På grund av komplikationerna i samband med blodtransfusioner av hästdjur är detta förfarande bäst sparat för livshotande tillfällen när fördelarna överväger de potentiella riskerna.  Situationer där detta kan uppstå skulle vara allvarliga, okontrollerad blödning som orsakas av en avskuren artär, eller blodförlust bildar livmodern efter fölning. En annan indikation är svår anemi på grund av autoimmun sjukdom, där kroppen har attackerat sina egna röda blodkroppar. I denna situation kan en transfusion vara lämplig för att köpa tid medan behandlingen sparkar in, och ge benmärgen tid att regenerera ersättande röda blodkroppar. Den viktigaste markören din veterinär kommer att använda för att avgöra om din häst behöver en blodtransfusion är hästens packade cellvolym (PCV). Detta är ett mått på andelen flytande blod som tas upp av röda blodkroppar.  En frisk häst har en PCV i intervallet 32-52%.  Tröskelvärdet för transfusion är 12% eller lägre. På denna nivå kan blodet inte leverera tillräckligt med syre till vävnaderna för att upprätthålla funktionen, och därför krävs ytterligare hjälp i form av en transfusion. En annan markör som används av din veterinär under beslutsprocessen är hästens blod hemoglobin nivåer.  Hemoglobin binder till syre, så låga nivåer innebär otillräcklig syresättning av vävnaderna. En normal nivå är 11-19g/dl av blod, om detta faller under 8g/dl än transfusion rekommenderas. Både PCV och hemoglobin kan mätas med de blodmaskiner som de flesta moderna veterinärkliniker har på plats, och resultaten görs tillgängliga inom några minuter efter att testet körs. Det finns 8 stora grupper av hästblod: A, C, D, K, P, Q, U och T. Var och en av dessa grupper är dock ytterligare uppdelad i subtyper på grund av små variationer i proteinerna (alloantigener) på ytan av de röda blodkropparna.  Den totala kombinationen av enskilda blodtyper har beräknats på någonstans över 400.000, vilket innebär att hitta en donator som är en exakt matchning för mottagaren är nästan omöjligt. På grund av detta är syftet med hästtransfusionsmedicin att korsa blod från donatorer och mottagare för att eliminera de blodgrupper som mest sannolikt korsar varandra och orsaka en allvarlig reaktion. Bloddonation från grupperna A, C och Q är mest sannolikt att stimulera ett antikroppssvar om mottagaren inte tillhör dessa grupper.  Hästar med blodgrupp A, C eller Q undviks i allmänhet som donatorer eftersom deras blod är mycket immunogent (över stimulerar immunsystemet) och sannolikt orsakar en större transfusionsreaktion. Om givaren inte har en kris med den första transfusionen, om hon får en andra så är det en katastrofal reaktion med allvarliga komplikationer (som beskrivs i avsnitt 3 nedan) garanterad. Hästar från de återstående grupperna, dvs. D, K, P och U anses vara säkra donatorer. Det är att föredra för en mottagare att ta emot blod från så nära en grupp som möjligt, men om en grupp D-hästar är i akut behov av blodtransfusion, då är en donator från grupperna D, K, P eller U godtagbar eftersom dessa grupper klassas som universella donatorer (säker att ge den första transfusionen till någon häst). Anledningen till att hitta en häst med så nära blodgrupp som möjligt är att hästens kropp är programmerad att acceptera närvaron av sitt eget blod som ofarligt och inte montera ett immunsvar (producera antikroppar) mot det. Blodtypning är en enkel procedur som innebär att man applicerar fläckar av donatorhästens blod på en speciell testplatta.  Denna testplatta är impregnerad med antikroppar mot var och en av de olika blodgrupperna. När provet appliceras, klumpar sig blodkropparna antingen ihop eller spricker. Den enda provplattan där blodet inte klumpar ihop sig betecknar den korrekta blodtypen, eftersom den inte har utlöst någon reaktion. I en idealisk värld skulle både donator och mottagare skrivas och så nära en match som möjligt ges (dvs. en grupp U häst skulle få grupp U blod.) I en nödsituation är detta dock kanske inte möjligt, så endast donatorhästen är typad för att säkerställa att han är en universell donator (grupperna D, K, P och U).
Ge din häst en blodtransfusion endast i livshotande situationer. Be veterinären kolla din hästs PCV. Låt veterinären kontrollera din hästs hemoglobinnivåer. Även om det kan vara svårt, försök att hitta en donator med en motsvarande blodgrupp. Undvik donatorhästar från blodgrupperna A, C eller Q. Leta efter en donatorhäst med blodgrupp D, K, P eller U. Utför blodskrivning på ett prov av hästens blod.