Att utveckla känslomässig styrka är inte detsamma som att bli osårbar. I själva verket är sårbarhet avgörande för att utveckla din förmåga att kommunicera med andra och för att fullt ut uppleva och acceptera dig själv. Sårbarhet innebär att vara öppen för erfarenheter, och också acceptera att de kanske inte fungerar som du hoppas.  Utan sårbarhet är det svårt att vara öppen för upplevelser som har ett grundläggande inslag av osäkerhet för dem, såsom kärlek, tillit, kreativitet.  Försök att förkasta perfektionism. Perfektionismen förväxlas ofta med sunda ambitioner eller en önskan om förträfflighet. I verkligheten, perfektionism ofta kommer från en rädsla för sårbarhet, önskan att vara perfekt så att vi inte upplever förlust eller rädsla. Perfectionism håller dig till en omöjlig standard och kräver att du får andras beröm. Sårbarhet gör att du kan sträva efter framgång och prestation samtidigt som du förstår att bakslag händer. För att bli starkare känslomässigt, måste du förstå vad dina tankar om dig själv och världen är. Dessa tankar har vuxit upp med tiden och format dina känslomässiga reaktioner. Ibland är grundläggande trosuppfattningar alltför rigida och kan hindra dig från att utveckla känslomässig styrka.  Sök efter trosuppfattningar som använder ord som alltid eller aldrig. De flesta situationer i livet är någonstans i en skala. Att upprätthålla grundläggande övertygelser som förlitar sig på allt-eller-ingenting tänkande kan hålla dig fast vid att försöka leva upp till en omöjlig standard. Tänk till exempel på hur du tror på ansvar. Tror du att du är ansvarig för dina handlingar och ditt beteende? Det är hälsosamt och hjälpsamt. Tror du också att du är ansvarig för andras handlingar och beteende? Det är vanligt att tro att vi har ansvaret att hantera erfarenheter och beteende hos alla runt omkring oss samt vår egen, men det är faktiskt en villfarelse. Uttrycket "bör på dig själv" uppfanns av psykologen Clayton Barbeau för att beskriva den kognitiva förvrängningen av känslan av att du är skyldig att göra något. Det händer oftast när du jämför dina handlingar eller känslor med en extern standard. När du använder bör uttalanden, kan du sluta med att känna skuld och skämmas för dig själv, i stället för att ha energi att ändra ditt beteende på sätt som uppfyller dina värderingar. När du ställs inför bör tankar, undersöka varför du känner dig som du borde göra detta eller det.   Till exempel, om du funderar på att gå på en diet eftersom du borde gå ner i vikt, tänk på varför du borde göra det. Är det för att du har ett särskilt hälsomål i åtanke? Har din läkare talat med dig om din vikt? Vill du se ut på ett visst sätt? Eller tycker du att detta bör därför att du känner dig pressad av andra att se ut eller uppföra sig på ett visst sätt? Samhället pressar ofta individer med många bör att vi kanske tycker att vi måste rätta oss efter: Du bör se ut som människor i tidskrifter. Du borde ha en viss klädstorlek. Du borde ha mycket/inget sex. Du borde vara lycklig. Du bör vara partner/förälder/syssla/student/anställd/arbetsgivare. Att vi ger efter för dessa påtryckningar från andra i stället för att göra saker för oss själva på grund av att de stämmer överens med våra värderingar kan göra att vi känner oss känslomässigt utplånade. Ibland känner sig människor känslomässigt svaga, därför att fruktan har trängt ut andra tankar om sig själva, till exempel att vara värdig kärlek, acceptans och lycka. Dessa rädslor bidrar till ångest (- Kommer andra att acceptera mig?-) och depression (------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------ Öva självkänsla kommer att hjälpa dig att lära dig att älska och acceptera dig själv, och det kommer att göra det lättare för dig att bli starkare i dina känslomässiga interaktioner med andra. Enligt psykologer innefattar självömkan tre element: självkärlek, vanlig mänsklighet och mindfulness. Detta är motsatsen till självkritik. Vi får ofta lära oss att sträva efter perfektion, och att en brist på perfektion är ett misslyckande. Men det är mycket snällare att se sig själv (och andra) som ett "arbete som pågår". Forskning har faktiskt visat att perfektionism kan hålla er tillbaka från sann prestation. Känslomässig styrka kommer från att vi har samma förståelse för oss själva som vi skulle ha haft för en vän. När allt kommer omkring, om en nära vän gjorde ett misstag, skulle du förmodligen erkänna det orätta, men ändå reagera med förlåtelse och kärlek. Försök göra det för dig själv också. Detta är motsatsen till självisolering. Det kan vara lätt att tro att vi är de enda som har upplevt smärta från våra misstag och livserfarenheter, som om ingen annan har upplevt samma sorg eller gjort något så fel som vi har gjort. Att erkänna er gemensamma mänsklighet innebär att erkänna att smärta och lidande är en del av den gemensamma mänskliga erfarenheten, och det gör att ni kan närma er era egna erfarenheter med mindre omdöme.  Till exempel, det kan vara lätt att falla in i negativ själv-talk som isolerar dig och din erfarenhet från andra, t.ex., "Ingen kan någonsin vara intresserad av mig eftersom jag är ett sådant misslyckande." Detta språk oskäligt summerar: du är inte "ett misslyckande" bara för att du kan misslyckas med något. Den erkänner inte heller att alla misslyckas då och då. Det håller dig till en högre standard än någon annan, vilket inte är rättvist mot dig (eller dem).  Försök istället att refraktera denna själv-talk. "Jag uppnådde inte ett sådant mål när jag hade planerat att göra det. Alla har motgångar då och då, även jag." Mindfulness är motsatsen till självabsorption. I stället för att fastna i en cykel av förnekande eller fokusering på negativa känslor gör mindfulness det möjligt för dig att känna igen och acceptera alla dina känslor, utan omdöme, när du upplever dem.  Till exempel, om du ofta upplever tanken, Jag är så oattraktiv, ingen kommer någonsin att vilja vara i ett förhållande med mig, ska försöka reframing det genom en mindfulness lins: Jag upplever tanken att jag är oattraktiv. Detta är bara en av många tankar och känslor som jag ska uppleva idag. en annan bra teknik är att öva mindfulness meditation. Denna typ av meditation är fokuserad på att vara villkorslöst närvarande, d.v.s. medveten och accepterande av vad som händer i det ögonblicket. Det kan bidra till att lindra ångest och hjälpa dig att bli mer medveten om hur du upplever dig själv.  UCLA Mindful Awareness Research Center erbjuder gratis guidade meditationer att ladda ner online. Dessa är organiserade efter situation -- kroppsmedvetenhet, sömn förberedelse, etc. -- och springa mellan 3 och 19 minuter. Det finns också flera mobila appar, såsom Calm, som ger guidade mini-meditationer. Flera studier har visat att visualisera din bästa möjliga självkänsla ökar känslor av positivitet och välbefinnande. Att identifiera sitt bästa möjliga jag kräver två grundläggande åtgärder: att visualisera den "framtida" du som har uppnått dina mål, och med tanke på vilka egenskaper du kommer att behöva använda (eller utvecklas) för att få dig dit.  Börja med att föreställa dig en tid i framtiden där du är den du vill vara. Tänk på vad som skulle vara den mest meningsfulla utvecklingen för dig. (Det är viktigt att detta är det jag du vill vara, inte en du känner dig pressad eller som du ville vara.) Visualisera ditt bästa möjliga jag på ett positivt sätt. Föreställ dig alla detaljer i situationen. Du kan tänka dig detta som att föreställa dig en livsdröm, en milstolpe eller något annat stort mål för dig själv. Till exempel, om ditt bästa möjliga jag är en entreprenör med sin egen framgångsrika verksamhet, tänk dig hur det ser ut. Hur många anställda har du? Vilken typ av chef är du? Hur mycket jobbar du? Vad säljer du eller uppfinner? Skriv ner detaljerna i denna visualisering. Tänk på vilka egenskaper ditt bästa jag använder i detta tänkta scenario. Till exempel, om du driver ett företag, kommer du sannolikt att behöva kreativitet, problemlösning, nätverksförmåga, och uthållighet. Tänk på vilka egenskaper du redan har. Du kommer säkert att överraska dig själv! Tänk sedan på vilka egenskaper som behöver utvecklas ytterligare. Tänk dig hur du kan bygga upp dessa färdigheter och egenskaper. Det är mycket viktigt att detta inte förvandlas till en övning i självbedömning. Döm inte dig själv för var du är nu! Föreställ dig istället att du är den du vill vara. Du kan inte kontrollera andras tankar eller handlingar, men du kan kontrollera din egen reaktion på dem. Kom ihåg att mycket av tiden, vad andra säger eller gör inte handlar om dig, det handlar om dem och en projektion av deras egen verklighet. Att ta saker och ting personligt ger andra makt över dig som de inte borde ha.  Personligisering är en vanlig kognitiv förvrängning. Det händer när du tolkar allt som händer dig som ett direkt, personligt svar på något om dig. Detta kan leda dig till att känna att andra har det i din hand. Det kan också leda till att du tar ansvar för sådant som du inte är ansvarig för.  Om någon till exempel stänger av dig i trafiken, kan du välja att ta det personligt och stuva över hur oförskämd föraren var mot dig. Eller så kan du tolka det som ditt fel för att låta det hända. Dessa är båda individualiserande reaktioner som är ohälsosamma. Ett starkare svar skulle vara att komma ihåg att du inte har kontroll över den föraren beteende eller handlingar, och du vet inte varför s / han gjorde vad s / han gjorde. Kanske föraren har en dålig dag. De kanske inte bryr sig om andras känslor. Du orsakade inte det här beteendet. Att inte ta saker personligt betyder inte att du inte kan känna dig sårad av vad andra säger. Men att du vägrar att ta något personligt kommer att hjälpa dig att ta avstånd från den omedelbara negativa reaktionen.
Acceptera sårbarhet. Upptäck dina grundläggande övertygelser. Undersök det som borde finnas i ditt liv. Öva självbelåtenhet. Öva på självuppfostran. Erkänn vanlig mänsklighet. Öva Mindfulness. Identifiera ditt bästa möjliga jag. Ta det inte personligt.