Vio en el rellano la estatua, que recordaba bien, y en la puerta de arriba al tan conocido y ya envejecido tercer portero, con la librea del Círculo, el cual abría siempre la puerta sin precipitarse pero sin tardanza, examinando detenidamente al que llegaba. Y Levin sintió de nuevo la sensación de descanso, de tranquilidad, de bienestar que experimentaba siempre hacía años al entrar en el Círculo.
De alig, hogy a tágas, félköralakú udvaron a kocsiból kiszállva az előcsarnokba lépett s a vállszalagos kapus némán ajtót nyitván előtte, őt üdvözölte; alig, hogy a kapus szobájában megpillantotta a tagok bundáit és sárczipőit, a kik úgy okoskodtak, hogy könnyebb a sárczipőket odalenn levetni, mint az emeletre fölczipelni; alig, hogy a belépését megelőző, titokzatos csengetyűszót meghallotta s a szőnyeggel letakart, meredek lépcsőn fölszaladva a lépcsőház ismert szobrát, s az ajtóban a harmadik kapus egyenruhába öltözött és kissé megvénűlt alakját megpillantotta, a ki a legnagyobb nyugalommal nyitott előtte ajtót és kimérten végignézett rajta, megint elfogta Levint a régi club-hangulat, a pihenés, a megelégedettség és az előkelőség hangulata.