Carders är träpaddlar som är täckta med stiftbräda och de liknar ofta katt- eller hundhårsborstar. Se till att undvika att köpa korthållare gjorda för bomull och inköp som är speciellt gjorda för ull.  Ullkardare finns i små och stora storlekar. Större storlekar kan vara svårare att hantera om du har liten överkroppsstyrka. Vissa ullkardare har tänder som är mycket nära varandra. De är svårare att dra isär men anpassa ullen till finare ull. Handkortare har olika typer av tänder också, som används för olika ändamål. Kardborre med grova tänder används för kardning av grova fibrer, till exempel ull och mohair. Handkort med fina tänder används i allmänhet för kardning mjukare fibrer som bomull och angora. Ullen ska vidröra kardborrens sida med stiftbrädan. Du kommer att vilja täcka den ytan av kortaren tills nästan alla tänder är täckta men inte så det finns ett överskott av ull hängande på sidan av kortaren. Täck inte andra kardare med ull. Placera den fulla kortaren på vänster knä med ullen vänd uppåt. Håll i handtaget på den här kortaren med vänster hand. Byt händer och knä om din vänstra hand är din dominerande hand. Kortaren bör vara orienterad så att nålpapperet är vänd nedåt och mot ullen på den andra kortaren. Börja längst upp på den fulla kortbäraren (mottag handtaget). Virka dig försiktigt uppifrån och ner i fulla drag som rör sig i en riktning. Det finns ingen anledning att trycka hårt. Pinnepapperet bör ta några fibrer åt gången och räta ut det på den andra kortbäraren. Om du ser några knutar, fortsätt borsta tills de tas bort och överförs till ytan på den andra kortaren. Detta kan ta upp till fem minuter att slutföra, beroende på hur snabbt eller långsamt du föredrar att gå.
Köp handkort från en spinning eller hobbybutik. Täck en kardborre med ett tunt lager ull. Sitt ner med ett tomt knä. Håll den tomma kortbäraren vid handtaget i höger (eller dominant) hand. Borsta den tomma kortbäraren över toppen på den andra kortaren. Upprepa processen tills all ull överförs till rätt kortare.