Od posledního semináře k praxi se toho moc nestalo. Učil jsem jen jednu hodinu (jelikož jsem se týden po prvním semináři nenacházel doma) a to 8. ročník – střední Evropu a u dalších dvou hodin jsem dělal dozor na přednášce o šikaně pro 6. ročník. Na ZŠ ve Sloupnici začíná první hodina již v 7:30 a proto mi bylo sděleno, že na zeměpisu v 8. ročníku nemám očekávat moc velkou aktivitu žáků, co se zapojení do hodiny týká, protože mi Jirka řekl, že je na ně brzo, a navíc je tato třída celkem tichá, jak už bylo zmíněno v minulém deníku. Do hodiny jsem šel tedy s tím, že uvidím, co bude v mých silách a zkusím žáky zapojit alespoň diskuzí. Hodina probíhala následovně – první část tvořilo krátké opakování (test na 4 otázky) z minulé hodiny, následně rozdání testíků psaných minulou hodinu. V další části jsme začali probírat Maďarsko. V této části hodiny jsem se žáky nevyburcoval k žádné aktivitě. Snažil jsme se tedy, aby aspoň pracovali s atlasem a občas mi někdo řekl nějakou informaci, na kterou jsem se ptal a která se dala vyčíst právě z atlasu. Následovalo Slovensko (opět frontální výuka ovšem se zapojováním žáků do hodiny = dotazování se na cokoli, co je napadne o daném státě, aniž by se to muselo týkat zeměpisu -> když jsem zmínil, že to třeba mohou být i jména youtuberů, nebo cokoli spojeného s internetem či médii, tak všichni žáci zbystřili), kde aktivita žáků byla o něco lepší. Bylo vidět, že když spojím výuku s věcmi, které žáky zajímají, ihned získám jejich pozornost. Proto jsem se zbytek hodiny o Slovensku snažil pojat zábavnou či zajímavější formou. Většina věcí, na které žáci reagovali pozitivně byla spojená s turistikou a rekreací – hory -> lyžařská střediska; plesa (letní turistika a rekreace); a dále věci, které by mohly být žákům nějak užitečné do života. Hodina dostala najednou úplně jiný náboj. Nakonec jsme se dostali i k památkám a žákům jsem odvyprávěl příběh o čachtické paní, která žila na stejnojmenném hradě – Čachtice, čímž jsme hodinu zakončili. Žáci vypadali potěšeně, a i já měl z hodiny dobrý pocit. Neříkám, že hodina bylo výborná, ale kdyby byla většina z nich stejná, tak bych se nezlobil. Dozor u 6. ročníku byl zajímavý, i když jsem vlastně nic nedělal. Na školu zavítal odborník na šikanu (aprobovaný učitel tělesný výchovy, dějepisu a občanské výchovy) a bylo vidět, že to s dětmi opravdu umí. Dvouhodinovou přednášku bych spíše popsal jako řízenou diskuzi, kdy se děti zapojovaly opravdu hodně. Bylo vidět, že je dané téma zajímá, měly k němu zajímavé připomínky, ale i dotazy. Závěrem bych tedy řekl, že nejdůležitější je děti zaujmout informacemi, které je baví a nebo těmi, které jim připadají zajímavé, protože pak může hodina opravdu skvěle!