Aquel silencio era tan penoso para los dos que por los labios de Oblonsky pasó un temblor dolorido. Sin apartar la mirada del rostro de Karenin, continuaba callando.
Ez a hallgatás annyira kínos volt mindkettőjükre nézve, hogy Arkágyevics Sztepán ajkait, mialatt hallgatott és le nem vette szemeit Karenin arczáról, beteges reszketés fogta el.