Después, la brújula, enloquecida, sacudida por los fenómenos eléctricos, me confirmaba en mi opinión; la corteza mineral amenazaba romperse; los macizos graníticos, juntarse; el vacío, llenarse; el pozo, rebosar, y nosotros, pobres átomos, íbamos a ser triturados en aquella formidable compresión.
Végül a megkergült iránytű, amit az elektromos jelenségek rángattak ide-oda, végképp megerősített a véleményemben: az ásványi kéreg felhasadni készül, a gránittömegek összecsapással fenyegetnek, a hasadék betömődik, az űr megtelik, és mi, szerencsétlen atomok, összezúzódunk az iszonyú ölelésben.