I allmänhet kommer vinproducenter att använda omrörningsprocessen för att racka när de flyttar den från den primära jäsern till den sekundära jäsern, och när de flyttar vin från den sekundära jäsern till en bulklagringskärl. Vinet är ofta också rastat efter jäsningen är klar, för att hjälpa till att förtydliga vinet och ta bort en del av sedimentet. Processen och energiskheten i krackningen beror till stor del på den variation av vin du gör och din egen personliga smak som en avnjutare av vin.  Vissa vinmakare rack bara en gång och andra kommer att rack fyra eller fem gånger, beroende på vilken smakprofil de går för och hur klart de vill ha vinet.  Om du till slut ska filtrera ditt vin behöver du inte ställa det mer än en eller två gånger. När satsen har jästats i en vecka måste den sättas i en bilpojke med luftsluss, vilket innebär att du måste flytta den från det första kärlet ändå, vilket gör det en bra tid att racka den och flytta den till en lämplig sekundär jäsningskärl, utrustade med en luftsluss.  Var mycket noga med att inte racka ditt vin för tidigt. Jäsningen producerar en stor mängd gas, vilket gör det farligt för både carboys och tunnor, om det är för aktivt. För det mesta görs carboys säkra genom att utrusta dem med en luftsluss, som tjänar till att låta gaser fly fartyget, men hålla utanför syre, mikrober och bakterier från att komma in. Den andra jäsningen kommer när vinet är färdigjäst, ibland efter några dagar mer och ibland efter så mycket som en månad. Vanligtvis måste denna omrörning göras för att ta bort så mycket av den använda jästen som möjligt, eftersom den borde ha stabiliserats ordentligt och inte längre påverkar jäsningsprocessen. När jästen blir mindre aktiv en vecka in i jäsningen är den mindre kraftfull när det gäller att skydda sig mot föroreningar, vilket innebär att den måste luftlåsas. Ju mindre sediment som gör det genom detta första steg, desto bättre. Även detta tidigt i processen, så mycket som 80 procent av sedimentet kommer redan att vara på plats, samt kvardröjande massa från musten. De flesta vinerna är inte mer och inte mindre än tre gånger. Den tredje kragen ska vara klar när vinet är helt rensat, och den sista kragen ska göras främst för att avlägsna sediment och förtydliga vinet.  Vissa vinmakare kan välja att racka vin igen, om den färdiga produkten behöver vara mycket ren och tydlig för att tillfredsställa stil och sort. Vissa vinmakare kommer att rack flera gånger till för att få det tydligaste vinet möjligt. Om du tillsätter sulfiter eller planerar att filtrera vinet innan du buteljerar det, behöver du inte ställa det längre. Röda viner är traditionellt alltid plågade, men vissa vita viner behöver inte vara och är istället buteljerade på lä, eller sur ljuga åldrande. Chardonnay, Champagne och Muscadet buteljeras traditionellt på bottensatsen, vilket vissa vinmakare tror bidrar till att förändra och integrera vinets inneboende ekighet. Om du gör vitt vin och vill prova buteljering på lä, måste du smaka på satsen ofta och buteljera det mesta när det smakar rätt för att undvika förstörelse. Varje gång du rack vin, exponerar du det för massor av syre, påskyndar åldrandet och exponerar det för mikroorganismer och bakterier. Eftersom saneringsprocessen är en lång process som är benägen för mänskliga fel, är det bättre att sätta vinet genom mindre krackning. Mindre är mer.
Rack ditt vin när det behöver flyttas. Gör den första omdragningen efter 5-7 dagar. Rack när jäsningen är klar. Racka vinet en gång till. Ställ inte allt vin på hyllan. Err på sidan av färre rackare.