En otros tiempos (es decir, en su infancia, y ahora estaba ya en plena madurez) cuando hacía o procuraba hacer algo que fuera un bien para el pueblo, para Rusia, a incluso para la Humanidad, Levin sentía que aquel impulso le llenaba de satisfacción; pero la misma actividad que antes le parecía tan grande, útil y hermosa, ahora se le figuraba empequeñecida y aun a punto de desaparecer.
Azelőtt, (ez csaknem még gyermekkorában kezdődött, és késő férfikoráig folyton nőtt benne), mikor valami olyat iparkodott cselekedni, a mi mindenkinek, az emberiségnek, Oroszországnak, az egész falunak javára vált volna, azt vette észre, hogy az erre vonatkozó gondolatok kellemesek voltak, de maga a tevékenység mindig visszás, mert nem volt meg benne a teljes meggyőződés az iránt, hogy erre a dologra föltétlenűl szükség van, s maga a tevékenység, mely eleinte olyan nagyszabásúnak látszott, mind jobban összezsugorodott, míg végre semmivé lett.