«¡Oh, Dios mío, la he enojado!», pensó Levin, mientras se dirigía hacia la vieja francesa de grises cabellos rizados sentada en el banco. Ella le acogió como a un viejo amigo, enseñando al reír su dentadura postiza.
Keserűséget okoztam neki. Uram, segíts!" - gondolta magában Levin és odasietett az őszhajú, vén franczia kisasszonyhoz, a ki ott ült egy padon s mosolyogva és hamis fogait mutogatva, mint régi jóbarátot üdvözölte őt.