–No están mal –dijo, mientras separaba las–ostras de las conchas con un tenedorcito de plata y las engullía una tras otra–. No están mal –repitió, mirando con sus brillantes ojos, ora a Levin, ora al tártaro.
Nem rosszak, - szólott, s egymásután nyeldeste a gyöngyházfényű kagylókból ezüst villácskájával kifejtett sikamlós osztrigákat. - Nem rosszak, - ismételte, hol Levinre, hol a pinczérre emelve nedves és csillogó szemeit.