Během pedagogické praxe jsem odučil několik vyučovacích hodin. Z každé hodiny si odnáším mnoho poznatků a zkušeností, které mi pomohli v mém pedagogickém přístupu. V tomto deníku vyzdvihnu pouze ty nejzajímavější. Zkušenost 1 – volba metody Během mé pedagogické praxe se mi osvědčila opakovací metoda s kartičkami. V jedné hodině jsem se s učitelem domluvil, že na začátku hodiny budeme opakovat. Když začala hodina, měl jsem připravené kartičky a hned jsem žáky připravil, že si na začátku zopakujeme látku. Po krátké době jsem zjistil, že je kartová forma žáky nebaví a otázky jsou pro ně komplikované. Když jsem metodu dokončil, i s menším odporem ze strany žáků, začal jsem učivo probírat dál. Během hodiny jsem zjistil, že žáci neměli učivo zafixované, proto nebyli připraveni na opakování. Zkušenost 2 – příprava na hodinu Další zkušenost se týká přípravy učitele na hodinu. Nestihl jsem si vypracovat přípravu. Hodina, kterou jsem měl vyučovat byla naštěstí opakovací, tak jsem se domluvil s provázejícím učitelem, že mi dá k dispozici vlastní prezentaci. Hodina proběhla v pořádku, ale cítil jsem, že nejsem připraven a žáci jsou ochuzeni o metody, které jsem si plánoval přichystat. Zkušenost 3 – špatná motivace V jedné vyučovací jednotce jsem jako učitel chyboval. Špatně jsem žáka motivoval. Když při probírání jedné z látky se žák rozhodl nespolupracovat, přišel jsem blíž a jemně jsem se mu snažil domluvit, aby se zapojil. Skončilo to, malou výčitkou, jakým špatným žákem je. Zprvu žáka malá výčitka uvedla do pozornosti, ale pouze na malou chvíli. Pak se situace obrátila a zhoršila. Nebyl žádný zájem. Pochopil jsem, že učitelovi toto vyčítání může dělat dobře, neboť si říká, že má pravdu. Bohužel, žáka to nikam neposouvá ani neaktivizuje. Závěr Tyto mé zkušenosti jsou vesměs negativní. Jsem si také vědom svých pedagogických úspěchů. Navzdory tomu, nesou tyto poznatky jistou důležitost, proto jsem jim věnoval tento deník.