Pues bien, decidle esto, Rochefort, decidle que nuestra conversación en el albergue del Colombier Rouge fue oída por esos cuatro hombres; decidle que después de su partida uno de ellos subió y me arrancó mediante la violencia el salvoconducto que me había dado; decidie que habían hecho avisar a lord de Winter de mi paso a Inglaterra; que también en esta ocasión han estado a punto de hacer fracasar mi misión, como hicieron fracasar la de los herretes; decidle que entre esos cuatro hombres, sólo dos son de temer, D'Artagnan y Athos; decidle que el tercero, Aramis, es el amante de la señora de Chevreuse: hay que dejar vivir a éste, sabemos su secreto, puede ser útil; en cuanto al cuarto, Porthos, es un tonto, un fatuo y un necio: que no se preocupe siquiera.
Nos hát, Rochefort, mondja meg a bíboros úrnak, hogy ez a négy ember kihallgatta beszélgetésünket a Vörös Galambdúc fogadóban; hogy miután a bíboros úr elment, egyikük feljött a szobámba, és erőszakkal kicsikarta tőlem Őeminenciája felhatalmazását; hogy ők értesítették Winter lordot, amikor Angliába mentem; hogy kis híján ezúttal is miattuk vallott kudarcot küldetésem, mint nemrégiben, a zsinórhegyek ügyében; hogy négyőjük közül csupán kettő ad okot félelemre: D'Artagnan és Athos; a harmadik, Aramis, Chevreuse asszony szeretője: ez életben maradhat, titkát ismerjük, s ezért még hasznunkra lehet; a negyedik Porthos, öntelt fajankó, buta, mint a tök, kár volna rá az időt vesztegetni.