Ha, ha, murmuró el holandés, treinta mil duros no le cuestan nada á este hombre; sin duda que en los dos carneros lleva inmensos tesoros: no insistamos mas; hagamos que nos pague los treinta mil duros, y luego verémos.
Haj! haj! mormogta a kereskedő holland nyelven, harmincezer piaszter nem is számit előtte, biztosan megmérhetetlen kincsekkel van a két kos megrakva; most már ne feszitsük tovább a hurt: hadd fizesse meg először a harmincezer piasztert, - aztán... majd meglátjuk...«