Även om det är sant att föräldraskap är en dag till dag bedömning av vilken kulle att dö på, det finns en skillnad mellan att hålla lugn och låta din tonåring komma undan med dåligt beteende. Även om du inte vill komma in i en kamp med ditt barn varje gång de muttrar under sin andedräkt eller rulla sina ögon, du vill engagera dem i diskussioner tillräckligt ofta för att skicka ett tydligt budskap om att allt sådant beteende är olämpligt.  Bestäm vilka beteenden du kommer att tolerera och vilka du kommer att engagera.  En metod kan vara att låta icke-verbal ohövlighet som överdriven suckar och ögonrullande glida, samtidigt som man engagerar sig i verbalt baktal. Om ditt barn inte har en tydlig känsla av var gränserna är i familjen interaktioner, kommer de inte att kunna hålla sig inom dina gränser. Att skapa ett uttryckligt, skriftligt kontrakt om återverkningarna av baktalning och annat dåligt beteende är ett bra sätt att etablera gränser. Även om konfrontation är ansträngande, är det mycket viktigt att du är en verbal kommunikatör när ditt barn bryter kontraktet. Var tydlig om vilka delar av din tonårings beteende eller språk korsar gränsen mellan acceptabla tonåringar agerar ut och problematisk respektlöshet. Till exempel: Det är helt bra för dig att berätta för mig att du är för trött för att städa ditt rum just nu - jag förstår att du har en hel del skolarbete just nu. Men att höja din röst till mig så här är inte acceptabelt, och kommer att resultera i straff varje gång.. "Du kanske inte kan kontrollera rulla dina ögon, men du kan kontrollera höja din röst och vara sarkastisk. Det går över gränsen." "Jag respekterar att du är upprörd över att jag ger dig utegångsförbud – jag skulle också vara upprörd. Men även om jag är arg på dig just nu, så har jag inte förbannat dig. Du får vara arg på mig, men du får inte använda respektlöst språk." Om du straffar slumpvis, kommer din tonåring inte att få ett tydligt budskap om konsekvenserna av deras baktalande. Förklara för ditt barn vilka de exakta konsekvenserna kommer att vara för dåligt beteende så att de vet exakt vad som kommer nerför rörledningen när de agerar upp. Säg till exempel till dem: " Jag förstår att du är ung, och ibland kommer du att tappa humöret. Men om du höjer din röst till oss två gånger på en vecka, vi skär din ersättning på hälften." "Att använda förbannelse ord i detta hus kommer att resultera i att få utegångsförbud för helgen, inga ursäkter." Du kanske tror att du kommer att spendera hela din dag doling ut straff om du följer med konsekvenserna varje gång din tonåring agerar upp, men ingen sade föräldraskap var lätt! Om du tillämpar straff oregelbundet — låta dem komma undan med beteenden ibland och kommer ner på dem vid andra tillfällen — du skickar blandade meddelanden och förvirrar din tonåring. Tonåringar är programmerade att skjuta upp gränser, så gränserna måste vara fasta.  "Du vet mycket väl att höja din röst två gånger i detta hus kommer att få din ersättning skuren. Få ditt humör i schack just nu, eller du vet vad som kommer." "Att lova att inte prata tillbaka ändrar inte det faktum att du just talade tillbaka till mig. Du vet vilka konsekvenserna är för ditt beteende. Det är upp till dig att kontrollera dig själv från början." Om ditt barn gör något som bör leda till att barnet får utegångsförbud under skolbalen, kan du skjuta upp deras utegångsförbud till nästa helg. När allt kommer omkring vill du att de ska lära sig en läxa, inte missa viktiga livserfarenheter. I allmänhet, dock, inte få en vana att låta din tonåring förhandla med dig om normala återverkningar. Att vilja gå till köpcentret med sina vänner är inte ett tillräckligt speciellt tillfälle att förtjäna att böja grundreglerna för acceptabelt beteende. Att helt enkelt ge en tonåring utegångsförbud och låta dem stuva i sitt rum kommer inte nödvändigtvis att förbättra deras beteende. Vissa tonåringar kan faktiskt njuta av den lugna tiden att lata sig runt i deras rum. Använd i stället deras straff som en möjlighet att ingjuta lektioner i livet. Till exempel: " Jag förstår att du är upprörd över att inte få det videospel du vill ha, men du måste lära dig att det finns en skillnad mellan vad du tjänar och vad du förtjänar. Alla förtjänar tak över huvudet, kläder på ryggen, bra mage och kärlek från familjen — men inte alla har ens det. Vi kommer att volontära tillsammans i ett soppkök i helgen för att få en känsla av hur mycket du har det bör vara tacksam för." "Jag tror inte du förstår hur sårande dina ord kan vara, så ditt straff blir att skriva en uppsats om historien om slurs i detta land. Bevisa för mig att du förstår kraften i ord." "Jag tror att du har svårt att kommunicera med mig på ett produktivt sätt. Jag vill att du skriver ett brev till mig om hur du känner för detta, och tillbringar lite tid med att få det rätt med respektfullt språk." Var redo för ett argument om du väljer att ta bort något som din tonåring värderar, men att göra det är det mest effektiva sättet att visa för din tonåring att vissa beteenden helt enkelt inte kommer att tolereras. Det privilegium du tar bort beror på din tonåring — tänk på vad han eller hon sätter störst värde på och kommer att vara mycket ovillig att ge upp i framtiden.  Till exempel kan du ta bort ditt barns bil, mobiltelefon, laptop, TV, etc. Sätt en tydlig tidsfrist för när privilegierna kommer att återinföras; återinsättandet kommer att vara beroende av gott uppförande under mellantiden. Säg till ditt barn: "Nästa gång du beter dig så här, kommer du att förlora detta privilegium för (x) dagar längre. Straffet kommer att öka varje gång du beter dig så här."
Ignorera inte beteendet. Var tydlig med dina förväntningar. Ha regelbundna, förutsägbara straff för dåligt uppförande. Fortsätt med straff varje gång. Förhandla inte utan en mycket god anledning. Tilldela produktiva uppgifter som återverkningar. Ta bort privilegier vid behov.