Att resonera bort är ett av kännetecknen för att tänka som en advokat. I lag används detta logikmönster när man tillämpar en rättsstat på ett visst faktamönster. En syllogism är en särskild typ av deduktiva resonemang som ofta används i juridiska resonemang, och hävdar att det som gäller för en allmän grupp också kommer att gälla för alla specifika individer i samma grupp.  Syllogismerna består av tre delar: ett allmänt uttalande, ett särskilt uttalande, och en slutsats om det specifika som grundar sig på det allmänna. Det allmänna uttalandet är vanligtvis brett och nästan allmänt tillämpligt. Till exempel, kan du säga "Alla smutsiga golv visa vårdslöshet."Det särskilda uttalandet hänvisar till en viss person eller uppsättning fakta, såsom "Denna restaurangs golv är smutsig."Slutsatsen relaterar den särskilda tillbaka till generalen. Efter att ha angett en universell regel, och efter att ha fastställt att din särskilda person är en del av den grupp som omfattas av den universella regeln, kan du nu komma fram till din slutsats: "Denna restaurang golv visar vårdslöshet." Ibland du inte har en allmän regel, men du kan se flera liknande situationer där samma sak hände. Induktiva resonemang gör att du kan dra slutsatsen att om samma sak händer tillräckligt många gånger, kan du dra en allmän regel att det alltid kommer att hända.  Induktiva resonemang gör inte att du kan göra några garantier för att din slutsats är sann. Men om något händer regelbundet, är det troligt nog för dig att lita på när du skapar en regel. Till exempel, anta att ingen har sagt dig att, som en allmän regel, ett smutsigt golv visar vårdslöshet från en butik anställd eller butiksägare. Men du observerar ett mönster i flera fall där en kund halkade och föll och domaren ansåg att ägaren var vårdslös. På grund av hans vårdslöshet var ägaren tvungen att betala för kundens skador. Baserat på din kunskap om dessa fall, du drar slutsatsen att om en butik golv är smutsig, butiksägaren är vårdslös. Att bara känna till några få exempel kanske inte är tillräckligt för att skapa en regel som man kan lita på i någon större utsträckning. Ju större andelen enskilda fall i en grupp som har samma drag, desto troligare är slutsatsen. När advokater argumenterar ett fall genom att jämföra det med ett tidigare fall, använder de en analogi.  Advokaterna försöker vinna ett nytt fall genom att visa att dess fakta i stort sett liknar fakta i ett gammalt fall, och därför bör det nya fallet avgöras på samma sätt som det gamla fallet. Juristprofessorer lär juridikstuderande att resonera analogt genom att föreslå hypotetiska faktauppsättningar för dem att analysera. Studenter läser ett fall och sedan tillämpa det fallets regler för dessa olika scenarier. Jämförande och kontrasterande fakta hjälper dig också att avgöra vilka fakta som är viktiga för resultatet av fallet, och som är irrelevanta eller triviala.  Anta till exempel att en flicka i röd klänning går genom en affär när hon halkar och faller på ett bananskal. Flickan stämmer affären för sina skador och vinner eftersom domaren regler butiksägaren var vårdslös i att inte sopa golvet. Att tänka som en advokat innebär att identifiera vilka fakta som var viktiga för domaren vid avgörandet av målet. I nästa stad går en tjej i blå klänning till sitt bord på ett café när hon halkar och faller på en muffinspapper. Om du tror som en advokat, har du förmodligen dragit slutsatsen att detta fall har samma resultat som den föregående. Flickans plats, färgen på hennes klänning, och vad hon snubblade på är alla irrelevanta detaljer. De viktiga, och liknande, fakta är en skada som inträffade på grund av att en butiksägare var försumlig i sin plikt att hålla golven rena.
Härmed dras särskilda slutsatser från allmänna regler. Konstruera syllogismer. Här följer allmänna regler från specifika mönster. Jämför liknande situationer med analogier.