Cuando Levin, al despertar aquella mañana, comprendió que había llegado el momento del alumbramiento, resuelto a sostener el valor de su esposa, se había prometido no pensar en nada, ocultar sus emociones y, sobre todo, su intranquilidad y su incertidumbre durante las cinco horas que, según los entendidos, debía durar la prueba, y mantener el ánimo sereno para consolarla y animarla con su presencia.
Levin attól a percztől kezdve, hogy fölébredt és megtudta, hogy' áll a dolog, előkészűlt rá, hogy minden okoskodás és találgatás nélkül, minden gondolatát magába fojtva, a feleségét nem zavarva, hanem ellenkezőleg csillapítva és hőslelkűségét támogatva, férfiasan elviseli mindazt, a mi reá várakozik. Még csak rá se mervén gondolni arra, hogy mit rejt a jövő s a dolognak mi lesz a vége, pusztán csak az iránt való tudakozódásai nyomán, meddig szokott az ilyesmi tartani, Levin a képzeletében el volt készűlve rá, hogy vagy öt óra hosszat féken tartja a szívét és vár türelmesen, s azt hitte, ez lehetséges.