Ante mí se erguía el lecho; a mi derecha quedaba el armario, grande y sombrío, con negros reflejos en sus paredes; y a la izquierda, las ventanas cerradas, entre las cuales había un gran espejo que duplicaba la visión de la vacía majestad del lecho y del aposento.
Az ágy előttem tornyosodott; jobb felől egy magas, sötét szekrény állt, felülete hol tompán, hol csillogóbban verte vissza a fényeket. Bal felől az elfüggönyzött ablakok; a két ablak között egy nagy tükör ismételte meg az ágy és a szoba üres fenségét.