Cuando la condesa Nordston se permitió insinuar que habría deseado para ella algo mejor, la muchacha se exaltó tanto, demostró con tal calor que nada en el mundo podía ser mejor que Levin, que la Nordston se vio obligada a reconocerlo y en presencia de Kitty ya nunca acogía a Levin sin una sonrisa de admiración.
Mikor Nordszton grófnő megengedett magának egy czélzást arra, hogy valami jobbat kívánt volna neki, Kiti annyira tűzbe jött és oly meggyőzően bebizonyította, hogy Levinnél jobb a világon senki se lehet, hogy ezt Nordszton grófné is kénytelen volt elösmerni és Kiti jelenlétében többé soha nem üdvözölte Levint az elragadtatás mosolya nélkül.