Tuoksu saattoi minut ajattelemaan jonkun naisen vaikutusta asiassa, ja mietiskelyni alkoi jo suuntautua Stapletoneihin. Minä olin siis varma koiran olemassa olosta ja sitäpaitsi olin arvannut, kuka rikollinen oli, kun lähdin länteenpäin.
A jázminillat rögtön azt a gyanút ébresztette bennem, hogy valami nőnek a keze van a játékban, s már akkor mindjárt Stapletonékra gondoltam, így aztán nemcsak a kutyáról tudtam, hanem a bűnöst is megsejtettem, még mielőtt Devonba tettem volna a lábam.