En dödfödelse eller död under förlossningen kan vara känslomässigt förödande. Många föräldrar tycker att det är kathartiskt att hålla barnet för att skapa minnen och finna en känsla av avslut.  Att se barnet, hålla om det eller det och ge barnet ett namn kan vara till stor hjälp för föräldrar vars barn dog under förlossningen. En del föräldrar tycker om att fotografera för att hjälpa dem att minnas.  En del barn föds med en liten mängd hår. Föräldrar gillar ibland att ta ett lock av sitt barns hår som ett minne. Om du är intresserad av detta, tala med din läkare. Du kanske också vill ta handavtryck, fotavtryck, eller hålla några filtar eller sjalar barnet var insvept i.  Om du har andra barn, vare sig du låter dem se barnet eller inte, är ett personligt beslut. Många människor känner att de bättre kan förstå situationen genom att titta på barnet, men andra känner att detta skulle vara traumatiskt. Vad du än bestämmer dig för att göra, var ärlig mot dina barn om vad som hände och låt dem också uttrycka sina känslor. Att förlora ett nyfött barn är en känslomässigt förödande upplevelse. Du kommer att behöva mycket känslomässigt stöd.  Att dela med sig av nyheterna om missfall kan vara en mycket svår upplevelse för många. Att ha en nära familjemedlem eller vän berättar nyheten för andra, så att du kan hjälpa till.  Kom ihåg att dina vänner och familjemedlemmar också har förlorat något. Barnet var någon för dem också, vare sig brorsdotter eller brorson, barnbarn, gudabarn, etc. De nära dig kanske vill se bilder, handavtryck, fotavtryck och andra minnen du skapat av barnet.  Det kan vara svårt för andra att förstå vad du går igenom, och de kan erbjuda sitt stöd på ett sätt som inte är till någon hjälp. Det är helt okej, om du hör en kommentar som gör dig upprörd, att svara med något som, "Jag uppskattar att du försöker hjälpa, men att höra som gör ont just nu." Att förlora ett barn kan leda till långa perioder av sorg. En kvalificerad terapeut kan hjälpa dig att sortera igenom dina känslor på ett effektivt sätt för att klara av förlusten.  Många känslor dyker upp under en tid av sorg. Du kanske känner dig missriktad mot läkare, sjuksköterskor eller till och med en högre makt över förlusten av barnet. Du kan känna dig mycket trött och gråta under en stor del av dagen. Du kanske också känner personlig skuld och önskar att du kunde ha gjort något annorlunda för att förhindra situationen. Det här är normala känslor. En sörjande rådgivare kan hjälpa dig att acceptera dina känslor är naturliga och hantera dem på ett sunt sätt.  Du kan hitta en sörjande rådgivare eller en allmän terapeut genom att be om en remiss från din läkare eller se vad som omfattas av din försäkring. En rådgivare kommer att ge dig en säker, icke-dömande utrymme att tala om din förlust och hjälpa dig att bearbeta dina känslor.  Du kan söka upp en rådgivare när som helst, även om det har gått månader eller till och med år sedan din förlust. Din läkare, barnmorska eller sjuksköterska kan hjälpa till att sätta dig i kontakt med föräldrar som har förlorat barn under förlossningen. Det kan till och med finnas stödgrupper på ditt sjukhus eller någonstans runt din plats. Du kan också söka stöd på nätet som en mängd olika webbplatser har forum där du kan diskutera graviditet förlust, dödfödda barn, och barn som dog under förlossningen. Om ditt barn dog före eller under födseln, måste du fatta ett beslut om eventuella ceremonier du vill hålla i ditt barns ära.  Om du är religiös, kanske du vill hålla ett dop för barnet. Beroende på ditt sjukhuss policy, kan du kanske ta in en präst för att genomföra ceremonin. Om det finns andra rättigheter och ceremonier som omger döden i din religion, kanske du kan leda dem också.  Du måste fatta ett beslut om barnets kremering eller begravning. En del familjer föredrar att låta detta ske i tysthet och utan ceremonier, medan andra kanske håller en begravning. Det finns inget fel sätt att känna i denna situation och du bör göra vad som känns mest hjälpsam och bekväm för dig. Om ditt sjukhus hjälper dig att få en liten begravning på plats, tar de vanligtvis inte betalt för ceremonin.
Säg hej då till barnet. Sök stöd hos vänner och familjemedlemmar. Gå till en terapeut. Prata med andra som har förlorat barn. Fatta beslut om religiösa ceremonier eller begravningsarrangemang.