Hiljaa hiivimme eteenpäin kunnes olimme ehtineet rakennuksen toiseen sivustaan. Ehdimme vielä vilahdukselta näkemään pitkän, mustapartaisen miehen, selkä hieman kumarassa, varpaillaan kulkevan käytävässä.
Vi nærmet oss så forsiktig som mulig, i det vi følte oss for med foten for hvert skritt, før vi våget å trede på gulvet med hele vår vekt.