–Vaya; encontrará allí el sendero que lleva al molino exclamó Levin. Y al volverse vio con placer que Vaseñka, encorvándose y tropezando con sus cansados pies, y llevando el fusil a brazo, salía del carrizal para acercarse a los labriegos,
Menjen csak, menjen, a malomhoz vezető útra majd csak ráakad! - kiáltott föl Levin, és hátrapillantván, örömmel látta, hogy Vjeszlovszkij meggörnyedve, fáradt lábaival meg-megbotolva s a puskáját kinyújtott karjára fektetve, keresgélte az utat a mocsárból a parasztok felé.