Mire vm., repuso la dama, vm. es extrangero: á mis amantes de Paris los hago yo penar á veces quince dias seguidos, pero á vm. me rindo desde la primera noche, porque es menester tratar cortesmente á un buen mozo de Vesfalia.
És Candide rákötötte. »Látod, mondá az asszony, te idegen vagy; párisi imádóim sokszor két hétig is epednek utánam, de neked már az első éjszaka átengedem magam, mert neked, mint westphaliai ifjunak meg akarom adni a hazádhoz méltó megtiszteltetést.«