En Ecouis, la misma escena se repitió: encontró un hostelero tan previsor, un caballo fresco y descansado; dejó sus señas como lo había hecho y volvió a partir al mismo galope para Pontoise.
Écouis-ban ugyanígy történt minden: éppoly előzékenyen várta a fogadós, mint az eddigiek: lova éppoly pihent és tüzes volt; itt is meghagyta címét, mint előző helyeken, s már vágtatott is Pontoise felé.