A medida que D'Artagnan proseguía sus investigaciones, un sudor más abundante y más helado perlaba su frente, su corazón estaba oprimido por una horrible angustia, su respiración era palpitante; y sin embargo se decía a sí mismo para tranquilizarse que aquel pabellón no tenía nada en común con la señora Bonacieux; que la joven le había dado cita ante aquel pabellón y no en el pabellón, que podía estar retenida en Paris por su servicio, quizá por los celos de su marido.
Minél tovább nyomozott, annál bőségesebben gyöngyözött homlokán a hideg veríték; szívét szörnyű aggodalom marcangolta, lélegzete ki-kihagyott, de azért a maga megnyugtatására egyre csak azt mondta, hogy a pavilonnak talán semmi köze sincs Bonacieux-néhez; a fiatalasszony nem a pavilonban, hanem a pavilon elé hívta találkára, s talán a szolgálat vagy férjének féltékenysége marasztalta Párizsban.