Vivir sin un momento de tranquilidad, ora embarazada, ya dando el pecho; siempre de mal humor, riñendo, torturándome yo y torturando a los demás, causando repugnancia a mi marido. Así habré pasado mi vida y saldrán niños infelices, mal educados, acaso niños mendigos.
Az, hogy én, a nélkül, hogy egy pillanatig is nyugtom volna, hol áldott állapotban, hol gyermeket szoptatva, örökké bosszúsan és zsörtölődve, magamat és másokat is elgyötörve, az uramtól magamat elidegenítve élem át az életemet, a gyermekeim pedig rosszúl nevelve fölcseperednek a boldogtalanságra és a nyomorúságra.