En grupp är den experimentella gruppen, medan den andra är kontrollgruppen. Du måste garantera att ett visst ämne har lika stor chans att vara i någon av grupperna.  Använd en slumpmässig talgenerator för att tilldela ett nummer till varje ämne. Placera dem sedan i de två grupperna efter antal. Till exempel, tilldela den nedre halvan av de slumpmässiga talen till kontrollgruppen. Kontrollgruppen kommer inte att få behandling eller intervention. På så sätt kan du mäta effekten av interventionen. Om detta villkor är uppfyllt, du utför vad som ofta kallas en singel-blind på studie. Detta bidrar till att hålla dina två grupper identiska i alla avseenden utom den faktiska intervention eller behandling, och är en del av kontroll för främmande faktorer. Alla studiemedlemmar, oavsett grupp, bör tro lika mycket att de får den verkliga interventionen eller behandlingen. Om varken försökspersonerna eller försökspersonerna vet, under försöket, vilken grupp som är vilken, genomför du en dubbelblind studie. Detta är ett annat sätt att ta bort eventuella extra variabler som kan påverka din studie. Om försökspersonerna inte vet vilken grupp som är kontrollgruppen kommer de inte att kunna informera dem omedvetet genom att till exempel ge den inerta behandlingen mindre noggrant. Har olika personer som ansvarar för att tilldela försökspersoner till en grupp, administrera behandling, och utvärdera försökspersoner efter behandling. Med andra ord, mät den beroende variabeln innan försöket börjar. Detta kan beskrivas som en baslinje för mätning.  Ett förtest är inte ett nödvändigt inslag i det sanna experimentet. Men det ökar förmågan hos ditt experiment att visa orsak och verkan. För att säga att A orsakar B, vill du visa att A hände före B, vilket bara kan göras genom att använda ett förtest. Till exempel, om du genomför ett experiment om hur lyssnande till punkmusik påverkar sömnen, skulle du vilja samla in data om hur länge varje deltagare normalt sover på natten när de inte har lyssnat på punkmusik. Se till att den enda skillnaden mellan erfarenheten från den experimentella gruppen och kontrollgruppen är själva behandlingen.  I en klinisk prövning innebär detta ofta att en placebo ges till kontrollgruppen. En placebo liknar den verkliga behandlingen så nära som möjligt, men är i själva verket utformad för att inte ha någon effekt. Till exempel, i en studie om effekten av ett läkemedel, skulle båda grupperna komma till samma rum och få ett identiskt utseende piller. Den enda skillnaden skulle vara att ett piller skulle innehålla medicinen, medan det andra skulle vara ett inert socker piller. på andra typer av experiment, hålla de två erfarenheterna likvärdiga kommer att ta andra former. Ta exemplet med effekten av att spela trumpet på akademiska prestationer. Du kanske vill erbjuda kontrollgruppen en annan typ av lektion eller möjlighet till socialisering, för att vara säker på att det verkligen är trumpet-spel i specifika och inte få en musik lektion i allmänhet som orsakar effekten. Efter behandlingen eller ingreppet är klar, mäta den beroende variabeln. Om du genomförde ett förprov ska testet spegla förtestet så mycket som möjligt, så att resultaten är direkt jämförbara.
Slumpmässigt tilldela objekt i två grupper. Se till att försökspersonerna inte vet vilken grupp de tillhör. Se till att försökspersoner inte heller vet vilka ämnen som ingår i vilken grupp. Gör ett förprov. Administrera behandlingen till den experimentella gruppen. Administrera ett efterprov.