Buscando la puerta, doblé un ángulo del edificio y volví a distinguir la anhelada luz brotando de una ventanita enrejada, pequeña y que lo parecía más aún porque la ocultaba en parte la hiedra que revestía el muro de aquella parte de la casa.
Az ajtó után tapogatózva befordultam egy sarkon, és erre megint fölvillant a barátságos fény, mégpedig egy icipici rácsos ablak mögül, alig egylábnyira a föld színe fölött. Az ablak, mondom, nagyon kicsi volt, de a repkény vagy valami más kúszónövény, amely a házfalnak ezt a részét borította, annyira benőtte, hogy még kisebbnek látszott.