Sedmákům odjela paní učitelka angličtiny (zároveň jejich třídní) na nějaký zájezd. Bohužel to ovlivnilo zrovna výuku francouzštiny. Znamená to, že místo 3 hodin má každý najednou 6 hodin francouzštiny za týden. V těch hodinách, kdy musí být spojení, se koukají na francouzské filmy. Zjistila jsem, že jsem velmi ráda, že jsem si vybrala francouzštinu. Nikdy mě nepotká to, že bych měla vysvětlovat látku třiceti lidem, které to nezajímá. V druhém jazyce je maximálně 16 dětí, a to ještě těch, kteří si ten jazyk sami vybrali. I když v tomto případě byli všichni spojení francouzštináři, ani tak se nedalo normálně vyučovat. Paní učitelka využila toho, že předtím psali čtvrtletní práci, a proto celou hodinu měli co dělat s její opravou. Výběr učebnice pro výuku shledávám čím dál tím víc důležitější. Na této škole se učí podle učebnice Vite 1 a 2. Popravdě nechápu, jak ji mohli vybrat jako nejvhodnější. Ani mně, ani paní učitelce vůbec nevyhovuje. Příprava na hodiny trvá asi třikrát tak dlouho, když chcete učit podle učebnice, než když si vytvoříte od začátku vlastní aktivitu. Nebo aspoň ten poměr byl takový, když jsem se chystala na hodinu. První, kterou jsem učila, se týkala hlavně fonetiky a výslovnosti a s učebnicí jsem vůbec nepracovala. Příprava na ni mi trvala asi 3 hodiny. Na druhou hodinu jsme se domluvily, že už by paní učitelka potřebovala začít probírat podle učebnice (do té doby ji ani ona téměř nepoužívala). Řekla mi, která cvičení by chtěla udělat a ať se s tím nějak poperu. Strašně dlouho jsem nevěděla, jak ta cvičení pojmout, aby žákům vůbec k něčemu byla. Problém v učebnici je i se slovíčky. Nejsou rozděleny podle témat a cvičení, ale všechny jsou sepsány vzadu, zpřeházené, bez českého překladu, někdy se špatnými rody, a navíc jsou tam i slovíčka, která se v textu nikde ani neobjevila. Je to problém, protože když chce paní učitelka zadat slovíčka na naučení, musí je žákům buď vypsat, vyhradit jim v hodině čas na přepsání do slovníčku, nebo jim přepis zadat jako domácí úkol. První varianta je náročná, hlavně časově, pro učitele. Slovíčka vypsat, připsat výslovnost a překlad, zapsat do počítače a vytisknout. Další dvě varianty přenáší odpovědnost na žáka. Bohužel, když to děti přepisují samy, opisují nepozorně a dělají tam chyby a potom se to i špatně, s těmi chybami učí. Viděla jsem pár slovníčků a popravdě tomu někteří moc nedají. Buď je to tím, že mají nějaké dys, nebo čistě tím, že u toho nedávají pozor. Nervozita je velmi nepříjemná věc. I když si hodinu nachystám a vím, kdy, co chci říct a udělat, v hodině na některé věci z toho samozřejmě v zápalu boje zapomenu… Snažím se si proto dělat přípravu, v které si dělám i poznámky, kdy a co chci říct (např. při přechodu na jinou aktivitu). Vím, že mám problém s tím, aby byla hlava rychlejší než pusa, takže při hodině se musím velmi kontrolovat a brzdit se. Snažím se pracovat na tom, abych se zklidnila a dokázala hodinu odučit v klidu a s čistou hlavou.