Om du tror att du lider av kronisk matsmältningsbesvär, bör du söka behandling för att få lindring. American Gastroenterological Association rekommenderar att du rådfrågar din läkare om du upplever någon eller en kombination av följande symtom: Du upplever matsmältningsbesvär tre eller fler gånger i veckan. Du har haft vanliga matsmältningsbesvär i fyra år eller mer. Du har använt OTC- antacida och andra läkemedel under en period av flera månader eller längre. Du har inte kunnat finna lindring trots olika försök (livsstilsförändringar, medicinering, etc.). Observera att om du upplever bröstsmärtor, bör du ringa din läkare eller akutmottagning, eftersom detta kan vara ett tecken på en hjärtattack som du kan missta sig för halsbränna eller matsmältningsbesvär. Din läkare kommer förmodligen att vilja få ett blodprov från dig för att hjälpa till att fastställa den underliggande orsaken till din matsmältningsbesvär. Vanliga blodprover som beställs för att hjälpa diagnoser matsmältningsstörningar inkluderar en CBC (Complete Blood Count, som mäter röda och vita blodkroppar samt blodplättar och en ESR (Erytrocyte Sedimentation Rate) eller CRP (C-Reactive Protein), som bedömer nivån av inflammation i kroppen. Blodtester kan användas för att diagnostisera och övervaka sjukdomar som IBS, H. pylori, Celiac sjukdom, och Crohns sjukdom, bland många andra. Ett blodprov tas från patientens ven genom en steril nål och spruta. Provet placeras i en steril behållare och kommer att undersökas i ett medicinskt laboratorium. I vissa fall, särskilt i de fall där besvären av matsmältningsbesvär är ihållande, kan din läkare hänvisa dig till en gastroenterolog, en specialist i området av mag-tarmkanalen och levern. Specialisten kan välja att genomföra endoskopi, ett förfarande som gör det möjligt för honom att titta inuti din matstrupe för att se om den underliggande orsaken är syra reflux som skadar slemhinnan i din matstrupe.  Vid endoskopi förs ett medicinskt instrument in i tjocktarmen och leds av en liten kamera med ett upplyst rör i slutet. Detta förfarande kan utföras på ett av två sätt: koloskopi eller övre endoskopi. En kolonoskopi använder en flexibel rör som försiktigt sätts in i öppningen av anus, vilket möjliggör direkt visualisering och undersökning av tjocktarmen (den stora tarmen) och terminalen ileum, den sista delen av tunntarmen.  En övre endoskopi underlättas av ett flexibelt rör in genom munnen, ner matstrupen och magen tills den når tolvfingertarmen, den första delen av tunntarmen. Vanligtvis kommer du att bli ombedd att komma in med en tom mage (vilket innebär ingen mat eller dryck sex eller fler timmar före ingreppet).  Under endoskopin, din läkare kan också ta bort en liten bit av vävnad för att testa. Din läkare kan rekommendera detta om du har haft magsmärtor, blödning från ändtarmen och onormala tarmrörelser (såsom diarré eller förstoppning). Ett barium lavemang är ett röntgentest som kan avgöra om det finns några avvikelser i tjocktarmen. I detta test injiceras en vätska i ändtarmen som innehåller ett metalliskt ämne som kallas barium. Barium verkar för att täcka slemhinnan i tjocktarmen så att tjocktarmen lättare kan ses på röntgen.  Innan examen, måste du "tomma" din tjocktarm eftersom allt som finns kvar kan ses på röntgen som en abnormitet. Du kommer sannolikt att krävas för att fasta efter midnatt och ta en laxermedel för att rensa ut din tjocktarm. I vissa fall kan din läkare begära att du håller dig till en speciell diet dagen innan (t.ex. inga fasta ämnen, endast klara vätskor som vatten, buljong och svart kaffe). En vecka eller två innan testet, se till att fråga din läkare om eventuella läkemedel du kan ta och om du bör sluta ta dem innan testet.  I allmänhet examen är obekväm, men det finns inga verkliga biverkningar från ett barium lavemang, även om du kan uppleva vit avföring (på grund av barium) eller lite förstoppning. Din läkare kan föreslå att du tar laxermedel om så är fallet.
Ring din läkare. Få ditt blod testat. Gör en endoskopi. Gör ett bariumlavemang.