Medan du palperar pulsen, fastställa vilket ljud som är det första (S1). S1-ljudet är det som synkroniseras med pulsen. Sedan måste du avgöra om rytmen är en regelbunden eller en oregelbunden en, genom att följa S1-ljudet. Om rytmen är oregelbunden måste ett elektrokardiogram tas omedelbart. Genom att räkna hur många S1 ljud du hör på 10 sekunder och sedan multiplicera med 6, kommer du att ta reda på vad patientens hjärtfrekvens är. Om hans vilopuls är under 60 bpm eller över 100 bpm, ska ett elektrokardiogram också tas och ytterligare medicinering kan följa.  Du måste komma ihåg att ibland en patients puls kanske inte är identisk med hans hjärtslag, som vid förmaksflimmer. Av denna anledning är det att föredra att lyssna på patientens hjärta utan att ta hans puls när man bedömer hans hjärtrytm och hastighet. Genom att räkna hur många ljud du hör mellan S1-ljuden kan du fastställa om det är en galopprytm (när du hör ytterligare två eller till och med tre ljud mellan S1-ljuden). En galloprytm tyder ofta på hjärtproblem, men det är normalt hos barn och idrottare. En gallop är ett extra hjärtljud som uppstår efter S2 (S3) eller strax före S1 (S4). Hjärtljuden S3 och S4 hörs bäst med stetoskopets klocka.  Ett S3 är normalt hos patienter under 40, men hos äldre patienter kan det tyda på vänsterkammarsvikt. Det inträffar under ventrikulär fyllning och beror vanligtvis på en utvidgning av kammarkammaren. Förekomsten av en S3 indikerar minskad kontraktilitet, myokardsvikt, eller volymöverbelastning av ventrikeln. En S4 beror på minskad ventrikulär överensstämmelse, ökad ventrikulär stelhet och ökad resistens. Detta kan höras hos tränade idrottare eller hos äldre vuxna. Orsaker till S4 inkluderar hypertensiv hjärtsjukdom, kranskärlssjukdom, aortastenos och kardiomyopati.
Identifiera om hjärtrytmen är regelbunden eller oregelbunden. Räkna ut hjärtfrekvensen. Lyssna efter gallops.