Su actitud y sus ademanes eran distintos a los que tenía en el retrato, pero sí la misma expresión en el rostro y la misma belleza que tan bien había sabido captar el pintor.
Anna elébe jött és Levin a szoba félhomályában megpillantotta ugyanazt a nőt, a kit az arczkép ábrázolt, sötét, kékesen tarkálló ruhában, nem abban az állásban, nem avval a kifejezéssel, mint a képen, de a szépségnek ugyanazon a magaslatán, a melyen őt a művész az arczképen megörökítette.