Kaukana polulla näimme sir Henryn kääntyvän ympäri kalpeana kuin kuolema, kädet kauhusta kohotettuina ja silmät avuttomasti tuijottaen siihen kauhistavaan eläimeen, joka ajoi häntä takaa.
Au loin sur le chemin nous aperçûmes Sir Henry qui s’était retourné : il était blême sous le clair de lune ; il leva les mains, horrifié, regardant désespérément l’abominable créature qui fonçait sur lui.