En autonom dysfunktion kan vara resultatet av flera andra sjukdomar eller störningar. Din läkare kommer att administrera tester som motsvarar de symtom du upplever och ge dig behandlingsalternativ baserat på deras diagnos. Vissa autonoma dysfunktioner kan förbättras med tiden med rätt behandling, men andra autonoma dysfunktioner har inget botemedel och målet med behandlingen kommer att vara att upprätthålla din levnadsstandard och hantera dina symtom.  Om du har ett tillstånd som ökar din risk att utveckla en autonom dysfunktion, som diabetes, din läkare kan utföra en fysisk undersökning och ställa frågor om dina symtom. Andra behandlingar, som cancerbehandling med ett läkemedel som är känt för att orsaka nervskador, kan leda till autonom dysfunktion. Din läkare kan kontrollera tecken på autonom dysfunktion om du tar läkemedel för cancerbehandling. Om du har symtom på autonom dysfunktion, men inga uppenbara riskfaktorer, din läkare kan köra andra tester för att bekräfta din diagnos. De kommer att granska din medicinska historia, fråga dig om dina symtom, och genomföra en fysisk undersökning för att kontrollera flera andra sjukdomar eller sjukdomar. Om du har typ 2-diabetes ska du undersökas årligen för en autonom dysfunktion så snart du får din diagnos. Om du har typ 1-diabetes bör du undersökas årligen för en autonom dysfunktion fem år efter din diagnos. Det finns flera vanliga medicinska frågor som kan uppstå som ett resultat av en autonom dysfunktion: Urinproblem: Du kan ha svårt att urinera, inkontinens eller ofrivillig läckande urin, eller kroniska urinvägsinfektioner. Matsmältningsproblem: Du kan känna dig full efter bara några få bett mat, har en fullständig förlust av aptit, förstoppning, diarré, uppblåsthet i buken, illamående, kräkningar, en hård tid att svälja, eller halsbränna. Sexuella svårigheter: Män kan ha svårt att uppnå eller upprätthålla en erektion, även känd som erektil dysfunktion, eller utlösning frågor. Kvinnor kan uppleva vaginal torrhet, låg sexlust, eller svårigheter att uppnå en orgasm. Hjärtfrekvensproblem: Du kan uppleva yrsel eller svimning när du reser dig upp på grund av ett plötsligt blodtrycksfall. Detta kallas ortostatisk hypotension och är vanligt vid autonom dysfunktion. Du kan också ha svettningsavvikelser, svettningar för mycket eller för lite. Detta gör det svårt för dig att reglera din kroppstemperatur. Din hjärtfrekvens kan förbli densamma även under träning, vilket leder till oförmåga eller intolerans av fysisk aktivitet. När du får en diagnos av någon bakomliggande orsaker, din läkare kommer sannolikt att rekommendera en kombination av hem behandlingar och medicinering. De kan också rekommendera att du tar itu med metoder som hjälper dig att leva ett fullt liv med den autonoma dysfunktionen. Det finns också flera alternativa läkemedel som du kan försöka hjälpa dig att hantera dina symtom, inklusive akupunktur och elektrisk nervstimulering. Tala alltid med din läkare innan du använder något annat läkemedel för att säkerställa att det inte har någon negativ effekt.
Få en officiell diagnos från din läkare. Känna igen de vanligaste symptomen i samband med en autonom dysfunktion. Diskutera behandlingsalternativ med din läkare.