Att tillfredsställa människor med OCPD genom sitt arbete är en herkuleisk uppgift, för att inte tala om att imponera på dem. De är definitionen av arbetsnarkomaner, men arbetsnarkomaner som gör det svårt för andra på arbetet. Människor med OCPD ser sig själva som lojala och ansvarsfulla arbetare och lägger in långa arbetstimmar, även om dessa timmar ofta är improduktiva.  Detta beteende är en vanlig praxis för dem och de förväntar sig att alla andra anställda i företaget att följa efter. I allmänhet sätter människor med OCPD in långa timmar på jobbet men är mycket dåliga förebilder. De har en oförmåga att skapa ett bra prejudikat för människor som arbetar under dem och med dem. De är mer uppgiftsorienterade och färre människor (förhållande) orienterade. De kan inte hitta en balans mellan uppgifter och relationer. De misslyckas ofta med att uppmuntra människor att följa dem och deras anvisningar. Det är viktigt att erkänna att vissa kulturer sätter ett mycket högt värde på att arbeta långa timmar eller spendera större delen av sin tid på jobbet. Det här är inte samma sak som OCPD. För individer med OCPD är det inte ett tvång att arbeta, utan en villighet att arbeta. Personer med OCPD är rigida och envisa i hur de hanterar situationer, inklusive de med kollegor eller anställda. De kan vara över inblandade i sina medarbetares personliga liv och inte ge utrymme för personligt utrymme eller gränser. De kommer också att anta att det sätt på vilket de beter sig på arbetet är det sätt som alla bör bete sig på.  Till exempel, en chef med OCPD kan neka en anställds begäran om personlig ledighet eftersom s / han inte skulle ta ledigt av den angivna anledningen. S/han kanske anser att den anställdes första lojalitet bör vara till företaget, snarare än någon annan skyldighet (inklusive familj). Människor med OCPD anser inte att något kan vara fel med dem och deras sätt att fungera. De betraktar sig själva som en bild av fullkomlighet och ordning; om denna attityd irriterar någon så beror det på att s/han inte är pålitlig och inte tror på att arbeta för organisationens välfärd. Människor med OCPD känner att andra inte är medvetna om hur man gör saker och ting på ett bättre sätt. Enligt dem är deras enda sätt och det bästa sättet att göra saker på. Samarbete och samarbete värderas inte.  En person med OCPD är sannolikt att vara en mikromanager eller en fruktansvärd lagspelare, som s / han kommer i allmänhet försöka tvinga alla att göra saker hans / hennes sätt. En person med OCPD är inte bekväm med att låta andra göra jobbet på sitt sätt så att de inte gör misstag. Han/hon är i allmänhet ovillig att delegera ansvar och kommer att detaljstyra andra om han/hon måste delegera. Hans/hennes attityd och beteende förmedlar budskapet att han/hon inte litar på andra och inte har förtroende för dem och deras förmågor. Väldigt ofta blir människor med OCPD så upptagna i strävan efter perfektion att de missar deadlines, även viktiga sådana. De har stora svårigheter med effektiv tidshantering på grund av sin tvångsmässiga uppmärksamhet på varje liten detalj.  Under en tid ger deras natur, fixeringar och attityd upphov till dysfunktionella konflikter som driver dem in i isoleringen, eftersom fler människor tenderar att uttrycka sitt missnöje med att arbeta med dem. Deras oinskränkta attityd och uppfattning om sig själva komplicerar saker och ting på arbetet och kan gå till omfattningen av att driva kamrater/underlydande bort från dem. När de förlorar stödsystemet blir de ännu mer orubbliga när det gäller att bevisa för de andra att det inte finns något alternativ till hur de gör saker och ting. Detta kan ytterligare alienera dem.
Tänk på personens arbetsschema. Titta på interaktioner med andra. Se upp för tecken på störningar. Sök efter missade deadlines.