Y Aramis se lanzó a la silla con su gracia y su ligereza ordinarias; pero tras algunas vueltas y algunas corvetas del noble animal, su caballero se resintió de dolores tan insoportables que palideció y se tambaleó.
És Aramis, szokása szerint kecsesen, könnyedén szökött a nyeregbe, ám alig fordult-szökellt egy-kettőt a nemes állat, lovasa oly tűrhetetlen fájdalmat érzett, hogy elsápadt és megingott, D'Artagnan számított erre a lehetőségre, és egy percre sem tévesztette szem elől bajtársát: melléje ugratott, átkarolta, majd a szobájába kísérte.