Y él, que antes la juzgaba con severidad, ahora la justificaba y, al mismo tiempo, la compadecía; y la idea de que Vronsky no llegara a comprenderla completamente le oprimía el alma. Habían dado ya las diez de la noche cuando Esteban Arkadievich se levantó para marcharse.
Akár hallgatott, akár beszélt, mindig csak ő rá, az ő belső életére gondolt, s iparkodott az érzelmeit kitalálni. És ő, a ki addig oly szigorúan pálczát tört fölötte, most valami furcsa gondolatmenet folytán teljesen igazat adott neki, szánalommal volt iránta, sőt attól félt, hogy Vronszkij nem érti meg őt teljesen.