Katsellessa noita harmaita kivimajoja, jotka nojaavat rosoisiin kallioseiniin, häviää oma aikakausi silmistä, ja jos näkisi nahkoihin kääriytyneen karvaisen miehen ryömivän esiin matalasta oviaukosta ja asettavan kivikärjellä varustetun nuolen jouselle, niin luulisi juuri hänen kuuluvankin tähän ympäristöön.
Når man betrakter deres grå steinhytter på de skrånende skrentene, legger man sin egen tidsalder bak seg, og om man plutselig fikk se et skinnkledt, håret menneske krype frem av den lave døren og legge en pil med flintespiss på buestrengen ville man føle at dette villmenneskets tilstedeværelse her var langt naturligere enn ens egen.