En japansk man som skakar hand istället för att buga blir annorlunda i sin kultur, men är ganska normal i väst. Att läsa Thoreau för skojs skull kommer att vara vanligt i vissa kretsar, medan "normal" är Cosmopolitan i andra. För att kunna vara annorlunda måste man ta hänsyn till sin miljö. Tänk på tre ord för att beskriva dina. Vad är motsatsen till det? Vi går tillbaka till "Mean Girls". Tre ord för att beskriva den miljön? Ytligt. -Vain, vad gör du här? Och oförvånande, elakt. Vill du vara annorlunda än plasterna? Du måste vara en djup tänkare, inte i utseende, och trevlig. Att vara trevlig i andra kretsar är dock helt normalt (och förväntat). Hur är din cirkel? Ta ett steg tillbaka från din omgivning för en stund och bara observera. Hur är det med folk? Hur interagerar de med varandra (vänner, främlingar, kassörer, älskare)? Vilka antaganden gör de alla? Hur är de klädda? Om du skulle gå in oväntat, hur skulle du då inte kunna passa in i formen?  Det finns definitivt ett spektrum av skandaler här. Något så enkelt som att bära en ljus färg kan ställa ut dig från publiken i ett café på en trist dag. Du kan göra små förändringar i ditt beteende -- när kassören på caféet frågar dig vad du vill, istället kan du svara, "Hmm. - Jag vet inte. Hur har din dag varit?" Du kan gå åt fel håll -- vara högljudd, kasta saker, börja dansa på bord -- det skulle vara annorlunda än vanlig offentlig etikett. Men det kommer förmodligen att få dig utkastad. Rakt upp, du kommer att njuta av vissa saker som är trendiga och vissa saker som inte är. Det är bra! Så länge du gör det du tycker om, kommer du att ha en kombination som förmodligen är unik för dig. Du kanske älskar bakning, jiujitsu, och sparsamhetshoppning. Om du tycker om det, så känns det rätt. Det spelar ingen roll vad någon annan tycker eller gör. Vill du sjunga en sång från Jekyll & Hyde på karaoke på tyska? Häftigt. Kör hårt. Vill du köpa Abercrombie & Fitch-väskan? Ja, om det skulle göra dig lycklig, visst. Se bara till att det inte är någon annan som säger åt dig att göra det! Vi tas naturligtvis upp som en del av en grupp. Därför blir vi ständigt utsatta för saker som andra runt omkring oss redan har godkänt. Dessa saker är bra -- de kan öppna oss för saker som vi inte ens är medvetna om -- men det är också viktigt att prova saker som är helt nya för dig som andra människor inte redan har stött. Hur ska du annars ta reda på vad du gillar och inte gillar? Från en mycket ung ålder är vi hjärntvättade för att passa in i vårt samhälle. Vi bär kläder, äter med redskap, går i skolan, gör saker för att matcha vårt kön, etcetera och så vidare. Det är svårt att förstå att det här är en låda man kan ta sig ur. Det finns linjer som du kan färga utanför. De flesta av oss har inte tänkt på det. Tänk på hur du skulle bete dig om du var i en dinosauriedräkt. Ingen kan se ditt ansikte eller din kropp och du är i en dinosauriedräkt. Plötsligt börjar du rusa in i rum och vifta med dina små armar och krypa upp på människor bara för att du kan. Du kan göra det här i verkliga livet. Du väljer bara att inte göra det. Varför? Som om dinosaurieexemplet inte var tillräckligt, istället för att bara färga utanför linjerna, behöver du inte ens använda dina metaforiska kritor på det metaforiska papperet. Om du vill gå runt i hörlurar och dansa som om du var med i en Selena Gomez musikvideo, så kan du det. Om du vill bära en hatt formad som staten Texas och stå utanför Walmart hela natten, om du kan hitta en, kan du. (Menar inte att du borde, men det kan du definitivt.) Vissa människor kommer att allvarligt rynka på dinosauriekostymer, offentlig dans, och konstiga-formade hattar. Vet att du om du vill börja trycka på gränserna och tå linjen, kommer du sannolikt att uppleva motstånd. Om du kan hantera värmen, ta den. Men vet att många människor rynkar på det som är "onormalt".
Lägg märke till din omgivning. Lägg märke till detta. Gör vad du vill. Försök med nya saker. Färg utanför linjerna. Var absurd.