–¿Por qué no habré muerto? Habría sido mejor –dijo ella–. Y lágrimas silenciosas corrieron por sus mejillas. Mas se sobrepuso y procuró sonreír para no entristecerle.
Óh, mért is nem haltam meg, mennyivel jobb lett volna! - szólott Anna, s a nélkül, hogy zokogott volna, könnyek peregtek végig mindakét orczáján; de e mellett mosolyogni próbált, nehogy őt elkeserítse.