Pro svoji druhou učitelskou praxi jsem si vybrala školu v mém rodném městě – Gymnázium Otokara Březiny v Telči. Ačkoli jsem si myslela, že se budu při návratu na tuto školu cítit jako pachatel, který se vrací na místo činu, nestalo se tak. Ostatní učitelé mě neberou jako jejich studentku, ale jako jejich kolegyni. Což je skvělé. Navíc jsem se na gymnázium vrátila ve chvíli, kdy téměř všichni mí známí už odmaturovali, tím pádem se v hodinách potkávám jen s několika málo známými tvářemi. Začátek praxí jsem strávila klasickým způsobem – seznámení se s rozvrhy mých provázejících učitelek, seznámení se s třídami, do kterých budu chodit, prostudování učebnic, domluva „strategií“ učení atd. První hodinu jsem strávila náslechy ZSV v sekundě. Dopředu jsem věděla, že je to poněkud divočejší třída, ale říkala jsem si, že je třeba můj příchod nějak zklidní. Bylo to však přesně naopak. Paní učitelka je na ně bohužel příliš hodná, téměř nezvedne hlas, proto je velice obtížné třídu „ukočírovat". Celou hodinu jsem přemýšlela nad tím, jak si v téhle třídě zjednám pořádek, až si příští týden za katedru stoupnu já. Následující hodina byla opět ZSV, a to v septimě. Třída je to klidná, chytrá, o občanskou výchovu sice nejeví příliš zájem, ale to je svým způsobem pochopitelné, jelikož většina z nich ještě neví, z čeho budou příští rok maturovat, a občanka je podle nich zkrátka předmět k ničemu. Ale i tak spousta studentů (hlavně teda dívky) s paní učitelkou komunikovala. Následující den jsem měla opět náslechy v této třídě na hodině ZSV a vše probíhalo téměř stejně. Náslechy na hodinách češtiny probíhaly ve třídách kvinta, sexta a septima. Se septimou už jsem se znala z hodin občanské výchovy, do kvinty chodí mladší sestra mé kamarádky, tudíž o mně celá třída věděla ještě předtím, než jsem k nim přišla. Ptali se mě, co mě vedlo k tomu jít studovat na pedagogickou fakultu, takže jsme strávili zhruba deset minut debatou. V sextě se nachází poměrně málo dětí, tím pádem je práce v téhle třídě daleko jednodušší než například v té předchozí (kvinta). Musím říci, že jak v kvintě, tak v sextě a v septimě jsem byla mile překvapena – studenti jsou poměrně klidní, chytří a komunikují. Během těchto úvodních hodin, které jsem ve třídách strávila, jsem dospěla k závěru, že pokud nenastane nějaká zvláštní situace, ze které by mohl vzejít potencionální problém, bude se mi v těchto třídách učit dobře a čas v nich strávený bude obohacením pro mé další studium (a praxe). Příští týden už mě právě čeká ve všech třídách samostatné učení, jsem tedy zvědavá, jestli se mi ve všech hodinách povede probrat alespoň z větší části naplánované učivo, jestli se mnou budou studenti bez problémů komunikovat a jestli bude ve třídách panovat dobrá atmosféra.