Había gran números de chochas, que volaban a cada momento a los pies de los cazadores y a ambos lados del perro. Levin, pues, podía resarcirse, pero cuando más disparaba, más avergonzado se sentía ante Veselovsky, que tiraba como Dios le daba a entender, alegremente, sin hacer blanco casi nunca, pero sin desconcertarse por ello ni perder su calma.
Kis sneff nagyon sok volt. A kutya elől, a vadászok lábai alól egyre-másra keltek és Levin könnyen helyreüthette volna a csorbát; de minél többször lőtt, annál inkább szégyent vallott Vjeszlovszkij előtt, a ki vígan puskázott derüre-borúra, s a kit legkevésbbé se zavart meg az, hogy nem lőtt semmit.