Con frecuencia, aquellas cadenas de áridas rocas avanzaban una punta hacia el mar, mordiendo la pradera sobre la cual caminábamos; pero siempre quedaba espacio suficiente para poder pasar.
Ezek a terméketlen sziklaláncok néha kiszögelltek a tenger felé, messze benyúlva a mezőkbe, de annyi hely mindig maradt, hogy elférjünk mellettük.