At that moment an angel came by in the disguise of a small boy (and I cannot think of any more effective disguise an angel could have assumed), with a can of beer in one hand, and in the other something at the end of a string, which he let down on to every flat stone he came across, and then pulled up again, this producing a peculiarly unattractive sound, suggestive of suffering.
I denna stund kom en ängel till platsen, i en liten gosses skepnad (och jag kan inte tänka mig en mer effektiv förklädnad för en ängel), med en ölburk i ena handen och i den andra någonting i änden på ett snöre, som han släppte ner på varje platt sten han kom i närheten av och därefter drog upp den igen, vilket framkallade ett underligt, otrevligt ljud, antydande någons lidande.