¡Señor! exclamó . Sed bueno, sed clemente, escuchad mi ruego: ese cuchillo que la fatal prudencia del barón me ha quitado, porque sabe el uso que quiero hacer de él. ¡Oh, escuchadme hasta el final! ¡Ese cuchillo dejádmelo un mimuto solamente, por gracia, por piedad!
Uram! - kiáltotta. - Irgalmazzon nekem, legyen jó, hallgassa meg könyörgésemet: a báró kárhozatos óvatossága kicsavarta kezemből a kést, mert sejti, mire készülök, de kérem, hallgasson végig! a kést, kegyelem, irgalom! csupán egy percre adja vissza nekem a kést! s a lába nyomát is megcsókolom; higgye el, rám csukhatja az ajtót, nem forralok én semmit kegyed ellen; hogy is tehetnék ilyet, istenem! éppen azzal, aki egymaga volt hozzám irgalmas, jó és egyenes!