Viheliäisten ketojen ja vierteellä kasvavan matalan metsän yli kohosi etäisyydessä harmaa, surumielisen näköinen kumpu omituisine sahahuippuineen, epäselvänä ja häipyvänä niinkuin unessa nähty sadun maisema.
Túl a mezők zöld négyszögein, egy elterpeszkedő erdősáv mögött szürke, komor hangulatot árasztó dombvidék vonult a messzeségben. Különös, elmosódott, szaggatott sziklasor koronázta: olyan volt, mint valami fantasztikus, álombeli táj.