Som med alla andra, ett barn med ADHD kommer ibland att behöva disciplin. Tricket är att utforma disciplin som kommer att vara effektiv, med tanke på hur hjärnan hos ett barn med ADHD fungerar. Ett bra första steg är att i förväg förbereda sig för svåra situationer.  När du vet att du kommer att befinna dig i en situation som kommer att vara svår för barnet (t.ex. en där hon eller han måste vara stilla och tyst under en lång tid), diskutera det med henne eller honom i förväg. Tala om vilka reglerna är, och kom överens om belöningarna för att följa dem och straff för olydnad.  Om barnet sedan börjar ha problem med att uppföra sig, be då henne eller honom att upprepa reglerna och konsekvenserna för dig. Detta kommer ofta att vara tillräckligt för att förhindra eller stoppa oönskat beteende. Om möjligt, använd belöningar i stället för straff. Detta kommer att vara bättre för barnets självkänsla, och kan också vara mer effektivt för att främja gott uppförande.  Försök att fånga ditt barn att vara bra och ge en belöning i stället för att försöka fånga honom eller henne när han eller hon är dålig och ger straff.  Behåll en hink eller låda med små belöningar, såsom små leksaker, klistermärken, etc. Sådana här konkreta belöningar kan göra mycket för att motivera ett gott uppförande. Efter ett tag kan du skära ner på de konkreta belöningar, ersätta dem med beröm, kramar, etc.  En annan metod som somliga föräldrar tycker är till hjälp är ett poängsystem. Barn får poäng för gott uppförande som kan användas för att "köpa" speciella privilegier eller aktiviteter. Poäng kan användas för en resa till filmerna, stanna upp 30 minuter efter normal sängdags, etc. Försök att organisera punkter runt barnets rutin schema. Detta kan stärka det dagliga goda beteendet och bygga upp självkänsla genom upprepade framgångar.  När det är möjligt, försök att göra husets regler positiva snarare än negativa, också. Regler bör utgöra en förebild för ett gott uppförande i stället för att tala om för barnen vad de inte bör göra. Detta ger barn med ADHD en modell av vad de bör göra, snarare än att få dem att må dåligt över att göra saker de inte borde. I sådana fall som kräver straff, vara konsekvent om konsekvenserna för missuppfostran. Barn bör känna till reglerna.De bör känna till konsekvenserna för att bryta mot reglerna, och konsekvenserna bör ske på samma sätt varje gång.  Båda föräldrarna bör vara ombord och ge samma konsekvenser på samma sätt.  Konsekvensen bör gälla om missuppfostran inträffar hemma eller offentligt. Det är viktigt att vara konsekvent, och brist på sådant kan leda till att ett barn får förvirring eller villighet. Bråka inte om konsekvenserna eller ge efter för tiggeri eller trots, någonsin. Om du ger upp en enda gång, kan barnet lära sig att konsekvenserna är förhandlingsbara och upprepa missuppfostran.  På liknande sätt, begränsa svaren på dåligt beteende till de etablerade konsekvenserna. Belöna inte dåligt uppförande med extra uppmärksamhet. Extra uppmärksamhet bör endast vara en följd av gott uppförande. Barn med ADHD har svårt med uppmärksamhet spänna och orsak-och-effekt tänkande. Därför är det viktigt att se till att konsekvenserna inträffar så snart som möjligt efter det oönskade beteendet. Konsekvenser som kommer för sent efter det dåliga uppförandet kanske inte har någon betydelse för barnet. Dessa konsekvenser kan verka godtyckliga och orättvisa, vilket leder till sårade känslor och mer dåligt uppförande. Konsekvenserna måste också vara betydelsefulla för att vara meningsfulla. Om följderna blir alltför små, kan barnet helt enkelt borsta bort det och fortsätta att uppföra sig illa. Till exempel, om konsekvenserna för att vägra göra en uppgift inte är något annat än att behöva göra det senare, har detta förmodligen ingen verklig inverkan. Men att inte tillåtas att spela videospel den kvällen kan ha en mer betydande effekt. Reagera inte känslomässigt på missuppfostran. Håll en lugn ton och vara saklig om doling ut konsekvenserna.  Bli arg eller känslomässig kan orsaka ett barn med ADHD onödig stress eller ångest. Detta är inte produktivt. Ilska kan också sända ett budskap om att barnet kan manipulera dig genom dåligt beteende. Särskilt om ett barn missuppfattar sig för att få uppmärksamhet, kan detta främja ytterligare oönskat beteende. Ett vanligt straff för dåligt uppförande är "timeouten". Detta kan vara en användbar strategi för att tukta ett barn med ADHD, om den används på rätt sätt. Här är några riktlinjer: Behandla inte timeout som ett fängelsestraff. Använd det istället som en möjlighet för barnet att själv lugna ner sig och fundera över situationen. Be barnet att tänka på hur den här situationen uppstod och hur man skall lösa den. Säg åt honom eller henne att fundera över hur man kan förhindra att detta händer igen i framtiden, och vad konsekvenserna blir om det upprepas. Efter timeout, ha en diskussion om dessa ämnen. I hemmet, ha en bestämd plats där ditt barn kommer att stå eller sitta tyst. Detta bör vara en plats där han eller hon inte kan se TV - n eller andra distraktioner. Utse en konsekvent tid för att vara tyst på plats, självavslappning (vanligtvis inte mer än en minut per år av barnets ålder). När systemet blir bekvämare kan barnet stanna kvar tills det har uppnått ett lugnt tillstånd. Vid det här laget kanske barnet ber om tillåtelse att komma och prata om det. Nyckeln är att ge barnet tid och lugn. När timeouten är produktiv, ge beröm för ett välgjort arbete. Tänk inte på timeout som ett straff; betrakta det som ett slags återställningsknapp.
Förbered i förväg. Var positiv. Var konsekvent. Vara omedelbart. Var kraftfull. Håll dig lugn. Använd tidsgränser effektivt.