¡Cómo, querida hermana! dijo de Winter . ¿No me anunciasteis sentimentalmente, con esa linda boca tan cruel hoy para mí, que veníais a Inglaterra con el único fin de verme a vuestro gusto, goce cuya privación, según decíais, sentíais tanto que lo arriesgasteis todo por eso: mareo, tempestad, cautividad?
Ejnye-ejnye, kedves sógorasszony! - felelte Winter -, hogy lehet ily kegyetlen hozzám ez a bűbájos pici száj, mely csak nemrégiben közölte velem áradozva, hogy egyes-egyedül azért érkezett Angliába, mert kedvére akar látni! Vagy nem kegyed mondta, hogy annyira nélkülözte élvezetes társaságomat, hogy mindent vállalt a kedvemért; tengeribetegséget, rabságot, vihart!