El sol brillante, el vivo verdor, el son de la música, le resultaban el marco natural de toda aquella gente tan familiar para ella, con sus alternativas de peor o mejor salud, de buen o mal humor a que estaban sujetos. Pero al Príncipe la luz y el esplendor de la mañana de junio, el sonar de la orquesta que tocaba un alegre vals de moda y, sobre todo, el aspecto de las rozagantes sirvientas le parecían ilógicos y grotescos en contraste con aquellos muertos vivientes, llegados de toda Europa, que se movían con fatiga y tristeza.
A ragyogó nap, a lombok csillogó zöldje s a zene hangjai az ő szemeiben már megszokott keretéűl szolgáltak ezeknek az ösmerős arczoknak, s a róluk leolvasható javúlásnak vagy rosszabbodásnak, a melyet ő oly nagy figyelemmel kísért; de a herczeg előtt a juniusi reggel fénye és ragyogása, s a valami divatos keringőt játszó zenekar hangjai, de különösen azok az egészségtől duzzadó munkásleányok, ezek mellett az Európa minden részéből összesereglett és szomorúan ide s tova bolygó halandók mellett, valahogyan illetleneknek és szörnyűségeseknek látszottak.