Vuxna skolios är ofta resultatet av antingen obehandlade eller oigenkännliga fall av barn skolios. Om orsaken till ryggradskurvan under barndomen är okänd, kallas den idiopatisk skolios och denna kategori omfattar ca 80% av alla fall. Om du föds med tillståndet kallas det medfödd skolios. De flesta medfödda fall är också idiopatisk.  Relativt vanliga medfödda orsaker till skolios är spina bifida, muskeldystrofi och cerebral pares. Omkring 40% av vuxna skoliospatienter upplever åtminstone en liten progression av sina spinalkurvor. Även om de flesta vuxna fall av skolios är både medfödd och idiopatisk, upp till 20% av fallen orsakas av kända degenerativa tillstånd i ryggraden, såsom artrit. Den vanligaste typen av artrit i ryggraden är den "kläder och tår" typ som kallas artros, som typiskt påverkar nedre ländryggen eftersom den bär mest vikt från överkroppen. Artros i ryggraden drabbar de allra flesta människor (i varierande grad) äldre än 55 år.  Skivorna och lederna som förbinder ländkotan slits ofta av med åldern, och ibland ojämnt, vilket orsakar en lateral listning eller skolios och ojämna höfter / bäcken. Detta kan lätt ses på röntgen. Din risk att utveckla artros i ryggraden är större om du är överviktig, stillasittande, gör massor av sittande, och har en dålig kost som är låg i mineraler, vitaminer och protein. Svår spinal artrit kan behandlas med kirurgiska tekniker som säkring och räta ryggraden. En annan sekundär degenerativ orsak till vuxen skolios är osteoporos (förlust av benmassa) i ryggraden. Osteoporos drabbar oftast den övre bröstkorgen ryggraden, och eftersom det leder till sköra ben, kotor där så småningom fraktur och kollaps. Ofta benskörhet i bröstryggen skapar en känsla tillbaka utseende, och ibland på grund av en ojämn kollaps, ryggraden också listar till sidan (lateralt) för att skapa en skolios.  Osteoporos är mycket vanligare hos kaukasiska och asiatiska kvinnor med små (tunna) byggen, särskilt de som är stillasittande och inte motionerar mycket. Brist på mineraler i kosten, särskilt kalcium och vitamin D, ökar risken för osteoporos. Osteoporotiska ryggradsfrakturer kan också lätt ses på röntgenbilder och diagnostiseras av din familj läkare eller kiropraktor. Behandling innebär kirurgiska tekniker, viktbärande övningar och kosttillskott.
Inse att de flesta fall är odiagnostiserade från barndomen. Var uppmärksam om du har ryggradsreumatism. Se upp för benskörhet i ryggraden.