La procuradora sonrió, creyendo que era para ella, por lo que Porthos hacía aquel extraordinario, pero pronto y cruelmente fue desengañada: cuando sólo estaba a tres pasos de él, éste volvió la cabeza, fijando de modo invariable los ojos sobre la dama del cojín rojo, que se había levantado y que se acercaba seguida de su negrito y de su doncella.
Az ügyészné elmosolyodott, azt hitte, Porthos miatta buzgólkodik, de kisvártatva kegyetlenül ki kellett ábrándulnia: amikor már csupán három lépés választotta el a férfitól, az félrefordította az arcát, és továbbra is a vörös párnás hölgyet figyelte, aki eközben fölkelt, és most a néger fiúcska és a szobalány kíséretében feléjük közeledett.