Bañado por la dorada luz del atardecer todo parecía dulce, suave y pacífico y, sin embargo, mientras contemplaba el paisaje mi alma no compartía en absoluto la paz de la naturaleza, sino que se estremecía ante la imprecisión y el terror de aquel encuentro, más próximo a cada instante que pasaba.
Mindez leírhatatlanul kedves és bájosan békés látványt nyújtott az aranyló alkonyatban, s mégis, ahogy elnéztem, lelkemet nem a nyugodni térő természet hangulata töltötte be: előre reszkettem a kilátástalannak látszó és rémületet keltő találkozástól, amelyet minden perc közelebb hozott.