Hablaba al enfermo de sí misma, de su boda; sonreía compasiva, le acariciaba y refería casos de curación, y lo decía de una manera tan adecuada que también en ello demostraba que conocía la muerte.
Beszélt magáról is, a házasságáról is, mosolygott, sajnálkozott, gügyösgette őt s a felgyógyúlás érdekes eseteit mesélgette neki, s ime ment minden, mint a karikacsapás; tehát csakugyan tudott valamit.