Antes recordaba los nombres, pero ahora los había olvidado completamente, sobre todo porque de todas las figuras del Antiguo Testamento la que prefería era la de Enoch, y porque junto a la idea del rapto del profeta se mezclaba en su cerebro una larga cadena de pensamientos a los que se entregaba también ahora, mientras miraba con ojos extáticos la cadena del reloj y un botón a medio abrochar del chaleco de su padre.
Azelőtt még emlékezett volt a nevekre, de most egészen elfelejtette őket, különösen azért, mert Henoch volt legkedvesebb alakja az egész Ó-Testámentomból, s mert az élve a menyországba jutáshoz fejében a gondolatoknak egész hosszú sora fűződött hozzá, a melynek most is átengedte magát, miközben merően bámúlt apjának az óralánczára, s mellényének egy félig begombolt gombjára.