Kuu valaisi kirkkaasti laakson pohjaa, ja sen keskipisteessä makasi tyttöraukka, joka oli vaipunut maahan ja kuollut kauhusta ja väsymyksestä.
La lune éclairait cette clairière : au centre gisait la malheureuse jeune fille, là où elle était tombée, morte d’épouvante et de fatigue.