-No extrañes, pues -prosiguió él-, que cuando anoche te presentaste tan súbitamente, me costara trabajo suponer que eras otra cosa distinta a una simple voz o una aparición, algo que debía disiparse en el silencio y en la nada como aquella otra voz que oí resonar entre montañas que repetían su eco.
Nem csodálkozhatik rajta - folytatta gazdám -, hogy amikor tegnap este olyan váratlanul felbukkant előttem, nem tudtam elhinni, hogy nem csupán hang és látomás, amely majd éppen úgy elhallgat és szétfoszlik, mint ahogyan az az éjféli suttogás és visszhang elhallgatott és szétfoszlott.