Det är lätt att säga att ett bra barn lyssnar på sina föräldrar (och andra myndighetsgestalter) och gör vad hon blir tillsagd.  Även om detta vanligtvis är sant, är det viktigare att barnen lär sig att ta ansvar för vad de behöver göra.  Som ett barn som strävar efter att vara ditt bästa måste du acceptera att det finns saker du måste göra, till gagn för dig själv och andra.  Målet med att vara ett bra barn är inte riktigt om att ge dina föräldrar lite mindre sorg (även om de kommer att välkomna det).  Goda barn lär sig egenskaper som kommer att hjälpa dem att bli lyckliga, framgångsrika, vuxna. Du måste till exempel ta ansvar för att göra dina läxor och slutföra dina sysslor, utan ständiga påminnelser eller motstånd.  Detta kommer att hjälpa er att bli mer självmotiverade, självförsörjande och framgångsrika i arbete och liv som vuxen. Var och en av oss (inklusive vuxna) blir ibland arg, frustrerad, gnällig eller stressad.  Det finns inget sätt att förneka eller undvika dessa känslor, och det skulle vara ohälsosamt att göra det ändå.  Men du kan arbeta på att känna igen och hantera dina känslor mer effektivt.  Att lära sig att behärska ilska är en av de viktigaste lärdomarna för barn.  När du känner ilska väller upp, enkla steg som att ta djupa andetag, i näsan och ut munnen, och räkna till fem kan hjälpa dig att lugna och hålla den.  Då kan du tänka tydligare på vad som orsakade ilskan och vad du kan göra annorlunda nästa gång för att hantera den.  Okontrollerad ilska är dock inte alltid orsaken till dåligt uppförande.  Ibland uppträder barnen när de är upprörda, ledsna, förvirrade eller ensamma.  Du kan uppleva dessa känslor om du har blivit mobbad i skolan, utelämnad från en gruppaktivitet, eller avvisad av en vän.  När du känner dig nere, prata med en vuxen du litar på.  Om du kan tala med dina föräldrar om dina känslor, kan det förbättra ditt förhållande till dem.  Men det är ingen skam att söka hjälp hos en rådgivare eller någon annan expert, om man behöver det. Du kanske har hört detta sägas till dig, och det är vanligtvis sant.  Men den större bilden är att ärlighet är en viktig del i att bygga relationer som bygger på förtroende.  Detta kommer att vara till nytta för dig som barn och som vuxen.  Hälsosamma relationer kräver tillit, och tillit bygger på ärlighet.  Du kanske vill ljuga för dina föräldrar för att undvika straff eller för att inte såra dem.  Detta fungerar dock vanligtvis inte, och det kommer att hindra utvecklingen av ett mer moget förhållande till dem. Oavsett hur upprörda föräldrar kan bli när du hör sanningen - du misslyckades ett test eftersom du inte studerade, stal en godis bar från butiken, gjorde narr av en sårbar klasskamrat, etc. — de kommer också att känna en viss stolthet över att du väljer att vara ärlig.  Det är ett viktigt tecken på tillväxt och förtroende. Även de bästa barnen gör många misstag.  Det är en del av att växa upp, och helt enkelt av att vara människa.  Det viktiga är vad du gör med dina ofullkomligheter.  Att lära av misstag är ett tecken på mogenhet och kommer säkert att uppskattas av dina föräldrar.  Om du gjorde dåligt ifrån dig på grund av bristande förberedelser, är du då redo att inse vikten av att studera?  Om du hade utegångsförbud för att tala med din mor offentligt, förstår du då hur viktigt det är att visa respekt?  När ett omtänksamt, moget barn gör sådana misstag, lär hon sig av dem och går framåt bättre för det. Även de mest krävande föräldrar kommer att acceptera vissa misstag från sina barn, särskilt om de inte är upprepade misstag.  Alla föräldrar älskar att se tecken på tillväxt och mogenhet hos sina barn.  Att lära av ett misstag istället för att upprepa det är alltid ett positivt tecken. Barn som ses som "dåliga" på grund av dåligt beteende har ofta svårt att hantera sina problem på rätt sätt.  Förvirring och frustration leder ofta till dåliga beslut.  Men att kunna känna igen och lösa problem sätter dig på en väg mot självtillit och självförtroende.  Kommer du ihåg hur stolta dina föräldrar var när du satte ihop ett pussel själv eller skrev ditt eget namn?  Även när du lärde dig att lossa köksskåpet och gjorde en enorm röra överallt, det var förmodligen en del stolthet blandas in, eftersom föräldrar vet vikten av självtillit och problemlösning färdigheter i vuxenvärlden.  För barn är problem ofta ett resultat av en konflikt med ett annat barn.  För en barnvänlig guide till konfliktlösning, tänk på att besöka http://www.cyh.com/HealthAktuella/HealthAktuelltDetailsKids.aspx?p=335&np=287&id=1521.  Dess problemlösning steg inkluderar: Förstå.  Låt varje person som är inblandad tydligt uttrycka problemet som de ser det. Undvik att göra saker och ting värre.  Skrik inte, förolämpa eller vidta fysiska åtgärder mot de andra barnen, oavsett hur upprörd du är.  Håll dig lugn och arbeta igenom problemet. Jobba tillsammans.  Förklara hur du känner för konflikten genom att säga något som "Jag känner mig arg när..." eller "Jag behöver känna...".  Lyssna sedan noga medan de andra barnen talar. Hitta lösningen.  Brainstorm olika möjliga lösningar tillsammans, och välja den som bäst uppfyller behoven hos alla inblandade. Som vi just diskuterade, lära sig att känna igen och lösa problem själv är en viktig färdighet för barn (och vuxna).  Men lika viktigt är det att kunna känna igen och acceptera när man behöver hjälp att ta itu med ett problem.  Det hjälper dig inte att sluta med dina matteläxor utan att försöka lista ut det själv.  Men det är inte heller användbart att vägra att be om hjälp när du behöver det eftersom du insisterar på att göra allt själv. Inget barn (eller vuxen) kan själv lösa alla problem.  Dina föräldrar vill ge dig hjälp när du behöver det, och de kommer att se att du är villig att be om ett positivt tecken.  Men förvänta dig inte att de skall lösa varje problem för dig — det är ett tecken på omogenhet. Hur vet du när du skall fortsätta att själv försöka lösa ett problem och när du skall be om hjälp?  Det finns ingen hemlig formel; du måste lita på dig själv för att fatta beslutet.  Har du gjort ditt bästa för att lösa problemet?  Har du inga idéer för hur man ska hantera det?  I så fall är det förmodligen dags att be om hjälp.
Acceptera ditt ansvar. Hantera dina känslor. Var ärlig och tillitsfull. Förvänta dig ofullkomlighet och lär av dina misstag. Lär dig själv att lösa problem. Vet när du ska be om hjälp.