dělat potom? Asi je i potřeba si ty žáky lehce vychovat, jak udržovat klid a podobně. Takový luxus bohužel teda na praxi nemáme. V pátek mě taky čekalo učení v devátých ročnících. Tam zase vím, že ti žáci jsou klidní, nevyrušují, ale zase jim je to spíš už tak nějak jedno. Bála jsem se proto, abych z nich dostala alespoň nějakou reakci. I sama paní učitelka říkala, že jsou to takové spící panny. Nakonec to vůbec nebylo tak špatné, jak jsem se obávala. Alespoň co se týká samotného učení. Ovšem zaskočila mě reakce paní učitelky, když mi po první hodině řekla, že takto prezentace mít nemůžu, že to je blbě. Byla jsem z toho poněkud zaskočená, hlavně teda proto, že za hodinu jsem měla stejnou přípravu odučit ještě 2x a co teď s tím? Co jsem mohla, tak jsem změnila, ale stejně mi její slova zněla hlavou…to je blbě, to je blbě, to je blbě…..No, snažila jsem se uvažovat racionálně a prostě si řekla, že ano, že má více zkušeností, ale přece jenom proto, že jí to vyhovuje nějak jinak neznamená, že jinak se to dělat nesmí. Přece jenom má každý učitel jiný styl. Nebo alespoň jsem se teda snažila tímto uklidnit. Sama si nejsem jistá, jestli to zabralo, protože ještě týden po se mi ta slova stále vybavují, ale prostě to tak asi musím brát. Každý má jiný názor a asi až potom úplně samotnou praxí zjistím, co opravdu funguje a nefunguje a co vyhovuje mě jako učitelce a co mým žákům. Naopak asi nejhorší část praxe mě čeká při příštím učení, kdy si budu muset stoupnout před asi tu nejhorší třídu, jakou jsem kdy viděla. Na to, že to jsou osmáci, tak se chovají jak opice. Ale to asi patří k pubertě. Doufám, že přece jenom na ně zafunguje moment překvapení a taky se pro ně zkusím nachystat aspoň něco zajímavého. Tak snad z té třídy neuteču po 5 minutách s brekem. Naštěstí ale vím, jací jsou dopředu, takže se prostě můžu uklidnit tím, že takhle se chovají pořád a to i ke své paní učitelce a moc si takovou zkušenost nebrat k srdci. Ale uvidíme, třeba příjemně překvapí.