Zhruba v polovině odchozených hodin na praxi jsem stále trávil dobu na základní škole jen náslechy. Domluvili jsme se s paní učitelkou, že si svoje hodiny odučím až ke konci praxe. Byl jsem za to rád, protože se mi příliš nechtělo vystoupit před dětmi a začít probírat látku. Nechtělo tedy myslím tak, že jsem měl docela strach z toho, jak tuto situaci zvládnu. Bál jsem se především toho, že si špatně rozvrhnu čas. V tom lepším případě nestihneme vše a můžeme probrat zbylou látku další hodinu, ale co když vše probereme rychle a já nebudu vědět, co s nimi dál dělat? Naštěstí jsem tedy ještě nemusel tuto otázku řešit. Snažil jsem se pečlivě sledovat, jak paní učitelka vede svoji hodinu a jak si rozvrhuje čas. Nicméně si myslím, že jen náslechy jsou stejně jen takový úvod a že už mi moc nemají co dát. Vše se ukáže až přímo v praxi, když budu muset tyto problémy přímo řešit. Domluvili jsme se, že si příští hodinu pro žáky připravím na úvod jednoduchý úkol ve Wordu. I když se výuka kancelářských programů na základní škole stává takovým stereotypem, je důležité je probrat. Až budu přímo v praxi vyučovat já, chtěl bych se také zaměřit více na grafiku a podobné odvětví, protože si myslím, že s na toto téma děti budou těšit, zvláště když si ukážeme, jak je grafika důležitá z hlediska počítačových her, videí apod.