No podía apartar de mi mente el recuerdo de la extraña fisonomía del capitán Nemo y, sumido en un abismo de reflexiones, me perdía en las más absurdas hipótesis, incapaz de reunir dos ideas lógicas, cuando Ned Land me sacó de mi concentración al decir, con tono de sorpresa, que el almuerzo estaba servido.
Én pedig tovább törtem a fejem, s gondolataim mindegyre visszatértek Nemo kapitány arca különös színeváltozására. Képtelen voltam két logikus gondolatot összefűzni, s lehetetlen feltevésekbe bonyolódtam, amikor Ned Land hangja egyszerre felriasztott töprengésemből: Nicsak!