Ana miró abajo y, al reconocer a Vronsky, un extraño sentimiento de alegría y temor invadió su corazón. El permanecía con el abrigo puesto, buscándose algo en el bolsillo.
Ott állott, a nélkül, hogy a kabátját levetette volna, s kivett valamit a zsebéből. Abban a pillanatban, a mikor Anna a lépcső közepére ért, Vronszkij fölpillantott s mikor őt meglátta, a zavarnak és a megszeppenésnek a kifejezése ült ki az arczára.