Minä kumarruin matalan oviaukon läpitse ja siinä näin hänen istuvan kivellä majan edessä. Hänen silmänsä säihkyivät iloisuutta minun kasvoillani näkyvän hämmästyksen johdosta.
Je me faufilai sous le linteau vétuste ; il était assis dehors sur une pierre, et ses yeux gris dansaient de plaisir amusé devant mon ahurissement.