–¿Algún asunto? –repitió Vronsky, clavando su mirada en los ojos de Ana Karenina–. Usted sabe muy bien que voy para estar a su lado. No puedo hacer otra cosa.
Hogy miért utazom? - ismételte, miközben egyenesen a szemébe nézett. - Hiszen tudja, hogy azért utazom, hogy ott legyek, a hol kegyed van, - mondotta, - nem tehetek róla.