D'Artagnan había salido del palacete en vez de subir inmediatamenl a la habitación de Ketty, pese a las instancias que le había hecho la joven, y esto por dos razones: la primera, porque de esta forma evitaba los reproches, las recriminaciones, las súplicas; la segunda, porque no le importaba leer un poco en su pensamiento y, si era posible, en el de aquella mujer.
Bárhogy kérlelte is Ketty, D'Artagnan nem tért be hozzá nyomban a látogatás után, hanem elsietett a palotából; erre két oka volt: először is így megmenekült minden szemrehányástól, fejmosástól, kérleléstől; másodszor azon volt, hogy tisztán lásson a saját, és ha lehet, milady gondolataiban.