Levin agradecía a Oblonsky que no le hubiese hablado de los Scherbazky, comprendiendo que no deseaba que lo hiciese. Pero al presente Levin sentía ya impaciencia por saber lo que tanto le atormentaba, aunque no se atrevía a hablar de ello.
Levin hálás volt Oblonszkij iránt azért, hogy mikor észrevette, hogy félt a Scserbaczkijékról való beszélgetéstől, szokott tapintatával egy árva szót se szólott neki róluk; pedig Levin most már nagyon szerette volna tudni azt, a mi annyira gyötörte, de nem volt bátorsága, hogy szóbahozza.