Další dva týdny mé praxe uplynuly a já opět píši reflektivní deník. Tentokrát jsem na škole nestrávila tolik času, protože byly podzimní prázdniny. Minulý čtvrtek tedy 1.11. jsem jako vždy přišla do školy abych vykonala svoji praxi z výchovy ke zdraví. Když jsme s paní učitelkou vcházely do 8.třídy na hodinu VKZ, hned ve dveřích se na nás vrhla uplakaná žákyně. Jak se nám svěřila, žákyně jiné třidy ji natočily na mobilní telefon, když byla zrovna na toaletě a video začaly rozesílat spolužákům, a tak se o tom dozvěděla. Vzhledem k tomu, že paní učitelka, u které vykonává praxi výchovy ke zdraví je zároveň i metodik prevence, šla situaci ihned řešit. A mě tak zbyla třída, kterou jsem nikdy neviděla a neměla připravenou výuku. Ten den jsem se poprvé ocitla hned ve dvou nepříjemných situacích zároveň. Co se týče nepřipravené výuky nové třídy, to si troufám říci, že jsem zvládla. Třída byla v klidu a věnovala se tématu i přes to, co se odehrálo přestávku před výukou. Co se týče věci, o které nám žákyně pověděla, se bohužel ukázala jako pravdivá, takže se rázem na škole řešila kyberšikana. Dvě žákyně sedmé třídy dívku opravdu natočily na mobilní telefon, když byla zrovna na toaletě. Žákyně se přiznaly, což jim bylo polehčující okolností, ale i přes to byla do školy přivolána policie. Bohužel jsem musela odejít kvůli vlastním povinnostem do školy a nemohla tak sledovat celý průběh řešení, takovéto situace, ale jak jsem se následující týden v úterý dozvěděla, problém byl vyřešen tak, že se rozdaly trojky z chování – jak žákyním, které video natočily, tak žákům, kteří video rozeslali dál. Mě osobně, přišlo trochu přehnané, že se ihned volala policie, tak jsem se poptala proč a bylo mi řečeno, že žákyně, která se stala obětí kyberšikany už se párkrát poprala s jinými žákyněmi školy, a tak se obávali, aby si dívky nezačaly konflikt řešit pěstmi. V ten čtvrtek pro mě byla výuka celkem snadná, protože jsem neměla čas se stresovat tím, co mám a nemá říct a neměla jsem čas se nějak připravit na to, co by se mohlo nebo nemohlo stát. Další týden v úterý už to bylo horší. Proběhla má první plánovaná výuka. Nemohla jsem spát a byla hrozně nervozní. Přehrávala jsem si všemožné situace, které by se mohly odehrát. Po prvních třech minutách výuky ze mě veškerá tíže opadla, třída úžasně spolupracovala a já si dokonce výuku užívala. Probírali jsme poruchy příjmu potravy a strašně mě potěšilo, když se třída balila domů a jedna žákyně za mnou přišla, aby se mi svěřila se svým příběhem, který ji tížil.