Puede usted pisotearme en el barro, hacerme objeto de irrisión ante el mundo; pero no abandonaré a Ana y no le dirigiré jamás a usted una palabra de reproche –continuó Alexey Alejandrovich–. Mi obligación se me aparece ahora con claridad: debo permanecer al lado de mi esposa y permaneceré.
Ön letiporhat engem a sárba, gúny tárgyává tehet a világ előtt, de én nem hagyom el őt, és soha, egyetlen szemrehányással se fogom illetni önt, - folytatta Alexandrovics Alexej. - Az én kötelességem tisztán áll előttem: vele kell maradnom, s maradok is.