No llevaba, por de pronto, la casaca de uniforme, que, por lo demás, no era totalmente obligatoria en aquella época de libertad menor pero de mayor independencia, sino una casaca azul celeste, un tanto ajada y raída, y sobre ese vestido un tahalí magnífico, con bordados de oro, que relucía como las escamas de que el agua se cubre a plena luz del día.
A jelen pillanatban nem a testőregyenruha zubbonyát viselte - egyébiránt e kevésbé szabad, de sokkal függetlenebb korban ez nem is volt feltétlenül kötelező -, hanem egy valamelyest megfakult és kopott, égszínkék ujjasban feszített; pompázatos, arannyal hímzett kardkötő simult derekára, úgy csillogott-villogott, ahogy a napsugár táncol déli verőfényben a vízen.