Du bör gå igenom dina symtom innan du besöker läkare eller specialist. Vanliga symtom på gefyrofobi inkluderar svettiga handflator, en stickande känsla, domningar, darrningar, illamående och andfåddhet. Dessa symtom upplevs antingen i förväntan eller faktiskt korsande av broar. Man kan också känna oro över döden, krascha och andra våldsamma känslor.  Det mest uppenbara symptomet är en irrationell rädsla för broar och de situationer som är förknippade med att köra över broar.  Tendensen att undvika broar och köra över dem är också karakteristisk för denna specifika fobi.  Förutsägande ångest förknippas ofta med gefyrofobi. I det här fallet kan du bli rädd för broar redan innan du passerar dem.  Panikattack förknippas ofta med gefyrofobi. Det innebär en snabb hjärtfrekvens, illamående eller diarré, svettning, domningar, stickningar, yrsel eller svimningskänsla. Gefyrofobi är ofta en del av bredare ångestmönster. Det tenderar att påverka människor som också får panikattacker. Det är också relaterat till rädsla för höjder och öppna utrymmen. En mängd olika former av terapi har använts för att behandla specifika fobier som rädslan för att korsa broar. Talterapi, exponeringsterapi, kognitiv beteendeterapi och andra metoder har använts för att hjälpa personer med specifika fobier som gefyrofobi. Fråga din läkare om en hänvisning till en bra psykiater eller psykolog som har erfarenhet av fobier. Din läkare kan hänvisa dig till en psykiater, psykolog eller annan psykiater. Fråga din läkare om en terapeut med denna specialisering. Detta tillvägagångssätt kombinerar exponering med andra tekniker som kan hjälpa dig att hantera rädsla och ångest. Ni utvecklar nya perspektiv på era rädslor och övertygelser kring broar. Att utveckla en känsla av kontroll över era tankar och känslor om broar är centralt för detta tillvägagångssätt. Fråga din läkare om terapeuter med denna typ av specialisering. Detta fokuserar på att ändra ditt svar på den skrämmande situationen som att korsa broar. Genom att gradvis utsätta dig för orsaken till din rädsla kan du lära dig att hantera din oro. Terapeuten kan till exempel börja med att be dig att tänka dig att gå över en bro och sedan bygga upp till att titta på filmer om att gå över broar. Exponeringens varaktighet ökas gradvis för varje session. Så småningom kommer du att bygga upp till att faktiskt gå över en bro.  Kombinera exponering med kognitiv beteendeterapi. Behandling med en kombination av gradvis desensibilisering med kognitiv beteendeterapi har varit effektiv med medelålders och äldre vuxna.  Kortare exponeringssessioner i kombination med kognitiv beteendeterapi har visat sig vara effektiva för barn och ungdomar med specifika fobier. Du kan utforska orsakerna till din rädsla för broar och relaterade bekymmer med en psykolog. Tala med dem om orsakerna till din rädsla. Tillsammans kanske ni kan komma ner till roten till det som orsakade er rädsla. Utforska dina tidigaste minnen av denna rädsla med din psykolog. Din läkare eller psykiater kan skriva ut läkemedel som hjälper dig att hantera symptomen på gefyrofobi. Även om det inte finns några mediciner som kan bota detta tillstånd helt, det finns säkert vissa läkemedel som kommer att hjälpa till att lindra dina symptom.  Fråga din läkare om betablockerare. Dessa läkemedel blockerar påverkan av adrenalin på kroppen. De kan tas före den läskiga händelsen som att korsa en bro. De kommer att minska symtom som bultande hjärta och förhöjt blodtryck.  Fråga din läkare om användning av antidepressiva läkemedel mot gefyrofobi. Selektiva serotoninåterupptagshämmare påverkar ditt humör och kan användas för att behandla ångest i samband med specifika fobier.  Fråga din läkare om något lugnande medel hjälper mot ditt tillstånd. Dessa läkemedel hjälper dig att slappna av under skrämmande situationer.
Granska dina symtom. Granska dina relaterade medicinska tillstånd. Hitta en bra terapeut. Hitta en terapeut som specialiserar sig på kognitiv beteendeterapi. Hitta en terapeut som specialiserar sig på desensibilisering eller exponeringsbehandling. Utforska samtalsterapi med en psykolog. Fråga din läkare om lämplig medicinering.