Du kanske behöver få regissören eller kostym designerns tillstånd, men fråga om du kan lägga till några extra till din kostym för att hjälpa till att kommunicera karaktärsbilden i sinnet. Till exempel: Ge din karaktär röda ögon och en röd, öm näsa för att visa tecken på gråt. Kan du lägga till en smutsig ärm täckt av tårar och snor? Unkemped hår och en stökig övergripande utseende visar avlossning och brist på intresse. Mörka cirklar runt dina ögon tyder på en brist på sömn, vilket är ett vanligt tecken på sorg. När någon är ledsen, kan de lämna kontrollskyltar i miljön. Om regissören och set designer ger dig tillåtelse, prova att lägga till några element till scenen som visar publiken effekterna av din karaktärs sorg. Till exempel: Sprid vävnader överallt och inkludera en tom vävnadslåda eller två. Inkludera kasserade eller halvfärdiga projekt. Visa bevis för den vrede som ofta följer med sorg genom att visa upp förstörda leksaker, konst, inredning eller kläder. Sömnbrist är starkt kopplat till sorg och depression. Detta gör bland annat tecken på utmattning och sömnlöshet till en användbar strategi för att skildra en sorglig karaktär. Ta med följande i din föreställning: Yawning och en nedsänkt hållning. Långsamma, lata rörelser. Luta sig mot möbler eller nicka lite när du inte pratar. En djup sorg kommer ofta att få någon att dra sig bort från social kontakt och känslomässig kontakt med andra, och du kan ge tecken på motvilja och avstånd till din prestation utan att ändra manuset eller scenen alls. Till exempel: Sänk blicken och undvik att titta direkt på de andra karaktärerna på scenen. Stirra av scenen som om den inte var kopplad till din omgivning. Kanske få ögonkontakt med någon i publiken. Din karaktär kommer att verka fristående från dem på scenen, men kopplingen med en annan person gör att du kan använda mindre gester som ansiktsuttryck. Leksak med objekt på scenen som om du är förlorad i tanken eller rör sig tanklöst. Svara inte på känslorna av de andra karaktärerna för att indikera din avlossning. Reagera inte på plötsliga rörelser eller höga ljud för att visa din grubblande, ointresserade tillstånd. Ibland subtilitet är inte namnet på spelet, och du kan använda ymniga dramatiska rörelser och gester för att få din poäng över under en pjäs. Dra nytta av dessa stunder för att ge publiken en ledtråd till din karaktärs sorg. Till exempel: Fall i en hög av tårar, täcka eller svepa ditt ansikte som du snyftar. Korsa underarmen över pannan och titta bort i den klassiska teatraliska posen av ve och sorg. Tala genom snyftningar eller högljutt stön. Krama och koppling på de andra skådespelarna, dra och klooying på dem för att visa din karaktärs tragiska överge. Du kanske kan gråta på scenen. Kom ihåg, det finns hundra sätt att få dig själv att fejka gråt, men i slutändan är det bara viktigt om publiken gråter.  Håll melodramat inom ramen för föreställningen. Med andra ord, gå inte överbord.
Lägg till tecken på sorg i din dräkt. Inkludera rekvisita på scenen som signalerar sorg. Visa tecken din karaktär har förlorat sömn. Ge ett intryck av avslappning och avgång. Använd melodramatiska gester och öppna signaler när prestandan tillåter det.