Luego se inclinó Kitty y el niño sonrió con júbilo, apoyó las manitas en la esponja y produjo con los labios un extraño sonido de contento. No sólo la madre y el aya, sino hasta el mismo Levin, se entusiasmaron.
Most ráhajolt Kiti, s a gyermek arczán sugárzó mosoly jelent meg, kezeivel rátámaszkodott a spongyára, tátogatta a száját és olyan elégedett és furcsa hangokat hallatott, hogy nemcsak Kiti és a dada, hanem maga Levin is váratlan elragadtatásban tört ki.