Ahora, mirando el cuadro con ojo de artista, adquiría la certeza absoluta de su perfección y la seguridad de su transcendencia, sentimiento que necesitaba para alcanzar aquella tensión que excluía todo otro interés y sin la cual no le era posible trabajar.
Elkezdte a saját művészi szemeivel nézni a képet és legott belejött a festménye tökéletességeiről és így nagy jelentőségéről táplált mély meggyőződésének abba az állapotába, a melyre szüksége volt ahhoz a minden más érdeket háttérbe szorító és kizárólagos, megfeszített érdeklődéshez, a mely nélkül nem volt képes dolgozni.