Aquellas piritas esquistosas se componían principalmente de carbón, de sílice, de alumbre y de sulfuro de hierro; esto último en abundancia.
A kristályos pirit főként szénből, szilícium-dioxidból, alumíniumból és vas-szulfidból áll - túlnyomórészt ez utóbbiból -, és Cyrus Smithnek most arra kellett törekednie, hogy a vas-szulfidot elszigetelje a többi anyagtól, és a lehető leggyorsabb eljárással vas-szulfáttá alakítsa.