En el momento en que se echaba la escopeta a la cara, tras el arbusto que ocultaba a Oblensky brilló un relámpago rojo. El pájaro bajó, como una flecha, y volvió a remontarse.
Egyenesen föléje tartott; a kifeszített szövet szabályos repegetéséhez hasonló korrogás már közvetlenül a füle fölött hallatszott; látszott már a madár hosszú csőre és nyaka is, és abban a pillanatban, mikor Levin a puskát vállához emelte, a bokor mögül, hol Oblonszkij állott, piros villanás csillant föl, mire a madár előbb mint a nyíl lecsapott, majd ismét fölvágódott.