–Gracias –dijo el viejo, tomándolo, pero negándose a coger el azúcar y mostrando un terrón ya mordisqueado por él–. ¡Es imposible entenderse con los jornaleros; son la ruina!
Köszönöm szépen, - felelt az öreg, elvette a poharat, de a czukrot nem fogadta el, mert még volt előtte egy darab, melynek egyik sarkát letörte volt. - Hogy' is lehessen munkásokkal boldogúlni? - mondotta. - Csak pusztúlásba kergetik az embert. Itt van mindjárt Szvijazsszkij.