Nunca me parecieron de una calma tan marmórea sus facciones como hoy, mientras se separaba de la frente el cabello húmedo de nieve. Con todo, la preocupación se pintaba claramente en su rostro iluminado por la llama del hogar.
Szép arca még sose hasonlított annyira a csiszolt márványhoz, mint most. Kisimította átázott haját a homlokából, és ahogy a tűzfény megvilágította sápadt arcát, fájt látnom, hogy milyen gondterhelt, milyen szomorú ez az arc.