Om en eller flera av dina getter har mastit, vill du separera de drabbade getterna från resten av hjorden. En del jordbrukare går så långt att de slaktar drabbade djur för att ytterligare minska risken för ett utbrott av mastit. Att hålla drabbade getter i hjorden riskerar andra getters hälsa och ökar risken för att du av misstag kan samla in mjölk från en get med mastit. Om din get har mastit, det första du behöver göra är att torka av spenen. Torkning av en spen innebär att framkalla en period av icke-laktation så att infektionen kan behandlas och bröstvävnaden kan vila och regenerera.   Torkning bör helst börja ca två veckor före önskat torr-off datum, men eftersom mastit förmodligen kom på oväntat kan du börja torka av direkt. Gradvis minska energiinnehållet i getens kost och ersätta den med en fiberrik kost. Bockens kropp kommer att inse att det finns färre näringsämnen tillgängliga och att mjölkproduktionen kommer att bromsas. Försök att skära ut spannmål från getens kost och ersätta alfalfa med hö. Högproducerande getter kan behöva en ännu lägre kalori kost som halm och vatten, även om gräs hö är vanligtvis tillräckligt. Begränsa inte mängden mat eller vatten din get har. När boskapen har mindre tillgång till mat och vatten tenderar de att söka upp andra livsmedelskällor som de kan hitta, vilket kan leda till att man äter giftiga växter eller kämpar om resurser. Bockens spenar bör rengöras med en antiseptisk för att döda alla yttre patogener som lever på juver. En produkt som innehåller antingen jod eller klorhexidin anses vara den mest effektiva behandlingen, liksom en av de vanligaste.  Vid användning av klorhexidin, välj en produkt med en koncentration på 2%.  Använd antiseptiska två gånger med 24 timmars intervall för maximal effekt. Fyll en 12 cc eller 20 cc plastspruta hölje med spett dopp. Dränera spenen inuti hylsan efter att du desinficerat den. Din veterinär kommer med största sannolikhet att ta prover på getens mjölk och/eller blod för att identifiera den specifika patogen som orsakar infektionen. Den patogen som påverkar din get kommer att avgöra vilka (om några) mediciner din veterinär kan ordinera, och det kan påverka din veterinärs syn på getens återhämtningsperiod.  Koagulasnegativa stafylokocker är en av de vanligaste patogenerna som orsakar mastit. Staphylococcus aureus infektioner är ganska ovanliga, men när de inträffar tenderar de att vara ihållande och svarar inte bra på behandlingen. Streptococcus agalactiae infektioner är mycket ovanliga och är i allmänhet inte tänkt på som en risk för get mastit. Mycoplasma infektioner kan orsaka betydande problem hos getter och kan leda till mer allvarliga hälsoproblem som septikemi, polyartrit, lunginflammation, eller encefalit. Beroende på resultaten av en mjölkkultur, din veterinär kan rekommendera en kurs av medicinering för att behandla mastit. Antibiotika ordineras vanligen, men du måste avbryta användningen när infektionen rensas och testa mjölken för att säkerställa att det inte finns några antibiotika närvarande innan du återuppta mjölkning.  Antibiotika som bensylpenicillin, kloxacillin, amoxicillin, cefalium, cefoperazon, erytromycin, tilmikosin, kanamycin, penicillin, ampicillin eller tetracyklin kan alla användas för att behandla mastit. Många getter kommer att äta en oral medicin i sin mat. Använd en kulspruta för att ge medicinen i baksidan av gethalsen. Glukokortikoider som dexametason kan ges för att minska svullnad. Intramammär antibiotika salva kan också ges till spenar, men du måste hålla ett öga på geten för att se till att hennes hud inte blir irriterad.
Isolera den eller de drabbade getarna. Torka av spenen. Använd ett effektivt spendopp. Identifiera patogenen som orsakar mastit. Administrera medicinen till geten.