Ellas amaban su casa y yo, en aquel edificio de antigua arquitectura-con su techo bajo, sus ventanas enrejadas, su avenida de pinos añosos, su jardín, con sus plantas de tejo y acebo, donde sólo florecían las más silvestres flores- encontraba un encanto constante y profundo.
Szerették otthonukat. Nekem is a szívemhez nőtt a régi kis szürke épület, alacsony tetejével, rácsos ablakaival, omladozó falaival, öreg fenyőfáival, amelyeket elgörbítettek a vad hegyi szelek, borostyánnal benőtt kertjével, ahol tiszafa és magyal sötétlett, s csak a legszívósabb virágok maradtak meg.