El tártaro, recordando la costumbre de Oblonsky de no nombrar los manjares con los nombres de la cocina francesa, no quiso insistir, pero se tomó el desquite, repitiendo todo lo encargado tal como estaba escrito en la carta. –Soupe printanière, turbot à la Beaumarchais, poularde à l'estragon, macedoine de fruits... Y en seguida después, como movido por un resorte, cambió la carta que tenía en las manos por la de los vinos y la presentó a Oblonsky.
A pinczér, a ki ösmerte Arkágyevics Sztepánnak azt a szokását, hogy az ételeket sohase nevezte meg a franczia étlap szerint, nem ismételte a rendelést ő utána, hanem megszerezte magának azt az örömet, hogy elmondta az egészet a franczia ételsor szerint: "soupe printanière, turbot sauce Beaumarchais, poulard à la estragon, macedoin de fruits..." és legott, mintha csak rúgókon járt volna, lecsapta az egyik bekötött étlapot, s fölkapta a másikat, a bor-jegyzéket, és odavitte Arkágyevics Sztepánnak.