Tuuli kuljetti sitä äänettömän yön läpi, ensin kuului hiljainen uikutus, joka kasvoi ulvonnaksi tai karjunnaksi ja sitten hiljeni kumeaksi muminaksi.
Det ble båret av vinden gjennom nattestillheten, — en lang, dyp lyd, som steg til et hyl for å dø hen som en uhyggelig klage.