Daria Alejandrovna, vestida con una sencilla bata y rodeada de prendas y objetos esparcidos por todas partes, estaba de pie ante un armario abierto del que iba sacando algunas cosas. Se había anudado con prisas sus cabellos, ahora escasos, pero un día espesos y hermosos, sobre la nuca, y sus ojos, agrandados por la delgadez de su rostro, tenían una expresión asustada.
Alexandrovna Darja, koftocskában, valamikor sűrű és rendkívül szép, most azonban immár gyérűlő hajának, a tarkóján csigába szedett fürteivel, sovány és beesett arczczal, nagy és az arcz soványságától kidülledt, ijedt tekintetü szemekkel állt a szobában, szanaszét hányt holmi közepette, egy nyitott almáriom előtt, a melyből valamit válogatott.