A Levin le resultaba sospechosa aquella tranquilidad en la respiración, pareciéndole que Kitty hacía esfuerzos por no aparecer agitada, y más que nada consideraba extraña la expresión dulce y animada con que ella, al volver a la habitación, le había dicho « no es nada», sin duda –pensaba élpara tranquilizarle. Pero Levin tenía tanto sueño que, apenas hubo acabado de hablar, se quedó dormido en seguida.
Bár Levin előtt gyanús volt, szinte visszafojtott lélekzetének a csöndje és különösen annak a feltűnő gyöngédségnek és izgalomnak a kifejezése, a melylyel a spanyolfal mögűl előkerülvén, azt mondta neki: "semmi", mégis annyira erőt vett rajta az álom, hogy legott elaludt újra.