Desde ese enorme círculo feliz y alegre parte un camino que va haciéndose estrecho, cada vez más estrecho. ¡Cómo palpita el corazón cuando se inicia esa senda que al principio parece tan clara y hermosa!
Ezt a ködöt, mely elborít mindent abban a boldog korban, a mikor éppen véget értek a gyermekévek, s a boldogságnak és a vídámságnak ebből az óriási köréből mind szűkebbre és szűkebbre szorúl az út, s az embert jókedv és szorongás fogja el, mikor ebbe a teremsorba belép, bárha az derűltnek és szépnek látszik is...