Om du vill ha den autentiska upplevelsen av att se filmerna i deras ursprungliga ordning, titta på dem i den ordning som de släpptes. Detta anses av många fans vara den bästa metoden för att visa Star Wars-filmerna, men det finns flera nackdelar. Tonen skiftar från Return of the Jedi till The Phantom Menace kan vara jarring, och berättelsen kan bli lite förvirrande eftersom du ser filmerna ur berättande ordning. Om du planerar att titta på filmer med yngre barn, börjar med de äldre filmer kan vara lite tufft om de är vana vid samtida animation. Från och med 1977 har ett nytt hopp och slutar med 1983 med återkomsten av Jedi, visa den ursprungliga trilogin först. De ursprungliga filmerna anses vara klassiker av både kritiker och fans, och börjar med den ikoniska Luke Skywalkers storyline är ett utmärkt sätt att börja serien. Det finns 2 olika versioner av den ursprungliga trilogin: den ursprungliga utgåvan, och 1997 ommastrade versionen. Den ommasterade versionen är inte berättande annorlunda – den har alla samma karaktärer och diagrampunkter – men animationen uppdateras. Detta kan vara ett bra val om du ser med yngre tittare, även om filmpurister tenderar att blyga bort från de uppdaterade versionerna. När du har avslutat Luke Skywalkers berättelse båge, gå vidare till prequels. Börja med Phantom-hotet och titta på attacken mot klonerna. Stäng den andra trilogin med Hämnd av Sith för att slutföra Darth Vaders historia och lära sig om Lukes ursprung. Du kommer också att få se Obi-Wan och Anakin Skywalker när de var barn, vilket är roligt om du gillar att göra kopplingar mellan filmer.  Prequels är inte nödvändiga för att förstå allt som händer i den ursprungliga trilogin, och deras ton är radikalt annorlunda än de andra Star Wars-filmerna (de är fånigare och betonar komedi). Några vuxna tittare som är intresserade av handlingen och huvudhistorien väljer att klippa prequels helt och hållet. Prequelsen äger rum berättande före den ursprungliga trilogin, vilket innebär att händelserna i dessa filmer hände innan början av 1977 och A New Hope. Detta kan bli en tuff berättelse att följa om du tar långa pauser mellan tittarna, eftersom händelserna i slutet av den sista prequel (Revenge of the Sith) leder in i den första filmen (A New Hope). När du är klar med prequels, titta på nyare Disney-filmer. Börja med The Force Awakens och följ den med The Last Jedi. Stäng ut serien med The Rise of Skywalker. Du kan titta på Rogue One efter The Force Awakens och Solo efter The Last Jedi om du vill, men de 2 filmerna kallas "tostories" och är oväsentliga för huvudhistorien om du vill hoppa över dem.   The Force Awakens, The Last Jedi, and The Rise of Skywalker kallas kollektivt för den sequel trilogin. och de är en förlängning av huvudberättelsen linje från prequels och den ursprungliga trilogin.  Rogue One och Solo kallas "Stories" eftersom de båda har undertiteln A Star Wars Story. De ger några sammanhang och bakgrundshistoria för de viktigaste filmerna, men de är inte obligatoriska visning. Det är helt upp till dig om du vill inkludera dem eller inte, även om de är kritiskt anses vara solida tillägg till Star Wars universum.
Se filmerna i den ordning de släpptes för den ursprungliga upplevelsen. Börja med att visa den ursprungliga trilogin. Titta på prequels efter att du har avslutat den ursprungliga trilogin. Visa Disney releaser i ordning, inklusive de "Stories" om du vill.