Vareñka, en cambio, sola en el mundo, sin parientes ni amigos, con su triste desengaño, no esperando nada de la vida ni sufriendo ya por nada, era el tipo de la perfección con que la Princesita soñaba. Kitty llegó a comprender que a Vareñka le bastaba olvidarse de sí misma y amar a los demás para sentirse serena, buena y feliz.
Bármily jelentéktelen lett légyen is ez a két megfigyelés, mégis zavarba hozta őt s elkezdett m-me Stahl-ban kételkedni. Viszont Varenyka, az egyedül álló, a rokonok és barátok nélkül való, a ki soha semmi után nem vágyódott, semmit sem sajnált, az ő bánatos kiábrándúltságával, mindig megmaradt annak a tökéletességnek, a melyről Kiti csak ábrándozni mert, Varenykát látva, megértette, hogy csak meg kell feledkeznie magáról és másokat kell szeretnie, hogy nyugodt, boldog és jó lehessen.