Vronsky pensó un momento en llamarla y hacerla volver, pero la dejó llegar hasta la puerta sin decirle nada, sin que se oyera en la habitación más que el ruido de los pasos de Ana y el de las hojas de la carta, que él iba volviendo.
Vronszkij még visszatéríthette volna, de Anna eljutott az ajtóig s ő még mindig hallgatott, nem hallatszott más, mint a levél átfordított lapjának a zörgése.