Al salir del patio, Levin, como un árbol en primavera que no sabe aún cómo y hacia dónde crecerán sus jóvenes tallos y los brotes cautivos en sus capullos, ignoraba aún lo que empezaría ahora en su amada propiedad, pero se sentía henchido de hermosos y grandes propósitos.
És Levin, mikor a házából kilépett, éppen úgy, mint tavaszszal a fa, mely még nem tudja, hogy duzzadó rügyeibe zárt fiatal ágai és hajtásai hogyan és hova fognak fejlődni, maga se volt még egészen tisztában vele, hogy miféle vállalkozásokba fog most kedves gazdaságában belebocsátkozni, de érezte, hogy a legszebb tervekkel és szándékokkal van tele.