¿Cabía comparar la ignominia de ser esclava favorita de un loco paraíso, en el Sur, y gozar una hora de fiebre amorosa para despertar a la realidad anegada en lágrimas de remordimiento, con ser maestra de aldea, honrada y libre, en un rincón de las montañas de Inglaterra?
Azt a kérdést tettem fel magamnak: jobb-e rabszolgaként élni a tengerparti paradicsomban, élvezni annak a néhány rövid órának földöntúli boldogságát - hogy aztán a szégyen és a lelkifurdalás keserves könnyeit sírjam -, vagy jobb-e falusi tanítónőnek lenni, függetlennek és tisztességesnek, Anglia közepén, egy szeles kis hegyi faluban?