Sola, esperando que regresara Vronsky de una comida que daba un amigo para celebrar su despedida de soltero, Ana paseaba a lo largo del gabinete de Alexey, en el cual le gustaba estar para ver todos sus objetos y porque era la habitación de la casa donde repercutía menos el ruido de los carruajes rodando por el empedrado, y mientras paseaba, iba pensando en todos los detalles de la última discusión tenida con su amado.
Anna Vronszkijnak egy legényebédről való visszaérkezését várván, egyedül járt föl és alá a dolgozó-szobájában (a hol legkevésbbé volt hallható az utczai zaj) és újra, a legapróbb részletekig átgondolta tegnapi összekoczczanásuknak minden egyes kifejezését. Az összekoczczanás emlékezetes sértő szavaitól mindig visszafelé haladva, végre elérkezett ahhoz, mely az összekoczczanást előidézte, s így eljutott a beszélgetés elejére.