Un rai d'estaques que hi havia al riu l'invitava, i ell s'assegué en son caire d'enfora, i contempla l'ombrívola extensió del corrent, no desitjant aleshores sinó d'ofegar-se de cop i volta, i sense ataleiar-se'n, sense sofrir l'inconfortable tramit enginyat per la natura.
Tom kiült a szélére, és bánatosan meredt a folyó lomha tükrére. Arra gondolt, bárcsak megfulladna, de anélkül, hogy tudna róla, vagy végig kellene szenvednie a meghalással járó kellemetlenségeket.