«¡Rediós! pensó Porthos lanzando una mirada sobre los tres hambrientos, porque el mandadero no era, como es lógico, admitido er los honores de la mesa magistral . ¡Rediós! En lugar de mi primo, yo no conservaría semejantes golosos.
Jóságos isten! - gondolta Porthos a három éhes farkasra pillantva (mert a kis írnok, jól sejthettük, nem volt méltó arra, hogy helyet kapjon principálisa asztalánál) - én bizony a bácsikám helyébe nem tartanék a házamban ilyen haspókokat.