En inkompetent livmoderhals kan också kallas livmoderhalssvikt. Detta innebär att livmoderhalsen visar sig ha förkortats, trattsatts eller vidgats under din andra trimester av graviditeten. Om formen på livmoderhalsen förändras, skapar det en potential för missfall eller prematura födsel. Din livmoderhals kan förändras av många skäl, bland annat (bland andra skäl): En historia av cervixkirurgi och trauma, såsom Leeps, cervixkottar, utvidgning av livmoderhalsen för graviditetsavslutningar, eller D&C. En historia av cervikala sår med vaginal leverans. Medfödda defekter (anatomiska anomalier). Cervikal insufficiens har ofta inga symtom. Diagnosen måste göras med hjälp av en historia av tidigare smärtfria cervikal dilatationer efter den första trimestern. Under dessa ingrepp kan du inte ha en infektion, blödning eller brustet vatten.  Om du upplever symtom, kan några av dina symtom omfatta: Bukkramp och smärta i nedre delen av ryggen. Du kan uppleva milda kramper, som ofta liknar menstruationskramper i smärtans natur. Vaginal urladdning. Du kan märka en förändring i volym, färg, och / eller konsistens av din vaginala urladdning. Vaginal blödning, även om detta är mindre vanligt. Observera att många fall är helt asymtomatiska. Om du har haft sjukdomen eller tidigare prematura födslar, eller andra riskfaktorer för inkompetent livmoderhals, bör du därför regelbundet kontakta din läkare. Om du har symtom kommer de oftast att förekomma mellan 14 och 20 veckors dräktighet. Fysisk undersökning av en medicinsk specialist (vanligtvis en gynekolog) är nyckeln till att bedöma tillståndet i livmoderhalsen. Saker din läkare kommer att leta efter inkluderar: Tecken på "cervical utsmyckning", vilket är när livmoderhalsen tunnnar och sträcker sig som förberedelse för födseln.  Tecken på "cervikal dilatation", vilket är när öppnandet av livmoderhalsen börjar vidgas som förberedelse inför födseln.  Läkaren kan också göra "provocativa manövrar", trycka på livmodern eller be dig att göra vissa manövrar som ökar trycket, för att se om de kan se någon fostermembran peking igenom med tillämpning av tryck. Om fostermembran är synliga, är detta alltid ett dåligt tecken eftersom det är en mycket hög riskfaktor för prematura födsel på grund av inkompetent livmoderhals. Med hjälp av denna teknik kommer läkaren att kunna se om livmoderhalsen har vidgats (eller öppnats) på ett onormalt sätt. Vid 18 till 22 veckor, kan du få ett ultraljud gjort för att mäta din livmoderhals.  Transvaginalt ultraljud är vanligtvis det snabbaste och mest tillförlitliga sättet på vilket inkompetent livmoderhalsen upptäcks och diagnostiseras så snart som möjligt. Tidig upptäckt är nyckeln, eftersom det finns strategier läkare kan använda för att förhindra ytterligare utvidgning av livmoderhalsen för att avvärja en prematura födsel. Något som kallas en "cervikal cerklage" är en typ av sutur som placeras under den inre öppningen av livmoderhalsen, och livmoderhalsen dras åt med suturer på ett cirkulärt sätt (vilket innebär att livmoderhalsen stramas upp så att den kan vidga-eller öppna upp-ytterligare än den borde). Detta är faktiskt det bästa sättet att förhindra en inkompetent livmoderhals så om du har en hög risk att utveckla detta tillstånd, tala med din läkare om detta förfarande. Stygnen sätts in 12 till 14 veckor i din graviditet och tas bort runt 36 till 38 veckors tecken på din graviditet. De kan också placeras vid tidpunkten för diagnos, som kallas en räddnings cerklage. Dessa görs i allmänhet inte efter 25 till 26 veckor. Cervikalt cerklage är den "gyllene standarden" för förebyggande behandling av inkompetent cervix. Din läkare kan dock föreslå ytterligare behandlingsalternativ. Fråga om "vaginal pessary". Detta är en anordning som sätts in i slidan för att ändra placeringen av livmoderhalsen så att vikten av livmoderinnehållet inte skjuter livmoderhalsen upp i förtid.
Förstå vad en inkompetent livmoderhals är. Var medveten om att det vanligtvis inte finns några symtom. Boka tid för en examination. Ta emot ett transvaginalt ultraljud. Diskutera cerklage med din läkare. Diskutera andra förebyggande behandlingsalternativ med din läkare.