Vronsky pidió la cena y se puso a contar las incidencias de las carreras de caballos, pero por su tono y por sus miradas, que se hacían a cada momento más fríos, Ana comprendió que, a pesar de su precaución, Vronsky no le perdonaba la derrota sufrida, que reaparecía en él aquel sentimiento de tozudez contra el cual venía luchando.
Vronszkij vacsorát kért és kezdte mesélni neki a versenyek részleteit; de Anna a hangjából, a tekintetéből, mely mind hűvösebbé lett, tisztán látta, hogy Vronszkij nem bocsátotta meg neki a diadalát, s hogy a makacsságnak az az érzése, a mely ellen küzdött, megint úrrá lett fölötte.