Detta inkluderar "sammanfattning" eller "slutande".  Dessa uttalanden låter vanligtvis stela, onaturliga eller trite när de används i skrift. Dessutom, att använda en fras som "i avslutning" för att börja din slutsats är lite för enkelt och tenderar att leda till en svag slutsats. En stark slutsats kan stå på egen hand utan att märkas som sådan. Även om det kan vara frestande att spara din avhandling för att skapa ett dramatiskt slut på din uppsats, kommer det att skapa ett papper som verkar mindre sammanhållet och mer oorganiserat.  Ange alltid huvudargumentet eller avhandlingen i inledningen. En forskningsartikel är en analytisk diskussion om ett akademiskt ämne, inte en mystisk roman. En bra, effektiv forskning papper kommer att göra det möjligt för din läsare att följa din huvudsakliga argument från början till slut. Det är därför det är bästa praxis att starta din uppsats med en introduktion som anger din huvudargument och att avsluta papperet med en slutsats som upprepar din avhandling för upprepning. En ny idé, ny subtopic, eller nya bevis är för betydande för att spara fram till slutsatsen.  All viktig information bör införas i pappret. Att stödja bevis utökar ämnet i din uppsats genom att få det att verka mer detaljerat. En slutsats bör begränsa ämnet till en mer allmän punkt. En slutsats bör bara sammanfatta vad du redan har sagt i din uppsats. Du kan föreslå ytterligare forskning eller en uppmaning till handling, men du bör inte föra in några nya bevis eller fakta i slutsatsen. Tonen i din uppsats bör vara konsekvent hela vägen igenom.  Oftast sker en förskjutning i tonen när en vetenskaplig uppsats med akademisk ton ger en känslomässig eller sentimental slutsats. Även om ämnet i tidningen är av personlig betydelse för dig, bör du inte ange så mycket i din uppsats. Om du vill ge din uppsats en mer humanistisk vinkel, kan du börja och avsluta din uppsats med en berättelse eller anekdot som skulle ge ditt ämne mer personlig mening till läsaren. Denna ton bör dock vara konsekvent i hela tidningen. Gör inte uttalanden som nedvärderar din auktoritet eller dina upptäckter.  Ursäktliga uttalanden inkluderar fraser som "Jag kanske inte är expert" eller "Detta är bara min åsikt." Sådana uttalanden kan vanligtvis undvikas genom att avstå från att skriva i första person. Undvik alla uttalanden i den första personen. Förstapersonen anses i allmänhet vara informell och passar inte in i den formella tonen i ett forskningsdokument.
Undvik att säga "i avslutning" eller liknande uttalanden. Vänta inte tills du är klar med din avhandling. Lämna ny information. Undvik att ändra tonen på papperet. Be inte om ursäkt.