We are as children whose small feet have strayed into some dim-lit temple of the god they have been taught to worship but know not; and, standing where the echoing dome spans the long vista of the shadowy light, glance up, half hoping, half afraid to see some awful vision hovering there.
Vi blir inför dem som barn, vars små fötter fört oss vilse in i något svagt upplyst tempel tillhörigt en gud de lärt sig att dyrka, men icke känner och som står där de ekande valven spänner sig i det skuggbemängda ljusets långa bågar, stirrar uppåt, till hälften i förhoppning, men även bävan, inför vilka skrämmande syner de måtte se där uppe.