Pase lo que pase, nosotros nos hemos creado nuestra suerte y no nos quejamos de ella», pensaba, refiriéndose con aquel « nosotros» a Ana y a sí mismo.
Bármi legyen is a sorsunk, mi voltunk a kovácsai, s nem fogunk miatta panaszkodni, - mondotta, s a mi szócska alatt Annát is értette. - De nem, ők akarnak bennünket megtanítani, hogy hogy' éljünk.