Sängvätning kan delas upp i primär eller sekundär enuresis. Någon med primär enuresis har blött sängen sedan hon var spädbarn, och har aldrig haft urinkontinens i mer än sex månader. Sekundär enures uppstår efter minst sex månaders urinkontinens.  Nattlig enures är tre gånger vanligare än dagtid vätning och drabbar 2,8 procent av äldre barn. Det inträffar tre gånger oftare hos pojkar. Sekundära orsaker står för mindre än 25 procent av fallen.  Vissa unga vuxna som har problem med urinblåsan dagtid, inklusive en överaktiv blåsa, kan också uppleva nattlig enures. Om ett barn har föräldrar som upplevt inkontinens nattetid, har de också en 40–77% chans att få sängvätningsproblem. Andra riskfaktorer inkluderar fördröjd fysisk mognad, förstoppning, överaktiv blåsa, liten blåsa kapacitet, problem med vissa hormoner (inklusive antidiuretiskt hormon), samt social och känslomässig stress.  Händelser som inbegriper känslomässiga problem, till exempel att flytta till ett nytt hus eller en ny skola eller någon annan större livshändelse, kan utlösa sängvätning.  Sexuella övergrepp kan också orsaka uppkomsten av sekundär enuresis.  Om du misstänker att ditt barn är ett offer ska du omedelbart söka experthjälp hos din läkare eller via en sexuell misshandels- och misshandelsbyrå.  Behåll en kalender. Att hålla reda på våta och torra nätter kan hjälpa till att identifiera mönster. Vissa medicinska tillstånd kan orsaka sängvätning, inklusive urinvägsinfektioner, sömnstörningar, hormonella tillstånd, problem med nerver som ger urinblåsan, och diabetes. Dessa kräver en diagnos från en läkare.  Läkaren kommer att diskutera med dig ditt barn eller tonåringens fukthistoria, dagtid urin tömning mönster, sömn historia, antal och episod historia sängvätning incidenter, liksom beteende och emotionell status.  Undersökningen kan också inkludera en urinanalys och urinkultur för att utesluta infektioner. I vissa fall kan röntgenbilder eller andra tester beställas. De flesta barn och unga vuxna med enures har normala urinprov.  Låt din läkare ompröva ditt barn efter den första diagnosen för att övervaka framsteg och finjustera eventuella rekommenderade behandlingar. Imipramin, desmopressin och oxybutynin är tre läkemedel som används för att behandla nattlig enures hos barn och unga vuxna. Antibiotika kommer att användas för att behandla eventuella urinvägsinfektioner.  Imipramin klassificeras som ett antidepressivt medel och medför en viss risk för självmord samt allvarliga fysiska biverkningar. Diskutera detta med din läkare. Desmopressin är ett läkemedel som används för att kontrollera mängden urin som produceras i njurarna och kan minska antalet sängvätningsepisoder. Den är effektiv hos cirka 40 till 60 procent av barnen.  Oxybutynin minskar blåsmuskelspasmer och finns i flera former, inklusive ett topikalt plåster.
Sök information om villkoret. Identifiera möjliga orsaker. Gå till din familjeläkare. Diskutera medicineringen med din läkare.