Om du har problem med att tömma blåsan i mer än några dagar i följd, sedan boka en tid med din familj läkare. Din läkare kommer att undersöka dig och försöka hitta grundorsaken. Förutom svaga bäckenmuskler, andra orsaker till urinretention inkluderar: blockering i urinröret, urinblåsa / njursten, genitourin infektioner, svår förstoppning, cystocele bildning (hos kvinnor), prostatatillväxt (hos män), ryggmärgsskada, överanvändning av antihistaminer och efter effekter från anestesi på grund av kirurgi.  Din läkare kan ta urinprov, röntgenbilder, datortomografi, MRI och/eller diagnostiska ultraljudsstudier för att fastställa orsaken till din urinblåsa problem. Få en remiss till en genitourinspecialist för mer testning, såsom cystoskopi (insättning av ett utrymme för att se inuti urinblåsan/urethra), urodynamisk testning (mäter blåsans förmåga att tömma) och/eller elektromyografi (mäter muskelaktiviteten hos urinblåsan/lägre bäckenet).  Vanliga symtom på urinretention inkluderar: smärta i nedre delen av buken, uppblåsthet, frekvent urinträngning, svårigheter att starta/stoppa urinflödet, svagt urinflöde och läckage.  Om du är i svårt obehag från en hel blåsa som vägrar att tömma, din läkare kan tömma din blåsa med en kateter — en relativt snabb öppenvård förfarande görs med en lokalbedövning. Självkateterisering kan läras ut för hemmabruk (se ovan). Fråga din läkare om dina problem med urinblåsan och oförmåga att tömma urinen normalt kan behandlas med läkemedel. Vissa läkemedel kan orsaka dilatation (avslappning och utvidgning) av den glatta muskeln i urinröret och öppning av blåsan, även om långvarig användning av dessa kan orsaka det motsatta problemet — inkontinens och förlust av blåskontroll. För män med förstorade prostatakörtlar, en vanlig orsak till urinblåsa / urinproblem, läkemedel som dutasterid (Avodart) och finasterid (Proscar) finns tillgängliga för att stoppa godartad prostatatillväxt eller till och med krympa den.  Läkemedel som kan slappna av musklerna i urinblåsan / uretra och även hjälpa till med prostataförstoring inkluderar: alfuzosin (Uroxatral), doxazosin (Cardura), silodosin (Rapaflo), tadalafil (Cialis), tamsulosin (Flomax), terazosin (Hytrin).  Läkemedel bör endast betraktas som en kortsiktig lösning och inte betraktas som ett permanent botemedel mot urinretention. Urethral dilatation behandlar en blockerad urinrör genom att föra in allt större diameter rör i urinröret för att sträcka ut den. Däremot används en stent för att sträcka ut en sammandragen uretra, men stenten expanderar som en fjäder och pressar tillbaka den omgivande vävnaden med tiden, istället för att ersättas av större. Stenar kan vara tillfälliga eller permanenta. Både dilatation och stenting är öppenvårdsprocedurer som kräver lokalbedövning och ibland sedering.  Alternativt kan urinröret göras bredare genom att blåsa upp en liten ballong fäst vid slutet av en kateter. Dessa procedurer utförs av en genitourial specialist som kallas en urolog. Till skillnad från regelbunden kateterisering som kan läras ut, bör dilatation och stenting inte göras hemma under några omständigheter. Sacral neuromodulering, även kallad InterStim terapi, använder milda elektriska pulser för nerver som kontrollerar urinblåsan och musklerna i nedre bäckenet relaterade till urinering. Denna terapi hjälper hjärnan, nerverna och glatta muskler kommunicera bättre så att blåsan kan tömma ordentligt och med jämna mellanrum. Den elektriska apparaten måste sättas in kirurgiskt och slås på för att fungera, men det är en reversibel behandling som kan avbrytas när som helst genom att stänga av enheten eller ta bort den från kroppen.  Denna terapi kallas också sakral nervstimulering, även om sakralnerverna i och runt svansbenet också kan stimuleras manuellt genom att massera området med en vibrerande anordning. Prova detta hemma för att se om det orsakar bättre urinblåsa tömning. Sacral nervstimulering är inte indicerat för problem med urinblåsa eller urinretention som orsakas av en obstruktion. Var medveten om att inte alla former av icke-obstruktiv urinretention kan behandlas med sakral nervstimulering, så fråga din urolog om det är en bra idé för dig. Om alla ovan nämnda tekniker och behandlingar inte hjälper med urinblåsan / urinvägarna, då kirurgi bör betraktas som en sista utväg om din läkare anser att det kan vara till hjälp. Det finns en mängd olika operationer tillgängliga, men det beror på den verkliga orsaken till ditt problem. Några exempel på kirurgiska ingrepp för att hjälpa till med urinretention inkluderar: en inre uretrotomi, en cystocele eller rektocele reparation för kvinnor, och prostatakirurgi för män.  En intern uretrotomi innebär att reparera en uretral striktur (blockering) genom att sätta in en speciell kateter med en laser på slutet. En cystocele eller rektocele förfarande innebär att ta bort cystor, reparera hål och stärka slidan och omgivande vävnader för att flytta blåsan till sin normala position. För att behandla urinretention orsakad av benign prostatahyperplasi (BPH), tas en del av eller hela körteln bort kirurgiskt, typiskt med transuretral metod (användning av en kateter förs in genom urinröret). Andra operationer kan göras för att ta bort tumörer och / eller cancervävnad i urinblåsan eller urinröret om det är tillämpligt.
Rådfråga din läkare. Fråga om tillgängliga läkemedel. Tänk på uretral dilatation och stenting. Överväg sakral neuromodulering. Betrakta kirurgi som en sista utväg.