Silent, like sorrowing children, the birds have ceased their song, and only the moorhen's plaintive cry and the harsh croak of the corncrake stirs the awed hush around the couch of waters, where the dying day breathes out her last.
Tyst, liksom sörjande barn, har fåglarna upphört med sin sång, och endast sothönans klagande skri och det stränga krakandet från kornknarrna bryter den trolska tystnaden vid vattnet, där den döende dagen tar sina sista andetag.