Un estornell, el mofeta septentrional, se atura en un arbre damunt el cap de Tom, i refila les imitacions de sos veins en un rapte de gaubança; després una cucala de veu aguda, d'un blau ardent i brillador, davalla precipitadament i s'atura damunt un branquinyol, gairebé a l'abast del noi, enravena son cap a una banda, i ulla la gent estranya amb una consumidora curiositat; un esquirol cendrós i un gros companyó de la família guineuenca passaren escapolint-se, girant-se a intervals per inspeccionar i garlar amb els minyons, perque aquells animals boscans no havien vist fins aleshores, ben segur, una cara humana, i amb prou feines sabien si havien d'espantar-se o no.
worauf es die Flügel ausbreitete, um heimwärts zu fliegen und nach den allein gelassenen Kinderchen zu sehen, was Tom nicht weiter überraschte, denn er kannte längst die Leichtgläubigkeit und die Furcht dieses Tieres vor Feuer und hatte sie mehr als einmal ruchlos ausgenutzt.