V tomto momentě mám už odučeny všechny povinné hodiny, jsem za to ráda, protože ve škole se teď řeší maturity, přijímací zkoušky, výlety, atd. Je pravda, že nejvíce mě ke konci bavilo učit v kvartě. Třídu už jsem více poznala, mohla jsem vymyslet aktivity, o kterých jsem si myslela, že budou pro studenty na míru a že je budou bavit. S provázející učitelkou se vztah nikam neposunul ani nevyvinul. Když jsem jí řekla, že bych se chtěla jít podívat k jiným učitelům, nebo si odučit jiné třídy (k jiným učitelům), vzala to jako něco nestandardního, brala to tak, že kvůli ní budu obtěžovat jiné vyučující a byla proti tomu. Já jsem se ale i přes to domluvila s jinou paní profesorkou, že ještě odučím hodinu Estetické výchovy. Domluva s touto paní učitelkou byla absolutně v pohodě, paní učitelka je otevřená pro vše nové a moje nápady, které jsem jí prezentovala z přípravy, se jí líbily. Kdybych měla nějakým způsobem zreflektovat, jak se mi dařilo nebo co mi tato praxe prozatím dala, tak v rámci hudební výchovy ve výsledku nic moc. Hodiny jsem kopírovala podle paní učitelky, takže byly všechny totožné. Jen jedna byla částečně podle mých představ a to ta, když tam paní učitelka nebyla. V rámci českého jazyka jsem ráda, že jsem si vyzkoušela učit jak literaturu, tak i mluvnici a jednu hodinu slohu. Ovšem byla jsem částečně pod tlakem, protože jsem musela stihnout se žáky probrat určité množství učiva a snažila jsem se to splnit na úkor jakýchkoli metod. Jsem ale ráda, že přece jenom alespoň něco jsem si vyzkoušet mohla a některé metody jsem použila. Trochu mi vadí přístup paní učitelky, která se mě před každou hodinou zeptala na jednu jedinou otázku a to tu, jestli všechno vím. Myslím si, že tohle je trošku problém na škole, nejen této paní učitelky, ale i jiných učitelů, že mají pocit, že musí vždycky všechno vědět. Já si nemyslím, že by měl učitel vždycky všechno vědět, že klidně může přiznat, že něco neví. Zvlášť na výběrové škole na gymnáziu, protože si myslím, že je horší, když si to pak studenti dohledají a zjistí, že to učitel nevěděl a něco si vymyslel. Vždy, když jsme v mluvnici narazili se studenty na příklad, který bych já označila jako sporný, paní učitelka velmi rozhodně určila, že je správně právě jedna možnost a jinými způsoby je to špatné. Vadilo mi i to, když jsem ve třídě zavedla diskusi a jeden student měl odlišné názory, paní profesorka na něho byla nepříjemná (snažila se prosadit svůj názor) a nerespektovala ho. Byl to student, který je problematický, často nedává pozor, hraje si s mobilem, nemá pomůcky. Po pravdě řečeno, se mnou nějakým způsobem pracoval, zapojoval se do aktivit. Paní učitelka mi několikrát po hodině řekla, že jsem ho víc nenapomínala, protože rušil a dělal nepořádek. Je pravda, že tohle ještě neumím, neumím se zaměřit na jednotlivce a nějakým způsobem odhalit, jestli pracuje nebo nepracuje, ale na druhou stranu mi přišlo, že tohoto studenta paní učitelka spíše terorizuje, než že by ho napomínala a myslím si, že by se s ním mělo pracovat trochu jinak. Ale zase nemůžu hodnotit, když jsem tam byla měsíc a oni s ním pracují už 4 roky. Myslím si, že tedy v některých směrech pro mě tato praxe byla přínosná, ale příště bych si určitě vybrala jiného provázejícího učitele.