Todavía me parece que lo estoy viendo, con la cara amarillenta y fofa, los párpados caídos y las pupilas reducidas a un puntito, encogido en una butaca y convertido en la ruina y los despojos de un buen hombre.
Ma már csak a romjait láthatjuk ennek a nemes embernek: egy örökké karosszékében kuporgó emberroncsot, akinek az arca sárga, felpüffedt, s pupillájára álmosan csukja le fittyedt szemhéját.