En este estado de insensibilidad y flaqueza estaba entre la vida y la muerte, quando me sentí comprimida por una cosa que bullia sobre mi cuerpo; y abriendo los ojos, vi á un hombre blanco y de buena traza, que suspirando decia entre dientes: O che sciagura d'essere senza cogl....
Az érzékenység és kábultság ily állapotában élet és halál közt lebegve egyszer csak érzem, hogy valami a testemhez ér; kinyitom szememet és egy jóképü, fehér embert látok magam előtt, ki fogai között mormogta: »O che sciagura d'essere senza cogl!...«