There he sat, with his tweed suit and his American accent, in the corner of a prosaic railway-carriage, and yet as I looked at his dark and expressive face I felt more than ever how true a descendant he was of that long line of high-blooded, fiery, and masterful men.
Som han satt der i sin sommerdrakt og med sin amerikanske uttale i det ene hjørnet av en prosaiske jernbanekupé, følte jeg ved synet av dette alvorlige og uttryksfulle ansikt mere enn noensinne hvilken ekte ætling han var av en lang rekke stolte, fremragende menn med edelt blod.