Alla, en mig de la vall que era sota d'ells, il·luminada per la lluna, estava la casa on surt por, totalment isolada, amb el clos desaparegut feia qui-sap-lo temps, amb rengles d'herbes que sufocaven el seu llindar, la xemeneia esfondrada, els marcs de les finestres buits, un recó de la teulada foradat.
Ott a holdsütötte völgyben állt a kísértetház. Semmi sem volt körülötte, a kerítése már régen elkorhadt, küszöbét dudva és gyom verte fel, a kémény félig beomlott, az ablakok üresen tátongtak, és a tető egy része le volt szakítva.