El grito era tan terrible que Levin ni siquiera pudo levantarse, como otras veces –de un salto– y correr a la alcoba, sino que se quedó sentado, inmóvil, con la respiración cortada, mirando al doctor aterrada a interrogativa.
Olyan rémes volt ez a sikoltás, hogy Levin föl sem ugrott, hanem visszafojtott lélekzettel, rémülten kérdő pillantást vetett az orvosra. Ez félrehajtott fejjel fülelt és elégedetten mosolygott.