Después de escribir un rato, Levin recordó de pronto a Kitty con extraordinaria claridad, evocando su negativa y su último encuentro, y con este recuerdo se levantó y empezó a pasearse por la estancia.
Levinnek, miután egy darabig írt, szokatlan élénkséggel eszébe jutott Kiti, a kosár, a melyet tőle kapott, és utolsó találkozásuk. Fölkelt s elkezdett a szobában föl és alá járni.