Ande, ande; le está llamando Basilio Lukich ––dijo el portero, oyendo los pasos del preceptor, que se acercaba, y librándose suavemente de la manita calzada a medias con un guante azul, que se asía a su cinturón, y señalando con la cabeza a Lukich.
Menjen, menjen, Lukics Vaszilij hívja, - szólott a kapus, a nevelő közeledő lépteit hallván, s miután óvatosan lefejtette magáról a vállszalagjába kapaszkodó s félig még keztyűbe bújtatott kis kezet, fejével Vunics felé intett.