Una vez terminada la distribución, Levin, confiando la vigilancia de lo que faltaba por hacer a su encargado, se sentó sobre un almiar construido en tomo a una alta pértiga y se hundió en la contemplación del prado y en la animación que ofrecía con las gentes en pleno trabajo.
Mikor az utolját is szétosztották, Levin a további felügyeletet az irnokra bízta, ő pedig letelepedett egy fűzfa-karóval megjelölt szénarakásra és gyönyörködve nézte az emberektől nyüzsgő rétet.