První příspěvek z posledního týdne se týká OV, kde jsem prozatím učila pouze jednou. Jako vždy, předem jsem byla trochu nervózní, ale v hodině se to časem rozplyne, protože už zkrátka stojím před žáky a není čas se zaobírat nějakou nervozitou. Hodinu mívám vždy nějak vymyšlenou, mám však občas problém s obsahovým rozvržením … občas toho mám přichystáno více, a pak se snažím rychleji učivo projít nebo naopak, když s něčím počítám („miniprezentace“ žáků) a pak to nemám k dispozici, rozhodí mě to. Stejně tak se snažím řídit více méně stylem výuky daných vyučujících… je to dáno i domluvou, kdy někdo mi téma zadá zcela volně a mám si ho připravit, jak uznám za vhodné a co žákům chci předat. V opačném případě dostanu zadány strany v učebnici i s obsahem zápisu do sešitu. Vnímám to tak, že se více naučím tím, když si to budu muset rozvrhnout sama, naopak ale i jisté stanovení mi pomůže trochu pochopit, kolik toho žáci zvládnou. Stejně tak mě trochu rozhodí i posunky paní učitelky či nemožnost (bez přítomnosti paní učitelky kvůli heslu) si spustit počítač, který si chci v mezičase, kdy žáci mají přemýšlet o tom, co jsme dělali minule, zapnout. Na začátku jsem žákům vybrala hru pantomimu s tématem probíraného učiva, dala jsem jim však možnost, že mohou předvádět jen ti, co chtějí. Myslím si, že žákům se aktivita líbila a zopakovali jsme si tak nenásilnou formou to, co jsme si říkali, stejně tak mě překvapilo a potěšilo, že si toho poměrně hodně zapamatovali a byli aktivní. Ke konci hodiny nám zbylo ještě dost času, bohužel jsem neměla k dispozici aktivitu se kterou jsem ještě počítala a učebnice nenabízí moc oporu, s čím by šlo dále pracovat, proto už jsme spíše jen opakovali….pro příště si tak připravím ještě něco navíc „kdyby náhodou“. Páteční hodina OV probíhala se sedmáky, se kterými jsem již pracovala vícekrát. Tato třída je tvořena více kluky, je to trochu poznat, ale zároveň jsou aktivnější a dá se říci i sebejistější. U holek si nejsem jistá, jak zajistit, aby mluvily hlasitěji, často nerozumím, co říkají, i když přijdu blíže. Musím se jich ptát několikrát, připadá mi, že tím znejistí ještě víc a i když je vyzvu, ať to řeknou hlasitěji, řeknou to úplně stejně. Asi si zkusím na příště připravit i aktivitu na hlasové cvičení a zkusím to zakomponovat do výuky. A nakonec jsem si vědoma, že ještě budu muset celkově zapracovat na komunikaci, co se týče pravidel: vzájemné poslouchání se, neskákání do řeči, hlášení se, usměrňování šumu, ráznější ukončení ruchu….