Kello löi yksi, löi kaksi ja toisen kerran jo melkein olimme luopuneet menestymisen toiveesta, kun äkkiä kavahdimme suoriksi tuoleillamme, väsyneet aistit jännitettyinä uuteen toimintaan.
Egyet ütött, kettőt ütött, és kétségbeesve csaknem újra föladtuk megint, amikor hirtelen felpattantunk. A fáradtság egy pillanat alatt elillant tagjainkból.