Na střední škole Purkyňova navštěvuji hodiny především v prvním ročníku. Musím říct, že s provázející učitelkou vycházíme naprosto v pořádku. Je ochotná a velmi vstřícná, na vše se s ní dá domluvit a to mi přijde velmi důležité. Navštěvuji první ročník oboru informační technologie, kde jsou především kluci. Často jsou velmi roztržití. O to víc jsem se obávala první hodiny, kterou jsem měla odučit v českém jazyce. Byla jsem však mile překvapena. Na začátku hodiny jsem žákům rozdala kartičky, na kterých byly pojmy a jejich vysvětlení, měli to přiřadit k sobě. Myslím, že se jim to zamlouvalo, protože o tom i diskutovali. Byla to pro ně i změna. Během mého výkladu si měli kontrolovat své přiřazování. Další obměnou byla prezentace, kterou jsem měla přichystanou, protože jsou to „ajťáci“ a paní učitelka jim to běžně nechystá. Prezentaci jsem jim poté dala, aby ji měli místo zápisu. Během výkladu semnou mohli komunikovat a nedívat se pouze do sešitu. I když jsem měla z učení hrůzu, tak to bylo nakonec dobré. Žáci semnou komunikovali a odpovídali velmi aktivně. I když si často našli odpověď v učebnici, tak mi to vůbec nevadilo, protože aspoň ví, kde najít informace a naučí se pracovat s textem. I přes počáteční obavy jsem byla s hodinou spokojená. Především s aktivitou žáků, která mě mile překvapila. Trochu mi v průběhu hodiny vadilo, že jsem neznala žáky jménem. Bylo pro mě složité spoléhat se pouze na jejich iniciativu. Protože vyvolávat žáky bez znalostí jména a říkat pouze „vy“ je blbé. Na druhou stranu jsem si uvědomila, že naučení žáků je také těžké, protože když tam je 30 kluků, tak se to plete. Snažím se to zapamatovat, když je vyvolává paní učitelka, ale nejde to. Ale i ona sama s tím má problémy. Na základní škole, kde jsem byla minulou praxi, jsem znala děti jménem za chvíli, ale tady mi to nějak nejde. To mě trošku mrzí… Po hodině mi paní učitelka dala zpětnou vazbu, za kterou jsem byla vděčná. Říkala mi, že jsem měla nesmělý úvod, ale to asi tím, že jsem před nimi stála poprvé. V dalších hodinách jsem se snažila to napravit. Pak mi také poradila, abych měla na konci nějaké poděkování, rozloučení. To mě vůbec nedošlo, že jsem neudělala a vím, že bych měla. Tyto rady mi jsou velkým přínosem.