Dnes jsem poprvé vyučovala dvě po sobě jdoucí hodiny – deváťáky a bylo to docela fajn. První skupina byla šikovnější a ukázněnější, druhá slabší, ale taky super. Byli fakt hodní a celkem vtipní, i když jsme museli dělat nudná cvičení v učebnici. Tyto děti jsem si úplně náhodou „získala“ týden předtím, když jsem na škole navštívila hodinu angličtiny, kde zrovna má skupina na němčinu byla. Zrovna měli prezentovat o Americe a bylo to fajn, zjistili jsme, že posloucháme stejnou hudbu a od té doby si mě děcka pamatují :D také je zaráží, jak jsem ještě docela mladá paní učitelka a chtěli vědět věk :D no takže tak…. Ale zpět k těm prezentacím: paní učitelka z angličtiny používá nejen prezentace, ale hraje s žáky různé hry, sem tam je odměňuje bonbony, děti si mohou půjčovat knížky a komiksy v angličtině… a celkově je vidět, že díky tomu děti angličtina baví. Začala jsem přemýšlet, proč všechno zábavné je jen v angličtině. Všechny hry, technika, pomůcky, trendy aktivity… možná proto baví děcka angličtina víc. Takže jsem si uvědomila, že tyto věci mohu do němčiny přenést, aby to děcka víc bavilo… Můj druhý obor je angličtina a dospěla jsem k názoru, že všechny ty skvělé hry mohu přenášet sem. Takže jsem plná nápadů, her a aktivit běžela konzultovat za paní němčinářkou a trochu jsem ochladla při zjištění, že v němčině nestíháme a musíme jet podle učebnice… takže jsme ty dvě hodiny naplánovaly podle učebnice… hmm ach jo, takže zase nuda, jen plány a osnovy. Bála jsem se, že když to bude takto, tak že se budou děcka nudit, ale jak říkám, byli hodní. Vložila jsem tam pak jednu aktivitu na běhání, takže aspoň tak jsme to osvěžili. Ale je to škoda. Já bych tu hodinu asi udělala jinak, spíš bez učebnice nebo jen s malou oporou. Štve mě dodržovat plány na úkor zábavy, ale s tím asi nic neudělám. Jediný kompromis vidím v tom, že bych v hodině jela podle učebnice a nachystala si 1 zábavnou aktivitu na cca 10 – 15 minut. Např. na téma Meine Woche by si mohli vytvořit zeď na facebooku – Am Montag mache ich Judo, Am Dienstag spiele ich Klavier.. a byly by to jednotl. statusy. Takže to byli deváťáci. Také budu vyučovat osmáky a tam jsem měla štěstí, že zrovna probírají reálie a mají to i v učebnici. Takže super, paní učitelka mi dala volnou ruku. Takže jsem vymyslela takový Arbeitsblatt, kde musí žáci googlit zajímavosti o Deutschsprächige Länder – např. známé zpěváky, co je to Oktoberfest, jaká zajímavá jídla německá kuchyně nabízí, kdo vymyslel Milku, apod… zkrátka takové ty zajímavé „špeky“. A hlavně u toho musí používat mobily, jinak ty informace nenajdou. Toho se děsím, zítra se jich paní učitelka zeptá, zda mají mobily s datama. Pokud ne, tak tu aktivitu budu muset vzdát a nějak zaimprovizovat jinak. Což se mi úplně nechce. Ještě je možnost zarezervovat počítačovou učebnu, ale v to moc nedoufám, ta bývá rozebraná tak týden dopředu. Jo, celkově s tou technikou na této škole mě to šve… Na škole předtím byl v každé třídě dataprojektor a plátno / promítací zeď. Tady není skoro nic. Mám ráda pracovat s videi, prezentacemi, promítnout kdyžtak obrázky…. ale tady to není možné. Tady musí člověk využít max kartičky, papír a co prostě přinese… všechno tisknout, aby to viděli.. Kdyby tam byl projektor, tak to nemusím tisknout a tolik chystat… pan ředitel nás na začátku mile přivítal a až jsme odcházeli, tak řekl, že na konci praxe mu máme dát feedback. Samozřejmě je spousta věcí, co se mi na škole líbí a paní učitelka je fajn. Líbí se mi např. že na jazyky jsou děti rozdělené do menších skupin, vždy tak do 15ti dětí. Ale ta technika, to jim budu muset vytknout, protože jsem nespokojená. Takhle se dá těžko kreativně pracovat, když člověk prostě postrádá technické zázemí. Ani počítače tam nejsou, učitelé si musí nosit do třídy notebooky. Takže samozřejmě když mají děcka poslech, je to málo slyšet, protože reprák notebooku nic moc teda. Shrnutí: technicky na tom byla minulá škola lépe a byl to fakt luxus. Tento semestr se mám asi naučit pracovat v horších podmínkách a nebrat počítač jako samozřejmost. Možná budu bez počítačů a projektorů o to kreativnější. Uvidíme.