–Bien, que el papá lo vea –dijo Elisabeta Petrovna, levantando y acercando una forma extraña, colorada, que se movía–––. Pero esperen un momento; antes tenemos que arreglarle. Y Elisabeta Petrovna puso aquella forma movible y colorada –el niño– sobre la cama, le desenvolvió, le echó polvos en sus carnecitas, separando, cuidadosamente con un dedo, sus junturas, sus arruguitas, y le vistió de nuevo.
Itt van la, hadd nézze meg a papa is, - mondotta Petrovna Lizaveta, miközben valami izgő-mozgó, furcsa, vörös kis jószágot vett a kezébe és vitt oda hozzá. - De várjunk csak, előbb szépen rendbehozzuk magunkat, - és Petrovna Lizaveta azt az izgó-mozgó, kis vörös jószágot lefektette az ágyra s miután előbb kipólyázta, majd egyik kezével fölemelte, megforgatta és valamivel behintette, ismét bepólyázta őt.