Warren G. Harding, storslagen talare och tidigare president i USA, hade en talstil som främst bestod av en armé av pompösa fraser rör sig över landskapet i jakt på en idé, enligt en politisk kritiker. Ge uttryck åt ordagrantheten hos unionens 29:e ordförande. Många talare börjar gå mot slutet av en tanke, stannar för att ta ett andetag och samla sina tankar. Lär dig istället att avsluta passager med öppningar in i nya passager och omedelbart säga "med andra ord" eller "Ytterligare" för att hålla greppet om konversationen fast. Att säga att en författare eller en talare är ordagrant är att säga att för honom skulle ett korrekt adjektiv aldrig kunna åstadkomma vad fem så-så, medelmåttigt, medelmåttigt, halvvilt, vingligt adjektiv skulle kunna åstadkomma genom att stapla upp dem i en hög. Verbositet betyder ord. Överbeskriv varenda substantiv i ditt tal och du kommer att vara på god väg. Försumma inte adverberna. Om en svan simmar, bör det vara "snabbt, försiktigt simma." Tänk på varje mening som en julgran som du vill hänga prydnader. Långvindiga verbohögtalare i världen vet aldrig när de ska sluta. Ge aldrig upp att bevisa din åsikt, även om alla i rummet tog ditt ord för det för tjugo minuter sedan.  Återge varje anspråk och position för ultimata retoriska effekter. Bli vän med frasen "med andra ord", omvärdera dina positioner på olika språk men med exakt samma innebörd. Tänk om allt du lägger fram, säkra varje anspråk och diskutera inåt med dig själv över dina uttalanden. När du kommer till slutet av en punkt, träna dig själv att säga "Å andra sidan... att öppna upp en aveny för ytterligare prat. Sinnet av verboset bör vara som en akvarium. Låt varje tankefisk gå vart den vill och följ den där. Oroa dig inte så mycket om vart du är på väg med ett argument; bara oroa dig för att utforska alla möjliga vinklar och vrånghet i ett samtal innan du låter det släppa. Medan Shakespeares Polonius kan vara skyddshelgon för den pompösa, om du vill ha mer konst och mindre materia i ditt tal, lär dig av mästare av långvindighet, som faktiskt lyckas dra av extrem verbositet. Kolla in följande författare av menings-labyrinthes och pompösa karaktärer som aldrig vet när man ska sluta: Herman Melville Susan Sontag Salvatore Scibona William Faulkner Virginia Woolf Samuel Beckett
Börja prata utan en tydlig uppfattning om vart du ska. Använd multitudinösa, varierade och olika adjektiv. Förklara dig själv för mycket. Omfamna utvikningar och åt sidan. Läs de långspolade skribenterna.