Prekursor är det material som du använder för att göra kolfibern. Nästan all kolfiber är tillverkad av en polyakrylnitrilprekursor. Du bör lösa upp polyakrylonitrilet i ett organiskt lösningsmedel som dimetylsulfoxid. När prekursorn är upplöst, lägger du den i ett koagulationsbad. Kör sedan slask genom en spinnerett. Materialet tvingas genom de fina hålen i spinneret att skapa långa trådar. Syre behövs för att tvärbinda polymererna och göra dem mer lämpliga för fibrer. För att oxidera trådarna värms de upp i en oxidationsugn som sträcker sig från 200 °C (392 °F) till 300 °C (572 °F). Du måste upprätthålla lämpligt luftflöde under denna process för att undvika att fånga trådarna i brand. När strängarna väl oxiderats måste de värmas upp i en syrefri miljö. Eftersom det inte finns något syre, kommer trådarna inte att brinna. Istället genomgår de en process som kallas pyrolys, som avlägsnar nästan alla föroreningar, såsom organiska lösningsmedel. En serie pyrolysugnar används som sträcker sig från 700 °C (1 292 °F) till 1500 °C (2 730 °F). Pyrolys lämnar dig med kolfibertrådar. Innan trådarna skickas till kunder eller bearbetningsanläggningar måste de behandlas. Detta inkluderar etsning fibrerna med en syra, såsom salpetersyra. Efter etsning (kallas behandling) fibern är belagda i en process som kallas dimensionering. Beläggningen ökar storleken på fibrerna och gör dem mer robusta för bearbetning och kundanvändning.
Lös upp prekursorn. Snurra polymeren. Tillsätt syre. Pyrolysera polymerkedjorna. Behandla fibrerna.