Gitarren består av sex strängar, med den tjockaste, tyngsta strängen på toppen och den tunnaste på botten. Gitarrsträngarna räknas från botten upp -- så den tunna strängen är den 1:a och den tjocka strängen är den 6:e. Från botten upp, tonerna är E B G D A E. Det finns en mängd olika sätt att komma ihåg strängarna, men en av de enklaste är: Varje pojke får Dessert Vid påsk I västerländsk musik, anteckningar skrivs som bokstäverna A - G. Efter G, tonerna cyklar tillbaka till A, men en högre-pitched version av A. När du rör dig nerför bandfoten (mot gitarrens kropp) cyklar du ner tonerna. Ett E är därför högre upp än ett F, och ett G, och sedan nästa A.  Anteckningen tidigare anses vara lägre. Så ett B är lägre än nästa C. En anteckning som inträffar senare är en högre ton. En E är en högre ton än den tidigare D. Mellan tonerna är vassa (representerad av en #) och lägenheter (representerad av en...). Sharps är noterna direkt efter ett brev, som en A→ A#, och lägenheter är precis innan en anteckning, som en D på→ E. Sharps och lägenheter är utbytbara, beroende på låten. Till exempel är noten mellan en C och D skriven som antingen en C# eller en D. Den fullständiga uppsättningen anteckningar är: A, A#, B, C, C#, D, D#, E, F, F#, G, G# Observera att det inte finns något sådant som E# eller B#. E och B har aldrig vassa föremål, och noterna hoppar helt enkelt från E→F. Som sådan, det finns ingen C och F. heller. Om du minns detta lilla undantag från regeln, kommer det att bli lätt att memorera gitarren. En gitarrs band är numrerade, med 0 är en öppen sträng, 1 är den som ligger närmast huvudet, och så vidare. Ett halvt steg är helt enkelt att gå från en not till nästa (A→ A#), inklusive vassa och platta, medan ett fullsteg hoppar två toner (A→ B, B→ C#). Varje oro representerar ett halvt steg upp från den föregående. Så: På den översta strängen är den första noten (en öppen sträng) E. Den första froten på den övre strängen är en F (kom ihåg att det inte finns något sådant som E#). Den andra froten på den översta strängen är en F#.  Den tredje froten på den översta strängen är en G. Detta fortsätter hela vägen ner. Försök att namnge varje anteckning på en sträng. Om du fick det bra, du kommer tillbaka till E vid 12: e freet. Naturliga noter är de utan vassa eller flata (A,B,C,D,E,F,G). Den bästa platsen att börja lära sig är på toppen (eller 6: e) strängen, E. På denna sträng, de första stora tonerna markeras med prickar på frotboarden.  E är på den öppna strängen. F är på första plats. G är på 3D-fresten. A är på 5:e band. B är på 7th fret. C är på 8th fret. D är på 10th fret. E är på 12: e frot, och mönstret upprepas. Det är små metallstänger på halsen. När du trycker ner ett snöre på en frot, ger det dig en annan ton, rör sig nerför skalan. Men vid 12th fret (vanligtvis noterat av 2 prickar på gitarren), hela gitarren återställs. Den 12: e band av någon sträng är den identiska tonen som den öppna strängen, och sedan allt upprepas. Detta innebär att du bara behöver lära dig anteckningar från 0-12 frets, sedan vet att de är identiska efter den 12: e fret.  På det tolfte bandet, till exempel, skulle dina anteckningar vara E B G D A E, nerifrån och upp. Detta beror på att det bara finns 12 toner totalt i västerländsk musik -- A, A#, B, C, C#, D, D#, E, F, F#, G, G#. Efter den 12:e noten är du tillbaka där du började.
Lär dig de öppna strängarna, eller noterna för varje sträng om du inte håller ner en oro. Vet att noterna räknas alfabetiskt från A till G. Identifiera de skarpa och platta tonerna mellan bokstäverna. Flytta ner ett band för att höja noten upp ett halvt steg. Hitta alla naturliga noter på den första strängen. Tänk på gitarren som bara har 12 band.