Entónces la enferma sacó fuera de la cama una mano muy suave que bañó Candido un largo rato con lágrimas, y que llenó lurgo de diamantes, desando un saco de oro encima del taburete.
Ha már nem láthatsz, legalább szólj hozzám! - Nem tud beszélni, vágott közbe a szolgáló.« Ekkor a beteg nő kihuzván kövér kezét az ágyból, Candide-nak nyujtá, ki hosszu ideig könnyeivel öntözte azt, majd gyémántokkal rakta tele; az arannyal telt zsákja pedig a pamlagon hevert.