I agreed with George, and suggested that we should seek out some retired and old-world spot, far from the madding crowd, and dream away a sunny week among its drowsy lanes - some half-forgotten nook, hidden away by the fairies, out of reach of the noisy world - some quaint-perched eyrie on the cliffs of Time, from whence the surging waves of the nineteenth century would sound far-off and faint.
Jag instämde i Georges uppfattning, och föreslog att vi skulle uppsöka nagon undanskymd och gammaldags plats, langt fran den larmande folkhopen och där drömma oss bort under en solig vecka bland sömniga smavägar — i nagon halvt bortglömd hala, dold bland älvorna, utom räckhall för den bullriga världen — nagot udda ställe som Gud glömt, där 1800-talets bullrande vagor endast märktes i fjärran.