La desgracia, casi la locura, se leía en su rostro animado, incluso hermoso, cuando, sin apenas notar que Ana había salido, seguía exponiendo sus ideas con precipitado ardor.
Boldogtalanság, szinte elmezavar tükröződött ezen a mozgékony és elég kellemes arczon akkor, a mikor észre se vevén Anna belépését, szaporán és hevesen fejtegette tovább a gondolatait.