«Malo», pensó Vronsky, bajando la capota del carruaje. «Si ya sin esto había barro, ahora el campo será un verdadero cenagal.» Sentado a solas en la carretela cubierta, sacó la carta de su madre y la nota de su hermano y las leyó.
Ez baj, - gondolta Vronszkij s fölrántotta a kocsi ernyőjét. - Amúgy is sár volt, de most egy lucsok lesz minden! - Zárt hintajának a magányában ülve, elővette az anyja meg a bátyja leveleit és elolvasta.