Al principio, Ana se creía de buena fe molesta por la obstinación de Vronsky en perseguirla. Mas, a poco de volver de Moscú y después de haber asistido a una velada en la que, contando encontrarle, no le encontró, hubo de reconocer, por la tristeza que experimentaba, que se engañaba a sí misma, y que las asiduidades de Vronsky no sólo no le desagradaban sino que constituían todo el interés de su vida.
Az első időben Anna őszintén azt hitte, hogy neheztel rá, a mért őt üldözi; de mikor kevéssel azután, hogy Moszkvából visszatért, elment egy estélyre, a hol azt remélte, hogy találkozik vele, és nem volt ott, abból a lehangoltságból, mely erőt vett rajta, tisztán megértette, hogy ámította magát, hogy ez az üldözés nemcsak hogy nem kellemetlen neki, sőt hogy ebben összpontosúl életének minden érdekessége.