A lo lejos, se ven nubes que parecen enormes balas de algodón, amontonadas en un pintoresco desorden, las cuales se van hinchando lentamente y ganan en volumen lo que pierden en número. Son tan pesadas, que no pueden desprenderse del horizonte; pero, al impulso de las corrientes superiores, fúndense poco a poco, se ensombrecen y no tardan en formar una sola capa de aspecto en extremo imponente.
A távoli felhők, mint nagy vattagombócok, festői összevisszaságban torlódnak egymásra. Lassacskán megduzzadnak, számuk csökken, terjedelmük nő; már olyan súlyosak, hogy nem tudnak elszakadni a látóhatártól, de a légáramlatok hatására lassan összeolvadnak, elsötétülnek, és hamarosan egybefolyó réteget alkotnak, mind ijesztőbbé válnak.