Entonces me sentaba al lado del fuego, con mi muñeca sobre las rodillas, hasta que la chimenea se apagaba, mirando de cuando en cuando en torno mío para convencerme de que en el aposento no había otro ser más temible que yo.
Én aztán egyedül gubbasztottam, ölemben a babámmal, amíg a tűz ki nem hunyt. Időnként körülnéztem, hogy meggyőződjem: valóban magam vagyok-e a sötét szobában, nem kísértenek-e szellemek körülöttem.