Mi alma y mis ojos se alejaban de aquella casa gris para dirigirse al cielo que sobre mí se extendía, como un inmenso mar azul salpicado de nubes.
Az eget bámultam, az ég végtelen sötétkékjét, az ünnepélyes lassúsággal felkúszó holdat. Mintha felfelé nézett volna a hold, miközben egyre magasabbra emelkedett, az égbolt csúcsa felé igyekezvén.