Den uppfanns 1949 av Nick och Cosma Crème och marknadsfördes första gången 1951, plastmaskar är förmodligen de mest kända stormun bas lockbeten. Finns i en mängd färger och längder från 4 till 10 inches (10 till 25 cm), plast maskar har lekt ett antal andra mjuka plast konstgjorda lockelser: larver, kräftor, och salamanders bland dem. Ibland fiskas på ytan, plastmaskar oftast fiskas i trä, borste, ogräs, och längs steniga drop-offs, och de är vanligtvis riggade genom att trä kroken genom masken så att dess kropp täcker krokspetsen och gör en själv ogräsfri rigg. (Denna rigg kallas en Texas rigg när den fiskas med en skottformad slip sänke och en Carolina rigg när den fiskas med en ledare, svivel, och ägg-formade slip sänke.) Även känd som plugs, vevhus är konstgjorda lockelser gjorda av hård plast. De är så namngivna eftersom de är utformade för att kastas ut och hämtas, med vissa versioner avsedda att hämtas snabbt för att utlösa fisk för att slå dem aggressivt. Även om en del är ogräsfria, är de vanligtvis inte avsedda att fiskas runt ogräs, borste eller timmer. Crankbaits finns i flera sorter, som beskrivs nedan: Topwater lockar är avsedda att fiskas på ytan. Dessa inkluderar poppers, som har en vertikal konkava yta som gör ett poppande ljud när den rycks med spöspetsen; wobblers, som har plattor som får lockbetet att röra sig från sida till sida när de hämtas; och stick beten, som är tunna lockelser utan några speciella fasthållanden som ges sin handling endast av fiskaren. Tunn minnow lockar är formade och oftast färgade som minnows. De har en liten läpp på framsidan, differentierar dem från stick beten; annars kan de fiskas på ytan eller under vattnet, vanligtvis med en ryckande rörelse. Normarks Rapala är det mest kända lockbetet av den här typen. Simma vevdjur, eller simma bete, är konstgjorda lockbeten utformade för att flytta från sida till sida när de dras genom vattnet. En stil av denna typ av lockbete är böjd med en platt eller konkav yta i huvudet, som fungerar på liknande sätt som läppen på en tunn minnow för att få locket att simma. Den Lazy Ike och Helin Flatfish är 2 exempel på denna typ av lockbete. Dykning lockar har en större läpp än tunna minnows, vilket gör det möjligt för dem att dyka djupare när de hämtas eller trolled; ju större läppen, desto djupare dyker den. Dessa lockelser kan ha antingen långa, tunna kroppar eller korta, trånga kroppar. Ju snabbare lockbetet hämtas, desto djupare kommer det att dyka; om hämtningen stoppas kommer lockbetet, som är ihåligt, vanligtvis att stiga till ytan, även om vissa vevdjur kommer att förbli upphängda på det djup de nådde. Ibland kallas säkerhet-pin spinnare för sin likhet med en öppen säkerhetspinn, spinnerbaits har en viktad ände med en enda krok och kjol och en ände med 1 eller fler spinnare. Spinnerbaits kan fiskas genom att snabbt hämtas över ytan så att bladen blinkar och stänker, stöter av stående virke, eller låter falla till botten runt drop-offs och andra vertikala strukturer.  Spinnerbaits är utrustade med antingen propeller- eller tårdroppsformade blad. Tårdropsformade blad är ytterligare uppdelade i 3 typer: pilblad, som är smal och spetsig i båda ändar; Indiana, som är en rundad version av pilblad; och Colorado, som är bred och rundad i 1 ände och kommer till en rundad punkt på den andra. Relaterat till spinnare bete är inline, eller franska, spinnare, som har en rörformig metall kropp med en pilbladsblad eller Indiana blad spinnare framför den och en treble krok med en fjäder kjol bakom den. Franska spinnare fiskas vanligtvis runt klippiga områden eller i vattendrag och drar till sig öring, smallmouth bas, och walleye mer än stormun bas Jigs består av en krok med ett viktat huvud och antingen har ett hår eller fjäder kjol eller en plasträp. De flesta jiggar har runda huvuden, men vissa jiggar har platta eller triangulära huvuden som antingen ger en simrörelse eller håller kroken upprätt och av stenar och ogräs. Jiggar hämtas normalt i en upp-och-ner rörelse och kan fiskas i varma eller kalla vatten situationer, oftast genom att bromsa återhämtningen som vattnet blir kallare. Vissa jiggar har styva borste eller vajerskydd för att hålla dem ogräsfria, medan de flesta har bara en bar krok. Ändå är de bästa platserna för att fiska jiggar vanligtvis de platser där de kan bli upphängda, nära ogräs, borste eller stenar. (Jigs är den billigaste typen av konstgjorda lockbete, dock, så förlusten av några jiggar är vanligtvis inte lika följdriktig som förlusten av ett vev bete.)  Vissa jiggar är riggade med avtagbara säkerhetssnurrare, vanligtvis med en liten filtkropp. Den mest kända jiggen av denna typ är Bass Buster Beetle Spin, ett populärt lockbete för ett antal fiskarter. Jiggar får fiskas på flera sätt. När man fiskar efter abborre vänder man ofta på jiggar eller kastar korta sträckor i stället för att kasta långa sträckor som de flesta drag. De hämtas vanligtvis med en lyft-och-släpp rörelse, långsamt höja och sänka staven så att jiggen faller på en taut linje. De kan också hämtas rakt, med staven hålls på en 10-tiden position för att ge en simning rörelse till lockbetet. En av de äldsta dragen, skeden utvecklades 1850 av Julio T. Buel av New York, antas genom att skära av handtaget från en tesked och sätta en krok på den. Likheten till skålen av en sked får skedar att vackla från sida till sida när de hämtas, vilket är vad som drar fisk till dem. Mindre skedar har använts för att fiska efter öring och pannfisk, medan större skedar har använts för att fiska efter abborre, gädda, gös och andra stora fiskar.  De flesta skedar är utformade för att fiska under ytan; dessa skedar har en diskant krok fäst med en delad ring. Två av de mest kända skedarna av denna typ är Eppinger Dardevle, mest bekant i sitt röd-vita randiga mönster, och Hofschneider Red-Eye, känd för 2 plastiska ögonpärlor och krokar på framsidan och baksidan. Tjockare versioner av dessa skedar kan gjutas eller trollas, med de tjockaste utformade för att fiskas som jiggar, medan de tunnaste versionerna är utformade uteslutande för trolling. En annan typ av sked har en enda wire-weedless krok vars skaft är fäst på baksidan av skeden. Denna typ av sked är utformad för att snabbt hämtas över ytan och är ofta klädd med en remsa av fläsk skaft eller annat bete fäst på kroken. Flugor består av en enda krok med antingen ett hår eller fjäder kjol. De är det minsta och lättaste fiskedraget och används vanligtvis vid bäckfiske efter öring, med hjälp av särskilda spön som gjuter viktad lina med flugan fäst med en monofilamentledare. Flugor finns i ett antal mönster för att matcha flugfiskare som lever på; många sportfiskare binder sina egna flugor, ibland även vid strömsidan för att "matcha luckan".  Flugor finns i 5 typer, beskrivs nedan: Torra flugor flyter på ytan och är vanligtvis klädda med en vattentät förening för att hålla dem från att vattna och sjunka. De är fästa vid en flytande linje och fiskas på ett sätt som matchar den naturliga ytrörelse av insekten de imiterar. Våtflugor är utformade för att sjunka och simulera simning eller drunknande insekter, liksom insekter som antingen lägger ägg eller kläcker sig från dem. De kan fiskas med flytande, sjunkande eller sjunkande spetslinjer, beroende på hur djupt du vill fiska flugan. I lugnt vatten kastar du en våt fluga utanför fiskens position och låter den sjunka till rätt djup innan du hämtar den på ett så naturligt sätt som möjligt. I rörligt vatten kastar man sig närmare och uppströms från fisken och låter vattnet flytta flugan till fisken. Nymfer är en form av våtfluga som simulerar unga insekter eller andra små vattenlevande liv. De fiskas i allmänhet på samma sätt som andra våta flugor. Streamers får fiskas på samma sätt som antingen en torr eller en våtfluga. De är avsedda att simulera minnows eller andra små fiskar. Bugs är torra flugor som är utformade för att antyda stora insekter, groddjur, möss eller skadade minnows. En del är designade med popperhuvuden, som den ovan nämnda toppvattenpluggen. De kan fiskas med antingen en flytande eller sjunkande spetslinje. Vissa flugfiskare fiskar flera flugor för att avgöra vilken typ av fluga fisken biter. Det är möjligt att kombinera flera flugtyper när du gör detta, men du måste konsultera fiskereglerna för din stat för att avgöra hur många krokar (lör) du kan ha fäst på din linje på en gång.
Använd plastmaskar vid fiske efter stormunsabborre. Använd vevhus i en mängd olika situationer. Använd spinnerbaits i situationer där andra lockbeten skulle bli upphängda. Använd jiggar när som helst under året. Använd skedar för ett antal olika arter. Använd flugor vid fiske efter öring.