Milady permaneció durante algunos minutos en la misma posición, porque pensó que se la vigilaba por la cerradura; luego, lentamente, alzó su cabeza, que había recuperado una expresión formidable de amenaza y desafío, corrió a escuchar a la puerta, miró por la ventana y volviendo a enterrarse en un amplio sillón, pensó.
Milady néhány percig ugyanúgy maradt, ahogy volt, mert arra gondolt, hogy a kulcslyukon át megleshetik, majd lassan fölemelte fejét, vonásain ismét megjelent a fenyegető, félelmetes, kihívó kifejezés, az ajtóhoz futott hallgatózni, kitekintett az ablakon, majd visszatérve egy nagy karosszékbe süppedt, és hosszan-hosszan gondolkodott.