Dnes to bylo opravdu náročné. Občas si říkám: „Je tohle vůbec možné?“ Nad některým chováním dětí se opravdu dost podivuji. Někteří se chovají takovým stylem, že je jim vlastně úplně jedno, že s nimi hovoří učitel. Chovají se tak, jako kdyby ten učitel byl největší spodina, se kterou se setkal. Pochopila bych to od rodičů dětí …. ale přímo od dětí? Evidentně přebírají to, co slyší doma. V jedné třídě je chlapec s velice problémovým chováním, ve třídě je kvůli tomu i paní asistentka. Žák v hodinách nejeví většinou o učivo zájem. Dost často se hádá nejen s učiteli, ale i se spolužáky. Sama jsem byla svědkem jedné dost nepříjemné hádky, která proběhla mezi ním a učitelem. Žák odmítal pracovat, odšroubovával místo zadané práce šroubky z lavice. Do řešení konfliktu se zapojila i asistentka, což celé situaci úplně nepomohlo. Nakonec byla žákovi udělena poznámka a do konce hodiny seděl a nic nedělal. V takových chvílích přemýšlím nad tím, o jak složité a těžké povolání se jedná. V některých situacích jsou učitelé bezmocní a mají poměrně málo prostředků, pomocí kterých by docílili to, co potřebují. Sama jsem z té situace neměla vůbec dobrý pocit a přemýšlela jsem, co vedlo toho žáka k tomu, aby se nejen k paní učitelce takto choval.