V posledních čtrnácti dnech jsem moc často nebyla v hudební výchově u paní učitelky, ale spíše u pana učitele. Jak jsem psala už v posledním deníku, vidím rozdíly toho, že pan učitel učí hudební výchovu tak, aby si děti co nejvíce prožili rytmus a posledně zpívali dvojhlas (6.A). Myslím si, že je to skvělé, ale taky si myslím, že je trošku škoda, že s dětmi neřeší některá témata, která se v hudební výchově nabízí a přijde mi, že pokud žák není hudebně založený, myslím si, že se v hudebních aktivitách může ztrácet. Chtěla bych do budoucna najít nějaký zlatý střet tohoto všeho. Co mě velmi vyrazilo dech, byla hodina v českém jazyce v 7.A, kde jsou minimálně 3 žáci s těžšími znevýhodněními. Poprvé jsem v této třídě viděla slečnu asistentku. Slečna asistentka seděla u žáka a opakovala nebo mu připomínala pokyny paní učitelky, ale pokud chtěl něco vysvětlit nebo připomenout, slečna asistentka mu informaci nebyla schopná sdělit. Nechci být v tomto ani kritická ani negativní, ale čekala bych, že mu bude schopná vysvětlit minimálně základní jevy v mluvnici. Cítila jsem se z toho celkem špatně, protože mi přišlo, že asistent v tomto případě ve výsledku moc nepomáhá. S paní učitelkou jsem o tom po hodině mluvila, sama z toho byla nešťastná, že v rámci inkluze není spokojená s prací v této třídě. Paní učitelka v 7.A má podle mého zvláštní přístup. Je na žáky velmi přísná. Kontroluje to, aby všichni měli pověšené tašky na háčcích, pokud to tak není, na žáka zvyšuje hlas, ale nyní jsem v hodině zažila to, že celá třída si na začátku hodiny tašky překontrolovala a pověsila a paní učitelka je pochválila. Další věcí, se kterou jsem se setkala bylo to, že paní učitelka zapomněla dát diktátový sešit jednomu chlapci, následně ho vyzvala k samostatné práci v případě, že diktát nepsal. Chlapec tvrdil, že diktát psal, paní učitelka ho následně našla a sešit mu předala. Trochu mi chyběla omluva studentovi, protože mi přišlo, že svým přístupem si paní učitelka vybudovala u studentů respekt a chyběl mi respekt od paní učitelky směrem ke studentovi. Na druhou stranu paní učitelka o této třídě mluví moc pěkně, vidím, že i přes komplikovanou výuku je má ráda a snaží se vymýšlet různé metody, jak s nimi pracovat. V jedné z hodin jsem se setkala s tím, že přišla školní inspekce a kvůli tomu, že můj provázející učitel je zástupce ředitele, nestíhal přijít do hodiny, a proto mi 10 minut před hodinou oznámil, že hodinu s nimi budu mít já. Cítila jsem se dost špatně, protože jsem s tím vůbec nepočítala, ani jsem nevěděla, co dělali a co nedělali, takže hodina mojí vlastní výuky byla zcela improvizovaná. Musím sebekriticky říct, že neměla vůbec žádnou strukturu, pouze jsme dělali rozbor vět na tabuli. (Vyvolávala jsem žáky a po jednom řešili věty.) Z hodiny jsem neměla úplně špatný pocit, ale ani nijak zvlášť dobrý. Zpětnou vazbu mi pan učitel dát nemohl, protože v hodině nebyl. Do konce praxe mi zbývají ještě dva dny. Zjistila jsem, že mě učení opravdu baví, mrzí mě jenom, že na této praxi nemůžu vidět, k čemu moje výuka studenty vede, jestli jsou moje hodiny efektivní. Zároveň jsem si některé třídy skutečně oblíbila (ve výsledku všechny, které jsem poznala ve více hodinách.) Je skvělé, že máme tuto možnost praxí.