Era la época del año en que el grano llega ya a su madurez, cuando hay que prepararse ya para la siembra de la próxima cosecha; se acerca la siega y el centeno, crecido ya, con su ligero tallo verdegrís y su espiga no acabada aún de llenar, ondea bajo el viento; la época en que las verdes avenas, con las matas de hierba amarillentas que brotan, aisladas entre ellas, se extienden irregularmente en los sembrados tardíos; cuando se abre el alforfón y sus granos cubren la tierra; cuando la barbechera, pisoteada por los animales y endurecida como la piedra, con la que no puede la raspa, se ve ya con sus surcos trazados hasta la mitad; cuando los secos montones de estiércol llevados a los campos al nacer y al ponerse el sol mezclan su olor al perfume de las hierbas, y cuando en las tierras bajas, esperando la guadaña, se extienden como un mar inmenso los prados ribereños con los negreantes montones de tallos de acederas arrancados.
Az évnek az az időszaka, nyár dereka volt, a mikor az idei termés már pontosan meghatározható; a mikor beköszöntenek a jövő évi vetés gondjai, és elérkezett a szénagyűjtés ideje; a mikor a rozs már teljesen kihányta a kalászt, s még éretlen, zöldes-szürke és könnyű kalászait hullámosan imbolygatja a szél; a mikor a zöldelő zab egyenetlenűl szökik föl a késői vetésből, a közte szétszórt sárga fűcsomók közül; mikor a korai tatárka már sűrűsödni kezd és elborítja a földet; mikor a marha által kőkeményre taposott ugarok, a bennük hagyott utakkal, a melyeken nem fog a csoroszlya, félig már föl vannak szántva; a mikor reggelenkint a kihordott és kiszáradt trágyarakások együtt illatoznak a mézdús mezei virágokkal, a laposokban pedig a kaszát várva hullámzik a jól ápolt legelők sűrű tengere, közben a kigyomlált sóska feketéllő szárainak egy-egy csomójával.