Demostraba que la pobreza rusa no procedía sólo del mal reparto de tierras y de la orientación equivocada, sino que contribuía a ella la civilización extranjera, adoptada de una manera anómala en los últimos tiempos en el país, sobre todo en los medios de comunicación, en los ferrocarriles, que implicaron la centralización en las ciudades, en el desarrollo del lujo y, por consiguiente en la creación, en detrimento de la agricultura, de nuevas industrias; en la explotación exagerada del crédito y su acompañante el juego de bolsa. A su juicio, en un desarrollo normal de la riqueza de un estado, aquellos elementos debían surgir sólo cuando estuviera bien desarrollado el cultivo agrícola y elevado a condiciones normales o al menos defnidas, entendiendo que la riqueza de un país debe crecer progresivamente y procurando que otras fuentes de riqueza no adelanten al cultivo agrario.
Most egy új fejezetet írt, mely Oroszországban a földmívelés kedvezőtlen helyzetének az okait tárgyalta. Kimutatta, hogy Oroszország szegénysége nem pusztán a földtulajdon szabálytalan elosztásából s a helytelen rendszerből származik, hanem hogy nagy része van benne az Oroszországban az utolsó időben szinte természetellenesen fejlődött külső czivilizácziónak, különösen a közlekedési utaknak és vasútaknak, a melyek a városokban való centralisatiót vonták maguk után, továbbá a fényűzésnek s evvel kapcsolatban a földművelés rovására kifejtett gyáriparnak, hitelnek és az utóbbi hűséges kísérőjének: a tőzsdejátéknak.