Al acercarme a la puerta, me asaltó la terrible sospecha de que el perro estuviera suelto, pero me acordé de que Toller se había emborrachado aquel día hasta quedar sin sentido, y sabía que era la única persona de la casa que tenía alguna influencia sobre aquella fiera y podía atreverse a dejarla suelta.
Ahogy a kapuhoz közeledtem, egy pillanatra átjárt a jeges félelem: hátha szabadon van a kutya! De aztán eszembe jutott, hogy Toller az eszméletlenségig leitta magát az este, és tudtam, hogy rajta kívül a házban senki sem tud bánni azzal a vadállattal, így meg sem próbálják szabadon engedni.