Ana Arkadievna, con su ágil manecita, desengachaba los encajes de su manga de los corchetes del abrigo y escuchaba animadamente, con la cabeza inclinada, las palabras de Vronsky, que salía acompañándola.
A kapus a külső ajtónál állott. Arkágyevna Anna, miközben gyors kis kezével kiszabadította a ruhája ujjának a csipkéit, melyek bundájának egyik kapcsába beleakadtak volt, félrebillentett fejjel és elragadtatással hallgatta azt, a mit Vronszkij, a ki őt lekísérte, beszélt.