El discurs fou continuat tot seguit, pero anava tot estropellat i ranquejant, perduda ja tota possibilitat d'impressionar; perque adhuc els més greus sentiments eren acollits a cada pas amb un endolcit esclat d'alegria profana, sota l'abric d'algun llunya respatller de banc, com si el pobre clergue hagués dit alguna cosa estranyament faceciosa.
Megakadt, és amikor folytatni akarta, csak nagyon nehezen és vontatottan jutott tovább; a gyülekezet figyelme teljesen elfordult tőle, annyira, hogy még a legkomolyabb intelmeket is fel-feltörő, szentségtelen vidámság fogadta a fedezéket nyújtó hátsó padok támlái mögül, mintha bizony szegény pap valami nagyon tréfás dolgot adott volna elő.