El marido engañado, que hasta aquel momento le pareciera un ser despreciable, un estorbo incidental –y un tanto ridículo– de su dicha, era elevado de pronto por la propia Ana a una altura que inspiraba el máximo respeto, apareciendo repentinamente, no como malo, o falso, o ridículo, sino como bueno, sencillo y lleno de dignidad.
A megcsalt férj, a ki eddig egy szánalmas lénynek, s boldogsága egyik véletlen és valamelyest komikus akadályának látszott, egyszerre Anna által ideszólítva, meghunyászkodást parancsoló magaslatra emelkedett, és ez a férj ezen a magaslaton nem rossznak, nem hamisnak, nem nevetségesnek, hanem ellenkezőleg jónak, egyszerűnek és magasztosnak bizonyúlt.