En cambio, hallarla en este ambiente desconocido, tan ajeno a él, le aturdía, le desconcertaba. Escuchaba a la condesa Lidia Ivanovna y sintiendo sobre sí la mirada de los ojos –ingenuos o llenos de malicia, no lo sabía bien– del francés Landau, Esteban Arkadievich empezó a experimentar una particular pesadez de cabeza.
A mint Ivanovna Lydia grófnőt hallgatta, és Landaunak ő rá szegezett szép s naiv vagy hamis - ő maga se volt vele tisztában, - szemeit látva, valami különös nehézséget érzett a fejében.