Veía que había poco tiempo para estar inmóvil sobre las aguas, que había que pensar, sin olvidarlo ni un momento, en el rumbo, que no podía tampoco echar en olvido que debajo había agua, que era preciso remar y que las manos, no acostumbradas, sentían dolor, y, en fin, que lo que es muy fácil de ver, resulta difícil de hacer aunque sea agradable.
Látta, hogy nemcsak annyiból áll a dolog, hogy nyugodtan és mozdulatlanúl üljön benne, hanem még az is kell hozzá, hogy egy pillanatra se feledkezzék meg arról, hova akar menni, hogy ott van alatta a víz, hogy eveznie kell, hogy ilyesmihez nem szokott kezei megfájdulnak, s hogy mindezt nézni könnyű, de megcsinálni, bárha örömet okoz is, nagyon nehéz.