"Arbetslösa" människor definieras av den federala regeringen som människor som kan arbeta och som aktivt har sökt arbete under de senaste fyra veckorna.  Att aktivt söka arbete passar en bred kategori som inkluderar att ha kontaktat en arbetsgivare direkt med ett CV eller genom en intervju, gå till en offentlig eller privat arbetsförmedling, be vänner eller släktingar om arbetsmöjligheter, gå till en skola arbetsförmedling, placera annonser söker arbete, eller fylla i jobbansökningar.  Människor som är arbetslösa, men som har slutat leta efter arbete därför att de inte tror att de kan hitta en i sitt arbete, de var tidigare oförmögna att hitta arbete, eller därför att de tycker att de är för gamla, eller för oerfarna för att arbeta, anses vara "marginellt knutna till arbetskraften" och betraktas därför inte som en del av arbetskraften. Den federala regeringen finner detta nummer genom att undersöka 60.000 amerikanska hushåll varje månad. En nations sysselsatta befolkning utgörs av personer som har heltidsarbete. De anses också vara anställda om de är egenföretagare, om de arbetar deltid eller om de arbetar för ett familjeföretag i mer än 15 timmar i veckan, även om arbetet är oavlönat. Personer som är mamma- eller pappalediga, har sabbatsår eller är på semester från arbetet betraktas också som anställda eftersom de har ett arbete att komma tillbaka till.  Även om en person är deltidsanställd eller arbetar i ett arbete som ligger under hans eller hennes löneklass, anses personen fortfarande vara anställd. Den federala regeringen finner också detta nummer genom att undersöka 60.000 amerikanska hushåll varje månad. Människor som inte är en del av arbetskraften är människor som inte aktivt söker arbete eller människor som på annat sätt är upptagna, vare sig de är studenter, hemmakare eller funktionshindrade. Människor som inte ingår i arbetskraften är personer under 16 år, personer på institutioner som fängelser och vårdhem, personer i väpnade styrkor, personer som är pensionerade, studenter och funktionshindrade. Det är viktigt att veta vilka människor som inte anses vara en del av arbetskraften, så att man inte felaktigt räknar dem som en del av arbetskraften eller inte och skär ner ekvationen. Om vi till exempel har 4 miljoner arbetslösa och 40 miljoner sysselsatta kan vi dela 4 med 44 och få en decimal på.09.  Observera att vid beräkningen av den verkliga arbetslösheten kommer siffran inte att vara så fin och prydlig. Du kanske märker att de ursprungliga siffrorna var i miljoner men vi tappade alla nollor, väljer bara att dela prefixen. Om du dividerar talen med deras fulla siffror i miljonerna kommer du faktiskt att få samma exakta decimal. Försök, du ska få se! Denna beräkning är lika enkel som att flytta din decimalpunkt två mellanslag till vänster, till exempel konvertera.09 till 9%. Om du vill ta det ett steg längre och vill ta reda på vad sysselsättningsgraden är, då är allt du behöver göra att ta arbetslösheten och subtrahera den från 100. Så, till exempel, 100 — 9 = 91. Det innebär att sysselsättningsgraden i vår fiktiva mark är 90 procent, eller att 90 procent av de människor som kan arbeta och hitta arbete har hittat den. Det låter lite trevligare, eller hur?
Hitta antalet arbetslösa. Hitta antalet anställda. Ta bort människor som inte anses vara i arbetskraften. Dela antalet arbetslösa med det totala antalet sysselsatta och arbetslösa. Multiplicera decimaltalet med 100 för att få procentsatsen. Hitta sysselsättningsgraden genom att subtrahera detta antal från 100.