Y saludando a los asistentes boquiabiertos, los cuatro jóvenes tomaron el camino del bastión Saint Gervais, seguidos de Grimaud, que llevaba la cesta, ignorando dónde iba, pero en la obediencia pasiva a que se había habituado con Athos no pensaba siquiera en preguntarlo.
A négy fiatalember üdvözölte a hüledező hallgatóságot, és nekivágott a Szent Gervasius-bástya irányába; Grimaud nyomukban haladt, vitte a kosarat; nem is gyanította, hova mennek, de Athos mellett annyira megszokta a feltétlen engedelmességet, hogy eszébe sem ötlött kérdezősködni.