El acto terminaba cuando entró, por lo que, sin pasar al palco de su hermano, cruzó ante él y se colocó próximo a la rampa, al lado de Serpujovskoy, quien, doblando la rodilla y golpeando con el tacón en la rampa, le llamó sonriendo al verle de lejos.
A fölvonásnak éppen vége volt, mikor belépett, s azért a nélkül, hogy a bátyja páholyába belépett volna, lement egészen az első sorig s a korlát mellett megállt Szerpuhovszkijnál, a ki az egyik térdét lehajtva és sarkával a korláton kopogtatva, már messziről meglátta és mosolyával hívogatta őt.