La impresión de alegría que le causaba su proximidad fue creciendo sin cesar hasta el momento en que, al darle una seta, una enorme seta de tallo delgado, con los bordes vueltos hacia afuera, la miró a los ojos y observó el rubor que su emoción tímida y alborozada hacía subir a su rostro. Él mismo se turbó y le sonrió con una de aquellas sonrisas que dicen tantas cosas.
A közelségén való öröm érzése, mely nőttön-nőtt benne, végre annyira jutott, hogy a mikor Varenyka átnyujtotta neki a kosárkáját, a melyben egy vékonyszárú, felpöndörödött karimájú, hatalmas tinoru-gomba volt, melyet ő talált, belepillantott a szemébe, s észrevevén a réműletnek és örömteljes izgalomnak azt a pirosságát, mely az arczát elöntötte, maga is zavarba jött, és némán, de olyan mosolylyal nézett rá, mely rendkívül sokat mondott.