–Estoy deshecho, muerto, ya no soy un hombre –respondió Karenin, soltando la mano de la Condesa, sin dejar de mirar sus ojos llenos de lágrimas–. Mi situación es terrible, porque no encuentro en ninguna parte, ni aun en mí mismo, un punto de apoyo.
Össze vagyok törve, össze vagyok zúzva, nem vagyok ember többé! - szólott Alexandrovics Alexej s eleresztette a grófnő kezét, de még mindig belenézett könnyes szemeibe. - Az én helyzetem azért olyan rettenetes, mert sehol, még önmagamban se találok támaszt.