Detta test, enzymbundet immunsorbentanalys, letar efter antikroppar som kroppen producerar för att bekämpa sjukdomen. Det testar inte själva sjukdomen.  Ett annat liknande test som kan användas är immunofluorescenstestet.  Dessa tester är inte definitiva eftersom din kropp kanske inte har utvecklat tillräckligt av antikropparna ännu, särskilt om du har haft sjukdomen mindre än 30 dagar. Om ELISA returnerar ett negativt resultat och det har gått mindre än 30 dagar, är det dags att börja titta på andra diagnoser, för säkerhets skull. Du bör leta efter andra möjliga källor till symtomen. I vissa fall kan läkaren behandla patienten för borrelia även om ELISA inte ger ett positivt resultat. Dessa blodprover tittar specifikt på dina proteiner. Det drar ut dem i band som använder elektricitet. Banden är utskrivna på ett ark och jämförs med ett bandblad som är positivt för Lymes sjukdom. Vanligtvis måste du matcha 5 av 10 band för en positiv diagnos.  Det finns två typer av tester för den västra fläcken, IgM och IgG. IgM ska endast ges om du har haft symtom 30 dagar eller färre. Men eftersom vissa band är mer tecken på borrelia, kan du ha färre än 5 band och din läkare kommer fortfarande att bestämma att du har sjukdomen. Detta test detekterar även antikroppar i blodet. ELISA-testet är inte särskilt känsligt, så det saknar vissa patienter med borrelia. Det västerländska fläcktestet är mycket känsligt, så det kan ge falska positiva resultat. Kombinationen av de två testerna ger bättre resultat.
Gör ELISA-testet först. Kontrollera efter en annan diagnos med ett negativt resultat. Behandla ändå om det är över 30 dagar. Använd ett Western Blot test för att bekräfta ett positivt. Applicera båda testerna för mer exakta positiva resultat.