Athos reconoció a su camarada, y con lo flemático que era soltó una carcajada que motivaba de sobra la mascarada extraña que ante sus ojos tenía: cofias atravesadas, faldas que caían sobre los zapatos, mangas remangadas y mostachos rígidos por la emoción.
Athos felismerte cimboráját, és bármily közönyös volt is egyébként, nem állhatta meg, hogy fel ne kacagjon. Volt rá bőven oka, ha elnézte a kacifántos maskarát: félrecsapott főkötőt, a cipő orrát söprő szoknyát, a felgyűrt ruhaujjat, s az izgalomtól felborzolt bajuszt.