Siempre el sentimiento de una fuerza invisible, de una tupida red tejida a nuestro alrededor con habilidad y delicadeza infinitas, una red que apretaba tan poco que sólo en algún momento supremo la víctima advertía por fin que estaba enredada en sus mallas.
Mindig is éreztem, hogy láthatatlan erők dolgoznak ellenünk, s ügyes kezek fonják a hálót körülöttünk... Mindezt olyan finoman, olyan hallatlan hozzáértéssel csinálták, hogy szinte észre sem vettük, s mindig csak a legutolsó pillanatban derült ki, hogy alaposan bele vagyunk gabalyodva.