När det är dags, välj antingen en personlig bekännelse eller en anonym bekännelse. Om du föredrar att vara anonym, bara knäböj framför ridån som skiljer dig från prästen och prästen kommer att börja bikten.  Om du vill ha en personlig bekännelse behöver du bara gå runt gardinen och sitta i stolen mitt emot prästen. Han kommer att vänta på dig. Kom ihåg att bekännelser är absolut konfidentiella -- prästen kommer aldrig (och kan aldrig) dela dina synder med någon annan.  Han instrueras att behålla biktens sigill oavsett omständigheter -- även under dödssmärtor. Låt inte dina bekymmer påverka ditt erkännande. Prästen börjar bikten med en bön från Korsets tecken. Följ hans exempel. Det finns några varianter, men den latinska riten är den vanligaste.   I den latinska riten: Gör korstecknet och säg: "Välsigna mig, fader, ty jag har syndat" och berätta för honom hur länge det har varit sedan din senaste bekännelse.(Det är inte nödvändigt att komma ihåg hur många gånger, bara frekvensen av viktiga synder.)  I den bysantinska riten: Knäböj inför Kristi ikon, prästen skall sitta vid din sida och kan placera sin epitrakelion på ditt huvud.  Han kan också vänta med att göra detta tills han ber om förlåtelse.  Var inte orolig i vilket fall som helst.  I andra östra kyrkor: Formerna kan variera. Oavsett variant, berätta för honom dina synder (inklusive hur många gånger du har begått dem). Gå i ordning från det allvarligaste till det minsta. Lämna inte ut några dödliga synder som du kan minnas. Du behöver inte gå in på detaljer om dina synder om inte prästen tycker att det är nödvändigt - och i den situationen kommer han att fråga.
Vänta tills du kan komma in i bikten. Börja bikta dig.