Detta kan vara en signal till din läsare att du avslutar din uppsats, och att de måste vara uppmärksamma. Även om många essäer börjar sitt sista stycke med en övergång, behöver du inte göra det om du känner att det är tillräckligt tydligt att du avslutar din uppsats. Övergången kan vara mycket enkel. Du bör förmodligen hålla sig borta från överanvända fraser som  på avslutningen, till sammanfattning, eller  på avslutningen. på grund av att de används så ofta, de stöter på som kliched och stel. Betrakta mindre populära men koncisa ord som "slutgiltigt". Försök att ta de första meningarna i varje kropp stycke (ditt ämne meningar) och skriva om sina huvudpunkter i två eller tre meningar. Detta kommer att förstärka din uppsats argument, påminna läsaren vad du talade om, eller argumentera för. Undvik att sammanfatta dina poäng exakt som du skrev dem. Dina läsare har redan läst din uppsats. De behöver inte bli påminda om varje enskild punkt du just tog upp. Det finns ingen hård och snabb regel för hur länge din slutsats bör vara, men för många gymnasiet och college essäer, en bra tumregel är att din slutsats bör vara någonstans från 5 till 7 meningar lång. Vad som helst mindre, och du har förmodligen inte sammanfattat dina poäng tillräckligt; längre, och du babblar förmodligen på lite för mycket. Du bör referera till det när du avslutar din uppsats, även om den bara är i förbigående. Kom ihåg att din avhandling är huvudpunkten i din uppsats, något du argumenterar för. Om någon som läser din slutsats fortfarande inte vet vad din avhandling är, har du inte gjort ett bra jobb att berätta för dem. Hitta ett sätt att omarbeta din avhandling på ett intressant sätt genom att använda olika språk. Att upprepa din avhandling med samma ord slår läsaren som lat och erbjuder inte ny insikt i ditt argument. Att låta auktoritativ betyder att använda de rätta orden (i motsats till vilka gamla ord som helst), förlita sig på solida bevis från andra källor och tro på sin egen förmåga att skriva. Be inte om ursäkt för dina idéer eller använd starkt kvalificerande språk.  Till exempel, i stället för att säga "Det är därför jag tror att Abraham Lincoln var den bästa amerikanska presidenten på 1800-talet", säger "Det är därför Abraham Lincoln var den bästa amerikanska presidenten på 1800-talet." Läsaren vet redan att om du skriver om Lincoln som den bästa presidenten, så tror du också på det. Att säga "jag tror" låter som att du säkrar och får dig att låta mindre auktoritativ. Ett annat exempel: Be inte om ursäkt för dina åsikter. De är dina idéer, så ta äganderätten till dem. Säg aldrig något som "Jag kanske inte är expert" eller "Min åsikt är i alla fall" eftersom detta försvagar din tillförlitlighet. Din sista mening borde vara elegant, till den grad, och provokativ. Detta är lättare sagt än gjort. Men allt börjar med att illustrera poängen i din uppsats. Fråga dig själv Vad handlar min uppsats om, och vad säger jag? och sedan gå vidare därifrån.  Sluta med lite ironi. Var lekfull med din sista mening och posera en ironisk biprodukt av vad du pratar om. Då blir slutet på din uppsats särskilt provokativ. Gör en vädjan till känslor. Mycket av tiden, essäer är mycket rationella, glömmer känslor. Det är därför tilltalande till människors känslor kan vara ett riktigt kraftfullt sätt att avsluta en uppsats. Om det görs på rätt sätt, kommer detta att hjälpa artikeln att ha hjärta. Se bara till att din slutsats är i linje med tonen i resten av din uppsats. Inkludera en uppmaning till handling (använd sparsamt). Om din uppsats verkligen handlar om att få människor att förändras, då inklusive en uppmaning till handling är ett användbart verktyg för att väcka din bas. Men använd den sparsamt: I fel sammanhang (en expositionsuppsats, eller en argumenterande essä) kan den vara överdöd.
Börja med en liten övergång (tillval). Sammanfattning av några av huvudpunkterna. Håll det kort och sött. Var noga med att på ett eller annat sätt arbeta in ditt avhandlingsuttalande i avslutningen. Skriv auktoritativt om ditt ämne. Sluta med en blomstring.