Pero cuanto más alzaba él la voz, más reclinaba ella la cabeza, antes tan orgullosa y alegre y ahora avergonzada, y resbalaba del diván donde estaba sentada, deslizándose hasta el suelo, a los pies de Vronsky, y habría caído en la alfombra si él no la hubiese sostenido.
De minél hangosabban beszélt, Anna annál mélyebbre horgasztotta le valamikor büszke és vídám, most azonban szégyenkező fejét, s teljesen összetörve, a pamlagról, a melyen ült, lefordult a földre, a lábaihoz; ha Vronszkij meg nem fogja, lerogy a szőnyegre.