Un hombre más bien bajo, seco y con las piernas torcidas, con formas de mujer y el rostro muy pálido pero hermoso, ojos grandes y brillantes y cabellos largos, que le caían sobre el cuello de la levita, estaba en un rincón de la habitación, al otro extremo, mirando la pared cubierta de retratos.
A szoba másik végén egy alacsonytermetű, sovány, nőies derekú, görbelábú, szép, de rendkívül sápadt ember állott, a kinek gyönyörű, csillogó szemei voltak, s a mint a falon az arczképeket nézegette, hosszú haja szinte ránehezedett a kabátja gallérjára.