Analizándolo y comparándolo con aquéllos, veía claramente que no se habría enamorado de Komisarov si éste no hubiese salvado la vida del Zar, ni de Ristich Kudjizky de no existir la cuestión eslava, mientras que amaba a Karenin por sí mismo, por su alma elevada e incomprendida, por el querido sonido de su fina voz, de prolongadas entonaciones, por su mirada cansada, por su carácter, por sus manos blancas de hinchadas venas.
A mint ezt az érzelmet elemezgette s az előbbiekkel összehasonlította, tisztán látta, hogy nem lett volna szerelmes Komiszarovba, ha ez nem mentette volna meg az uralkodó életét, nem lett volna szerelmes Risztics-Kudzsiczkijbe, ha nincs a szláv-kérdés, de Karenint magamagáért, fenkölt és meg nem értett lelkéért, fínom hangjának reá nézve kedves csengéséért és elnyújtott hangsúlyozásáért, bágyadt tekintetéért, a jelleméért s duzzadó erekkel ékes, puha és fehér kezeiért szerette.