En su espíritu palpitaba una idea que, aunque imprecisa, era la que más le interesaba. Al recordar a Alexey Alejandrovich se acordó de las palabras que le había dicho en su enfermedad, después de haber dado a luz: «¿Por qué no habré muerto?».
Még egyszer visszagondolván Alexandrovics Alexejre, eszébe jutott a szülése után átélt betegség, valamint az az érzés, mely akkoriban egy pillanatra se tágított mellőle.