Con rápido gesto, Milady abrió su vestido, desgarró la batista que cubría su seno y, ruborizada por una fingida cólera y una vergüenza teatral, mostró al joven la huella indeleble que deshonraba aquel hombro tan bello.
Milady gyors mozdulattal feltárta ruháját, felhasította keblén a batiszt inget, s a színlelt harag és megjátszott szégyen pírjával arcán, megmutatta gyönyörű vállán a gyalázat lemoshatatlan bélyegét.