El quatre de juliol s'acostava, pero aviat deixa de recórrer-hi amb el pensament (deixa de pensar-hi abans que hagués usat per quaranta vuit hores les seves cadenes), i fixa les seves esperances en el vell jutge de pau Frazer, que es trobava aparentment en son llit de mort i tindria uns grans funerals públics, ja que fou tan enlairat funcionari.
Július negyedikére, a nemzeti ünnepre gondolt először, de ezt hamarosan feladta, mert nagyon messze volt, így hát reményét az öreg Frazer békebíróba helyezte, aki, mint beszélték, halálán volt, és mint magas hivatalnok bizonyára nagyszabású és pompás temetésben részesült volna.