Con la cabeza baja, los ojos sin brillo, la palabra pesada y penosa, Athos miraba durante largas horas bien su botella y su vaso, bien a Grimaud que, habituado a obedecerle por señas, leía en la mirada átona de su señor hasta el menor deseo, que satisfacía al punto.
Fejét lehorgasztotta, tekintete megfakult, nyelve kuszán, nehezen forgott: hosszú órán át bámulta, a borospalackot és poharát vagy Grimaud-t, aki megszokta már, hogy egyetlen intésére kövesse parancsát. Olvasott gazdája kifejezéstelen szeméből, és tüstént teljesítette minden gondolatát.