Tankar brukar ta slut av vana så kommer att dyka upp igen, när du slutar vara medveten. Lös för att släppa dem så bra som du inte bara måste stoppa kedjan, du måste förhindra nya. Detta innebär inte bara att vara medveten, utan också att göra medvetna ansträngningar för att ändra vanan. Forskning tyder på att det tar 21 till 66 dagar att ändra en vana, beroende på personen och den vana du vill ändra. vad som pågår för att utveckla en insikt och förståelse för hur tankar och känslor kontrollerar dig. Genom att titta på tankarna, det tar inte alltför lång tid att se det händer två distinkta saker - ett tema och en process. Processen är att tänka eller uttrycka känslor.  Sinnet behöver inte alltid ett tema att tänka på, det är då sinnet pladdrar bort över vad som verkar vara en ologisk och ganska vild ström av tankar. Sinnet använder tanken precis som en nappare eller en distraktion och gör det ofta när det finns fysisk smärta, när den är rädd eller försöker skydda sig från något. Om du tittar på sinnet som en maskin, kan du ibland se sinnet bara greppa vad det kan hitta eller känsla att använda som ett tema eller ämne för tanken. Temabaserat tänkande är mycket mer uppenbart, du kan vara arg, orolig eller har en särskild känsla över ett problem och du tänker på den frågan. Dessa tankar tenderar att vara repetitiva och fokuserade bara på temat i hand. Svårigheten är att det finns ett ganska centralt problem: huvudsakligen sinnet måste vara ointresserad eller desillusionerad med temat & processen av tänkande eller emotionell känsla. Ofta blir detta till stor hjälp genom att vi inser att temat och den aktuella känslan eller tankeprocessen inte hjälper oss just nu. Det finns en hel del känslor & tankeämnen vi inte vill släppa taget om eller se som stressande eftersom vi ofta vill utforska de teman och frågor de representerar (såsom när man är arg, eller orolig etc, vi vill tänka på vem, var, vad, varför etc). Denna specifika "vill tänka" eller bara "vill tänka", är mer kraftfull än vår önskan att släppa taget - att släppa taget är verkligen svårt när det helt enkelt uppvägs av en starkare önskan. När vi inte är försiktiga eller medvetna, vi bara börja slåss mot oss själva som också är en del av tricket om du tänker för tankens skull. Strider blir en annan distraktion från frågan sinnet flyr från - sinnet har fortfarande fullständig kontroll, även om det inte ser ut som det. Du måste motverka den starka "vill tänka på" med en mild men mycket ihärdig "OK, det är dags att gå vidare och släppa taget" tills så småningom önskan att släppa taget är starkare än önskan att tänka på frågan. Det andra problemet är känslor som vi ser som en del av vår identitet eller en del av oss. Vi har ingen önskan att inse att en del av oss kan orsaka oss smärta eller elände, eller att de kan göra oss olyckliga. Människor tränas ofta att tro att "alla" känslor är värdefulla när de är "jag" eller "min". Vissa känslor orsakar stress, men andra inte. Detta förklarar hela metoden, du måste observera tanken och känna tillräckligt länge för att besluta - utan att fördöma dig själv - om känslan är värd att hålla, eller värt att släppa taget om. Om du har ett tema baserat tanke du vill släppa tänka på, prova några av dessa experiment:: Försök så hårt du kan för att undvika att tänka på en isbjörn, eller (mer ovanligt) en lila polka-dot flamingo dricka en kopp kaffe. Experimentet är ganska gammalt men ändå bra för att visa tankedynamiken. Det enkla faktum i saken är att kunna upprätthålla en ansträngning att inte tänka på isbjörnar, eller när vi upplever en olycklig tanke, vi kämpar mot det, både försöker undertrycka en tanke och kämpar mot en tanke både kräver tillämpad och ihållande ansträngning och temat (såsom isbjörnen) som ett objekt. Om du fortsätter att försöka eller kämpa för att inte tänka på det, så stannar björnen. Säg att du håller en penna i handen och vill släppa den. För att sätta ner pennan måste du hålla den. När du fortsätter att vilja lägga ner den, måste du "fortsätta" att hålla den. Helt logiskt kan du inte lägga ner den när du fortfarande håller den. Ju mer ansträngning och avsikt som används för att "vill" lägga ner den, desto mer grepp appliceras på pennan. Samma fysik gäller i sinnet. Eftersom vi försöker tvinga bort tankarna, ju mer vi håller fast vid dem för att kunna använda kraften att tvinga det att gå. Ju hårdare vi försöker tvinga den, desto mer spänner vi och krossar sinnet. Men sinnet reagerar som om det attackerades.  Vägen ut är istället för att tvinga den, bara slappna av greppet. Pennan faller ut ur handen helt på egen hand, precis som tankar och känslor. Du kan behöva lite tid - om du använde våld kan det vara inpräglat i sinnet för en kort stund, eftersom sinnet är så vant vid att bekämpa det så det har blivit nästan inrotat som en mental sysselsättning. När vi klamrar oss fast vid tankar och känslor genom att utforska dem, eller försöker förstöra dem - de går ingenstans - är de fastlåsta. Vi måste slappna av för att kunna släppa dem.
Tänk på ditt förhållande till tanken eller känslan. Observera Jämför denna teori med din egen erfarenhet. Lär dig att släppa taget genom att slappna av din kamp mot känslor och tankar.