Luego se detuvo, alzó la mano, abrió los párpados y, como haciendo un esfuerzo desesperado, dirigió sucesivamente los ojos al cielo y a los árboles. Mas se comprendía que ante aquellos ojos no se extendía más que el vacío y la sombra.
Aztán megállt, mint aki nem tudja, merre forduljon. Kezét fölemelte, kinyitotta szemét, üres tekintetét az ég felé fordította, aztán a fákkal körülvett gyeptérség felé.