Om din lärares beteende skrämmer dig eller gör det svårt för dig att lära, överväga att få en förälder inblandad. Exempel på beteende som kan motivera föräldrarnas ingripande: Skrik ofta, förringa elever, eller avsiktligt förödmjuka elever. Att vara väldigt oorganiserad. Detta kan inbegripa att förlora uppdrag eller att inte gå in i betyg. Om läraren inte kan undervisa på ett sätt som gör att du kan lära. Att dela ut arbete utan undervisningsmaterial. Kom förberedda med specifika exempel. I stället för att säga, "Min lärare är skrämmande," till exempel, säga: "I torsdags, min lärare blev så arg att han slog alla våra skrivbord med en linjal och skrek på oss i tio minuter. Det kan vara en bra idé för din förälder att mejla eller skriva till din lärare. På så sätt har hon dokumentation om deras interaktioner ifall hon behöver gå till rektorn eller någon annan myndighet senare. E-posten kan innehålla en begäran om en person eller ett telefonsamtal, och den bör innehålla ett telefonnummer. Läs e-postmeddelandet innan din förälder skickar det, om möjligt, för att försäkra dig om att din förälder har förstått problemen. Din förälder bör lägga märke till när han ringde. Om läraren inte svarar, är frågorna inte lösta, eller situationen förvärras, det är dags att prata med någon ovanför läraren.
Identifiera om frågorna är värda att engagera en förälder. Diskutera problemen med din förälder. Be din förälder att kontakta din lärare. Följ upp med telefon om du inte får ett svar. Ta reda på när du ska be din förälder att kontakta rektorn eller någon annan myndighet.