Många kompositörer rapporterar att de hör musik i huvudet när de sätter sig ner för att komponera, som om verket de arbetar med redan är komplett och bara behöver skrivas ner för andras skull. Kreativ intuition är inte den typ av sak som kan tvingas, och en hel del av det kommer att bero på hur du känner på den tiden. Men om du kan plocka upp en intressant musikalisk idé i ditt huvud, tveka inte att springa med den. Det är lätt för vår inre domare att få det bästa av oss och censurera idéer innan vi ens prova dem. När du komponerar musik, är det bäst om du tappar denna självtvivel. Även om du tycker att något är en dålig idé, det finns en chans att det kan leda till något mer lovande när du börjar spela runt med det. Erfarenheten av att titta på filmer har haft stor inverkan på hur vi associerar musik med bild. Försök i ditt sinne att föreställa dig en scen som skulle väcka samma slags känslor som du skulle vilja väcka i denna komposition. Till exempel, om du vill ha en mild, lugnande sammansättning, kan du föreställa dig en lugn sjö på våren. På samma sätt, om du vill ha något argt och dramatiskt, kanske du tänker på en krigszon. Därifrån kan du föreställa dig vilken typ av musik som skulle kunna få en visuell bild som denna. Denna teknik fungerar inte alltid, men om du är en visuell tänkare, är det verkligen värt att prova. De flesta kompositioner kommer att börja med en språngbräda idé, det vill säga den första delen av musiken skriven som alla andra bitar är baserade på. Detta kan vara den mest tidskrävande delen av din komposition. Det handlar om att låsa upp den första delen av din komposition och springa med den när du får den. Att spela skalor och experimentera med olika ackordformer kan förvandla denna process till ett slags njutbart spel. Om du spelar runt på pianot och kommer på en bra idé, bör du spela det motivet i huvudet och föreställa dig vad som kan komma före eller efteråt. Uppföljningsidéer bör i allmänhet ha samma ton och riktning som din ursprungliga idé. För första gången, fokusera på att få idéer som fungerar tillsammans. Om du vill ha en komposition med överraskande vridningar, bör du bara räkna ut den delen av det när du har en fast struktur på plats. När du väl har några bra idéer, är det dags att leka med dem. En av de stora saker ett piano har att göra med är dess känslighet för volym och dynamik. Att göra vissa delar högre och andra tystare är ett verktyg som kompositörer ofta tenderar att förbise. Dynamik kan göra en värld av skillnad för den känslomässiga effekten av ett musikstycke. Dynamik definieras som ett tecken på förändring eller skillnad inom något. När det gäller en musikalisk föreställning avser den en spelares behandling av volymen. En del pianister spelar naturligtvis högre än andra, men en verkligt begåvad artist kommer att använda tystnader och dalar till sin fördel. Vid något tillfälle, är det nödvändigt att sätta en struktur till dina idéer. När du spelar ihop din låt, kommer vissa idéer att vara mer förtjänta av att bygga låten runt dem. En typisk komposition har minst ett eller två återkommande motiv. Medan upprepning används för att betona en idé, kommer en upprepning av för mycket att beröva musiken dess intresse. Om din komposition redan har en hel del upprepning i det, bör du försöka gradvis ändra idén på något sätt. Att lägga till eller byta en enda anteckning kan ändra publikens svar på en idé. Tanken på att förlita sig på upprepning och långsamt förändra den över tiden kallas minimalism. Ett piano fungerar vackert på egen hand, men som en gitarr kan det hjälpa om man lägger sång ovanpå det. Vokaler är en bra match för strukturen på ett piano. Vokalmelodier kan kopieras från den melodiska högerhanden på dina pianodelar, eller så kan du skriva en helt ny del för att lägga till arrangemanget. Även om sång är svårt att lyckas med medan du spelar piano, det ger dig möjlighet att lägga harmonier som inte skulle ha varit möjligt med två händer på ett piano.  Texter är ett självklart krav i de flesta fall om du vill lägga till röst. Texter ger dig en chans att berätta en mer levande historia med din musik. Naturligtvis, om du föredrar det, kan du sjunga utan texter. Vissa kompositioner föredrar att använda rösten som ett annat instrument, med "oooohs" och "aaahs" i stället för texter. När din komposition börjar komma samman, finns det ett ögonblick av sanning när du äntligen visar den för någon annan. Spela en grov genomgång av din komposition för en vän vars smak du respekterar. När du har spelat klart, fråga din vän vad han eller hon tror kan förbättras på det. Det är viktigt att se detta som ett steg i den kreativa processen snarare än en tid för bedömning; vare sig de gillar det eller inte spelar ingen roll förrän du har satt det slutliga godkännandet på det. Ta hänsyn till vad de säger, och kontrastera det med dina egna känslor mot arbetet. En komposition kommer att börja samlas mer naturligt när de första stegen är igenom. Även om du gillar den version du har skrivit, är det en bra idé att gå igenom låten och bedöma vilka delar av kompositionen som kan förbättras, ändras eller tas bort helt. Ungefär som en bra text kräver redigering innan den är klar, en stor kompositör kommer att titta på en pjäs noggrant och göra allt de kan för att förfina den innan han kallar den färdig.
Försök att lyssna på musik som spelas i ditt huvud. Tänk på mentala bilder medan du leker. Komponera en språngbräda idé. Skriv upp uppföljningsidéer. Spela runt med volym och dynamik. Arbeta lite frisk repetition i din sammansättning. Lägg till sång om du vill. Skaffa en väns råd. Gör revideringar.