Y Dolly, que heredara de su padre el don de contar las cosas con gracia, les hacía estallar de risa cuando, por enésima vez, y siempre con nuevas invenciones humorísticas, contaba que ella estaba a punto de ponerse lacitos para lucirse ante el huésped y salir así al salón, cuando oyó el ruido del carruaje. –¿Y quién iba en él? –decía–.
És Varenyka majd megpukkadt a kaczagástól, mikor Dolli, a kiben szintén meg volt az apjának az a tehetsége, hogy rendkívül mulattatóan tudott elbeszélni, immár harmadszor vagy negyedszer, mind újabb és újabb furcsaságokkal fűszerezve elmondta, hogy a vendég tiszteletére éppen felhúzta volt az új czipőit és be akart lépni a fogadó szobába, mikor meghallotta a szekérzörgést.