Levin ora contemplaba la cruz, ora aspiraba el aire helado que entraba suavemente en la habitación y, como en sueños, seguía las imágenes y los recuerdos que le iba sugeriendo su imaginación.
Elnézte hol a keresztet, hol a csillagokat, mohón szívta magába az egyenletesen a szobába áradó friss és fagyos levegőt, s mintegy álomban követte a képzeletében fölbukkanó alakokat és emlékeket.