Na náslechu při jedné hodině anglického jazyka v deváté třídě mne paní učitelka posadí mezi ostatní studenty. Není divu, protože učebna není příliš velká a uspořádání lavic je do písmene U. I přes moje prvotní obavy se zdá být toto místo strategickou pozorovatelnou. Ke všemu mám mnohem autentičtější přístup, dokonce se mohu koukat se sousedkou do probírané učebnice. Během rozdávání úkolů dostávám svůj vlastní pracovní list. Celá hodina probíhá podle očekávání, paní učitelka je pravděpodobně zkušená a umí se třídou pracovat. Deváťáci se nezdají být nějak zvláštně zaujatí, nicméně pracují podle instrukcí. Pak dojde na rozdávání testu. Dívka, co testy rozdává se rozpačitě koukne na mne, jestli také budu psát. Při psaní testu nic nevypadá nějak zvláštně. Až do doby, kde se paní učitelka začte do svých materiálů a žáci začínají horlivě opisovat. Jak se k tomu mám postavit?