El zemstvo –continuaba Levin, saltando a un asunto que no tenía relación alguna con el tema– se parece a esas ramitas de abedul que poníamos en casa por todas partes el día de la Santísima Trinidad para que imitasen la primitiva selva virgen de Europa. Me es imposible creer que, si riego esas ramas de abedul, van a crecen
De meg aztán! - folytatta s megint egy éppenséggel nem ide tartozó dologra ugrott át, - a mi zemsztvobeli intézményeink, s mindaz, a mi velük jár, olyanok, mint azok a nyírfácskák, a melyeket mi pünkösd táján le szoktunk volt bökdösni a földbe, hogy olyan legyen, mintha erdő volna, már pedig én ezekben a nyírfácskákban hinni nem tudok.