Barnet kanske inte får hoppa över den svåra övergången, men du kan ge vissa val för att ge dem makt över situationen. Fråga till exempel: "Vill du städa upp själv, eller vill du ha hjälp?" "Nästa gång är det dags för läxor. Vill du jobba i ditt rum eller vid köksbordet?" Hör deras frustrationer, bekräfta deras känslor och förklara att du förstår. Hjälp dem att fokusera på kommande roliga uppgifter, och ge påminnelser om nästa gång den föredragna aktiviteten kommer att finnas tillgänglig.  Säg till exempel: "Jag vet att det är svårt att sluta leka med block, men nästa gång får vi äta ett mellanmål! Du kan spela med block igen efteråt." Ge förståelse utan att uppmuntra eller förstärka utbrott eller annat olämpligt beteende. Du kan också nämna varför nästa aktivitet är viktig. Till exempel, "Det är viktigt att gå till livsmedelsaffären, eftersom det är där vi får vår mat att äta. Du kan välja ut något speciellt när vi går." Påminn barnet om att de inte har gjort något fel; du följer bara dagens schema. Försök att vara positiv och få dem upphetsade över nästa aktivitet, och undvika att koppla idén om att flytta till en ny uppgift som något som har att göra med vad barnet har gjort; om det inte var en konsekvens för deras handlingar, bör du vara tydlig med att det inte var det, för att undvika att associera det med straff. Om barnet reagerar bra på andra barn, be då klasskamrater eller syskon att bjuda in barnet till nästa verksamhet tillsammans med dem. Ge beröm och uppmuntran åt alla de barn som är inblandade. Undvik att jämföra eller sjunga autistiska ut; istället göra dem en del av gruppen och stärka allas framgång. Använd mycket klart och positivt beröm när barnet går över i lugn och ro. Efter svårare övergångar, påminn barnet om att de hade det svårt men att allt är bra nu, och de kan göra det lugnt nästa gång; skyll inte på barnet eller få dem att må sämre om övergången. Håll dig positiv. Om du behöver, kan du använda belöningar (klistermärken, ett poängsystem, etc) för framgångsrika övergångar i början, och sedan fasa ut dem över tiden.
Ge val när tiden är inne för övergången. Lyssna om barnet blir upprörd. Var tydlig med att övergångar inte är straff. Använd syskon och vänner som kamratmodeller. Prisa för stora övergångar.