Ibland kan kostnaderna inte lätt kategoriseras som rörliga eller fasta. Dessa kostnader kan variera med produktionen, men är också nödvändiga även om det inte finns någon produktion eller försäljning. Dessa kostnader kallas blandade kostnader. Blandade kostnader kan delas upp i fasta och rörliga komponenter som en del av en ansträngning för att korrekt mäta varje typ av kostnad.  Ett exempel på blandade kostnader är lönekostnaden för en anställd som tjänar lön plus provisioner. Lönen betalas även om ingen försäljning görs, men provisionen beror på försäljningsvolymen. I detta exempel är provisionen en rörlig kostnad och lönen är fastställd.  Blandade kostnader kan också gälla löntagare om de garanteras ett fast antal timmar varje löneperiod. Regelbundna timmar skulle vara en fast kostnad, men all övertid skulle variera. Dessutom kan kostnaden för ersättningar till anställda redovisas som en blandad kostnad. Ett något mer komplicerat exempel är kostnaderna för allmännyttiga tjänster. El, vatten och gas måste betalas även om ingen produktion sker. De får dock användas i större mängder som en del av produktionen. Att dela upp dessa kostnader i fasta och rörliga kategorier kräver en mer komplex metod. För att dela upp blandade kostnader i fasta och rörliga komponenter, kan du använda "high-low" metoden. Denna metod börjar med de blandade kostnaderna från de högsta och lägsta produktionsmånaderna och använder skillnaden för att beräkna den rörliga kostnadsandelen. För att komma igång, bestämma vilka månader upplevde den högsta och lägsta nivån av aktivitet (produktion). Registrera aktiviteten på ett mätbart sätt (som maskintimmar) och den blandade kostnad du vill bedöma för varje månad.  Tänk dig till exempel att ditt företag skär metalldelar med en vattenskärare som en del av en produktionsprocess. Detta kräver vatten som en variabel kostnad som ökar med mängden produktion. Men du använder också en vattenkostnad som uppstår från driften av din produktionsanläggning (för dryck, toaletter, etc.). Dina vattenkostnader skulle då vara en blandad kostnad. Säg att i detta exempel, i den högsta månaden du hade en vattenräkning på $ 9000 och 60 000 maskintimmar produktion. I det lägsta hade du en vattenräkning på 8 000 dollar och 50 000 maskintimmar. Hitta skillnaden mellan både siffror (kostnad och produktion) genom att hitta den rörliga kostnaden. Den rörliga kostnaden kan hittas med hjälp av formeln VCR=C‐cP-p{\displaystyle VCR={\frac {C-c} {P-p}}}, där C och c är kostnaderna för de högre respektive lägre månaderna, respektive P och p avser deras produktionsnivåer. I detta exempel, skulle detta vara VCR=$9,000-$8,000600,000--500,000 {\displaystil VCR= {\frac (9,000-\$8,000} {600,000-500,000}}. Detta förenklar sedan till VCR=$10000,000 {\displaystyle VCR={\frac [$1000} {10 000}}}, vilket ger $0.10 {\displaystyle\$0.10). Detta innebär att varje ytterligare maskin-timme av produktion kostar $ 0,10. Du kan nu använda den rörliga kostnadsprocenten för att avgöra vilket belopp av din blandade kostnad som är rörlig kostnad. Multiplicera den rörliga kostnadskvoten med produktionen uppgår till att få denna siffra. I exemplet skulle detta vara $ 0,10×50,000 {\displaystyle\$ 0,10\times 50,000}, eller $5,000 {\displaystyle\$5,000}, för den lägre månaden och $ 0,10×600,000 {\displaystyle\$ 0,10\times 60000}, eller $6,000{\displaystyle\$6,000}, för den högsta månaden. Dessa motsvarar de rörliga kostnaderna för varje månad. Du kan subtrahera detta från den totala månadskostnaden för att få den fasta kostnaden, vilket är $ 3,000 i båda fallen.
Förstå blandade kostnader. Mät aktivitet och kostnad. Beräkna den rörliga kostnadskvoten. Bestäm den rörliga kostnaden.