Det kan vara så att du känner dig tacksam och glad över att du har en rumskamrat som du kan dela boendeutrymme och utgifter med, såväl som en god vän som du kan anförtro dig åt. Om du ger dig själv en månad eller två för att bara låta dessa känslor vara, kanske du finner att de försvinner tillbaka till känslor av vänlighet. Tänk på varför du vill dejta din rumskamrat. Vad är det med dem som du tycker är attraktivt? Har du samma värderingar och trosuppfattningar? Om du har legitima skäl att vilja dejta dem, det är en sak. Å andra sidan, om du bara gillar tanken på att ha någon som alltid är där fysiskt och känslomässigt, då är det förmodligen inte en bra idé. Du kanske har lust att helt enkelt tala om för dem hur du känner det, och det kan komma till detta så småningom. Men först måste du verkligen ge dig själv tid att se varifrån dina känslor kommer. Om du till slut behöver tala om för dem hur du känner det, kommer det att innebära att du, när du har tagit dig tid att undersöka dina känslor, kan uttrycka dig rationellt och tydligt. När vi är förälskade i någon, kan det ibland vara svårt att prata med dem utan att känna att vi avslöjar oss själva. Försök att hålla allt så normalt som möjligt.  Fortsätt med samma vanor som du normalt också skulle göra. Om du börjar bete dig konstigt, kanske din rumskamrat tror att något är på gång, och de kanske till och med tror att de har gjort något fel. Kom ihåg att detta steg inte är tänkt att vara en långsiktig lösning. Att hålla saker och ting så normala som möjligt kommer att ge dig tid att tänka på dina känslor och tid att bestämma vad du ska göra utan att skaka om saker och ting, och tvinga dig att fatta förhastade beslut.
Ge dig själv en svalkande period. Bekämpa begäret att erkänna allt. Ignorera inte din rumskamrat.