Arrugó el entrecejo. Pero ya Oblonsky le hablaba de otra cosa que distrajo su atención.
Eszébe jutott a bátyja, Nikoláj; fájdalmasan megszólalt benne a lelkiösmeret és elkomolyodott; de Oblonszkij olyan tárgyról kezdett beszélni, mely tüstént magára vonta a figyelmét.