Det finns en allmän missuppfattning om att grammatik inte finns på det kinesiska språket, men det är inte sant. Det finns kinesiska grammatikregler, de skiljer sig helt enkelt mycket från reglerna i indoeuropeiska eller andra språksystem. Till skillnad från dessa språk, kinesiska är ett mycket analytiskt språk som är både goda och dåliga nyheter för språkinlärare.  På kinesiska finns det till exempel inga komplicerade regler om konjugationer, överenskommelser, kön, plural substantiv eller spända. De flesta ord består av enkla stavelser som sedan kombineras för att göra sammansatta ord. Detta gör straffkonstruktionen ganska enkel. Kinesiska har dock sina egna grammatiska regler som inte har någon motsvarighet på engelska eller andra indoeuropeiska språk. Till exempel använder kinesiska grammatiska funktioner som klassificeringar, ämnesbetonade och preferenser för aspekt. Eftersom dessa egenskaper inte används på engelska, kan de vara ganska svåra att förstå. Men trots skillnaderna, kinesiska använder samma ordordning som engelska mestadels, dvs.. subjekt - verb - objekt, vilket gör det lättare att översätta ord för ord. Den engelska frasen "han gillar katter" översätts till exempel direkt till "tā (he) x på huan (gillar) māo (katter). Pinyin är ett system som används för att skriva mandarinkinesiska med hjälp av det romerska alfabetet. Hanyu Pinyin är den vanligaste formen av sådan romanisering och används i många läroböcker och undervisningsmaterial.  Pinyin gör det möjligt för studenter av mandarin att fokusera på sitt uttal, samtidigt som de också kan läsa och skriva, utan att behöva lära sig komplexa kinesiska tecken. Även om Pinyin använder det romerska alfabetet, är uttalet av dess bokstäver ofta inte intuitivt för engelska talare, varför det måste studeras noggrant innan det kan användas. Till exempel, bokstaven "c" i Pinyin uttalas som "ts" i ordet "bits", bokstaven "e" uttalas som "er" i ordet "hers" och bokstaven "q" uttalas som "ch" i ordet "cheap". På grund av dessa skillnader är det viktigt att du lär dig rätt Pinyin uttal innan du använder det som en guide. Även om att lära Pinyin uttal kan verka som en smärta, kan det vara mycket fördelaktigt för din språkinlärning och är fortfarande betydligt lättare än att lära sig känna igen de traditionella kinesiska tecken. Det sista hindret för att lära sig mandarin kinesiska är att lära sig läsa och skriva traditionella kinesiska tecken. Detta kan ta mycket lång tid (till och med år) att bemästra, eftersom det enda sättet att lära sig dem är genom memorering och kontinuerlig övning.  Enligt BBC finns det över 50 000 kinesiska tecken, men de flesta av dessa används sällan, om än aldrig. En utbildad kinesisk person kommer förmodligen att känna till omkring 8000 tecken, men endast omkring 2000 av dessa är nödvändiga för att läsa en tidning.  När du skriver kinesiska tecken måste du först lära dig var och en av de 214 "radikalerna" - som i huvudsak är byggstenarna i varje kinesisk karaktär. Vissa radikaler kan stå på egen hand som självständiga karaktärer, medan andra bara används inom mer komplexa karaktärer. Det är också viktigt att du följer rätt slagordning när du skriver tecknen. Det finns en specifik uppsättning regler du kommer att behöva följa, såsom vänster till höger, övre till nedre och horisontell innan vertikal. Det finns många kinesiska arbetsböcker du kan köpa som kommer att vägleda dig i rätt bildning av tecken. Dessa är vanligtvis avsedda för skolbarn, men är användbara för alla som försöker lära sig kinesiska tecken. Idealiskt, köpa en som är utformad för utländska länder, till exempel, kan du använda från Hanban som det också har den engelska översättningen. En av de största fördelarna med att lära sig kinesiska tecken är att du också kommer att ha tillgång till kantonesiska, japanska, koreanska och andra litteraturer, som också använder många traditionella eller förenklade kinesiska tecken i sina skrifter, även om de talade språken inte är samma.
Studera grundläggande grammatik. Lär dig hur du använder Pinyin. Öva läsa och skriva kinesiska tecken.