Being smart, the poet who was forced to write for Glasul Patriei (The voice of the Motherland), unveils from the outset his embarrassment by signalling Eliade (who knew exactly what the mission of that publication was and was constantly denigrating the exile of people with liberal ideas) in his signature, after the writing "your old friend ", telling him about what to expect. He is visibly relieved and happy when his friend responds affectionately after almost three decades of being apart, when the "cunning time" has alienated them.
Inteligent, poetul obligat să scrie la Glasul Patriei, își devoalează din capul locului condiția stânjenitoare semnalându-i lui Eliade (care știa foarte exact ce misiune avea publicația respectivă care se ocupase constant cu denigrarea exilului de dreapta), în semnătură, după "vechiul tău prieten", la ce să se aștepte și este vizibil ușurat și fericit când acesta îi răspunde afectuos după aproape trei decenii de despărțire de când "vicleanul timp" i-a înstrăinat.