Sonreía porque, a pesar de lo que decía, en el fondo de su corazón le constaba, no sólo que el niño conocía a Agafia Mijailovna, sino que conocía y comprendía muchas cosas que todos ignoraban, y que ella, su propia madre, sólo había llegado a saber gracias a él.
Kiti azon mosolygott, hogy bár azt mondta, hogy lehetetlen, hogy valakit megösmerjen, a szíve mélyén meg volt róla győződve, hogy nemcsak hogy Mihajlovna Agafját megösmerte, de ösmert és tudott mindent, még sok olyat is, a mit senki se tud, s a mit ő maga, az anyja is, csak ő általa tudott és ösmert meg.