Att berätta för någon att du har självskada kan vara väldigt skrämmande och svårt. Att repetera en del av samtalet kan hjälpa dig att bättre få fram ditt budskap när du berättar för din vän och ger dig självförtroende och egenmakt. Att träna hemma kan också hjälpa dig att i ditt huvud kartlägga vad du kommer att säga och du kan öva reaktioner på potentiella reaktioner. Tänk på hur din vän kan reagera och komma på sätt att reagera. Ansikte mot ansikte samtal är alltid svårare men tillåter dig också att få ut det i realtid. Och allvarliga känslomässiga problem förtjänar det ansikte du behöver. Kramar och tårar som delas personligen kan vara terapeutiska.  Att säga till någon ansikte mot ansikte kan vara mycket stärkande. Den första reaktionen kanske inte är vad du hoppades på, så var beredd på ilska, sorg och chock. Att berätta för någon personligen är en allvarlig händelse och du förtjänar att vara i ett utrymme av komfort och avskildhet när du avslöjar. Även om denna metod innebär att den person du berättar kommer att ställas inför chockerande nyheter utan den omedelbara chansen att svara, ibland att fördröjning är vad du och de behöver. Du kan välja exakt vad du vill säga och hur du vill säga det utan avbrott. Detta kommer också att ge mottagaren tid att bearbeta informationen. Var noga med att följa upp brevet eller e-posten med ett telefonsamtal eller ansikte mot ansikte samtal eftersom personen du skrev kan vara mycket orolig för dig. Att vänta på att du ska höra av dig igen kan vara väldigt ångestframkallande för din vän. Avsluta brevet med en plan för att ringa dem i 2 dagar eller för att maila dig när de är redo att prata. Att berätta för en vän eller annan betrodd person på telefonen låter dig fortfarande ha realtidsdiskussion med en buffert för att inte behöva möta sin första reaktion personligen.  Du kommer inte att ha fördelen av icke-verbal kommunikation på detta sätt, så var försiktig för att undvika feltolkningar. Om du berättar för någon som bor mycket långt borta, kan de känna sig maktlösa att hjälpa dig. Försök att föreslå sätt de kan stödja dig även på avstånd. Att ringa en hjälptelefon är ett fast sätt för dig att börja berätta för människor och kan ge dig styrka, mod och självförtroende att berätta för någon du känner. Om du inte kan finna de rätta orden för att inleda samtalet, kan det bana väg för att tala om det bara för att visa någon vad du har gjort för att klara av det. Försök att få dem att fokusera på innebörden bakom beteendet direkt, snarare än att fokusera på ärren själva. Att få ut sina känslor på ett kreativt sätt kan inte bara hjälpa dig att uttrycka dig själv och sedan känna lite lättnad, utan är ett annat sätt att förmedla hur du känner för andra. Att säga att du fick mig att skära mig själv kan ta fokus från dina behov och göra dem defensiva. Ett argument kan börja och spåra ur ett mycket viktigt samtal. Även om dina känslor härrör från personliga frågor som du har med dem, är det alltid ditt val att skära eller självskada, så att skylla någon i ilska kommer inte att hjälpa någon av er. Personen du berättar kan ha oändliga frågor till dig. Var säker på att du väljer en tid att berätta för dem när du har gott om tid att prata.  Om de ställer dig en fråga som du inte är redo att svara på, säg bara till. Känn dig inte pressad att svara på alla deras frågor. Frågor du kan förvänta dig kan omfatta: Varför gör du det; vill du ta livet av dig; hur hjälper det dig; är det något jag gjorde, och varför inte bara sluta? Det kan vara frestande att bygga upp falskt mod och lägre hämningar genom att dricka innan man berättar för någon, men alkohol kan öka känslomässiga reaktioner och instabilitet i en redan svår situation.
Träna i spegeln. Berätta för dem personligen. Välj en plats du är bekväm. Skriv ett brev eller e-post. Ring någon. Visa dina ärr för någon du litar på. Skriv, rita eller måla om det. Berätta aldrig för någon i ilska. Var redo för frågor. Gör det utan alkohol.