Svoji učitelskou praxi č. 1 absolvuji na ZŠ v obci, která má přes 4 tisíce obyvatel. Protože se jedná o poměrně velkou obec, zdejší ZŠ navštěvuje větší počet žáku, nejen místních. V rámci svých praxí budu pravidelně docházet do hodin D v 7. a 9. třídách a do hodin OV pouze v 9. třídách. Příležitostně si udělám několik náslechů v hodinách NJ. Po domluvě s p. ředitelem se podívám i do hodin ve třídách na 1. stupni, v nichž vedle učitelů budu sledovat i práci pedagogických asistentů. Během prvních náslechů jsem se zaměřila na kolektivy tříd: v jakém poměru jsou zastoupeny dívky a chlapci, jak žáci v jednotlivých třídách komunikují s učitelkou a mezi sebou navzájem, jak chodí připraveni do hodin, zda udržují kázeň apod. Vytvořila jsem si tak osobní charakteristiky jednotlivých tříd 7.B Ve třídě 15 žáků – 7 dívek/8 chlapců Ve třídě spolu v lavicích sedí klidně i chlapci vedle dívek Žáci spolu během hodiny volně komunikují, často kladou otázky, málokdy se hlásí, velmi neukáznění Ve třídě ale panuje uvolněná kamarádská atmosféra, při testech si navzájem radí a pomáhají, při zkoušení napovídají kamarádům, když mají ohodnotit spolužáka známkou, jsou velmi mírní 2 rušivé elementy: 1. chlapec – ruší, je drzý, nepřipravený na vyučování, nenosí pomůcky, odmítá si pořídit sešity 2. chlapec – bystrý ale líny, neustále pokládá otázky k tématu ale i mimo téma, aby zdržel výuku 1 výjimka: chlapec sedící sám vzadu, neruší, plní soustředěně zadané úkoly, vše má srovnáno, vyjadřuje se vyspěleji než ostatním, z kolektivu však vyloučen není 7.A Ve třídě 15 žáků – 9 dívek/6 chlaců Chlapci sedí pouze spolu spíše v pravé části učebny, dívky spíše nalevo Třída ve srovnání se 7.B ukázněná, žáci na hodiny připravení, sami se hlásí na zkoušení, než promluví přihlásí se, zadané úkoly plní v tichosti a samostatně Zkoušené žáky hodnotí na konci velmi přísně, probíhá až velmi tvrdá kritika zkoušených spolužáků, když žák neví odpověď, ostatní se hlásí, aby mohli říct správnou odpověď, nenapovídají jako ve vedlejší třídě Učitelka zde prosazuje převážně frontální výuku, skupinová a kooperativní forma výuky je zde velmi neefektivní a téměř nemožná 9.A, 9.B Třídy mezi sebou navzájem komunikují o přestávkách i v případě společné výuky Velmi podobné kolektivy, žáci působí klidně až lhostejně, jsou zaměřeni hlavně sami na sebe (v hodinách OV řeší výběr SŠ a budoucího povolání) Neradi mluví nahlas, pokud mají otázku, nehlásí se, ale přijdou za učitelem, snaha o soukromé jednání Během prvních náslechů jsem se zaměřila hlavně na „analýzu“ kolektivů, abych si udělala obrázek, než sem přijdu sama učit. Příští náslechy bych chtěla větší pozornost věnovat samotným učitelům a jejich práci, jejich postupům a metodám. Co se týče mých osobních dojmů z praxe: co mě potěšilo? Co mě překvapilo? Co mě vyděsilo nebo odradilo? Nejvíce mě zarazila skutečnost, že žáci 9. třídy nezvládnou plynule přečíst text a to ani vytištěný, často se zadrhávají, mluví nesrozumitelně. Žáci 7. třídy dostali za úkol namalovat své vysněné povolání – osobu při výkonu té profese i s pomůckami, které k tomu potřebuje. Učitelka chodila mezi lavicemi, a když něco nemohla poznat, zeptala se co to je za profesi. Jeden žák nakreslil vojáka se zbraní v ruce, jak na někoho střílí. Vysvětlil svůj obrázek takto: „To jsem já ve válce a střílím třeba nějakého arab…“ ještě než dokončil slovo se sám zarazil a tázavě se podíval na učitelku jak má větu dokončit. Ta pohotově pochopila, a napověděla mu nějakého NEPŘÍTELE prostě. Tato situace mě zaujala a čekala jsem jestli učitelka bude mít ještě nějaký komentář k tomu střílení, ale už se k tomu nevracela. Mou pozornost také zaujala trojice dívek, které pravidelně nosí stejné tričko, na kterém je karikatura jednoho vysoce postaveného politika i s ironickým a mírně vulgárním komentářem. Překvapilo mě, že se k tomu to nevyjadřuje nikdo ani z řad spolužáků ani učitelů, přičemž jde o politika velmi diskutovaného. Přemýšlela jsem, zda je vhodné takové triko na ZŠ tolerovat nebo by bylo vhodnější upozornit žákyně, aby ho do vyučování nenosily.