Dessa kan hittas i apotek, kortaffärer och presentbutiker. Du kan också använda ett tomt kort för att skriva ett budskap om sympati till de sörjande — det viktiga är vad du skriver inuti. Om du kände den avlidne lite grann, kan du skriva en liten lapp om en lycklig tid som du njöt av tillsammans med dem. Annars, håll dig till att erbjuda ord av sympati och stöd för de sörjande. Gå för något enkelt, men inte opersonligt: Snälla acceptera mina kondoleanser om din förlust. Jag träffade Albert bara en gång, men jag vet hur mycket han betydde för Chad (min kollega och vän) och resten av din familj. Ni ska veta att ni kommer att vara i mina tankar [och/eller böner]. Uppriktigt sagt, Jan White Läs dödsrunan i tidningen eller på nätet, eller fråga en familjemedlem du känner väl. Beroende på familjens önskemål, kan du ha möjlighet att skicka blommor eller göra en donation till en utsedd välgörenhet, sjukdom forskning stiftelse, eller hospice. Även om det inte behövs, är det en trevlig gest och kommer att bli mycket uppskattat av de sörjande. Det är också en trevlig gest att fråga den sörjande om du kan ta med mat till vakan (eller dagarna före eller efter), att ge dem en mindre sak att oroa sig för. Eller, erbjuda gåvan av din tid genom att erbjuda att hjälpa till med installation, städning eller andra användbara uppgifter. Beroende på vilken typ av likvaka det är, kan kistan som håller den avlidne vara närvarande. I så fall börjar du vanligtvis ditt besök genom att gå in i linjen för att stanna vid kistan. Var dämpad men inte dyster – du kan prata med människorna nära dig, eftersom det är en viktig del av vad vakna är till för. Enkelt småprat är bra: Hej, jag heter Jan, och jag arbetar med Alberts barnbarn, Chad. Jag visste inte Albert väl, men jag vet från Chad vad en omtänksam och rolig-älskande person han var. en om du vill, kan du knäböja för att be vid kistan för ett ögonblick. Det är också helt acceptabelt bara att stanna för att se kroppen för ett ögonblick, sedan gå vidare för att hälsa de sörjande.  Även om du aldrig har träffat personen förut, visa respekt för det liv de levde och den förlust som de som älskade dem kände. När du närmar dig kistan kommer det ofta att finnas en plats där du kan lämna sympatikort eller andra gåvor till de sörjande. Om du har dem, är det dit de borde gå. Vaknen kan variera mycket när det gäller atmosfären. Några kommer att inkludera mer jovialitet, med glada historier om den avlidne. Andra kommer att förbli mer högtidliga till sin natur. Få en känsla för rummet att innan du börjar mingla med familjemedlemmar och andra deltagare. Ta dina signaler främst från de människor du känner, särskilt om de var nära den avlidne. Om de ler och skrattar, kan du också (men respektfullt). Om de gråter, vara en källa till tröst och tröst. När du närmar dig de sörjande familjemedlemmarna, presentera dig när det behövs. Tala kort och medlidsamt, och tala om för dem hur ledsen du är för deras förlust. Om du är på en förlust för ord, inte erbjuda en burk svar. I stället kan du helt enkelt ge dem som sörjer en kram eller en axel att gråta på om de behöver det.  Håll dig borta från kommentarer längs raderna av "det är för det bästa," De är på en bättre plats," Jag vet hur du känner," Åtminstone de är inte längre i smärta, "bara den goda dö ung." eller "det kommer att bli lättare med tiden.  och berätta inte hur de ska känna; istället, prisa den avlidne (om du kände dem alls) eller bara erbjuda ditt stöd. Säg i stället något enkelt och stödjande, som "Jag känner mig lyckligt lottad att ha känt Mark. Jag beklagar sorgen." Vaknar, som begravningar, är för de levande, inte de döda. Även om sörjande nära och kära ibland är tysta och reflekterande, är de ofta ivriga att tala en hel del om den avlidne. Tvinga dem aldrig att tala, men om de vill, lyssna och lyssna på dem. Särskilt när du inte känner den avlidne tillräckligt bra för att lägga till många minnen eller reflektioner själv, ditt jobb är att vara en sympatisk öra och kanske en axel att gråta på. Efter att du har erbjudit dina sympatier till den nära familjen, kan du se dig omkring för andra människor du kanske känner. Även om du inte känner igen någon annan, är du välkommen att presentera dig själv och chatta lite. Prata gärna om den avlidne (om du kände dem tillräckligt väl för att göra det), eller bara lyssna på deras berättelser och leende.  Det kan finnas bilder eller bildspel med bilder på den avlidne under lyckligare tider. I så fall kan du titta på dessa med andra och säga: "Hej, jag minns det!" Eller "Bob hade alltid ett så bra sinne för humor" eller "Wow, jag kommer verkligen att sakna de där fotbollsmatcherna på måndag kväll på Larrys ställe."  Vaknar är till för att minnas och minnas de goda tiderna. Du kan bli tillfrågad hur du kände den avlidne av andra deltagare. Håll ditt svar enkelt, som "Vi anmälde oss frivilligt på samma organisation. Han var en bra gruppledare."
Skriv ett sympatikort. Ta med dig en gåva enligt familjens anvisningar. Prata med andra människor i mottagningslinjen. Visa respekt för den avlidne (om kistan är närvarande). Skräddarsy era samtal för att passa likvakans natur. Ge de sörjande enkla, men inte trite, ord av stöd. Lyssna uppmärksamt och medkännande. Dela trevliga minnen (eller bara trevligheter) med andra deltagare.