Även om 35 mm filmpatroner är avsedda att vara ljustäta, är det fortfarande en dålig idé att göra detta i direkt solljus. Gå inomhus, eller åtminstone i skuggan. Det finns två typer av kameror du måste oroa dig för, och bara en som du sannolikt kommer att stöta på: Bakladdningskameror är de vanligaste, och de mest enkla att ladda.  Bakladdningskameror är enklast, och de vanligaste; de har en gångjärnsrygg som öppnas för att exponera filmkammaren. Ibland (särskilt på SLR-kameror) gör du detta genom att lyfta rewind veven uppåt. Andra kameror kommer att öppnas med hjälp av en utsedd spak. Kör filmen behållaren in i sin kammare (vanligtvis, på vänster sida) och dra ut filmledaren. Ibland måste du glida in ledaren i en slot i take-up spole; på andra, du helt enkelt dra ut ledaren tills spetsen radar upp med ett färgat märke.Efter att du har gjort detta, stäng baksidan av kameran. Vissa kameror kommer automatiskt att blåsa vidare till den första ramen; annars, ta två eller tre skott av ingenting särskilt, vind kameran på. Om du har en ramräknare som avläser uppåt från 0, vind på tills ramräknaren når 0. Några äldre kameror räknar ner, och så kommer att kräva att du ställer in ramräknaren manuellt till antalet exponeringar som din film har. Använd tidigare angivna steg för att kontrollera att filmen är ordentligt laddad.       En tidig bottenlastande FED-kamera.  Nedifrån-laddande kameror, såsom tidiga Leica-, Zorki-, Fed- och Zenit-kameror, är något mindre vanliga, och också något svårare. För det första måste du fysiskt klippa din film så att den har en längre, tunnare ledare. Mark Tharp har en utmärkt webbsida som beskriver proceduren.
Ladda filmen.