Om du har någon form av information som får dig att tro att barnet är i fara, kan detta betraktas som en rimlig misstanke. Du behöver inte ha några starka bevis för att övergrepp sker. Om du är osäker, ring den lokala barnskyddstjänsten (CPS) för en konsultation för att avgöra om du ska göra en rapport. En del människor vill inte vidta åtgärder därför att de är rädda för att splittra en familj. CPS strävar efter att göra allt som krävs för att hålla ihop familjer. De kan hjälpa föräldrar att få föräldraskapskurser eller hitta en lösning som håller barnen i hemmet. Låt inte fruktan för att splittra en familj hindra dig från att ingripa för att rädda ett barn från skada. Att se ett typiskt tecken på övergrepp är kanske inte tillräckligt för att tro att ett barn faktiskt missbrukas. Till exempel, om ett barn dyker upp i skolan smutsigt med illasittande kläder för en dag eller två, kan det finnas en giltig förklaring. Men om du märker ett mönster som upprepas med tiden och inte avtar, är detta ett tydligt varningstecken på att missbruk kan inträffa. Även om du inte är helt säker på att ett barn blir misshandlat, om du känner dig berättigad misstänksam, är det värt att rapportera. Om du har fel, kan det bli olägenheter för familjen, men i slutändan ingen skada skedd. Om du har rätt, kan du vara ansvarig för att hjälpa till att förändra ett barns omständigheter till det bättre. Om ett barn kommer till dig för att få hjälp, är det viktigt att ta honom eller henne på allvar och vidta åtgärder för att se till att barnet är säkert. Om du, på grundval av vad barnet säger, har en rimlig misstanke om att övergrepp äger rum, vidta då åtgärder för att anmäla misstänkta övergrepp.  När ett barn förklarar vad som händer, visa då inte chock eller avsky, eftersom dessa starka känslor kan skrämma barnet. I stället kan du lugnt försäkra barnet om att du är där för att hjälpa till. Försäkra barnet som anförtrodde sig åt dig var rätt sak att göra. Många barn känner sig skyldiga för att de har trätt fram. Förhör inte barnet och ställ inte några frågor som kan orsaka förvirring. Låt barnet tala med egna ord. Om du inte anser att det finns tillräcklig anledning att lämna in en rapport, bör du fortfarande vidta åtgärder för att hjälpa barnet. Ring den lokala barnskyddstjänsten (CPS) för en konsultation för att avgöra vad du ska göra. Om du är i en övervakande ställning, kanske du vill prata med barnets föräldrar för att få en bättre bild av vad som händer hemma. I de flesta stater har yrkesutövare som interagerar med barn en rättslig skyldighet att anmäla övergrepp. Detta inbegriper lärare, socialarbetare, läkare, terapeuter och andra som arbetar med barn i viss egenskap. Vissa stater utsträcker denna skyldighet till medborgare som har bevittnat övergrepp. Ta reda på mer om lagarna i ditt land för att avgöra om du är skyldig att anmäla barnmisshandel.  Om du är en påbjuden reporter med rimlig misstanke om barnfara och du misslyckas med att göra en anmälan, är du skyldig till en förseelse. Om en utredning avslöjar att du hade rimliga misstankar och inte lämnade in en rapport, kan du åtalas.  Anmäl missbruk även om du inte är lagligt skyldig att göra det. Varje stat har lagar på plats för att säkerställa din anonymitet och skydda dig från rättsliga åtgärder. Det är alltid bättre att vara säker än ledsen.
Se om du har rimlig misstanke om missbruk. Leta efter mönster. Vidta åtgärder om ett barn kommer till dig för att få hjälp. Vet om du är en påbjuden reporter.