Luego tomó del estante la vieja y grasienta pipa que le servía de consejera y, después de encenderla, se recostó en su butaca, emitiendo densas espirales de humo azulado, con una expresión de infinita languidez en el rostro.
Aztán levette a szögről öreg tajtékpipáját, amelyet legjobb tanácsadójának tartott, rágyújtott, és hátradőlt a karosszékben. A tekergő, vastag, kék füstkarikák között arcára tökéletes, bágyadt nyugalom telepedett.