Om du har sett det men inte hört det, ofta låter det bara ut i ditt huvud först kan hjälpa en hel del med ditt uttal. Arbeta med varje stavelse i tur och ordning. Om det inte är walesiska.  Tänk på andra ord du redan vet som liknar namnet. Till exempel låter bokstäverna q-u-i på franska som ordet nyckel på engelska. Så precis som ordet "quiche" uttalas keysh, skulle namnet "Quitterie" uttalas nyckelträd. Ibland kan stadsnamn få dig att tänka på annat. Tänk på sådana som San Jose, Guadalajara, Lille, Versailles och Guangzhou. Ser det franskt ut? Spanska? Kineser? Vet att varje språk har ett unikt alfabet och en uppsättning ljud som hör ihop med det, så alla förkunskaper om språk kommer att hjälpa dig i ditt uttal.  Spanska har ett mycket konsekvent alfabet, till skillnad från engelska. Löftena uttalas alltid "ah", "eh", "ee", "oh" och "oo". Franska har ett ganska konsekvent alfabet också, men det är lite svårare. Om namnet slutar i en konsonant, uttala det inte. "Robert" blir ro-björn. Och ett namn som Michelle? Det är mee-shell, inte meh-shell. Mandarinkineser är fortfarande knepigare. "Q" uttalas ch, "X" uttalas sh, och "Z" uttalas dr "Xiaojin Zhu" är shiao-jin drag. Om du är lite förvirrad om "ei" och "ie" på tyska, välj den andra bokstavens namn. "Steinbeck" har en vokal som "jag" - det andra brevet. "Auf Wiedersehen" har en vokal som "E" - det andra brevet. De kan avsevärt ändra hur ett namn uttalas.  På spanska, du vill lägga mest tonvikt på stavelsen som har accent; t.ex., María bör uttalas ma-REE-uh. Tyvärr följer franska inte samma regler. Ljuden "è" och "é" är två olika ljud. Även om de är mycket lika, de liknar eh (ljudet i rött) respektive ay. Exempel på detta är Renée (ruh-nay), André (on-dray), Honoré (ah-nor-ay) och Helène (heh-lehne). Den vanligaste karaktären som används med en cedilla är "ç"; cedillan gör den mjuk (sss, inte kuh). Även om detta kräver en förtrogenhet med språket, är vissa toner ganska logiska.  Ett märke som går ner (') indikerar i allmänhet en fallande ton; ett märke som går upp, stiger. Ett märke som går upp och ner (eller ner och upp) är bara att - din ton bör följa.
Undersök namnet. Tänk på ursprunget. Ta hänsyn till accenttecken och andra diakriker. Leta efter diakritiker som indikerar tonen.