V druhém záznamu z reflektivního deníku bych se chtěla vrátit k hodině fyziky v 8. třídě, kterou jsem učila. Měla jsem za úkol s žáky probrat, jaký je rozdíl mezi jednoduchým a rozvětveným elektrickým obvodem a také co tento rozdíl znamená pro hodnoty napětí a proudu v obvodu. Rozhodla jsem se, že s žáky dojdeme k popisu chování těchto veličin tak, že budeme postupně měřit hodnoty napětí a proudu při různých zapojeních. Po krátkém úvodu jsem žáky zavolala za mnou dopředu a měřili jsme hodnoty napětí a proudu. Snažila jsem se, aby byli žáci co nejvíce zapojení do dění v hodině, a tak jsem jim dávala za úkol např. odečítat hodnoty z multimetru nebo zapisovat naměřené hodnoty na tabuli. Několik kluků ze třídy se pořád tak nějak smálo, tak jsem se snažila dost zapojovat právě je. Byl tam ještě jeden „zajímavý“ žák, který vypadal, že vším, co říkám, tak nějak opovrhuje. Myslela jsem si, že je mu to už jasné a nudí se. Z toho důvodu jsem mu nabídla, že jestli chce, může další obvod sestavit sám, podle schématu, které jsem nakreslila a tabuli (byl to opravdu jednoduchý obvod, nic zákeřného). Řekl mi, že klidně. Když obvod sestavovat, viděla jsem, že vůbec neví, co dělá. Tak jsem mu začala trochu radit a on mi poměrně drze řekl, že to zvládne sám. Pak jsem mu řekla, aby se pozorněji podíval na schéma na tabuli, načež žák se začal vztekat, že nechápe, proč jsem na tabuli to schéma vůbec kreslila, když obvod, který po něm chci vůbec podle schématu nevypadá. Začala jsem tedy vysvětlovat souvislost mezi schématem a obvodem. Když žák viděl, že přece jen možná neměl pravdu, řekl sprosté slovo, otočil se a odešel pryč. Vůbec jsem nevěděla, jak mám reagovat. Dobré na tom bylo, že ostatní žáci mu říkali, aby přestal a že se má smířit s tím, že neví všechno, takže jsem nemusela nic říkat já. Potom, co jej napomenuli spolužáci přestal. Kvůli dialogu s výše zmíněným žákem jsem nestihla hodinu dokončit tak, jak jsem měla původně v plánu. Naměřené hodnoty s žáky musela analyzovat paní učitelka až další hodinu fyziky. Kdybych tuto hodinu učila znova, rozhodně bych udělala hodně věcí jinak. Možná jsem si měla lépe promyslet, v jakém pořadí budu napětí a proudy měřit. Dále bych už znovu nenechala žáka samostatně sestavovat elektrický obvod podle schématu, pokud bych si nebyla jistá, že to zvládne. Dále jsem měla více dbát na to, aby zápisy naměřených hodnot na tabuli byly přehledné. Co se týká kázně žáků, myslím, že s reakcemi, jakou jsem zažila v této vyučovací hodině, se nejspíš jako učitelka ještě v praxi setkám. Doufám, že se na ně naučím co nejlépe reagovat.