För att effektivt skilja undervisning, måste du ha en stark kunskap om varje students nuvarande förmågor och kapacitet. Skapa lärande profiler genom att följa varje individs lämplighet och framsteg i grundläggande ämnen som läsning, skriva, tala, tänka, och problemlösning.  Det hjälper till att granska studenters filer i förväg för att få en uppfattning om vad du kan förvänta dig i ditt klassrum. Lärande assistenter kan ofta hjälpa till med dessa bedömningar eftersom de ofta har en-mot-en interaktion med studenter. Dina bedömningar bör vara pågående, så att du kan anpassa din inställning till en viss student i enlighet med deras framväxande behov och demonstrerade framsteg. Eleverna lär sig i varierande takt, och en del griper tag i materialet omedelbart och andra kräver innehållsrepetition. Hjärnan behöver en viss utmaning för att förbli stimulerad, och nya färdigheter blir bättre tagna när en tillhörande aktivitet inte är alltför lätt eller för svår. Bedöm varje elevs inlärningshastighet så att du kan skräddarsy din undervisning efter de olika steg som finns i ditt klassrum.  Öka mängden och djupet av arbetsbelastningen för avancerade studenter. Att röra sig för långsamt skapar tristess och fungerar endast som en prövande recension för avancerade studenter. Låt långsammare elever ta mer tid med in-klass uppgifter. Frustration med ett snabbt tempo hämmar inlärningen och leder till en brist på fokus för långsammare elever. Använd undervisningsverktyg, till exempel interaktiva undervisningsprogram och arbetsböcker, för att ge eleverna möjlighet att lära sig i sin egen takt. När du praktiserar enkätbaserad undervisning börjar du med en fråga eller ett problem istället för att ge dina studenter etablerade fakta genom föreläsningar eller presentationer. Detta är ett användbart tillvägagångssätt för differentierad undervisning eftersom varje student kan genomföra utredningsprocessen i sin egen hastighet medan du cirkulerar och hjälpa till att flytta var och en framåt från där de är på.  I fallet med en vetenskaplig lektion, kan du välja att låta studenter genomföra individuella laborationer i stället för en full klass demonstration. Till exempel, om du vill att eleverna ska lära sig om fysiska krafter, kan du börja med en enkel fråga som har daglig relevans som: hur kan du flytta ett tungt föremål från punkt A till punkt B? Det innebär att skapa flexibla nivåer när det gäller kursinnehåll och inlämningsuppgifter. Om du till exempel undervisar i engelska, kan du tilldela olika nivåer av läsare olika mängder eller typer av läsning i enlighet med deras komfort nivåer. Du kan be några elever att skriva ett stycke som svar medan du ber andra att ta fram en fullständig bokrapport eller kreativt projekt relaterade till läsningen.  Ge steg-för-steg-instruktioner till långsammare elever. Upprepa informationen vid behov. Sätt färre krav på långsammare elever, så att de kan svara på färre frågor och spendera mer tid på varje uppgift. Modellera uppgifter och ge exempel för den genomsnittliga eleven. Uppmuntra genomsnittsinlärare att ägna sig åt självständigt arbete. Utmana avancerade studenter. Tilldela mer komplicerade uppgifter och uppmuntra avancerade studenter att studera innehållet mer ingående. Undvik att lyfta fram de begåvade eleverna upprepade gånger eller uteslutande. Fira graden av ansträngning och mängd framsteg som varje elev gör.  Skapa rubrics som utvärderar studenter efter deras individuella framsteg snarare än på en kurva i relation till andra studenter. En långsam inlärare som mödosamt behärskar en svår färdighet bör belönas. En begåvad elev som lär sig färdigheten på bara några sekunder bör bara lyftas fram när de överträffar förväntningarna.
Bedöm varje students styrkor och områden för förbättring. Variera undervisningstakten. Försök med undersökningsbaserat lärande. Tilldela läxor och klassrum aktiviteter baserade på förmåga. Utvärdera och belöna studenter baserat på individualiserade framsteg.