Samma frågor som orsakar andra utmanande beteenden – frustration, osäkerhet och överstimulering – kan också göra ett autistiskt barn benäget att bete sig på socialt oacceptabla sätt. De kan göra ovanliga saker, som att skrika eller göra konstiga ljud. Autistiska människor kanske inte inser när deras beteenden gör andra obekväma, och de inte nödvändigtvis känner igen ansiktsuttryck eller kroppsspråk. Det är viktigt att förstå att de vanligtvis inte är avsiktligt störande. Låt det vara. Om barnet inte hade för avsikt att uppföra sig illa, då kommer tuktning bara att få dem att må sämre, och om barnet letar efter uppmärksamhet, då vägrar att engagera sig med dåliga beteenden signaler om att detta inte är rätt sätt att få det. Om ditt barn fortsätter att uppföra sig fel för att få uppmärksamhet, även efter att du ignorerat det dåliga beteendet, säger du lugnt " Skrik inte kommer att få dig vad du vill. Om du vill ha något, varför pratar du inte med mig eller skriver ett meddelande om det?" Att vara tydlig, och erbjuda en bättre lösning, tydligt kommunicerar att beteendet är ineffektiv. Om du till exempel inte vill att ditt barn skall förbanna, då bör du avstå från att svära. Barn lär sig av observation, och det som jag säger, inte som jag gör regel kommer inte att fungera. Ta bort något som ditt barn ser som ett privilegium – till exempel kan du eliminera TV för dagen.  Den viktigaste aspekten av denna teknik är konsekvens. Om ditt barn misstänker att du inte kan fullfölja, är det osannolikt att han eller hon kommer att stoppa beteendet. Överensstämmelse gör det tydligt att du menar vad du säger. Använd bara straff som en sista utväg.
Förstå att autistiska människor ibland kommer att agera ut. Inse att autistiska människor ofta missar sociala signaler. Förklara lugnt för ditt barn att en viss åtgärd inte är lämplig. Se upp med ditt eget beteende. Om du följer alla dessa steg och ditt barn fortsätter att uppföra sig illa, tillämpa konsekventa konsekvenser.