Y, no obstante, al llegar a este punto de sus recuerdos, volvía a renacer en ella el sentimiento de vergüenza. Parecía como si en el hecho de recordarle una voz interior le murmurase, a propósito de él: «Tú ardes, tú ardes.
Pedig a visszaemlékezéseknek éppen ennél a pontjánál a szégyennek ez az érzése mintha fokozódott volna, s mintha valami belső hang, éppen akkor, a mikor Vronszkijra gondolt vissza, így szólt volna hozzá: "meleg, nagyon meleg, szinte forró".