Y de pronto los dos comprendieron que, aunque eran amigos, aunque habían comido y bebido juntos –lo que debía haberlos aproximado más–, cada uno pensaba en sus cosas exclusivamente y no se preocupaba para nada del otro.
És egyszerre mind a ketten érezni kezdték, hogy bár jó barátok, bár együtt ebédeltek és borozgattak, a minek közelebb kellett volna hozni őket egymáshoz, mégis mindenikük csak a maga bajára gondol, s hogy egyiküknek a másikához voltaképpen semmi köze.