Reläer har ganska standard stift konfigurationer, men det är bäst att söka efter databladen för att ta reda på mer om antalet stift från tillverkaren, om det finns. Vanligtvis kommer dessa att tryckas på reläet.  Information om ström- och spänningsklassificeringar, stiftkonfigurationer och annan information är ibland tillgänglig i databladen kommer att vara ovärderliga vid testning, och eliminera de flesta fel i samband med testning. Teststift slumpmässigt utan att veta att stiftkonfigurationen är möjlig, men om reläet är skadat, kan resultaten vara oförutsägbara. Vissa reläer, beroende på deras storlek, kan också få denna information tryckt direkt på reläets kropp. Många reläer har ett genomskinligt plasthölje som innehåller spolen och kontakterna. Synliga skador (smälta, blackening, etc.) kommer att bidra till att begränsa problemet. De flesta moderna reläer har en LED för att berätta om de är i aktivt tillstånd (ON). Om ljuset är släckt och du har kontrollspänning till reläet eller spolterminalerna (vanligtvis A1[linje] och A2 [vanlig]) då kan du säkert anta att reläet är dåligt. Alla elektriska arbeten bör utföras med alla strömkällor kopplade, inklusive batterier och ledningsspänning. Var särskilt uppmärksam på kondensatorer i kretsen, eftersom de kan hålla en laddning under en avsevärd tid efter att ha tagit bort kraftkällan. Korta inte kondensatorterminalerna till urladdning. Det är bäst att kontrollera dina lokala lagar innan du utför något elektriskt arbete, och om du känner dig osäker, lämna det till proffsen. Extra lågspänningsarbete brukar inte falla under detta krav, men det är fortfarande viktigt att vara säker.
Rådgör med reläschemat eller databladet. Gör en grundläggande visuell kontroll av reläet. Koppla ner kraftkällan.