Con un sentimiento de enojo de no poder rehuir en ningún sitio a los conocidos, y satisfecho a la vez de encontrar algún entretenimiento en la monotonía de su vida, Vronsky miró otra vez a aquel señor que se había apartado y por un momento brillaron los ojos de los dos.
Vronszkij, a ki egyrészt bosszankodott, hogy sehol se kerülheti el az ösmerősöket, másrészt pedig életének egyhangúsága mellett vágyódott legalább valamelyes szórakozás után, még egyszer rápillantott arra az idegen úrra, a ki időközben félre vonúlt s kissé odább megállott, s íme, egy és ugyanabban a pillanatban mindkettőjüknek fölcsillantak a szemei.