Y de repente, de aquel mundo misterioso y terrible, tan lejos de la vida ordinaria, en el que había vivido aquellas últimas veintidós horas, Levin se sintió transportado a su mundo habitual, a su mundo de antes, y que ahora encontraba iluminado por una luz de felicidad tan radiante que no la pudo soportar.
És Levin egyszerre úgy érezte, hogy abból a titokzatos, borzalmas és nem erről a földről való világból, a melyben az utolsó huszonkét órán át élt, egy pillanat alatt visszazökkent az azelőtti, rendes világba, melyben azonban a boldogságnak olyan új káprázata ragyogott, hogy szinte alig bírta elviselni.