Din läkare eller en onkolog (cancerspecialist) kommer sannolikt att beställa en serie blodprover när du uppvisar några eller alla av de ovan nämnda symtomen. Flera typer av blodprover är användbara för att diagnostisera pankreascancer och utesluta andra orsaker till buksymtom, såsom: fullständig blodstatus, leverfunktionstester, serumbilirubin, njurfunktionstest och letar efter olika tumörmarkörer.  Tumörmarkörer är ämnen som ibland finns i blodomloppet hos en cancerpatient. Två som är relaterade till pankreascancer kallas CA 19-9 och carcinobryonic antigen (CEA). Dessa tumörmarkörer är inte förhöjda i alla människor med pankreascancer och vissa som inte har någon cancer kan ha högre nivåer av någon annan anledning, så de är inte riktigt korrekta indikatorer men är relativt billiga och icke-invasiva så är användbara för att avgöra om att testa ytterligare. Att titta på hormonnivåer är användbart eftersom vissa (såsom kromogranin A, C-peptid och serotonin) ofta är förhöjda hos personer med pankreascancer. En gång i händerna på en onkolog som starkt misstänker pankreascancer (baserat på berättande symtom och blodprover), ett antal avbildning tester kommer att utföras. Vanliga diagnostiska tester inkluderar: en datortomografi och / eller en MRI av buken, endoskopiskt ultraljud av bukspottkörteln och endoskopisk retrograd kolangio pankreatografi (ERCP). När väl ett test starkt tyder på cancer, görs mer detaljerade tester för att se om cancern har spridit sig — denna metod kallas iscensättning.  Ett endoskopiskt ultraljud använder en anordning för att ta bilder av bukspottkörteln från insidan av buken. Endoskopet skickas ner genom matstrupen och in i magen för att ta bilderna.  En ERCP använder ett endoskop för att injicera färg i bukspottkörteln, sedan en buken röntgen tas för att belysa gallgångarna och andra delar av körteln.. När ett antal tester har till synes bekräftat en diagnos av pankreascancer, en slutlig procedur för att vara helt säker och för att avgöra vilka celler som är mest involverade kallas en pankreasbiopsi eller vävnadsprov. Biopsier kräver anestesi och kan göras på tre olika sätt: perkutan, endoskopisk och kirurgisk.  En perkutan biopsi (även kallad fin nål aspiration) innebär att föra in en lång, tunn, ihålig nål genom buken hud och in i bukspottkörteln för att ta bort en liten bit av vävnad / tumör. En endoskopisk biopsi innebär att sätta in ett endoskop ner matstrupen, genom magen och in i tunntarmen för att komma tillräckligt nära bukspottkörteln för att skära av ett vävnadsprov. En kirurgisk biopsi är mest invasiv eftersom det innebär att göra snitt i buken och sätta in ett laparoskop för att få ett prov och titta runt för att se om cancern har spridit sig.
Få alla lämpliga blodprov. Se till att alla nödvändiga avbildning tester görs. Överväg en biopsi för bekräftelse.