Agafia Mijailovna, con el rostro encarnado y afligido, los cabellos revueltos y los delgados brazos descubiertos hasta el codo, hacía girar lentamente la cacerola sobre el hornillo y miraba tristemente las fresas, deseando con toda su alma que quedaran duras y no se pudiesen comer.
Mihajlovna Agafja kitüzesedett és elkeseredett ábrázattal, zilált hajjal és könyökig meztelen, sovány karokkal forgatta a lábast a tűzhely fölött és sötéten nézte a málnát, egész lelkéből azt óhajtván, bárcsak kihűlne és ne főne meg.