Tal pensamiento irritaba tanto a Alexey Alejandrovich que sólo al imaginarlo se le escapó un gemido de íntimo dolor. Se irguió, cambió de sitio en el coche y durante un prolongado instante permaneció con el entrecejo fruncido mientras envolvía sus pies huesudos y friolentos en la suave manta de viaje.
Ennek már a puszta gondolata is annyira felbőszítette Alexandrovics Alexejt, hogy a mint ezt elképzelte, legott fölszisszent belső fájdalmában, fölugrott és megváltoztatta a helyét a kocsiban, és csak nagy sokára csavarta be ismét fázékony és csontos lábait bozontos nagykendőjébe.