Para Constantino Levin el pueblo era bueno porque constituía un campo de nobles actividades: algo indiscutiblemente útil. Para Sergio Ivanovich era bueno porque allí era posible y hasta recomendable no hacer nada.
Levin Konsztantin a falut azért találta szépnek, mert talaja volt a kétségtelenűl hasznos munkának; Ivánovics Szergej pedig éppen azt szerette falun, hogy ott az ember a semmittevésnek élhetett, sőt kénytelen volt semmit se csinálni.