Lägg din hand eller en näsduk över munnen medan du talar. Hindret bör vara direkt mot munnen för att åstadkomma en mer dramatisk effekt. Din röst, liksom alla ljud, färdas genom olika medier i form av ljudvågor. Det sätt på vilket dessa vågor överförs genom luft skiljer sig från hur dessa vågor låter när de färdas genom ett annat medium, som ett fast medium. Genom att placera ett fast hinder framför munnen medan du talar tvingar du ljudvågorna genom det hindret, vilket förändrar det sätt på vilket andras öron hör och tolkar ljudet. När du talar, gör det i en tystare ton och öppna munnen mindre när du uttalar ord.  Mumlande förändrar både ordbildningen och det sätt på vilket din röst bär. När du mumlar håller du munnen mer stängd än vanligt. Vissa ljud uttalas medan munnen bara är något öppnad, och de kommer inte att påverkas mycket. Å andra sidan kommer ljud som naturligt kräver att du öppnar munnen betydligt mer att förändras kraftigt. Tänk på skillnaden i ljud när du säger något så enkelt som "oh." Först, säg "oh" medan du öppnar munnen vidöppen. Upprepa sedan stavelsen medan du håller dina läppar bara knappt separerade. Om du lyssnar noga bör du lägga märke till skillnaden i ljud. Mumlande får dig också att tala mjukare. Tydliga, mellanljud kan komma igenom tillräckligt bra när du talar mjukt, men mjukare ljud och slutljud tenderar att skymmas. Tänk på skillnaden i ljud när du repeterar en enkel fras som  på det. på ett kraftfullt sätt upprepa frasen i din normala ton. Du kommer sannolikt att kunna plocka upp på slutet  på ljud, även om den inte i slutet av GÅTA smälter in i nästa ord. Försök sedan att upprepa frasen svagt i en tyst ton. De två vokalljuden kommer sannolikt att vara hörbara, men ljuden borde ha försvagats avsevärt. De flesta människor talar naturligtvis med en viss känsla. Fokusera på att upprätthålla en platt, konsekvent ton av röst medan du talar. Ju mindre känslor du använder när du talar, desto mer annorlunda kommer din röst att låta.  Det enklaste sättet att märka skillnaden är genom att ställa en fråga i monoton. När en fråga ställs, kommer det stora flertalet människor att sluta med en högre intonation. Samma fråga kan låta mycket annorlunda när den uttalas med en platt röst, utan den slutliga tonförskjutningen. Alternativt, om människor tenderar att säga att du har en platt röst, öva tala med mer entusiasm eller känslor. Tänk noga på vad du säger och ändra din intonation när du talar därefter. Ett bra sätt att träna på är med en enkel fras som "Ja" När någon säger "ja" på ett sårande sätt, bör det finnas en nedåtgående förändring i intonation. Å andra sidan kommer ett entusiastiskt "yeah" att ha en stark ton med en något hög tonhöjd från början till slut. Försök att prata medan du ler eller talar när du hånar, oavsett vad du egentligen säger.  Uttryck kan påverka den känsla med vilken ord talas, men uttryck ändrar också bildandet av dina ord eftersom din mun hålls i en annan position. Tänk till exempel på hur ordet " oh" låter när du ler mot hur det låter när ditt ansikte förblir löst. En lös oh ska är mer rundad, medan en oh med ett leende kommer att låta kortare i jämförelse och kan till och med likna ljudet oah. Ett snabbt sätt att dramatiskt förändra ljudet av din röst är att blockera dina näsgångar, och det enklaste sättet att göra detta är att greppa näsan på båda sidor och stänga näsborrarna.  Du kan också åstadkomma en liknande effekt genom att helt enkelt blockera andedräkten från att komma in i näsan genom munnen. När du talar, flyger luftflödet naturligt genom både mun och näsa. Blockering av näsan begränsar mängden luft som kommer ut genom näsgångarna och gör att mer luft fastnar djupare i halsen och munnen. Denna förändring i mängd och tryck får dina stämband att vibrera annorlunda, vilket ändrar hur din röst låter. Välj en accent som fascinerar dig och studera hur det varierar från ditt eget sätt att tala. Varje accent är lite annorlunda, så du kommer att behöva grundligt bekanta dig med nyckerna i varje enskild accent innan du kan tala i denna accent övertygande.  Icke-roticitet är ett vanligt inslag i flera accenter, inklusive Boston accent och många brittiska accenter. Icke-rooticitet hänvisar till bruket att släppa den sista "r" ljudet från ett ord. Till exempel, "senare" skulle låta som "lata" eller "smör" skulle låta som "butta". Den "bred A" är en annan vanlig egenskap hos många accenter, inklusive många brittiska accenter, Boston accenter och accenter som finns i engelsktalande länder i södra halvklotet, inklusive Nya Zeeland, Australien och Sydafrika. Denna praxis innebär att förlänga det korta "a"-ljudet.
Rör på rösten. Mumla. Tala i monotont. Tala med ett annat uttryck. Håll för näsan nu. Öva på en ny accent.