Dormia als llindars de les portes quan feia bon temps, i en bótes buides quan plovia; no havia d'anar a l'escola ni a la capella, ni reconeixer ningú per senyor, ni obeir a ningú: podia anar a pescar o a nedar, quan i on li plagués, i romandre-hi tanta d'estona com li fos escaient.
Nem kellett sem templomba, sem iskolába járnia; senki emberfia nem parancsolt neki, és nem kellett szót fogadnia senkinek. Akkor és oda ment fürdeni vagy halászni, amikor és ahová kedve tartotta, és addig maradt, ameddig éppen jónak látta.