Do této chvíle jsem převážně jen pozorovala, jak Ifka učí a odučila jsem jednu hodinu. Proto bude má první reflexe směřovat hlavně k učení Ifky. Hned první den praxe mě velice potěšil, jelikož mi Ifka připravila seznam studentů, které učila ten den – jméno, úroveň v jazyce, jejich věk, na co jsou hodiny obecně zaměřené, na co se právě zaměřují, jaký mají mezi sebou vztah. Bylo vidět, jak jsou někteří studenti nervózní z mé přítomnosti, jelikož někteří nebyli o tom informováni, a z dobrého důvodu, jak říkala Ifka. Tito studenti by totiž raději svou hodinu zrušili než se stresovat. Ale reálné situace přeci neposkytují ideální podmínky k domluvě v angličtině, ne vždy. Proto Ifka chtěla vytvořit takové prostředí, které není úplně komfortní pro studenty, aby si zvykli na přítomnost cizího člověka, která je téměř nevyhnutelná v realitě. Záměr všech hodin je totiž rozmluvit studenty, potlačit strach z mluvení a z dělání chyb, které dělají všichni. Byl to celkem chytrý tah od Ifky. Ifka seděla se studentem u stolu a já si zasedla do křesla za nimi. Pamatuji si na své minulé učitelské praxe, jak jsem vyučovala děti, vedoucí učitel a jednou i hospitující učitel seděli v zadní části třídy, sledovali mě a dělali si zápisky. Takové situace nebyly úplně příjemné. Proto jsem se snažila omezit mou přímou oční observaci, abych nevytvářela příliš vypjatou atmosféru. Ale když už jsem pozorovala, tak jsem se dívala na Ifku a její reakce a chování během hodiny. Všeobecně Ifka působí velice mile a pohodově ve všech hodinách. Pokud to jde a student nemá nic proti, je velice přátelská ke studentům. Nesnaží se za všech okolností stihnout všechny naplánované aktivity a podřizuje se spíše průběhu hodiny. Naopak je super, že má Ifka v rukávu další aktivity v případě, že stihnou projít všechny aktivity a zbude dostatečný čas na další. Líbí se mi, jak se snaží studenty povzbuzovat za úspěchy. „Well done“ nebo „Nice job“. Je vidět, že Ifka nabrala plno zkušeností během let učení v jazykovce a stala se tedy zkušeným lektorem angličtiny, který zná své studenty a jejich potřeby. Velký zážitek pro mne byla observace hodin ve firmě, kde Ifka už více jak rok učí. Den před touto observací jsem přemýšlela nad tím, jací budou studenti. Budou formální? Co chtějí v hodinách procvičovat? Jak se s nimi Ifka baví? Do té doby jsem učila pouze studenty stejného věku nebo spíše mladší. Takže jsem si nedokázala představit průběh takové hodiny. Ovšem vše dopadlo nanejvíc skvěle. Ifka využila mé přítomnosti a zahrnula mě do aktivit. Jelikož tyto studenty budu učit, ale nic o nich nevím, v první aktivitě jsme se poznávali. Jednak jsem rozpoznala hlavní mezery studentů v jazyce, a jednak Ifka zaplácla prvních 20 minut hodiny něčím efektivním, zábavným a pro ni relaxačním. Domluvily jsme se na tom, že budu učit jen studenty, které odpozoruji. Zatím jsem učila jen jednou, jednoho studenta a Ifka mi poradila, co bych s ním mohla probrat. Zeptala jsem se jí sama, protože zrovna tohoto studenta učí již dva roky a nevěděla jsem, co už stihli probrat.