–No me quedo –repuso Ana, sonriente. Y, a pesar de su sonrisa, los dos hombres comprendieron en su acento que no se quedaría. –He bailado esta noche en Moscú más que todo el año en San Petersburgo y debo descansar antes de mi viaje –añadió Ana, volviéndose hacia Vronsky, que estaba a su lado.
Nem, nem maradok, - felelt Anna mosolyogva, de e mosoly ellenére is abból a határozott hangból, a melyen felelt, Korszunszkij is meg a házigazda is megértették, hogy csakugyan nem fog maradni. - Nem, hiszen így is Moszkvában ezen az egy bálon többet tánczoltam, mint Péterváron egész télen, - mondotta Anna, rápillantva a mellette álló Vronszkijra. - Ki kell pihennem magamat az elutazás előtt.