Za poslední dva týdny praxe jsem si konečně zkusil vedení vlastních hodin. Ačkoliv jsem původně z vlastních hodin měl trochu obavu ve výsledku můžu říct, že to pro mě byla velice pozitivní zkušenost. Přesto je v retrospektivě pár věcí, na které bych si dal v budoucnosti pozor, a to jak při přípravě na hodiny, tak také v samotném vedení hodiny. Zásadní problém se kterým jsem se setkal víceméně ve všech mých hodinách byl čas. Problém, který jsem očekával dopředu vzhledem ke zkušenostem kolegů (ať už těch kteří učí nebo těch kteří jsou společně se mnou na praxi) byl právě onen čas, ovšem přesně v opačném významu, než tak jak jsem se s ním setkal já. To, před čím jsem byl varován, že se stává novým učitelům bylo, že přípravy na jejich hodiny nepokryjí celých čtyřicet pět minut a následně tedy že neví co dělat ve zbytku hodiny. Možná že i tahle informace mě nakonec podvědomě vedla k tomu, že jsem si všechny hodiny připravil na příliš dlouhou časovou dotaci. Snad jedinou výjimkou pak byli hodiny, v nichž jsem vystupovat víceméně bez přípravy (kvůli chybě v komunikaci s provázejícím učitelem). Stalo se mi tak, že s výjimkou jedné hodiny (a ta byla vedená v tandemu s časovou dotací výstupu 25-30 minut, které jsem nakonec stejně protáhl na 45 minut) jsem v žádné hodině do zvonění nestihl celou přípravu. Problém také nebyl v tom, že bych neměl přehled o čase, nebo že bych neplánoval časové dotace pro jednotlivé aktivity (samotný výklad jsem si také v rámci možností stopnul), problém byl fakt, že mé přípravy se zcela rozcházely s realitou a praxí. Nikdy by mě nenapadlo, jak dlouho může osmákům trvat opsat tři řádky z prezentace nebo jak dlouho mi bude trvat odpovědět na všechny otázky, které během výkladu vzniknou. Přestože jsem tedy počítal se zdržením přesně v těchhle bodech absolutně jsem nebyl schopen říci jak dlouhé to zdržení bude – zjistil jsem tedy, že vlastně nemám nejmenší tušení, jak dlouhou dobu vyhranit na jednotlivé aktivity a že vlastně v rámci přípravy jen hádám, protože nejsem schopen říci jak dlouho jednotlivé úkoly zaberou žákům jednotlivých tříd – problém zvláště u přípravy pracovních listů. Tenhle problém byl také podtržen faktem, že hodiny mnohdy narušovali nevyřízené, především organizační záležitosti z hodin předcházejících, takže v některých paralelních hodinách jsem nestihl probrat ani stejnou část přípravy. Nenapadá mě nicméně žádný způsob, jak tenhle problém překonat s výjimkou další praxe. Nakonec je ale také možné, že pokud bych měl větší volnost v přípravě rozsahu probírané látky (a nemusel se rigidně držet formy jedné hodiny na x stran v učebnici dle požadavků provázejícího učitele) tak jak ji má učitel běžně, mohl bych věnovat více času tématům, která pokládám za důležitá na úkor těch ostatních.