No tiene ningún amigo, a excepción de los gitanos errantes, y a estos vagabundos les da permiso para acampar en las pocas hectáreas de tierra cubierta de zarzas que componen la finca familiar, aceptando a cambio la hospitalidad de sus tiendas y marchándose a veces con ellos durante semanas enteras.
A mostohaapámnak nincs egyetlen barátja, jóakarója sem, nem fogad látogatókat, senki nem léphet a birtoka földjére, legföljebb az a néhány vándorcigány, akiknek engedélyt adott, hogy sátrat verjenek a szederbokrokkal és gazzal felvert birtokon. Cserébe azok is meghívják a sátrukba, együtt múlatja velük az időt, van úgy, hogy hetekre is eltűnik velük, és senki sem tudja, merre jár.