Un estornell, el mofeta septentrional, se atura en un arbre damunt el cap de Tom, i refila les imitacions de sos veins en un rapte de gaubança; després una cucala de veu aguda, d'un blau ardent i brillador, davalla precipitadament i s'atura damunt un branquinyol, gairebé a l'abast del noi, enravena son cap a una banda, i ulla la gent estranya amb una consumidora curiositat; un esquirol cendrós i un gros companyó de la família guineuenca passaren escapolint-se, girant-se a intervals per inspeccionar i garlar amb els minyons, perque aquells animals boscans no havien vist fins aleshores, ben segur, una cara humana, i amb prou feines sabien si havien d'espantar-se o no.
Een grijze eekhoorn en een groote vos sprongen om hem heen en gingen af en toe opzitten, on hem te bekijken en op hun manier tegen hem te praten. Deze bewoners der wildernis toch hadden blijkbaar nooit te voren een menschelijk wezen gezien en wisten nauwelijks of zij er bang voor moesten zijn of niet.