Läsarna kan antingen vara förvirrade eller rädda, men inte båda. Att bedra eller manipulera sina läsare genom att förebilda, ändra karaktärsdrag, eller en uppenbarelse av en komplott kan alla arbeta för att bygga spänning och skapa oro eller rädsla hos läsaren.  Tips på den fasansfulla höjdpunkten av berättelsen genom att ge små ledtrådar eller detaljer, såsom etiketten på en flaska som senare kommer att komma till användning för huvudpersonen, ett ljud eller röst i ett rum som senare kommer att bli en indikation på en onaturlig närvaro, eller till och med en laddad pistol i en kudde som senare kan gå av eller användas av huvudpersonen. Bygg spänning genom att växla från spända eller bisarra ögonblick till lugna stunder där din karaktär kan ta ett andetag i en scen, lugna ner sig och känna sig trygg igen. Sedan förstärka spänningen genom att återuppta karaktären i konflikten och sedan få konflikten att kännas ännu mer allvarlig eller hotfull. I "The Moving Finger" gör King detta genom att låta Howard flippa ut över fingret, sedan ha en relativt normal konversation med sin fru medan han lyssnar på Jeopardy och tänker på fingret, och sedan försöka undvika fingret genom att gå en promenad. Howard börjar känna sig säker eller säker på att fingret inte är verkligt, men naturligtvis, när han öppnar badrumsdörren, fingret verkar ha vuxit längre och rör sig mycket snabbare än det var innan. Kungen bygger långsamt upp spänningen för både karaktären och läsaren genom att introducera hotet och sedan låta det överskugga resten av berättelsen. Som läsare vet vi att fingret är ett tecken på något ont eller möjligen ont, och är nu i en position att se Howard försöka undvika, och sedan så småningom konfrontera denna ondska. En bra twist i en skräckhistoria kan göra eller bryta historien, så det är viktigt att skapa en twist slut som binder upp många av de lösa ändarna i karaktärens konflikt men fortfarande lämnar en stor fråga upp i luften för att reta läsaren fantasi.  Medan du vill skapa ett tillfredsställande slut för läsaren, vill du inte heller göra det så stängt och fast att läsaren går iväg utan en kvardröjande känsla av osäkerhet. Du kan ha karaktären erfarenhet ett ögonblick av insikt om konflikten eller om hur man löser konflikten. Uppenbarelsen bör vara resultatet av en sammanställning av detaljer i scenen eller berättelsen och bör inte vara burring eller känna slumpmässig för läsaren.  I "The Moving Finger" inträffar Howards ögonblick av insikt när han räknar ut att fingret kan vara ett tecken på en ondska eller fel i världen. Han frågar polisen, som är där för att arrestera honom efter buller klagomål från grannarna, en sista Jeopardy fråga, i kategorin av den oförklarliga. Varför händer hemska saker ibland med de snällaste människorna? frågar Howard. Polisen vänder sig sedan om för att öppna toaletten, där Howard förvarade det slaktade fingret, och tjänar allt innan du öppnar toastolen för att titta på det oförklarliga eller okända. Detta slut lämnar läsaren undrar vad officeren ser på toaletten, och om fingret var äkta eller ett påhitt av Howards fantasi. På så sätt är den öppen utan att vara alltför överraskande eller förvirrande för läsaren. Liksom alla genrer har skräcken sin egen uppsättning av tropes och klichéer som författare bör undvika om de vill skapa en unik, engagerande skräckhistoria. Från bekanta bilder som en rubbad clown på vinden till en barnvakt ensam i ett hus på natten, till välbekanta fraser som "Run!" eller "Dont se bakom dig!", klichéer är knepiga att undvika i denna genre.  Fokusera på att skapa en berättelse som känns personligen skrämmande för dig. Eller, lägg till en twist till en bekant skräcktrop, som en vampyr som njuter av tårta istället för blod, eller en man fångad i en container snarare än en kista. Kom ihåg att för mycket blod eller våld faktiskt kan ha en desensibiliserande effekt på läsaren, särskilt om samma blodpölar fortsätter att hända om och om igen i berättelsen. Naturligtvis är en del gore bra och troligen nödvändigt i en skräckhistoria. Men se till att du använder gore på en plats i berättelsen som är effektfull eller meningsfull, så att det kan slå din läsare i magen, snarare än bedöva dem eller tråka ut dem.  Ett annat sätt du kan undvika klichéer är att fokusera mer på att skapa en störd eller orolig sinnestillstånd för din karaktär, snarare än bilder av gore eller pooler av blod. Pictorial minnen ofta inte fastnar i en läsares sinne, men effekten av dessa bilder på en karaktär kommer sannolikt att skapa en kvardröjande krypighet för läsaren. Så sikta inte på din läsares fantasi utan på en störning i din läsares sinnestillstånd.
Manipulera läsaren men blanda inte ihop dem. Lägg till ett vridet slut. Undvik klichéer.