Pro svoji 2.praxi jsem si vybral stejnou školu, kterou jsem navštěvoval i v 1. semestru. Byl jsem zde spokojený, paní učitelka mi dávala cenné rady a její reflexe byla při pro mě přínosná. Už jsem věděl do čeho jdu, už jsem nebyl tak nervózní jako první semestr. Věděl jsem, že když budu mít hodiny připravené, bude se mě dobře učit. Opět učím stejné třídy – šestou a sedmou. Šesté třídy jsou velmi hodné, tak se to učí jedna báseň, ale sedmička to už je krapet horší. Sedmou třídu učím i tělesnou výchovu – pouze holky. Poslední hodina tělesné výchovy se mi s nimi moc nepovedla, musím si přiznat. Připravená hodina se švihadly, nadšení z hodiny skončilo ještě dříve než vůbec začalo. Dívky nebyly schopné přeskočit švihadlo proto byly otrávené a některé hry je vůbec nebavily a dělaly všechno jiné, při změně aktivity – odložení švihadel už je to zase bavilo ale celkový dojem byl špatný. To jsem měl takové myšlenky, že končí moje učitelská kariéra, která ještě nezačala. Při první hodině zeměpisu, se mě hned na začátku zeptala jedna z dívek, jak dlouho je ještě budu mít – asi chtějí zpět paní učitelku, naopak kluci ze mě byli nadšení. Při probírání východní Afriky jsem si je dostával zase zpátky zajímavý dotazy, zajímavostmi a videem. Překvapilo by mě, že jedná dívka měla mít prezentaci na Zanzibar, čekal jsem nějaké zajímavosti, ale bohužel to bylo jen ctrl+c a ctrl+v základních informací, v tuhle chvíli jsem nevěděl, jestli mám být kritický nebo to nechat přejít – nezadával jsem zadání, ani jakou podobu má mít prezentaci. Paní učitelka mi výjimečně vkročila do hodiny, ale jen poukázala na to, že splnila úkol a jelo se dál. Z toho jsem byl trošku rozpačitý. Nakonec se těším na další hodiny jak TV i zeměpisu.