No obstante, Levin, desde su casamiento, había cambiado mucho de carácter; era paciente, y si no comprendía por qué todo estaba arreglado de aquel modo, se decía con toda tranquilidad que, sin saberlo todo, no se podía juzgar, y que, probablemente, sería, sin duda, necesario que fuera así. Y procuraba no indignarse.
De Levin, a mióta nős volt, nagyon megváltozott; türelmes volt, s ha nem értette, mért van minden úgy, a mint van, úgy okoskodott, hogy nem ösmervén mindent, nem mondhat ítéletet, s hogy alkalmasint így kell lenni, s iparkodott nem jönni ki a sodrából.