Todo cuanto el corazón de una mujer puede contener de soberbio desprecio y de palabras desdeñosas lo arrojé sobre aquel hombre; sin duda estaba habituado a reproches semejantes porque me escuchó tranquilo, sonriente y con los brazos cruzados sobre el pecho; luego, cuando creyó que yo había dicho todo, se adelantó hacia mí: yo salté hacia la mesa, cogí un cuchillo y lo apoyé sobre mi pecho.
Ami gőgös megvetés, ami becsmérlő szó egy asszony lelkében megterem, mind a fejére zúdítottam; bizonyára megszokta már az efféle szidalmakat, mert összefonta karját, és nyugodtan, mosolyogva hallgatott, amikor pedig azt hitte, kifogytam a szóból, felém indult; én az asztalhoz ugrottam, kést ragadtam, és magam ellen fordítottam.