Además, la niña no era aún más que una esperanza, mientras que Sergio era ya casi un hombre, un hombre querido, en el cual se agitaban ya pensamientos y sentimientos. Sergio la comprendía, la amaba, la estudiaba, pensaba Ana, recordando las palabras y las miradas de su hijo.
Ezenkívül ebben a kis leányban még csak puszta remény volt minden, míg Szerjozsa már szinte emberszámba, még pedig szeretett emberszámba ment; benne már küzdöttek a gondolatok, az érzelmek, már gondolkozott, szeretett, sőt meg is ítélte őt, mint ő gondolta, mikor a szavai és a pillantásai eszébe jutottak.