För de flesta människor kommer själva botten på deras hierarkier att ligga i den inbillade exponeringens rike. Börja med att helt enkelt blunda och föreställa dig en fågel. Kom ihåg att er hierarki är unik för er. Din fobi kan vara sådan att imaginal exponering ger en noll obehag skala svar, medan någon annan kan behöva börja med att föreställa sig en tecknad fågel eftersom en verklig skulle producera en åtta av deras skala. Som helt enkelt föreställa sig olika fåglar börjar registrera bara en noll till tre på din obehag skala, fortsätt genom de delar av din hierarki som kvalificerar sig som imaginal. Försök också att beskriva de händelser du inbillar dig högt i nutid för att hjälpa till att göra upplevelsen mer verklig. Du kan till exempel tänka dig: Kontextualisera fåglarna genom att föreställa dig dem på telefonlinjen utanför ditt hus eller på ditt bakstaket. Föreställ dig själv i den här situationen, till exempel i en park med fåglar två meter bort. Föreställ dig att du matar ankor eller gäss med bröd vid en damm. Tänk dig till sist att du faktiskt hanterar en väns husdjursfågel. Fortsätt att komma tillbaka till den imaginala exponeringen på din hierarki tills den ger en minimal rädsla respons. Om din särskilda hierarki har tittat på en video av en fågel placerad lägre än att föreställa dig själv hantera en fågel, kan du fortfarande göra det i den ordningen. Du behöver inte ta itu med alla imaginala exponeringar först om det inte är hur din hierarki är organiserad. Fråga dig själv ärligt vilken ordning som är mest meningsfull för dig. För de flesta människor kommer den virtuella exponeringen för fåglar att vara längre upp hierarkin kan de imaginala. När du väl kan föreställa dig fåglar och dig själv runt fåglar utan någon som helst effekt, börja då utsätta dig för nästa uppsättning av rädslor på din hierarki. Virtuella exponeringar för fåglar som ger en rädsla svar kan omfatta: Ritning fåglar (första grova ritningar och små fåglar och senare detaljerade bilder på större fåglar) Titta på bilder av fåglar (först i svart och vitt och sedan i färg) Lyssna på inspelade fåglarong Titta på videor av fåglar (först utan ljud sedan med ljud) Kom ihåg att hålla en noggrann inventering av din nivå på din obehag skala för varje steg. Ditt mål är att minska den till högst en trea (och förhoppningsvis en nolla) för varje virtuell fågelexponering. De översta sakerna i er hierarki är troligen de verkliga upplevelserna med riktiga fåglar. När du har bemästrat imaginal och virtuell exponering för fåglar, prova in vivo exponering som du tror kommer att producera den minst skrämmande svar. Detta kan vara lika enkelt som att använda ett par kikare för att titta på en levande fågel ut genom fönstret (från säkerheten att vara inne). När du börjar acklimatisera till att titta på den levande fågeln – registrera en noll till tre obehag respons – sedan försöka öppna fönstret genom vilket du tittar. Efter att det öppna fönstret inte längre ger någon stark effekt, försök då att ta nästa steg – i detta fall ett bokstavligt steg ut genom dörren. Gå ut medan du tittar på den närbelägna fågeln. Observera avståndet från din dörr som genererar ett svar högre än en tre på din obehag skala och paus där. Titta därifrån tills du börjar känna rädslan lätt bort och ta några fler steg. Rör dig konsekvent närmare fågeln medan du övervakar din komfortnivå. De översta objekten på din hierarki kommer i slutändan att bero på din specifika fobi, liksom i vilken utsträckning du vill övervinna den. Ditt slutliga mål kan vara att gå förbi en grupp duvor utan panik medan någon annan kanske vill kunna hantera en väns fågel utan ångest. Fortsätt upp resten av punkterna längs din hierarki genom att utsätta dig för varje progressiv en tills ditt obehag skala reaktion är en tre eller lägre. Om du upptäcker att du stöter på hakar, kom ihåg att du alltid kan ändra din hierarki. Till exempel, kanske att vara runt din väns ostörda papegoja inte längre besvärar dig, men tanken på att hantera den stora fågeln fortfarande producerar en åtta på din obehag skala. Försök att låta vännen följa med dig till en djuraffär och se till att hålla i en mycket mindre fågel, till exempel en parakit. Om du stöter på vägspärrar mellan steg i din hierarki som du inte kan räkna ut hur man betygsätt på rätt sätt – eller även om du helt enkelt vill prova exponering terapi under ledning av en professionell – då överväga att se en terapeut som specialiserat sig på att hjälpa dem med fobier. Förutom att hjälpa dig att hitta det bästa sättet att ordna och närma dig din hierarki, kan en terapeut också ge steg för vad som kallas systematiskt desensibilisering. en process kombinerar graderade exponeringar med inlärda avslappningsövningar under vägledning av din terapeut.  Dessutom kan en terapeut hjälpa dig att lära dig kognitiv beteendeterapi, där du lär dig hur dina tankeprocesser förstärker din rädsla för fåglar. Genom att göra detta, kan du vara mer medveten om dina rädsla-inducerande (ännu irrationella) tankar, och du kan kognitivt förändra dem innan de producerar den skräckinjagande reaktionen under exponering.  Forskning har visat att självexponering är framgångsrik, men att terapeutstyrd exponering är mer framgångsrik. En studie visade att 63 procent av dem som gjorde egenexponering upprätthöll sina framsteg medan 80 procent av dem som hade en terapeut upprätthöll sina framsteg. Så om du har haft svårt att övervinna din rädsla på egen hand, då se till att du titta på terapeut-styrda metoder.
Avslöja dig själv till det första föremålet längst ner i din hierarki. Fortsätt genom de imaginala exponeringsdelarna i din hierarki. Visa dig för de virtuella objekten på din fobihierarki. Prova din första exponering in vivo (verkligt liv). Titta på en fågel från en öppen dörr. Arbeta igenom de högre in vivo exponeringarna på din hierarki. Överväg terapeutstyrd exponering.