Alla gräs och gräsliknande växter i familjen Graminaceae (eller Poaceae) identifieras lätt genom sina långa, smala blad med parallella vener. När de mognar bildar de en "stam" – som inte är en sann stjälk som med träiga och breda bladarter av angiospermer och gymnospermer – eller en kilm som slutar med en blomstÃ¤llning eller frÃ¥nhuvud med flera smÃ¥, gröna, diskreta blommor.  Gräs och gräsliknande växter hör hemma i en stor grupp som kallas Monokotyledoner. Förutom de i Gramineae familjen, finns det många andra växter som liknar ett gräs, på grund av bladstrukturen. Skillnaderna börjar med blommande egenskaper. Orkidéer, iriser, liljor, kattsvansar, bur-röder och pilgräs är sådana monokottar, de tre första har pråliga, icke-petalliknande blomdelar, och de senare är tätt kondenserade blommor utan de typiska lemmas, glumes, och florets som bildar en spik, eller ens perigynium, typiska för seggar och de flesta rusningar. Använda de grundläggande identifierande egenskaper som beskrivs i ovanstående steg, hitta en växt i din trädgård eller rabatt som uppenbarligen borde inte växa i det och ser misstänkt lik ett gräs. Gräs har flera delar: blad eller blad, stjälkar, kragar och blomställningar. Under marken har de ofta fibrösa rötter. Många ogräsgräs kan spridas med produktion av odlare från "moderplantan" som skickar ut flera spridningsrhizomer. Quackgrass är särskilt ökänt för det här. Det finns också klasgräs gräs, men dessa är inte de typer av gräs som sannolikt kommer att bli ogräs på grund av deras oförmåga att sprida ut snabbt som med rhizomatous, sod-formande gräs som Quackgrass och Kentucky Bluegrass.   Blad och stjälkar: Gräs i deras vegetativa stadium kommer främst att vara blad, utan synlig stam. Den sanna stjälken av gräs är bara 1 till 2 millimeter lång, och vid själva basen av växten. Det är också där den huvudsakliga tillväxtpunkten eller apisk meristem ligger, och där växtens blad och blomstÃ¤llning härstammar. De flesta arters blad kommer fram rullade, och de kommer alla fram från basen av växten, ett blad i taget.  Bladen av gräs är långa, smala och smala med parallella vener. Tipsen på blad varierar från båtformade spetsar (typiskt för Poa-arter som Kentucky Bluegrass), till starkt spetsiga. Lämnar sig själva spänna i egenskaper inklusive parallella sidor, nål-liknande, vridning, avsmalnande, eller sammandragna vid basen.  Bladen kan också vara styva, slappa, platta, rullade eller till och med vikta. De kan ha en vaxartad beläggning, eller glansig på båda sidor. Du måste vara uppmärksam på alla potentiella egenskaper som ett blad blad kan eller inte har, inklusive längd och bredd. De flesta culms eller stjälkar av gräs är rundade, men flera arter kan också vara elliptiska eller platta. Medan kronan är blomstÃ¤llningen, Ã¤r hela cylmen ihålig utom dÃ¤r bladen fÃ¶rbinder culmen, bildar den. kragen. Kragen, bortsett från bladet, består av nod, hölje, auricles och ligule. Kragen är det bästa sättet att identifiera en gräsväxt om en blomstring inte har uppstått. Medan noden är den punkt där nästa blad börjar, avstängs gräsets gulm när växten skjuter upp fröhuvudet inifrån den ihåliga gummen, och utrymmet mellan varje bladblad förlängs när växten når mognad.    BlomstÃ¤llning:Den blomstÃ¤llning som till slut framgÃ¥r upp genom kilmen och som bildar den sista delen av hela vÃ¤xten, dÃ¤rfÃ¤rfÃ¶r "brunnen", Ã¤r i grunden en gruppering av flera flÃ¤rta enheter som kallas spikslÃ¤ckor. Varje spiklet är arrangerad på en huvudaxel som kan förföljas eller stjälkas. De stjälkade spikarna kan vara grenade eller inte grenade. Således gräs blomstÃ¤llningar kommer i tre olika arrangemang: spikar, racemes eller pankreas, respektive.  Spikeletter: Varje pimpel har två glumpar, som helt enkelt är blomlösa bjälkar nedanför eller subtending spiken, och kan vara större, mindre, eller lika med längden på de nedre-mest floretter. En spindel kan ha så få som en florett eller så många som sju eller åtta av vissa arter. Vissa spikar kan ha en eller flera awns (ett långt bihang sticker ut från en florett), och "callus hår" vid basen inne i glumes. Blommande spikar har myror som exponeras för vinden och insekter för att sprida pollen, och dessa små myror är ofta gula till färgen. När blomningen är klar, bildas frön i spiken, inte i en kapsel eller frukt som med många bredbladiga ogräs som visas nedan.  Sedlarna är också vanliga ogräs som finns i gräsmattor och trädgårdar och i olika förhållanden, från mycket våta till torra områden.  De är inte en del av Gramineae familjen, men de delar många attribut med gräs. Vissa grässnäckor är sällsynta i vissa områden jämfört med andra, till exempel grässnäckor är mycket vanligare i Florida, USA än i Alberta, Kanada. Med detta sagt, det finns mycket fler arter av gräs ogräs än sedge ogräs i hela Nordamerika, vilket kan förklara deras sällsynthet på många platser. Sedlarna kan identifieras genom att man känner för en tresidig eller tresidig stam – ofta tjock formning från en basal, fibrös och ofta rhizomatös rotstam. Alla sedges har en upprätt, tresidig stjälk med luftinflorescences på toppen och basala blad kvar vid basen. Med hjälp av den information som ges ovan och från en åtföljande ogräs eller växtidentifieringsbok, titta på de olika anatomiska egenskaperna hos växten för att hjälpa dig att bestämma namnet på just den växten. Observera att inte alla gräs eller gräsliknande arter kan identifieras med hjälp av blomstÃ¤llningar eller frÃ¥nhuvuden. Många gräs ogräs som bör elimineras från trädgården eller rabatt så tidigt som möjligt är fortfarande i deras vegetativt stadium, och ett ID på dem kan inte vänta tills de slutligen blommar. Detta är särskilt sant på våren när ogräs tenderar att vara mest produktivt och är i störst konkurrens med nyplanterade trädgårdsväxter eller groende plantor. För fall som dessa, är det mycket rekommenderat att titta på egenskaperna hos krage regionen av anläggningen. Som nämnts ovan, leta efter ligule, auricles, och den form som kännetecknar skidan. (För definitioner av några av de termer som används här, se avsnittet Terminologi nedan.) De flesta som är nya för att identifiera växter känner sig mest bekväma med att hänvisa till det vanliga namnet på en växt, och väljer att lära sig artens vetenskapliga, latinska eller grekiska taxonomiska namn senare. Observera dock att det är mycket vanligt att en enda växt har mer än ett gemensamt namn, beroende på plats och språk för dem som hänvisar till en viss växt, så användning av vanliga namn uteslutande för att identifiera någon växt, ogräs eller inte, avskräcks särskilt i världens vetenskapliga samhälle. Detta beror på att många anläggningar har ett taxonomiskt namn, och att ett taxonomiskt namn ofta är det namn som är lätt att känna igen på alla språk på av många människor i alla regioner.
Förstå egenskaperna hos en gräs- och gräsliknande växt. Hitta eller hitta ett ogräs som troligen skulle vara ett gräs eller gräsliknande ogräs. Undersök växten. Undersök det gräsliknande ogräset. Gör en identifikations gissning på arten eller det vanliga namnet på växten.