So as the fog-bank flowed onward we fell back before it until we were half a mile from the house, and still that dense white sea, with the moon silvering its upper edge, swept slowly and inexorably on.
Da tåkeskyen kom krypende fremover, rykket vi tilbake for den, inntil vi var kommet et langt stykke bort fra huset, men dette tette, hvite tåkesløret, som månen bredte sitt sølvskjær over den øvre del av, vedble å sige langsomt, men ubarmhjertig frem.