Během mé učitelské praxe, se to nyní více pohnulo. Mám domluvené, že odučím jeden celý tematický celek v sedmé třídě. Bude se jednat o zeměpis a budu učit Asii. Nyní pracuji na přípravách a snažím se to vymyslet tak, jak to pás chce učitel didaktiky, tedy tak aby to nebyla jen „zbytečná“ faktografie, ale aby se žáci naučili geograficky přemýšlet. Práce asistenta mě stále baví, někdy se mi do toho přimotá nějaký supl nebo sportovní akce. To je velmi příjemné zpestření, když můžete se žáky vyrazit na sportovní akci. Je možnost se tam s nimi trochu více poznat a sblížit a pokud máte sportovního ducha tak je to i velmi příjemně strávené odpoledne. Taky jsem si již po několikáté vyzkoušel, jestli dokážu doprovodit děti z místa A do místa B sám tramvají a nikoho neztratím. Zatím se to daří, ale musím být přísnější než obvykle, jelikož na zde opravdu cítím zodpovědnost za každého a opravdu nechci, aby se něco stalo. Poté je velmi pěkné si všimnout, že po dobu dalších dnů ve škole, mě daní žáci, se kterýma se někde byl zdraví, zastavují na chodbě a ptají se kdy zase bude nějaké akce na kterou s nimi půjdu. Je to vždy taková dobrá odměna-pochvala a trochu mě to povzbudí. Práci asistenta zde budu vykonávat i další rok, jelikož mě nabídli prodloužení smlouvy. Jsem za to velmi rád, jelikož je zde výborný kolektiv a hlavně vedení, které mi vychází vstříc s vysokou školou.