Aquel enfadado propietario, acertado en sus reflexiones, deducidas a través de su experiencia de la vida, era injusto en sus apreciaciones sobre una clase entera –y la mejor– de los habitantes de Rusia. Todo ello, más el descontento de sus ocupaciones y la vaga esperanza de que se hallara a todo remedio, se fundía en Levin en un sentimiento de interior inquietud y la espera de una pronta resolución.
Ez a kedves Szvijazsszkij, a ki csak a társadalmi szükséglet czéljából tartogatta a gondolatait, s a kinek nyilván egészen más, és Levin előtt ösmeretlen életelvei voltak, és a ki e mellett a tömeg segítségével, a melynek a neve légió, reá nézve idegen gondolatokkal irányította a közvéleményt; ez a mérges birtokos, a kinek teljesen igaza volt az élet által belőle kicsikart okoskodásokban, de nem volt igaza abban, hogy haragjában egy egész osztály, Oroszország legderekabb osztálya ellen fordúlt; azután a maga tevékenységével való elégedetlensége, s az a homályos remény, hogy minderre lehetséges lesz valami írt találni, - mindez valami benső izgalom érzésévé, s a közeli megoldás reménységévé olvadt össze benne.