Det finns inte nödvändigtvis ett enda sätt att skriva en bedömning. Detta kan orsaka oro eftersom du måste hitta din egen röst, men det gör att du kan skriva rapporten som du tror är bäst för just ditt fall.  Inkludera så mycket information som möjligt. Beskriv kundens personliga utseende, om kunden var lämplig klädd för vädret på dagen för intervjun, kundens personliga hygien, förmåga att upprätthålla ögonkontakt och kundens mentala orientering (medvetenhet om person, plats, tid och händelse). Många anläggningar har standardiserade formulär som leder dig att beskriva specifika frågor om kunden. Ett exempel på kategorier för en bedömning är:  på att presentera problem, en problemhistoria, en persons historia, en substans missbruk historia, en familj historia, en anställning och utbildning, och en sammanfattande behandling och rekommendationer. en annan exempel på sådana kategorier inkluderar:  en identitetsbaserad information, en identitetshandling, en beskrivning av problem, en källa till data, en allmän beskrivning av klient, en familjs sammansättning och bakgrund, en bakgrund, en utbildning och yrkesskicklighet, ett religiöst engagemang, en hälsosituation, en psykologisk bakgrund, en social, samhälle och rekreation verksamhet, en grundläggande livsnödvändighet, en rättslig oro, en client styrkor, en clinical sammanfattning, och mål och rekommendationer. en mest grundläggande funktion av bedömningen är att fastställa vad socialarbetare försöker åstadkomma med klienten. Rapporter skrivs ofta i en berättande form som berättar om kundens nuvarande problem och hur och när dessa problem först dök upp. Det är viktigt att göra detta på ett sätt som inte skulle förolämpa kunden. Det är ofta bäst att avstå från att använda tekniska diagnoser, som borderline personlighetsstörning. Dessa kan förolämpa klienten. Dessutom är de ofta inte lika användbara som detaljerade, specifika karakteriseringar av individen i fråga. Du bör göra en ansträngning för att ta reda på kundens styrkor och resurser, liksom den gemenskap som han är en del av. Tänk på hur dessa kan användas för att förbättra klientens tillstånd. Sätta specifika mål för kunden som är tidsbegränsade och uppnåeliga. Om ett mål är att sluta använda droger, till exempel, bör din behandlingsrekommendation innehålla en remiss till ett drogmissbruksprogram som kräver att klienten deltar i ett visst antal möten och underkastar sig slumpmässiga läkemedelsundersökningar, och ett måldatum för slutförandet av programmet. Kom ihåg att klienten påverkas av en bredare social miljö som inkluderar hans familj, skola, arbetsplats, samhället, och det bredare sociokulturella sammanhanget. Tänk på hur detta bidrar till klientens behov eller hur individers resurser i detta bredare sammanhang kan bidra till att rätta till problem. Jämför och kontrastera kundens uppfattning om sina problem, behov, svagheter och styrkor med andra personers uppfattningar som du intervjuade för bedömningen. En sådan jämförelse kan ge dig en mer fullständig förståelse för kundens mål och behandlingsbehov. Använd tillfället att skriva bedömningen för att tänka utförligt om hur man kan förbättra klientens situation. Dela en sammanfattning av bedömningen med kunden. Detta kan uppmuntra honom att omvärdera sin situation och kanske hjälpa honom att komma fram till sina egna slutsatser om hur han skall föregå. Försök att förhandla fram ett samförstånd i stället för att ensidigt tvinga fram din egen bedömning. Planera ett uppföljningsmöte med kunden efter att du har skrivit och diskuterat bedömningen för att granska kundens framsteg mot att uppnå varje mål. Återgå regelbundet till bedömningen för att utvärdera kundens utveckling
Inse att skrivprocessen är flexibel. Försäkra dig om problemet. Hitta styrkor och lösningar. Tänk på klienten ekologiskt. Använd bedömningen som en del av den terapeutiska processen.