Al llegar Ana a la mitad de la escalera, Vronsky miró hacia arriba, la vio y una expresión de vergüenza y de confusión se retrató en su semblante. Ana siguió su camino, inclinando ligeramente la cabeza.
Anna könnyedén lehorgasztott fejjel ment tovább, utána pedig legott fölhangzott Arkágyevics Sztepán hangos szava, a mint hívta, hogy jőjjön föl, és Vronszkij halk, lágy és nyugodt hangja, a mint szabadkozott.