Du är ditt barns första och mest inflytelserika lärare.  Om din egen inställning till livet är negativ, kommer också ditt barns inställning att vara negativ.  Hur reagerar du i en frustrerande situation?  Hur behandlar du vänner, nära och kära eller servicearbetare?  Hur reagerar du om du tycker att en situation är orättvis?  Ditt barn absorberar -- och speglar -- beteendet du lär honom eller henne. Attitydproblem innebär de utmaningar ditt barn står inför när han eller hon brottas med de unika dimensionerna av varje steg under resan från barndomen till vuxenlivet.  Barnbarn och små barn som uppvisar attitydproblem testar förmodligen dina reaktioner för att lära sig gränserna för ett rätt uppförande.  Se till att du är en uppmärksam förälder när ditt barn är fullt engagerat i positiv lek; hon kommer att lära sig att hon inte behöver provocera din ilska för att få uppmärksamhet. Barn i de tidiga elementära åren är tillräckligt gamla för att lära sig av konsekvenserna.  Elementära skolbarn påverkas också i allt högre grad av vänners och lekkamraters beteende.  Börja sätta regler om lämpligt beteende runt vuxna.  När barnen når sina "tween" och tonår börjar de "individuera" eller utveckla sin egen unika identitet.  Er roll är att hjälpa dem genom detta ofta förbryllande skede med tydliga förväntningar, respekt (som de måste återgälda) och mycket personlig uppmärksamhet. Tänk på hur ditt barn lär sig bäst.  Vissa barn, till exempel, svara bra på hörselundervisning, medan andra är mycket visuella och kan behöva skriftliga förväntningar eller fysiska demonstrationer av det beteende du vill uppmuntra.  Förstå vad ditt barn är och kan inte uppnå.  Ett barn som kämpar med ADHD, till exempel, kan vara "ignorera" dig inte för att hon har en dålig attityd utan för att hon kämpar för att bearbeta vågorna av information hon får från världen runt henne. Barn som ställs inför orealistiska förväntningar kan ibland reagera genom att ge upp helt och hållet i stället för att fortsätta att brottas med vad som är en omöjlig uppgift för dem. Känna igen ditt barns unika "startpunkt" och sedan arbeta därifrån för att ställa förväntningar beteende. Titta på vägen och tänk på de attribut du vill att ditt barn ska äga.  Vill du att han ska vara snäll?  Prioritera läran om vänlighet.  Vill du att hon ska vara ansvarig?  Lär dig ansvar.  Om du vill att ditt barn ska tillbringa tid tillsammans med dig under tonåren och i vuxen ålder, bör du tillbringa tid tillsammans med ditt barn medan det är ungt. Välj ett beteende att fokusera på, och vara specifik om dina parametrar.  Hellre än att sätta upp ett vagt mål som "Jag vill att mitt barn ska lyssna på mig", till exempel välja något konkret: "Jag vill att mitt barn ska slutföra sin hemläxa varje dag."  När du och ditt barn har gjort betydande framsteg mot det målet, kan du gå vidare till nästa steg: "Jag vill att våra samtal om läxor ska vara en attitydfri zon," eller "Jag vill utveckla en praxis att ha ett slags 5 minuters konversation om skolan med mitt barn dagligen." Förbättringar räknas!  Ingen av oss är kapabel till perfektion.  Fokusera på ditt barns framsteg mot att leva upp till dina förväntningar på uppförandet.  Undvik att bli modfälld om ditt barn har en dålig dag; kom ihåg att varje morgon är en ny början. Säg vad du menar, mena vad du säger, och följ upp alla angivna konsekvenser. Se till att alla i ditt hushåll är på samma sida.  Du och din partner bör dela samma förväntningar och fullfölja med samma konsekvenser.
Se på ditt eget beteende. Förstå ditt barns utvecklingsstadium. Lär känna ditt barns styrkor (och svagheter). Tänk på dina förhoppningar för ditt barn. Fokusera på en sak i taget. Kom ihåg att målen handlar om framsteg. Var konsekvent.