Porthos se consolaba llenando la antecámara del señor de Tréville y los cuerpos de guardia del Louvre con el estruendo de sus aventuras galantes, de las que Athos no hablaba nunca; y por el momento, tras haber pasado de la nobleza de ropa a la nobleza de espada, de la fontanera a la baronesa, no había para Porthos otra cosa que una princesa extranjera que le quería una_ enormidad.
Porthos azzal vigasztalódott, hogy Tréville úr várószobáját és a Louvre gárdistáinak őrhelyeit telekürtölte hódításaival, amiről Athos mindig hallgatott; miután pedig Porthos a hivatali nemesség soraiból átlépett a kardforgató nemesek sorába, és bírónék helyett bárónék szoknyája körül legyeskedett, mindenki tudta, hogy most már csak külföldi hercegnőket tüntet ki kegyeivel, de csak akkor, ha fülig szerelmes belé a hölgy - ennél alább igazán nem adja.