Cuando preparó su habitual dosis de opio y pensó que podía morir con sólo beberse todo el frasco, le pareció tan fácil y sencillo que volvió a pensar, con gran complacencia, en cómo sufriría, se arrepentiría y, aunque ya tarde, amaría su recuerdo. Se metió en la cama, apagó todas las luces, excepto una, cuya llama se estaba extinguiendo ya, y quedó inmóvil, estirada, con los ojos abiertos, mirando hacia el techo esculpido en el cual la sombra de la pantalla había fijado extrañas figuras.
Mikor kitöltötte magának a szokott adag ópiumot, s meggondolta, hogy csak az egész üvegcsét kellene kiinni, hogy meghaljon, ez olyan könnyűnek és egyszerűnek tűnt föl előtte, hogy megint gyönyörűséggel kezdett gondolni arra, Vronszkij mennyit fog szenvedni, mennyit fog bánkódni, s milyen szeretettel fogja az ő emlékét körülvenni akkor, a mikor már késő lesz.