Ju äldre ett barn blir, desto bättre rustar de sig för att klara av döden. Mycket små barn, till exempel förskolebarn, kan ha svårt att förstå döden, i stället för att betrakta den som en tillfällig separation. Gymnasieelever kan å andra sidan förstå dödens slutgiltighet och dess orsaker.  En del yngre barn kan generalisera döden för att förstå den. Efter att ha lärt sig omkring 9/11 kan till exempel en del yngre barn förknippa döden med att gå in i höga byggnader. Låt ditt barn vägleda samtalen om döden, eftersom de kommer att ställa de frågor som är viktiga för dem och hjälpa dig att avgöra vilken ton och vilket språk du skall använda. Särskilt för små barn är döden ofta ett främmande begrepp. Tanken att våra nära och kära inte kommer att vara runt för evigt behöver läras, och föräldrar kan ge kärlek och stöd medan barn lär sig att hantera döden. Även om det här samtalet är svårt, bör du vara dig själv och vara där för ditt barn.  Svara på frågor med enkla och direkta frågor, inte med eufemismer som "förlorade" eller "förslösade". Var sanningsenlig – att minimera negativa känslor kommer bara att förvirra ditt barn senare och skada deras förtroende för dig. Viska inte, hitta på historier eller vänta med att säga "i rätt tid". Om ett barn hör talas om en närståendes död från någon annan är det förvirrande och skadligt, och barnet vet inte vart det ska vända sig för att få råd. En kär anförvant bör närhelst det är möjligt berätta för ett barn om en död, så att de känner sig skyddade. Precis som vuxna kan barn ha svårt att uttrycka sig eller veta när de ska tala. Se till att uppmuntra dem att tala om hur de känner, men respektera deras önskemål om de är tysta eller obekväma -- att känna sig pressad kommer bara att förvirra dem mer och göra det svårare att förstå deras sorg. Prata med barn om de goda minnen de har med den avlidne, titta på bilder från lyckliga stunder, gör ett försök att förbli positiv. Även om detta är svårt när du går igenom sorg också, kan det hjälpa alla att hantera negativa känslor. Att låta ett barn recitera en dikt på begravningen, hjälpa till att plocka ut blommor eller berätta en historia om en närstående låter dem bli en del av familjens sorgeprocess. De känner att de har viss kontroll över sina känslor och kan bidra till minnet av den avlidne på ett meningsfullt sätt. Föräldrar bör alltid ge sitt stöd åt sina barn, men de kommer också att ta emot signaler från dig. Om du inte visar känslor, gråter eller talar om en närståendes död, kommer ditt barn troligen att göra detsamma. Även om de flesta barn kan lära sig att hantera döden med tiden, finns det fall då ett dödsfall drabbar ett barn särskilt hårt och råd från en utbildad mentalläkare kan vara nödvändiga. Håll ögonen öppna för något av följande symtom: Svårigheter att utföra grundläggande uppgifter Plötslig sängvätning Ihållande irritabilitet, humörsvängningar eller sorg. Låg självkänsla och självförtroende Plötsligt provokativt eller sexuellt beteende.
Vet att olika äldre barn hanterar döden annorlunda. Prata med dina barn om döden. Berätta för ditt barn om den älskades död på ett enkelt och enkelt sätt. Uppmuntra ditt barn att öppna sig för dig. Hjälpa till att stärka positiva minnen. Låt ditt barn delta i begravningsritualer. Var dig själv när du sörjer. Ta reda på om ditt barn behöver ytterligare hjälp.