Y toda ella, sus anhelos y sus esperanzas se concentraban en aquel hombre a quien aún no comprendía, al que le unía un sentimiento menos comprensible aún que el hombre en sí, un sentimiento que ora la repelía ora la atraía y le inspiraba una completa indiferencia hacia su vida anterior: las cosas, las costumbres, las personas que antes la querían como ahora y a quienes ella quería también; indiferencia hacia su madre, entristecida por aquel sentimiento, hacia su querido padre, tan bueno, a quien antes amara más que a nada en el mundo.
Egész élete, minden vágya és reménysége ebben az egyetlen emberben összpontosúlt, a kit még nem értett volt meg, s a kivel őt egy magánál az embernél még érthetetlenebb, hol vonzó, hol eltaszító érzés kapcsolta össze, e mellett azonban addigi életének a körülményei közt élt tovább. Ezt a régi életet élvén, valósággal elszörnyűködött magán azért a teljes és leküzdhetetlen közönyösségért, a melylyel egész múltja: a holmija, a szokásai, az őt szerető és általa szeretett emberek, a közönyössége által elkeserített édesanyja, és annakelőtte a világon mindennél jobban szeretett, gyöngéd édesapja iránt viseltetett.