Du vill inte överbelasta din läsare med beskrivning. Samtidigt vill du att de ska kunna föreställa sig hur din karaktär ser ut. Tänk på vem din läsare är och vilken genre du skriver. Detta kan hjälpa dig att avgöra om du vill ge en fullständig, detaljerad beskrivning av en karaktär eller bara tillräckligt med detaljer för att skapa ett intryck.  Till exempel ger litterära författare vanligtvis mindre beskrivning av sina karaktärer. De kanske berättar tillräckligt för läsaren för att få en uppfattning om hur karaktären ser ut. Till exempel, "En grinig röst lät från någonstans inne i det trasiga skägget." Å andra sidan innehåller genreförfattare ofta fler detaljer. Till exempel, en fantasi eller sci fi författare skulle sannolikt ge en fullständig beskrivning av en karaktär som är icke-mänsklig, såsom en cyborg eller alf. Du kanske skriver: "En metallplatta täckte halva hennes huvud och avslöjade kablarna under den när hennes käke rörde sig. Ett blått öga stirrade ut från höger uttag, men hennes vänstra öga svärmade och zoomade som en kameralins. En lång näsa pekade ner som en pil över hennes tunna, robotiska läppar." Du vill bara inkludera information dina läsare behöver veta, eftersom det är omöjligt att säga allt om en karaktär. En bra beskrivning berättar för läsaren mer om din karaktär än hur de ser ut. Här är några bra exempel: Tjocka svarta rötter kontrasteras med platinablond nyansen av hennes lockar. och - Detta talar om för läsaren att karaktären färgar hennes hår men inte har kunnat hänga med i stilen. Han hade en tröja som annonserade en pizzaklubb som stängdes för tre år sen. Det hängde på hans flanky ram som en kappa hänger på ett rack.... - Detta visar att karaktären bär föråldrade kläder som inte passar honom, förmodligen för att han inte har råd med nya kläder. Bildspråk använder metaforer, liknelser, hyperboler och personifiering för att hjälpa läsaren att föreställa sig människor och händelser i din berättelse. Det låter dig kreativt beskriva din karaktär, snarare än att lista grundläggande deskriptorer.  Till exempel, du vill inte säga, "Claire har lång, brunt hår och bruna ögon." Istället kan du skriva, "Dark lockar föll över Claires ansikte, maskera hennes bärnstensögon. Personifiering ger mänskliga egenskaper till ett icke-mänskligt djur eller något. Till exempel, hennes ögon undvek hans frågor... Purple prosa är att skriva som innehåller en hel del beskrivning och tjusiga ord men gör lite att lägga till historien. Det är mycket frustrerande för läsare, så bara inkludera beskrivning när det hjälper dig att berätta din historia. Du kan undvika lila prosa genom att beskriva endast vad som behöver beskrivas och hålla dina beskrivningar korta.  Använd så få ord som möjligt för att få jobbet gjort. Till exempel, det är okej att skriva, "Hon färgade håret färgen på bläck eftersom det fick henne att känna sig som en konstnär." Du behöver inte förklara så här: "Hennes inky-hår skuggade hennes bleka hud som en oljefläck på vatten. När hon tittade i spegeln såg hon en romantisk poet fångad i en annan tid, vilket fick henne att känna sig som konstnären hon alltid velat vara." Synecdoche är en litterär apparat där författaren använder en del av något för att representera hela personen, platsen eller saken. Det betyder att du inte behöver beskriva en karaktär till fullo. Istället fokuserar du på ett framträdande drag. Det är ett bekvämt sätt för dig att snabbt beskriva en karaktär på ett meningsfullt sätt men utan att använda många ord.  Synecdoche är särskilt användbart för sidkaraktärer! Tänk på de starka egenskaper som lätt identifierar din karaktär, såsom en rosa mohawk, en spetsig haka, en böjd rygg, en distinkt promenad, en unik lukt, etc. Detta drag kan vara positivt eller negativt, beroende på karaktär. Använd denna egenskap när du hänvisar till tecknet. Till exempel, "När jag såg den rosa mohawken glida förbi mitt fönster, visste jag att min granne var på väg hem." Räkna inte bara upp fysiska egenskaper. Tilltala dina läsare med 5 sinnen! Du kanske inte inkluderar alla sinnen, utan inbegriper så många du rimligtvis kan.  Tilltala luktsinnet genom att nämna hur din karaktär luktar. Till exempel, Mrs. Hamilton doftade alltid som färska bakade kakor..Inkludera känslan av beröring genom att nämna texturen av din karaktärs ärr, eller den silkeslena mjukhet i sin hud. Aktivera känslan av ljud genom att relatera ljudet av din karaktärs röst till en kvittrande fågel eller morra av en motor. Tilltala deras synförmåga genom att beskriva din karaktärs kläder och frisyr. När du kan, vädja till läsarens smaksinnet. Till exempel när två karaktärer kysser varandra. Eftersom du inte vill ge för mycket beskrivning, fokusera på de detaljer som berättar för läsaren mer än en sak om din karaktär. Detta gör att du bättre beskriva din karaktär utan att överbelasta läsaren med information. Till exempel: "Ordet som bäst beskriver Luna är långt. Hon har ett långt ansikte, långa armar och långa ben som ser ut som styltor." Du vill inte överbelasta läsaren med information, som kallas info dumpning. I stället kan du sprida dina deskriptorer över flera stycken eller sidor, beroende på arbetets längd. Till exempel kan du beskriva din karaktär under loppet av en scen snarare än alla på en gång.
Bestäm hur mycket beskrivning du vill inkludera. Fokusera på deskriptorer som kännetecknar snarare än mindre detaljer. Använd bildspråk för att göra dina beskrivningar mer engagerande. Undvik lila prosa, vilket innebär att ge för mycket beskrivning. Använd synecdoche när ett drag representerar ett tecken. Inkludera sensoriska detaljer för att göra dina karaktärer levande. Ge deskriptorer som gör dubbel plikt snarare än en hel del detaljer. Peppa din beskrivning genom hela historien snarare än info dumpning.