Den ska vara riktad mot snöns yta. Detta kommer att hjälpa dig att räkna ut vilken väg är upp eftersom det är lätt att bli desorienterad när du är begravd. Det kan också hjälpa räddare att hitta dig. Sprida ut en liten mängd av din saliv kan också hjälpa till med att räkna ut vilken väg är upp eftersom vätskan kommer att rinna ner. När lavinen väl har stannat, lägger sig snön lika kraftigt som betongen. Om du är begravd djupare än en fot eller så när det sätter, kommer det att vara omöjligt att komma ut på egen hand. Ditt enda hopp då är att avvärja kvävning tillräckligt länge för att folk ska kunna gräva ut dig.  Använd antingen din fria hand eller en lavinskopa för att gräva en luftficka nära näsan och munnen.  När lavinen saktar ner. Med en liten luftficka att andas från bör du ha tillräckligt med luft för att hålla i minst 30 minuter. Ta ett djupt andetag innan snön lägger sig.  Strax innan snön lägger sig, andas djupt och håll andan i några sekunder.  Detta gör att bröstet expanderar, vilket ger dig lite andrum när snön hårdnar runt omkring dig.  Om du inte har detta andningsrum, kanske du inte ens kan expandera bröstet för att andas medan du är begravd. Försök att röra dig när snön lagt sig, men äventyra inte luftfickan. Om du är väldigt nära ytan kanske du kan gräva dig ut, men annars går du ingenstans. Slösa inte bort värdefull andedräkt genom att kämpa mot snön. Håll dig lugn och vänta på att bli räddad. Om du hör folk i närheten, försök ringa dem, men fortsätt inte med det om de inte verkar höra dig.  Du kan förmodligen höra dem bättre än de kan höra dig, och skrika bara slösar bort din begränsade lufttillförsel.. Om du träffar backarna med en lavinfyr och sond, och dina skidåkare gjorde samma sak, kommer någon att kunna hitta dig och gräva ut dig. Håll dig lugn och vänta.
Håll en arm rakt ovanför huvudet. Gräv en ficka runt ansiktet. Bevara luft och energi.  Vänta på att räddarna ska komma.