Na praxi si čím dál tím více uvědomuji nevýhody toho, že je průběžná. Na hodiny češtiny jsem chodila tři dny v týdnu - v úterý, čtvrtek a pátek. Ve středu moje provázející učitelka neučí. Učí ale v pondělí, kdy jsem na praxi nemohla kvůli škole docházet. Na začátku praxe jsme se s provázející paní učitelkou domluvily, jaký úsek budu ve kterém ročníku učit. Řekla mi, že chce, abych si hodiny odučila hned po sobě, aby do mého úseku nemusela vstupovat a tím ho narušovat. V pondělí to ovšem jinak nešlo, takže jsem třídy učila v úterý, čtvrtek a pátek, v pondělí zase paní učitelka a potom opět já, aniž bych věděla, co přesně si v pondělí na hodinách říkali. Z tohoto důvodu byla praxe náročná a myslím si, že by bylo mnohem lepší, kdybychom měli vymezený čas na praxi a nemuseli chodit v daném období do školy. V jednom týdnu jsem učila 9 hodin literatury, 2 hodiny výtvarky a do toho jsem chodila tři dny v týdnu do školy. Čas bych raději využila na tvoření příprav. Jelikož chtěla paní učitelka, abych hodiny učila hned po sobě, povinný počet odučených hodin jsem splnila během dvou týdnů. Mám teď zpětně pocit, že jsem skoro neměla šanci třídy poznat (učila jsem čtyři třídy) a také jsem neměla prostor v hodinách dělat to, co bych chtěla já. Paní učitelka mi řekla, jaký úsek musím stihnout, a tak nezbylo moc času na nějaké aktivity navíc, což mi přijde škoda. Hodiny jsem často připravovala tak, aby se stihlo celé téma, které mi bylo přiděleno, a ne podle toho, co by nejvíce vyhovovalo žákům. Praxi ale i tak hodnotím pozitivně. Hodiny, na které jsem se přišla podívat, byly velice zajímavé. Paní učitelka ke studentům přistupuje přátelsky, učivo podává zábavnou formou a neměla jsem nejmenší problém v hodinách udržet pozornost. Svým přístupem mě opravdu inspirovala. Dokázala si získat respekt studentů, kteří v hodinách vážně pracovali. I v případech, kdy studenty dané téma příliš nebavilo, se ke konci každé hodiny snažili a poslouchali. Bylo vidět, že paní učitelka umí téma podat tak, aby bylo studentům blízké. To velice oceňuji a až budu sama učit, budu na její přístup ke studentům vzpomínat. Praxe na gymnáziu mě bavila. Dřív jsem si říkala, že bych raději učila na gymnáziu než na základní škole a touto praxí jsem si to potvrdila. Studenti byli vyspělí a komunikovalo se mi s nimi lépe. Praxe mi dala plno nových zkušeností, ze kterých budu v budoucnu čerpat.