Con una desconfianza completamente infundada, como se demostraría después, el señor Samsa salió con las dos mujeres al rellano; apoyados sobre la barandilla veían cómo los tres, lenta pero constantemente, bajaban la larga escalera, en cada piso desaparecían tras un determinado recodo y volvían a aparecer a los pocos instantes. Cuanto más abajo estaban tanto más interés perdía la familia Samsa por ellos, y cuando un oficial carnicero, con la carga en la cabeza en una posición orgullosa, se les acercó de frente y luego, cruzándose con ellos, siguió subiendo, el señor Samsa abandonó la barandilla con las dos mujeres y todos regresaron aliviados a su casa.
Samsa úr, bizalmatlanságában, amelynek alaptalan volta nyilvánvalóvá vált, a két nővel együtt kilépett az előtérre; a korlátnak dőlve végignézték, amint a három úr, lassan ugyan, de folyamatosan lemegy a hosszú lépcsőn, a lépcsőház egy bizonyos kanyarulatában minden emeleten eltűnnek, és néhány pillanat múlva újra előbukkannak; minél lejjebb értek, annál jobban csökkent irántuk a Samsa család érdeklődése, és amikor büszke tartásban, kosárral a fején elhaladt mellettük, majd magasan fölöttük egy henteslegény, Samsa úr és a nők lassan elengedték a korlátot, és megkönnyebbülten visszatértek a lakásba.