Cada vez que Levin trataba de penetrar más allá de las habitaciones de recepción del cerebro de Sviajsky, notaba que éste se turbaba algo, que su mirada expresaba un recelo casi imperceptible, como si temiera que Levin le comprendiese. E iniciaba una resistencia jovial.
Valahányszor megpróbálta, hogy lelkének mindenki előtt nyitva álló fogadó-szobáin túl is eljusson, azt látta, hogy Szvijazsszkij valamelyest zavarba jött; alig észrevehető ijedtség tükröződött a tekintetében, mintha attól tartott volna, hogy Levin meg találja őt érteni, s így mindannyiszor szelíden és kedélyesen ellenszegűlt.