–¡Al fin he venido a tu casa –dijo Nicolás, con voz apagada, sin apartar un segundo los ojos del rostro de su hermano–. Hace tiempo que me lo proponía, pero me hallaba muy mal.
Ime, eljöttem hozzád, - mondotta Nikoláj tompa hangon, a nélkül, hogy csak egy pillanatra is levette volna a szemét az öcscse arczáról. - Már rég készűltem, de mindig rosszúl voltam.