Äldre barn kan vara bättre förberedda på att klara av döden än yngre barn. Mycket små barn, liksom förskolebarn, kan ha svårt att förstå att döden är permanent och kan i stället betrakta den som en tillfällig separation. De flesta gymnasieelever kan å andra sidan förstå dödens slutgiltighet och dess orsaker. Var sanningsenlig när du diskuterar döden med ditt barn – att minimera eller ignorera negativa känslor kommer bara att förvirra ditt barn senare. Hitta inte på historier eller vänta med att säga "i rätt tid" av rädsla för att skada dem. Presentera nyheterna och besvara frågor i enkla och direkta termer, utan att använda eufemismer som "förlorade" eller "försvunna". Du kan till exempel säga att jag har tråkiga nyheter. Om ett barn hör talas om en närståendes död från någon annan, kan det vara förvirrande och otroligt. Barnet kanske inte vet vart du ska vända dig för att få råd om inte du. En pålitlig, välbekant vän bör närhelst det är möjligt berätta för sitt barn om döden, så att de känner sig trygga. I likhet med många vuxna kan barn ha svårt att uttrycka sig eller veta när de skall tala om allvarliga ämnen som döden. Se till att uppmuntra dem att tala om hur de känner det, men respektera deras önskemål om de är tysta eller obekväma i början. Att tvinga dem att tala kommer bara att förvirra dem mer och göra det svårare att förstå deras sorg. Låt ditt barn styra samtalet – de kommer att ställa de frågor som är viktiga för dem. Detta hjälper dig att hitta rätt ton och information för deras mognadsnivå. Tala med barnen om de goda ting som de kommer ihåg. Du kan titta på bilder från lyckliga stunder tillsammans, skriva ner historier du tycker om, och göra ett försök att hålla sig positiv. Även om detta är svårt när du går igenom sorg också, att hålla det positiva i sikte kommer att hjälpa alla att klara av döden på ett sunt sätt. Om ditt barn vill tala om lyckliga minnen av sin älskade, försök inte att byta ämne. Att ha positiva samtal om den avlidne är en hälsosam del av läkningsprocessen. Att låta ett barn recitera en dikt på begravningen, plocka ut blommor eller berätta en historia låter dem känna sig som en del av familjens sorgeprocess. Detta kan hjälpa dem att ha kontroll över sina känslor och bidra till minnet av den avlidne på ett sätt som är meningsfullt för dem. Känn inte att du behöver försumma dina egna känslomässiga behov för ditt barns skull. Dina barn kommer att ta signaler från dig och lära sig att sörja därefter. Om du inte visar känslor, gråter eller talar om en närståendes död, kommer ditt barn förmodligen att göra samma sak.  Sätt dina känslor i ord när du talar med ditt barn. Detta kommer inte bara att hjälpa ditt barn att räkna ut hur man uttrycker sin egen sorg på ett hälsosamt sätt, men kommer också att visa dem att vad de känner är okej och normalt. Till exempel, säg, Jag känner mig verkligen ledsen för mormor just nu. Även om de flesta barn lär sig att hantera döden med tiden, vissa dödsfall drabbar barn särskilt hårt. När detta inträffar kan det vara nödvändigt att ge råd till en utbildad mentalläkare. Håll ögonen öppna för följande symtom: Svårigheter att utföra grundläggande uppgifter och sysslor. Regression till tidigare barndom beteende, såsom sängvätning eller tumme suger. Ihållande irritabilitet, humörsvängningar eller sorg. Låg självkänsla och/eller självförtroende. Att agera ut eller missuppfatta sig mer än vanligt. Förlust av intresse för att umgås med andra.
Förvänta dig att barn i olika åldrar ska ta itu med döden på olika sätt. Berätta nyheterna för ditt barn på ett enkelt och enkelt språk. Uppmuntra ditt barn att öppna sig för dig. Hjälpa till att stärka positiva minnen genom att komma ihåg goda tider tillsammans. Erbjud ditt barn chansen att delta i minnesritualer. Låt dig också sörja. Skaffa professionell hjälp om ditt barn kämpar med svår sorg.