De soltero, ante la vida conyugal de los otros, con sus pequeñas miserias, sus disputas y celos, Levin se limitaba a sonreír con ironía desde el fondo de su alma.
Legénykorában sokszor, ha mások házaséletét, aprólékos gondjait, súrlódásait és féltékenykedését nézte, csak megvetően mosolygott magában.