Sen mukaan kuin sumu vyöryi eteenpäin peräydyimme me, kunnes olimme joutuneet puolen englannin penikulman päähän rakennuksesta, ja yhä siirtyili tuo tiheä, valkoinen, kuun valaisema meri hitaasti ja vääjäämättömästi lähemmäs.
Nous nous postâmes à sept ou huit cents mètres de la maison ; mais cette mer blanche, épaisse, aux rebords argentés par la lune, continuait à avancer inexorablement.