Esta vez, pese a mis terrores, a pesar de mis angustias, se hizo sentir un hambre devoradora; hacía cuarenta y ocho horas que no había tomado ningún alimento: comí pan y algunas frutas; luego, acordándome del narcótico mezclado al agua que había bebido, no toqué la que estaba en la mesa y fui a llenar mi vaso en una fuente de mármol adosada al muro, encima de mi lavabo.
Most már hiába volt rémület és gyanakvás; mardosó éhség gyötört: negyvennyolc órája nem fogyasztottam ételt; megettem hát egy kis kenyeret meg néhány szem gyümölcsöt, majd eszembe jutott, hogy a mákonyt vízben itatták meg velem ezért hozzá sem nyúltam az asztalon álló kancsóhoz, hanem egy márványfolyókánál töltöttem meg poharam; a folyóka pipereasztalom fölött volt beépítve a falba.