Entonces Milady reunía toda su energía, murmurando en el fondo de su pensamiento el nombre de Felton, el único destello de luz que penetraba hasta ella en el fondo del infierno en que había caído; y como una serpiente que enrolla y desenrolla sus anillos para darse ella misma cuenta de su fuerza, envolvía de antemano a Felton en los mil repliegues de su imaginación inventiva.
Milady minden erejét megfeszítette, és lelke legmélyén Felton nevét hajtogatta. Ez volt az egyetlen reménysugár, mely elhatolt hozzá, a kárhozat mélységeibe, s mint a kígyó, ha felgöngyöli, majd ismét kitárja teste gyűrűit, hogy újra meg újra megbizonyosodjon erejéről, ő is már jó előre át- meg átfonta Feltont kifogyhatatlan képzelete ezer bogával.