–Además, él no sabe nada –dijo Ana. Y de pronto sintió que las mejillas, la frente, el cuello, se le cubrían de rubor. Lágrimas de vergüenza acudieron a sus ojos. –No hablemos de él –concluyó.
De hiszen ő nem is tudja, - mondotta, s egyszerre élénk pirosság öntötte el az arczát; az orczái, a homloka, a nyaka elpirultak, s a szégyen könnyei csordultak ki a szeméből. - Ne is beszéljünk róla.