Pero en la expresión del rostro de Ana, que ocultaba su emoción, no encontró nada fuera de su belleza que, aunque acostumbrada, ofrecía siempre un nuevo atractivo para él. Fuese simplemente por quedar admirado, absorto, ante la belleza de su amada o porque ésta despertara en él deseos que absorbieron sus pensamientos, Vronsky nada preguntó.
De elfojtott izgalomról tanúskodó és valamit titkoló arczkifejezésében nem talált egyebet, mint azt a már ösmert szépséget, mely azért mégis elbűvölte őt, ennek az öntudatát, és azt a vágyat, hogy ezzel képes legyen rá hatni. Nem akarta tőle megkérdezni, hogy miről beszéltek, de remélte, hogy magától is elmondja majd neki.