Det senare namnet kommer att ge dig de bästa resultaten av hur stickande (eller vanliga) nässlor ser ut för att bättre hjälpa dig att identifiera arten ute i fält. Dessutom kan lite extra information att veta vara användbar: U. dioica är känd under flera andra vanliga namn, inklusive "Common Nettle", "Bigsting Nettle", "Tall Nettle", och "Slender Nettle". Det finns faktiskt 35 till 40 olika arter i Urtica-släktet i Family Urticaceae. Alla äkta nässlor är en del av Nettle Family Urticaceae. Det finns många andra arter av växter med det vanliga namnet "nö" fäst vid det, men kanske inte är en del av den nämnda taxonomiska familjen. En sådan exemplarisk art är Hemp Nettle, Galeopsis tetrahit, som faktiskt tillhör Mintfamiljen, Lamiaceae. Det kan vara av intresse att lägga märke till att inte alla arter av stickande nässlor har bokstavliga stickande egenskaper. Det finns sex underarter av stickande nässlor, varav fem har stickande egenskaper. Denna art, tillsammans med dess underart, är fördelad över hela världen, från Afrika till Europa och i Nord - och Sydamerika. Stinging nässlor är infödda till västra Nordamerika, Europa, Asien, norra Afrika, och introducerades på annat håll. Nässlornas medicinska egenskaper utnyttjades först i det medeltida Europa. Växten har visat sig rena kroppen från metaboliskt avfall och öka produktionen av röda blodkroppar. Än i dag ångas nässlorna och torkas till grytor och te. Men denna växt ses ofta också som ett giftigt ogräs som dominerar störda områden i eller nära skogar, eller i gläntor med fuktig, bördig jord. Sting nässla är i första hand entalt, och en perenn. En enda växt du kan hitta i ett område kommer att ha burits från ett frö, medan en grupp av växter är typiskt från rhizomatösa kolonier. Den perenna naturen hos stickande nässlor beror på de tillväxtpunkter som finns på dessa rhizomer. Stingande nässlor (singulära, aldrig grenade) kan bli så höga som omkring 0,46 meter till 2,7 meter. Stjälkarna är kraftigt vinklade (vanligtvis 4-vinklade), ofta med borstigt puberande stinghår. Ibland kan stjälkarna vara släta.  Vissa stickande nässlor underarter kan ha gröna stjälkar, medan andra underarter kan ha lila stjälkar. Rötterna är övervägande rhizomatösa, med en moderplanta som kan skapa stora kolonier som kan expandera upp till 2,5 meter i diameter per år. Denna rhizomatösa natur kan också göra dessa växter ganska långlivade. Vissa kolonier har hittats och beräknas vara så mycket som 50 år eller äldre. Även om växterna själva inte är långvariga, är det den rhizomatösa naturen och de rosa knoppar som bildas på rötterna som gör det möjligt att föröka sig. Bladen är ordnade som motsatta på stjälken. De är vanligtvis ovala till lansformade och 5,1 cm långa till 11 cm långa, och omkring 2,0 cm till 3,0 cm breda. Både övre och nedre ytan av bladen är täckta av stickande hår, och har grovt serrerade kanter. Stiplarna (membranstrukturerna vid basen av varje blad) är 5,1 till 13 mm långa. Stalkar är runt 0,4 tum (10 mm) till 0,5 tum (13 mm) långa. Dessa förgrenade klasar bärs på bladens axiler och bär gröna blommor, med endast sepaler, inga kronblad. Sepalerna är 0,04 tum (1,0 mm) till 0,08 tum (2,0 mm) långa. Dessa blommor kommer som två typer: Man och kvinna. Blommorna är vindpollinerade.   Hanblommor är typiskt gröngula, med 4 sekaler och 4 ståndare. Kvinnliga blommor är mer gröna, med 4 ludna (håriga) sekaler och 1 pistill.
Gör en bild och information sökning på Internet för "Sting Nettle" eller Urtica dioica. Ta en titt på hela växten. Titta på stjälkarna. Lägg märke till vilken typ av rot denna växt har. Studera löven. Leta efter blomklustret av växten.