De manera que nos alejamos hasta unos ochocientos metros de la casa, si bien el espeso mar blanco, su superficie plateada por la luna, seguía avanzando lenta pero inexorablemente:
Da tåkeskyen kom krypende fremover, rykket vi tilbake for den, inntil vi var kommet et langt stykke bort fra huset, men dette tette, hvite tåkesløret, som månen bredte sitt sølvskjær over den øvre del av, vedble å sige langsomt, men ubarmhjertig frem.