Levin comprendía que, en rigor, Nicolás, a pesar de su vida, no debía encontrarse más culpable que aquellos que le despreciaban.
Levin érezte, hogy Nikoláj testvére, életének minden förtelmessége ellenére is, a lelkében, a lelke fenekén semmivel sem volt rosszabb, mint azok, a kik őt megvetették.