Sólo una hora del día pasaba con los demás sirvientes; el resto estaba en su habitación del piso alto, acaso riendo con aquella terrible risa suya, y tan solitaria como un prisionero en su celda.
A nap huszonnégy órájában mindössze egyet töltött együtt társaival; a nap többi részében magányosan gubbasztott odafönt, valami tölgyfa burkolatú, alacsony szobában. Ott üldögélt és varrt, és néha kísértetiesen kacagott magában, társtalanul, mint cellájában a rab.