Om din katt visar tecken på uttorkning, du behöver göra ett besök till veterinären. Du bör konsultera en veterinär så snart din katt uppvisar tecken på uttorkning, eftersom tillståndet är mycket lättare att korrigera i dess tidigaste stadier. Om du misstänker att din katt är måttligt till svårt uttorkad, eller om djuret är latarg eller oemottaglig, få ditt husdjur till veterinären direkt.  Låt veterinären veta att det är en nödsituation så att du kan ses snabbare. Allvarlig uttorkning är en livshotande nödsituation. Förutom att bekräfta resultaten av din fysiska undersökning och bedöma din katts historia, din veterinär kan köra tester för att hjälpa till att avgöra hur uttorkad din katt är och att besluta om en lämplig behandling. Förutom en fysisk undersökning, din veterinär kan köra några grundläggande tester för att komma åt tillståndet för din katts uttorkning. Några grundläggande tester veterinärer använder för att bedöma hydrering inkluderar ett blodprov för att bedöma hematokriten (PCV). Om PCV kommer att vara högre än normalt, din katt är sannolikt uttorkad.  Veterinären kan också ta ett urinprov för att kontrollera dess koncentration. Vanligtvis, när djur är uttorkade, njurarna koncentrerar urin för att spara vatten. Om din katt har njursjukdom eller en hormon obalans, dock, han kanske inte kan på lämpligt sätt koncentrera sin urin även när han är uttorkad.  Andra tester kan köras beroende på den misstänkta bakomliggande orsaken till uttorkning. När veterinären bedömer din katt, kommer hon att beräkna den ungefärliga graden av uttorkning och formulera en vätskebehandlingsplan. Det bästa sättet att korrigera måttlig till svår uttorkning är genom att ge intravenös vätska. Du kommer också att behöva ta itu med den underliggande orsaken till uttorkning i din katt för att åtgärda situationen i framtiden. Vid svår dehydrering krävs omedelbar, aggressiv intravenös vätsketerapi för att säkerställa kattens återhämtning. Eftersom tidiga tecken på uttorkning är subtila och lätt att missa, att kunna identifiera potentiella uttorkning riskfaktorer och situationer som kan leda till uttorkning i din katt är viktigt. Du bör leta efter vanliga underliggande orsaker till uttorkning såsom att inte äta eller dricka tillräckligt, överdriven urinering, kräkningar, diarré, brännskador eller andra hudskador, inre eller yttre blödning, feber, och förlust av vätska inne i kroppen på grund av inre blödning eller annan olämplig förskjutning av vätska ut ur blodkärlen. Sjuka eller försvagade katter och unga kattungar är särskilt sårbara för detta tillstånd. Om din katt passar den här beskrivningen, bör du vara särskilt vaksam i att leta efter dessa faktorer. Dessa är alltid orsak till oro och kräver veterinär uppmärksamhet. Vissa medicinska och miljömässiga förhållanden gör uttorkning mer sannolikt, så husdjur som lider av dessa tillstånd löper ökad risk att bli uttorkade. Detta innebär att du bör titta på husdjur med dessa villkor mycket noga för tidiga tecken på uttorkning. Exempel på sådana tillstånd är njursjukdom, diabetes, hypertyreos, hjärtsjukdom, inflammatorisk tarmsjukdom, gastrointestinala parasiter, olika infektionssjukdomar, och värmeuttömmande.
Sök veterinärhjälp. Låt veterinären göra tester. Ge din katt behandlingen. Leta efter bakomliggande orsaker hos sjuka katter. Identifiera riskfaktorer.