Medan vissa hjärnskakning symptom dyker upp omedelbart, vissa inte visas förrän dagar eller veckor efteråt. Även om personen verkade må bra efter händelsen, kan de senare börja visa tecken på hjärnskakning.  Offret kan uppvisa tecken som sluddrande tal, förvirring, illamående eller kräkningar, försämrad balans eller koordination, yrsel, dimsyn eller huvudvärk. Dessa symtom kan indikera andra medicinska frågor än en hjärnskakning, så det är viktigt att få personen undersökt av en vårdgivare. Plötsliga förändringar i beteende eller humör tyder ofta på hjärnskakning. Om personen verkar grinig, irriterad, arg, ledsen eller på annat sätt känslosam, till synes utan orsak, kan han eller hon få hjärnskakning. Om personen blir våldsam, agerar ut eller förlorar intresset för sina favoritsaker eller aktiviteter, kan detta också tyda på hjärnskakning. Människor som lider av hjärnskakningar är ofta känsligare för starkt ljus och höga ljud. Om dessa ting får personen att klaga eller klaga över smärta, eller om de har ringningar i öronen, kan de få hjärnskakning. Leta efter ett beteende som motsäger deras vanliga mönster eller vanor. Om personen har förlorat aptiten eller äter mycket mer än normalt, kan det vara ett tecken på hjärnskakning. Om personen i fråga har svårt att sova eller sover för mycket, kan han eller hon också få hjärnskakning. Även om personen verkar klarhårig efter händelsen, de kan utveckla frågor senare. Om de verkar ofokuserade, oförmögna att koncentrera sig eller har svårt att komma ihåg saker som hände antingen före eller efter händelsen, har de troligen hjärnskakning. Om den person som du misstänker kan ha en hjärnskakning är ett barn, avgöra om de verkar gråta mer än vanligt. Även om de flesta av hjärnskakning symptomen är desamma hos barn och vuxna, barn kan gråta överdrivet eftersom de har ont, känner sig av, eller inte vet hur man uttrycker vad som är fel.
Leta efter symptom under de närmaste dagarna eller veckorna. Se upp för förändringar i humör och beteende under nästa månad. Bestäm om de har känslighet för ljus eller ljud. Känna igen förändringar i ätande eller sovande mönster. Ta reda på om offret har minnes- eller koncentrationsproblem. Se upp för överdrivet gråtande hos barn.