Esteban Arkadievich habló de las marismas que el tal personaje tenía arrendadas en la provincia del Tver, de cómo aguardó a los invitados, de los dogcarts en que les llevó y de la tienda cercana al pantano en que estaba preparado el almuerzo. –Yo no comprendo –––dijo Levin, incorporándose sobre su montón de heno– cómo no te repugna toda esa gente.
Én nem értelek, - szólott Levin, a zsúpján felülvén, - hogy' nem utálod ezeket az embereket? Azt értem, hogy a reggeli Lafitte-al locsolva nagyon kellemes, de nem találtad éppen ezt a fényűzést visszataszítónak?