El encargado escuchaba atentamente y se le veía esforzarse para aprobar las órdenes del amo. Pero conservaba el aspecto de desesperación y abatimiento, tan conocido por Levin y que tanto le irritaba, con el que parecía significar: «Todo está muy bien; pero al final haremos las cosas como Dios quiera».
Az intéző mindezt figyelmesen végighallgatta és szemlátomást erőlködött, hogy a gazda intézkedéseit helyeselje; a mellett azonban megint olyan reménytelen és szomorú képet vágott, a mely Levint, bár már nagyon jól ismerte, mindig fölháborította. Mintha csak azt mondta volna: ez mind szép és jó, egyébiránt, a mit az Isten ad.