Després, una colla de minyons i noies (companyons de joc de Tom i de Joe) comparegueren, i s'aturaren a mirar per damunt l'estacada del clos, tot parlant, en to reverent, de com havia fet Tom aixo i allo la darrera vegada que el veieren, i com Joe digué aquesta i aquella petita bagatel·la (gravida de paorosa profecia, com ara veien bé prou!); i cada orador assenyalava l'indret exacte on els minyons perduts havien estat aleshores, i després afegien alguna cosa així: -I jo m'estava dret d'aquesta manera, igual que estic ara i com si vós fóssiu ell, n'estava a prop aiximateix; i ell somrigué de aquesta manera.
Megálltak a kerítés mellett, és kegyeletes hangon beszélgettek arról, hogyan csinálta ezt vagy azt Tom, és mit mondott Joe, mikor utoljára látták. Minden szavuk, minden tettük szörnyű erejű jóslat volt, amit most már természetesen láttak.