Ett sätt att återuppliva relationen med ditt inre barn är att "tidsresor" tillbaka till din barndom. Gör detta genom att göra en lista över sådant som skänkte dig glädje när du var ung. Utforska dessa underbara minnen och försök att komma ihåg detta barndomsunder. Att förnya dessa aktiviteter är också en bra idé. Några idéer: Sport, oavsett om det är fotboll, fotboll, basket, baseball eller något annat. Jag utforskar skogen. En smaskig picknick är en bra idé. Låtsas. Detta kan vara att klä upp sig och ha en tebjudning eller ens slåss mot ett band av elaka, smygande pirater. Färg, vare sig i ett barns eller vuxen färgbok. Vare sig det är en favoritflingor, något som din mamma skulle göra till dig, eller en godbit. Även om alla har olika barndomar, finns det mönster som är vanliga för de flesta människor. Om förhållandet till ditt inre barn har minskat under årens lopp, försök då att identifiera vilket utvecklingsstadium din barndom befinner sig i nu. Detta kommer att hjälpa dig att skapa en färdplan för att föra ditt inre barn tillbaka in i ditt liv. Observera att det finns några vanliga teman man kan ha med "det inre barnet". Dessa exempel tenderar att vara vad ditt inre barn är "för det mesta".  Några exempel är: Det övergivna barnet. Detta inre barn uppstår ofta till följd av att föräldrar skiljer sig eller är alltför upptagna för att spara uppmärksamhet. Eller det kan vara allvarligt, i fall av missbruk eller försummelse. Några av ledtrådarna är rädsla för att bli övergiven och känna sig ensam eller osäker. Det lekfulla barnet. Detta barn är en frisk, ofta försummad aspekt av vuxenlivet. Det lekfulla barnet vill ha spontant roligt och leva fritt från skuld eller ångest. Det rädda barnet. Detta barn fick förmodligen en hel del kritik som barn och upplever ångest när det misslyckas får tillräckligt med bekräftelse. Detta kan vara en ursäkt om du känner att du har försummat ditt inre barn och vill reparera den kopplingen. Det kan också vara ett enkelt brev som uttrycker din önskan att stärka vänskapen. Skräddarsy ditt brev till den typ av inre barn du har. Om hon är rädd, försök då lugna henne och mildra dessa rädslor. Om hon är orolig för att bli övergiven, låt henne veta att du kommer att göra ditt bästa för att alltid finnas där för henne. Om hon är lekfull, säg till henne att du vill hedra den lättsinniga friheten. Ditt inre barn är en sårbar person. Hon kan behöva en säker plats innan hon visar sig. Många människor döljer eller förnekar existensen av det inre barnet eftersom de tror att det får dem att se svaga ut. För att låta ditt inre barn lysa igenom, var mild och bekräftande. Närma dig henne mjukt, som ett litet djur vars förtroende du vill vinna. Sitt tyst och berätta för ditt inre barn att du vill veta mer om henne, att du är tillgänglig att prata och att du vill att hon ska känna sig trygg. Det kanske låter fånigt, men det du gör är att komma åt en annan del av dig själv och ditt omedvetna sinne. Ett viktigt sätt att komma i kontakt med sitt inre barn är att vara uppmärksam på känslor som dyker upp i vardagen. Dessa kan spåras tillbaka till många av de underbara och smärtsamma upplevelserna i barndomen när du var ung och lättpåverkad. Det inre barnets rädslor och osäkerheter, såväl som hennes glädjeämnen och förundran, utvecklas ofta till de känslomässiga mönstren i vårt vuxna liv. Under hela dagen, kolla med dig själv. Fråga: "Vad känner jag just nu?" Försök att sätta ord på dessa känslor. Ett av de största hindren för att ge ditt inre barn den uppmärksamhet och omsorg hon behöver är en kritisk röst. Denna röst kan tala om för dig att du är för gammal för att ha barnsliga osäkerheter eller omfamna barnsligheten i barndomen.  Den inre kritikern börjar utvecklas i barndomen; det är en reaktion på att det inre barnet kvävs. Respektera din inre kritiker som en del av ditt inre barn som har svikits eller skadats men undvika att köpa in sig i negativ själv-talk. Svara på din inre kritiker genom att säga "Jag förstår var du kommer ifrån. Jag förstår att du är skadad. Jag finns här för dig." En annan användbar fras: " Ja, det här är lite fånigt. Men det här är vad jag ska göra just nu. Kan du vara snäll och ta en paus och låt mig göra detta?"
Återkoppling till din barndom. Identifiera ditt specifika inre barn. Skriv ett brev till ditt inre barn. Odla ett öppet utrymme. Lyssna på dina känslor. Var uppmärksam på din inre kritiker.