–Sí. ¡Chist! –repuso Kitty, meciéndose suavemente y oprimiendo con cariño la manecita regordeta –que parecía atada con un hilo a la muñeca–, que Mitia movía sin cesar, abriendo y cerrando los ojos.
Bizony, bizony, sss-sss-sss-sss... - felelt Kiti könnyedén imbolyogva, s gyöngéden szorongatta a gyermek kinyújtott karját, mely csuklóban mintha egy czérnaszállal lett volna átkötve, s a melylyel Mitya a szemeit hol lezárva, hol kinyitva, még mindig hadonászott.