Hän lähti ja oli muutaman silmänräpäyksen kuluttua kadonnut kallioitten taa, samalla kun minä, mieli täynnä levottomuutta ja pelkoa, jatkoin matkaani Baskerville Halliin.
En quelques secondes, elle avait disparu derrière les rochers épars, et, l’âme pleine de peurs indéfinissables, je repris le chemin du Manoir des Baskerville.