Y, en efecto, Golesnichev trató a la Karenina, cuando su amigo le pasó a las habitaciones de ella, tan correctamente como Vronsky pudiera desear, evitando sin esfuerzo toda charla que pudiese motivar la menor molestia. No conocía de antes a Ana y le sorprendió su belleza, y sobre todo la sencillez con que aceptaba su situación.
És csakugyan, Goleniscsev, miután őt Kareninának bemutatták, úgy viselkedett vele szemben, hogy maga Vronszkij se kívánhatta jobban. Szemlátomást, a legcsekélyebb megerőltetés nélkül elkerülte mind az olyan beszélgetéseket, a melyek esetleg kellemetlenségekre vezethettek volna.