Před prvním náslechem v hodině, jsem byl velmi zvědavý na to, jaký styl vedení hodiny bude paní učitelka mít. Na začátku proběhla prezence a zápis do třídní knihy, tedy nic neobvyklého. Mě však zaujal způsob, jakým tuto rutinní činnost paní učitelka vykonala. Vše působilo tak nějak zajímavě a hlavně vtipně. Účelem však není žáky rozesmát nebo pobavit, ale naladit na pozitivní vlnu a vzbudit v nich celkově pozitivní očekávání vzhledem k tomu, co bude v hodině následovat. Kladně hodnotím to, že paní učitelka dokáže od žáků lehce získat dostatek zpětné vazby. Pokud tak žáci neučiní samovolně, chytře je k tomu navede, aniž by si vůbec všimli. Oni s ní však komunikují rádi a v hojné míře. Ne tak, aby hodinu narušovali, ale se zájmem se často hlásí, doplňují probíranou látku otázkami a celkově z nich je znát zájem. Často také se svými žáky paní učitelka navazuje dialog během výuky, zajímá se o to, jestli všemu rozumí. Před začátkem nového tématu obvykle vznese otázku týkající se látky, kterou bude probírat. S obsahem příští hodiny byli žáci seznámeni již minule a nyní se mnoho z nich hlásí, aby zodpověděli položenou otázku. Není to nic těžkého a hodnotím tento prvek velmi pozitivně. Je vidět, že se na nové téma v podání paní učitelky žáci vážně těší. Tedy aspoň většina z nich. Žáci chodí přiměřeně k tabuli, někdy kvůli zkoušení, ale často v rámci aktivit v hodině. Během mého náslechu např. paní učitelka s dětmi probírala znělé a neznělé souhlásky. Často je někdo, většinou dobrovolník vyvolán k tabuli za účelem procvičování. Je při tom kontrolován, je mu poskytnuta podpora a dobré rady. Cením hlavně přítomnost návodných otázek. Někdy z tohoto opakování nakonec vznikne zkoušení, takže žák vlastně ani nevěděl, že je zkoušen a vše probíhá velmi uvolněně. Dostane jedničku do žákovské, i když s tím vůbec nepočítal. Špatná známka by se v tomto případě nepočítala. Paní učitelka často využívá příklady, něco napíše na tabuli a pak to společně s žáky rozebírá. Žáky často chválí za drobnosti, pokud se jim to povede. Dbá na časovou kontinuitu týdne, v tom smyslu, že např. upozorní, co se bude dít na nadcházející hodině nebo z čeho a kdy se bude psát písemka. Když se nějaký žák ozval s dotazem, vysvětlila mu to tak, aby daný problém pochopil sám, aniž by mu to ona řekla celé sama. Je vidět, že i v rámci hodiny dokáže s žáky jednat dostatečně individuálně a vycítit jejich specifické potřeby.