No obstante, la puerta de la estación se abría y cerraba de vez en cuando, dando paso a gente que corría de un lado a otro, hablando alegremente, deteniéndose en el andén, cuyo pavimento de madera crujía bajo sus pies. La silueta de un hombre encorvado pareció surgir de la sierra a los pies de Ana.
Egy pillanatra elült a zivatar, de utána ismét olyan rohamokban szágúldott tova, hogy szinte lehetetlennek látszott neki ellentállani. Ekközben vídáman társalogva s lépteikkel a perron deszkáin csikorogva emberek jártak-keltek, és szüntelenűl nyitogatták és csukogatták a nagy, nehéz ajtókat.