Výběr konkrétní situace pro druhou reflexi bylo poměrně těžké, jelikož si nevybavuji žádnou situaci, která by ve mně zanechala něco, o čem bych se chtěla nebo měla vyjadřovat v rámci reflexe. A tak možná popíši své celkové pocity z praxe. S průběhem praxí už jsem se svými spolužačkami několikrát probírala téma asistentské praxe. V průběhu jsem zjistila, že vlastně nemám s dětmi a celkově se situacemi ze školy žádné negativní zkušenosti. A tak si říkám, že na jednu stranu je teď vše zalité sluncem, avšak na stranu druhou nevím, jestli je to úplně dobře. Protože mám strach a zatím si nedokážu představit, jak bych tyto nepříznivé situace řešila a nemám tak možnost si vyzkoušet jednotlivé postupy. Možná, kdyby taková situace nastala, už bych tak eliminovala nějaké nevhodné postupy, kterým bych se měla v budoucnu vyvarovat…