Även om det är viktigt att få varje ton i ton när det gäller tonhöjd, är det inte heller nödvändigt om du inte vill spela med andra människor. Du måste också ställa in instrumentet för sig själv, för att se till att du kan spela och träna på ett sätt som låter bra. Du kanske inte alltid har en melodier praktisk, så det är en viktig färdighet att lära. Öva att kontrollera dina övertoner och intervaller genom att spela anteckningar vid 12: e freten för att se till att det är i nyckeln i de högre oktaverna. Kolla och dubbelkolla. Justera båda E-strängarna tills de är i samklang med varandra, sedan flåsa A-strängen vid 7:e froten och gör att strängen låter likadant som den 1:a strängen som spelas eller inte är frotterad. Fortsätt att röra dig nerför halsen, och gör samma sak med de andra strängarna. Använd en in-tune piano, gitarr, eller banjo att stämma till. Låt din spelpartner spela varje ton individuellt (GDAE - du måste memorera dem!) Och ta dig tid att få det i samklang. Detta är en viktig färdighet att utveckla i din öronträning, hjälper dig att känna igen mikrotoner och skarpa och platta ljud. Du kommer att bli en bättre spelare om du kan känna igen när du är i och utanför melodin med örat. Den enda skillnaden mellan en fiol och en fiol är hur den är inställd, i de flesta fall. De flesta mandolinspelare lär sig att spela instrumentet genom att ställa in det till GDAE, men det betyder inte att du alltid behöver spela det. Vissa amerikanska folkmusiker kallar det till och med "Eye-taliansk" stämning för att antyda att det är tjusigt och formellt. Lär dig några alternativa stämningar och börja strula med nya metoder för att fingerpulla samma gamla ackord. Det kan öppna upp hela världar. Prova: Sågverksinställning (GDGDD) Öppen G (GDGB) Irländsk inställning (GDAD)
Lär dig att anpassa mandolinen till sig själv. Använd det sjunde bandet. Tune till ett annat instrument. Lär dig några alternativa stämningar för att öppna din repertoar.