Det finns en handfull sätt man kan vara känslomässigt beroende av. Det vanligaste sättet är i ett romantiskt förhållande. Vi lär oss att vara beroende av vår viktiga andra för tillgivenhet, sex, godkännande, du namnge det. När det inte kommer, känner vi att vi har gjort något fel eller att vi på något sätt är mindre värdefulla. Hur är du känslomässigt beroende? Romantiskt? Med vänner? Medarbetare eller din chef? Med varje person du träffar? Tänk på några av följande saker för att avgöra vilka områden du behöver arbeta på: Blir du lätt svartsjuk? Jämför du dig med andra så mycket att det kan förstöra din dag? Misslyckas människor ofta med att uppfylla dina förväntningar? Vem gör detta oftast? När du är ensam, söker du upp andra bara för att må bra? Växer ett tomrum när du inte är med andra? Betyder din partner eller tanken på en partner lycka för dig? När vi skyller på andra är det deras fel. Därför blir de de enda som kan lösa problemet. Hemskt. För att ta kontroll över ditt tänkande och dina känslor måste du ta ansvar. Detta tvingar er att bli beroende av er själva för en lösning. Istället för att vältra sig i elände tänker du på vilka alternativ du har till ditt förfogande för att förbättra situationen. Detta gör sig av med de negativa känslor som också väller upp, vilket tvingar dig att vara mer logisk och känna mer kontroll. Bara för ett ögonblick. Varför blir du så upprörd? Detta är bara en person som dömer och kritiserar. Det är inte världens undergång, och det är inte ens särskilt anmärkningsvärt, sannolikt. Alla gör det. Varför ge dem tillfredsställelsen att bry sig? Det är inte värt det. Påminn dig själv om att du inte behöver reagera som du känner dig benägen att göra. Det kan verka som om det naturliga, mänskliga sättet att reagera är genom att vara upprörd, men det är knappast ditt enda alternativ. Du kan vara arg, du kan vara ledsen – eller så kan du lägga märke till det och gå vidare. När allt kommer omkring, finns det ingen nytta med att vara arg eller ledsen, eller hur? Vad får du för det? Bokstavligen. Serotonin och dopamin är vad du verkligen tycker om. Om du vill få dig själv att känna dig extatisk vid åsynen av brun matta, så kan du det. Hjärnor är roliga små varelser som det. Med andra ord, du bestämmer vad som gör dig lycklig och det har inget att göra med omvärlden. Det kommer inifrån – du kan inte hitta det där ute. Ifall det inte var klart, är detta mycket, mycket, mycket goda nyheter. Du har kontroll över alla dina känslor! Du är ingens nyck! Varje känsla du vill känna, kan du. Varje känsla du inte vill känna behöver du inte. Lycka är bara ett beslut bort. Det finns en fin gräns mellan att vara känslomässigt oberoende och att vara en idiot. En del människor blir så upptagna av att "vara trogna mot dem" att de kliver över andra i ett försök att hävda sig. Kom ihåg att detta inte är en ursäkt för att vara en översittare och att alltid få som du vill. Du kan vara vänlig och hänsynsfull medan du fortfarande är sann mot dig själv. De flesta människor som trampar över andra försöker omintetgöra sina inre känslors otillräcklighet eller ringa betydelse. De känner sig inte av något värde på insidan, så de tvingar sitt "värde" på andra i ett försök att övertyga sig själva. Detta är inte att vara känslomässigt oberoende – det är rakt upp att vara oförskämd.
Testa dig själv. Ta ansvar. Stanna upp och reflektera nästa gång du blir förolämpad. Inse att lycka bara finns inom dig. Gör ditt bästa för att inte överkompensera.