Börja med att ge din läsare en glimt av brottet eller mysteriet som kommer att stå i fokus för berättelsen. Du kan beskriva offret och visa det precis innan brottet inträffar. Eller så kan du visa att detektiven anländer till brottsplatsen några timmar efter att det begicks. Du kan till exempel visa den kriminalare som rider fram till brottet på sin cykel tidigt på morgonen. Eller så kan offret springa från angriparen och sen gå till en scen där detektiven upptäcker sin kropp. Se till att dina läsare vet vilka de viktiga karaktärerna är i berättelsen på framsidan. Inkludera scener som visar detektiven och hans partner i aktion när de arbetar för att lösa fallet. Beskriv offret samt eventuella åskådare eller sekundära karaktärer.  Du kan till exempel visa att detektiven besöker sin gamla mentor för att visa att mentorn kommer att vara en viktig karaktär i berättelsen. Du bör också presentera tecken som kan ses som misstänkta eller förövare av brottet så att läsarna kan börja känna spänning. Clues är viktiga för en bra detektivhistoria, eftersom de hjälper till att peka detektiven i rätt riktning. Clues kan vara i form av ett vittne som minns en nyckel detalj eller ett objekt som ger detektiven en känsla av en misstänkt. Se till att din detektiv historia har ett spår av ledtrådar för att hålla spänningen och mysteriet hög. Du bör också inkludera röda sillar, som är ledtrådar som är falska eller visar sig vara en distraktion från sanningen. Du kan använda en misstänkt som röd sill, där läsaren tror att en person är skyldig när de i själva verket är oskyldiga. Eller du kan använda ett föremål eller en vändning av händelser som en röd sill. Inkludera många scener där detektiven börjar pussla ihop mysteriet. Du kan visa dem att de spårar en ledtråd eller intervjuar vittnen till brottet. Du kan också visa dem genom att gå igenom offentliga register eller arbeta på polisstationen. Detta kommer att hjälpa din läsare att känna att de är en del av processen för att lösa brottet. Du kan till exempel visa att detektiven och hennes partner strömmade igenom ärendefiler för att ta reda på om det fanns några liknande brott i det förflutna. Efter en lång natt av för mycket koffein och ingen sömn, kan detektiven snubbla på ett fall som innehåller några ledtrådar. Låt din läsare sitta på kanten av sin plats genom att inkludera scener där detektiven måste vara fysisk. Har fysiska åtgärder som hjälper till att bygga tomten och öka spänningen. Ta inte bara med fysisk handling för sakens skull. Se till att det räknas.  Detektiven kan till exempel bli indragen i en biljakt med en misstänkt eller gå på en fotjakt för att följa en ledtråd i fallet. Eller kanske de måste bryta sig in i någons hem eller gå på en span där de observerar en misstänkt. Till exempel, du kan ha en scen där detektiven går på en fot jaga genom skogen för att fånga hennes mentor, som har blivit hennes främsta misstänkt. De flesta bra detektivhistorier kommer att ha minst en sammansvärjning, där läsaren har sina antaganden vändas runt. Vridningen av handlingen sker vanligtvis mot slutet av berättelsen. Ibland är slutet på berättelsen handlingen twist, överraska läsaren på ett tillfredsställande sätt.  Se till att handlingen twist inte känns alltför uppenbar eller gimmky för läsaren. Plottens twist ska kännas chockerande för läsaren, men de ska också kunna spåra tillbaka och se hur du byggde upp till twist. Till exempel kan du ha en sammansvärjning där detektiven inser att hennes mentor ljög för henne om hennes föräldrars död. Hennes mentors lögn kan få detektiven, och läsaren, att ifrågasätta hela hennes relation med hennes mentor.
Börja med brottet eller mysteriet. Introducera huvudaktörerna i berättelsen. Har ledtrådar och röd sill. Visa att detektiven löser brottet. Inkludera scener med fysisk handling. Gör en sammansvärjning.