Så där ja. Du får bara de två valen. Bara lista sina dåliga punkter på ett så smart och kvickt sätt som möjligt och göra det klart att du förkastar dem som en potentiell älskare eftersom du kan göra bättre. Du kan göra det mer ont genom att föreslå att de var riktigt nära att vara bra nog och att de bör fortsätta att försöka och inte förlora hoppet. Du kan ange en av deras vänner som ett exempel på någon mer attraktiv. Därefter bör du gå på en buddhistisk reträtt och fråga dig själv exakt vad meningen med ditt liv är och varför du vill vara ond. Spara ditt brev i 24 timmar och läs om det flera gånger innan du skickar. Fortsätta att leta efter dold kritik och fördömanden. Den som läser den kommer förmodligen att tänka: "Vad har jag gjort för fel?" eller "Vad är det för fel på mig?" Lämna inga tvivel.  E-post är nog det bästa sättet. Till exempel: "Jag är inte över X." Eller "Jag söker inte ett förhållande" eller "Jag föredrar att tillfälligt dejta många människor för tillfället." "Jag har personliga problem som omöjliggör ett förhållande." Om du inte kan förmå dig att säga något av detta, säg då: "Jag känner inte kärlek i mitt hjärta. Jag förstår inte varför, men jag kan säga att det inte handlar om dig."  Om du inte kan komma på något, se till att nämna några bra gånger du tillbringar med dem som kommer att ge omhuldade minnen.  Och skryt inte. Om du är snäll och snäll mot folk under dig, kommer folk i allmänhet att gilla dig. Om du behandlar människor under dig som om de inte hade några känslor, kommer de att undvika dig. Detta kan sträcka sig från en patetisk vädjan om barmhärtighet; till ett otäckt, elakt, argt brev; till en verkligt skadlig handling; till blommor och ett förnyat försök att förföra dig; till en handhållen granat som lanseras i din riktning; till någon undanflykt och spelspel. Vid potentiellt våld, varna andra. Annars, ignorera allt. Om den håller ut länge, be då den som är artig att stoppa den. Om du aldrig har fått ett Dear-John brev, är det inte för att du inte har fel. Det beror förmodligen på att dina nära och kära accepterade dem som en del av dig och insåg att det goda hos dig uppvägde det onda. Om du inte kan se dina egna fel, då kan du vara en narcissist eller bara inte vill erkänna möjligheten. Antingen får du ett Dear-Jane brev en dag eller så är du så osäker att du väljer människor du är säker på kommer aldrig att dumpa dig. Var noga med att ta hänsyn till de känslor du skulle känna när du insåg att du hade fått ett Dear-Jane brev.
Bestäm om du vill a) skada den andra personen mycket, eller b) orsaka dem minimal smärta. Väljer du a är brevet enkelt. Eliminera all kritik mot personen om du vill mildra slaget. Var tydlig med att du vill avsluta förhållandet. Håll brevet kort. Se till att du har avskildhet och att personen har en flyktväg om du väljer att göra det personligen. Ge en enkel förklaring om varför det inte fungerar och gör det om dig, inte om dem. Påminn personen om att ditt förkastande inte är en återspegling av dem, även om det uppenbarligen är det. Nämn för personen på vilka sätt de har bidragit till dig eller något positivt du lärt dig av dem att du kommer att föra resten av ditt liv framåt. Önska dem lycka till i framtida relationer och låt dem veta att du fortfarande bryr dig om dem som person och hoppas att din vänskap kan överleva. Tala inte med andra om upplösningen mer än du kan hjälpa till med. Var redo att ge ett svar. Kom ihåg att det inte är för att du är perfekt.