Enrique IV, al asediar Paris, hacía arrojar por encima de las murallas pan y víveres; el cardenal hizo arrojar pequeños billetes en los que manifestaba a los rochelleses cuán injusta, egoísta y bárbara era la conducta de sus jefes; estos jefes tenían trigo en abundancia, y no lo compartían; adoptaban la máxima, porque también ellos tenían máximas, de que poco importaba que las mujeres, los niños y los viejos muriesen, con tal que los hombres que debían defender sus murallas siguiesen fuertes y con buena salud.
IV. Henrik, amikor Párizst ostromolta, kenyeret és más élelmet dobáltatott át a falakon; a bíboros ehelyett cédulákat szórt a La Rochelle-iek közé arról, milyen igazságtalan, önző és barbár módon bánnak velük a vezetőik: dúskálnak a gabonában, ahelyett hogy szétosztanák; azt az elvet követik - mert nekik is vannak elveik -, hogy nem baj ha a nők, gyerekek és öregek éhen halnak, csak a falakat védő férfiak maradjanak erősek, egészségesek.