–No es eso, Macha –intervino Kitty, ruborizándose–. Lo que dice Levin es que él no puede creer. Levin, más irritado aún, quiso replicar, pero Vronsky, con su jovial y franca sonrisa, acudió para desviar la conversación, que amenazaba con tomar un cariz desagradable.
Dehogy, Masa, Dmitrics Konsztantin csak azt mondja, hogy ő nem tud hinni, - mondotta Kiti, Levin helyett is elpirulva, s Levin ezt megértette, és még jobban fölháborodván, felelni akart, de Vronszkij az ő derült és nyílt mosolyával legott segítségére sietett a társalgásnak, mely már-már kellemetlenné kezdett fajulni.