–¡Ah!... Una voz... –repitió Oblonsky pensando que tenía que obrar con la mayor prudencia posible en este ambiente en el que observaba y presentía cosas muy particulares cuyo secreto él no poseía.
Óh, szózatot! - ismételte Oblonszkij, érezvén, hogy lehetőleg óvatosnak kell lennie ebben a társaságban, a melyben valami különös történik, vagy valami különösnek kell történnie, a minek ő még nem találta meg a kulcsát.