V posledních dvou týdnech jsem odučil poměrně dost hodin občanské výchovy a dějepisu v šestém a sedmém ročníku. Jednalo se jak o učení v tandemu, tak o vlastní výuku. Musím říct, že z hodin dějepisu mám zatím docela dobrý pocit. Řekl bych, že učení tohoto předmětu mě zatím dost bavilo a troufám si tvrdit, že žáky to bavilo také. Dávali pozor, vyrušovali jen výjimečně a plnili mnou zadané úkoly. Všechno tedy zatím proběhlo bez větších problémů a musím říct, že s výukou v hodinách dějepisu jsem spokojený. To s občanskou výchovou to zatím tak růžově nevidím. Je pravda, že občanku učím v úplně jiné třídě. Obecně bych i z předchozích náslechů řekl, že se s touto třídou pracuje poněkud hůř než s jinými, nicméně věřím, že i tyto žáky lze něčím zaujmout. Měl jsem zde s paní učitelkou nejprve výuku v tandemu, kdy jsme společně vedli hodinu na téma rodina. V podstatě celá hodina byla koncipována tak, že žáci měli pracovat ve skupinách a na závěr hodiny měli představit to, co za hodinu práce vytvořili. Dá se říct, že plán hodiny v podstatě vyšel, průběh hodiny ovšem podle našich představ rozhodně nebyl. Žáci byli dost hluční, hodně se bavili, v podstatě jen jedna skupina pracovala tak jak měla. Ve zbylých skupinách sice někteří jedinci pracovali, zbytek se ovšem vybavoval a tím tedy rušil ostatní. Žáci na moje napomínání zareagovali chvílí klidu, následně ovšem začali s další vlnou vyrušování. Do toho už se také vložila i samotná paní učitelka, která žáky silně zvýšeným hlasem několikrát napomenula, nicméně výsledek to mělo v podstatě stejný. Hodina byla tedy z naší strany kouskována neustálým napomínáním, což pracující žáky samozřejmě rozptylovalo. Po této hodině jsem se cítil dost bezradně. Říkal jsem si, co mám já v takových chvílích dělat? Jak mám ty žáky uklidnit já, začínající učitel, když to vlastně nezvládá ani jejich třídní učitelka s letitou praxí? Pravdou je, že se jedná o poslední hodinu, existuje zde tedy velká pravděpodobnost toho, že žáci už neudrží tak silnou pozornost a budou se stále více bavit. S touto skutečností jsem počítal už před hodinou. Stejně jsem byl ale zklamaný z toho, jakým způsobem byla hodina z naší strany vedena. Vyučující mi pak řekla, že si z toho nemám nic dělat, že takhle to je s nimi v podstatě pořád, když se s nimi snaží pracovat ve skupinách, a že to s nimi prostě lepší nebude. Myslím, že takový přístup určitě není dobrý a možná taky proto určití jedinci pracují v podstatě stále stejně „špatně“. Jiný přístup ze strany učitele by je možná mohl donutit pracovat lépe. Osobně budu ve třídě ještě párkrát učit, tak doufám, že se mi je povede zaujmout a vymyslet takový způsob výuky či aktivit, aby pracovali i ti, kteří jinak vyrušují.