Sobre aquel suelo rocoso y volcánico se desplegaba toda una fauniflora viviente: esponjas; holoturias; cidípidos hialinos con cirros rojizos que emitían una ligera fosforescencia; beroes, vulgarmente conocidos como cohombros de mar, bañados en las irisaciones del espectro solar; comátulas ambulantes, de un metro de anchura, cuya púrpura enrojecía el agua; euriales arborescentes de gran belleza; pavonarias de largos tallos; un gran número de erizos de mar comestibles, de variadas especies, y actinias verdes de tronco grisáceo, con el disco oscuro, que se perdían en su cabellera olivácea de tentáculos.
Ezen a vulkanikus, sziklás talajon a virágállatok eleven növénytakarója burjánzott: szivacsok, tengeri ugorkák, gyengén foszforeszkáló üvegnereidák, kucsmamedúzák, a napsugarak fénytörésében fürdő, egy méter hosszú, vándorló, rózsaszínű tengeri liliomok, amelyeknek bíbora vörösre festette a vizet; gyönyörű szép ágas-bogas euryalusok, hosszú szárú pávatollak, rengeteg, különféle fajtákhoz tartozó, ehető tengeri sünök, szürke törzsű, zöld tengeri kökörcsinek, amelyek szinte elvesztek olajbarna, kígyózó csápjaik között.