Cuando Levin pensaba qué cosa era él y por qué vivía, no encontraba contestación y se desesperaba; mas cuando dejaba de hacerse estas preguntas, sabía quién era él y para qué vivía, porque su vida era recta y sus fines estaban bien definidos, e incluso en los últimos tiempos su vida era más firme y decidida que nunca.
Mikor Levin azon törte a fejét, hogy mi ő és miért is él a világon, nem talált választ erre a kérdésre, és kétségbeesett, de mikor megszűnt ezt magától kérdezgetni, olyankor mintha mégis tudta volna valamelyest, hogy mi ő és miért él a világon, mert ilyenkor elszántan és határozottan élt és munkálkodott; sőt éppen a legutolsó időben még sokkal elszántabban és határozottabban élt, mint annakelőtte.