–¡Qué magnífica noche! –dijo Vaseñka, contemplando por la puerta, abierta ahora, de la casa, el charabán desenganchado y el paisaje iluminado por la luz crepuscular. ¿Oyen esas voces de mujeres que cantan...?
Óh, milyen éjszaka! - mondotta Vjeszlovszkij, a nyílt ajtó nagy keretében kinézve az alkony félhomályában fölbukkant viskóra s a kifogott vadász-bricskára. - De hallga csak, női hangok énekelnek, és igazán mondom, nem is rosszúl.