Finalmente, alzó la cabeza, fijó su mirada de águila sobre aquella fisonomía leal, abierta, inteligente, leyó en aquel rostro surcado por las lágrimas todos los sufrimientos que había enjugado desde hacía un mes, y pensó por tercera o cuarta vez cuánto futuro tenía aquel muchacho de veintiún años, y qué recursos podría ofrecer a un buen amo su actividad, su valor y su ingenio.
Végre feltekintett, sasszemét a fiatalember egyenes, nyílt, értelmes vonásaira szegezte, egy hosszú hónap szenvedéseit olvasta le könnyszántotta arcáról, és immár harmad- vagy negyedízben ötlött eszébe, milyen szép jövő várhatna a fiúra, hiszen még alig huszonegy éves, és mennyi hasznot hajtana ügyes gazda kezében a tettereje, bátorsága, eleven esze.