–¿De modo que viene Esteban Arkadievich? –preguntó Sergio Ivanovich, que al parecer no quería continuar la charla sobre Vareñka–. Es difícil hallar dos cuñados menos semejantes –agregó con fina sonrisa–. El uno es animadísimo, vive en sociedad como pez en el agua, y el otro, nuestro Kostia, es entusiasta, sensible; pero, en sociedad, o permanece extático, o se agita sin ton ni son como un pez fuera de su elemento.
Tehát mára várják Arkágyevics Sztepánt? - kérdezte Ivánovics Szergej, nyilván nem akarván folytatni a Varenykára vonatkozó beszélgetést. - Bajos volna még két sógort találni, a kik kevésbbé volnának egymáshoz hasonlók, - jegyezte meg fínom mosollyal: - az egyik fürge, a ki akár a hal a vízben, csak a társaságban él, a másik, a mi Kosztyánk, élénk, gyors, fogékony minden iránt, de a mint társaságba jut, vagy megdermed, vagy vergődik esze nélkül, mint a hal a szárazon.