För att rita vektorn och dess komponenter, måste du bestämma på en skala för din graf. Du måste välja en skala som är tillräckligt stor för att arbeta med bekvämt och exakt, men tillräckligt liten för att din vektor ska kunna dras till skalan.  Anta till exempel att du börjar med en vektor som representerar en hastighet på 200 mph (320 km/h) i nordostlig riktning. Om du använder grafpapper med 4 rutor per tum, kan du välja att ha varje kvadrat representerar 20 mph (32.2 km/h). Detta representerar en skala på 2,5 cm = 80 mph. Vektorns placering med avseende på ursprunget är irrelevant, så det finns ingen anledning att rita en x-axel och y-axel. Du mäter bara vektorn själv, inte dess läge i 2-dimensionellt eller 3-dimensionellt utrymme. Grafpapperet är bara ett mätverktyg, så platsen spelar ingen roll. Det är viktigt att du skissar din vektor så exakt som möjligt. Du måste representera både rätt riktning och längd på vektorn i din ritning.  Använd en exakt linjal. Till exempel, om du har valt skalan av en kvadrat på ditt grafpapper som representerar 20 mph (32.2 km/h), och varje kvadrat är 1⁄4 tum (0,6 cm), då en vektor på 200 mph (320 km/h) kommer att vara en linje som är 10 kvadrater, eller 2 1/2 tum, lång. Använd en protraktor, om nödvändigt, för att visa vektorns vinkel eller riktning. Till exempel, om vektorn visar rörelse i nordöstlig riktning, rita en linje i 45-graders vinkel från horisontalplanet. Vektorns kan indikera många olika typer av riktningsmätningar. Om du diskuterar resor, kan det betyda en riktning på kartan. För att avbilda vägen för ett kastat eller träffat objekt, vektorns vinkel kan betyda vinkeln av resa från marken. I kärnfysiken kan en vektor tyda på en elektronriktning. Med hjälp av din linjal, börja vid svansen av vektorn och rita en horisontell linje så bred som krävs för att sammanfalla med huvudet på vektorn. Markera en pilspets på spetsen av den raden för att indikera att detta också är en komponent vektor. Dra sedan en vertikal linje från den punkten till huvudet på den ursprungliga vektorn. Markera en pilspets på denna punkt också.  Du borde ha skapat en rätvinklig triangel, bestående av 3 vektorer. Den ursprungliga vektorn är hypotenusan av den högra triangeln. Basen av den högra triangeln är en horisontell vektor, och höjden av den högra triangeln är en vertikal vektor. Det finns 2 undantag när du inte kan konstruera en rätvinklig triangel. Detta inträffar när den ursprungliga vektorn är antingen exakt horisontell eller vertikal. För en horisontell vektor är den vertikala komponenten noll och för en vertikal vektor är den horisontella komponenten noll. Beroende på vad som representeras av din ursprungliga vektor, bör du märka de två komponentvektorer som du just har ritat. Till exempel, med hjälp av vektorn som representerar resa i en nordostlig riktning, den horisontella vektorn representerar  på öst, och den vertikala vektorn representerar  på norden. och Andra prover av komponenter kan vara  på upp/nedåt eller vänster/höger. och Du kan bestämma magnituderna av dina 2 komponentvektorer med antingen grafpapper ensam eller en linjal. Om du använder en linjal, mät sedan längden på var och en av komponenterna vektorer och konvertera med hjälp av den skala du har valt. Till exempel, en horisontell linje som är 1 1⁄4 inches (3,2 cm) lång, med en skala på 1 tum (2,5 cm) = 80 mph., skulle representera en östliga komponent på 100 mph (160 km/h).  Om du väljer att förlita dig på grafpapper snarare än en linjal, kan du behöva uppskatta lite. Om din linje korsar 3 hela rutor på grafen papper och faller i mitten av den 4: e kvadraten, skulle du behöva uppskatta bråkdelen av den sista kvadraten och multiplicera med din skala. Till exempel, om 1 kvadrat = 20 mph (32.2 km/h), och du uppskattar att en komponent vektor är 3 1/2 kvadrater, då den vektorn representerar 70 mph. Upprepa mätningen för både horisontella och vertikala komponenter vektorer, och märka dina resultat.
Välj en lämplig skala. Rita vektorn till skala. Rita en rätvinklig triangel med vektorn som hypotenusa. Märk de två komponentvektorerna. Mät komponentvektorerna.