Aún me parece verla, enfurecida cuando derramábamos el té, manoseábamos el pan, tirábamos los libros y armábamos una charanga golpeando la regla sobre el pupitre y la badila, en el cierre de la chimenea...
Most is magam előtt látom, ahogyan tajtékzik a dühtől, mert már azt sem tudtuk, mivel törjünk borsot az orra alá. Kiöntöttük a teánkat, szétmorzsoltuk a vajas kenyerünket, könyveinket a mennyezetre hajigáltuk, a vonalzóval indulót vertünk ki az íróasztalon vagy a piszkavassal a kályhaellenzőn.