Inmóvil, la boca y las narices muy abiertas, el oído alerta y la cola tensa agitada sólo en su extremidad, respiraba penosamente; pero, con cautela, gozábase en la espera y, con más cautela aún, miraba a su dueño, volviéndose más con los ojos que con la cabeza. Levin, con el semblante que el perro conocía, pero con una mirada que le parecía terrible, avanzaba tropezando y con una lentitud extraordinaria, según le parecía al animal.
Az egyik füle még futásközben kifordúlt, mélyen, de óvatosan lélekzett, s inkább a szemeivel, mint a fejével, még óvatosabban nézett a gazdájára, a ki megszokott arczczal, de mint mindig, félelmes szemekkel, s mint neki tetszett, szokatlanúl lassan jött utána és minduntalan megbotlott a zsombékokban. Laszkának úgy tetszett, hogy lassan jön, pedig futott.