La sangre afluyó a su rostro, sus ojos volvieron a centellear. Se incorporó y trató de abrazarme. Pero pude eludirle y salí de la estancia. -¡Adiós! -gimió desesperadamente mi corazón al abandonarle-.
A vér megint elborította arcát, szeme villámokat lövellt, felugrott, széttárta két karját, de én kitértem az ölelése elől, és kiszöktem az ajtón.