Det är viktigt att rådgöra med en läkare om du tror att du har gikt. De kan hjälpa till att lindra dina symtom och ge rekommendationer för behandling. Gikt diagnostiseras vanligtvis helt enkelt genom att granska symptomen och sjukdomshistoria.  Din läkare kan också ta ett prov av ledvätska för att leta efter karakteristiska urinsyrakristaller, köra ett blodprov för att mäta mängden urinsyra, eller få en röntgen, ultraljud, eller datortomografi, även om avbildningstester sällan används. Den medicinska behandlingen av gikt använder läkemedel som blockerar produktionen av urinsyra (t.ex. allopurinol (Aloprim, Lopurin, Zyloprim) och febuxostat (Uloric), ) eller öka utsöndringen av urinsyra (t.ex. Probenecid (Probalan)) Som du kan misstänka, dessa läkemedel kan orsaka betydande biverkningar: Allopurinol kan orsaka hudutslag, orsaka anemi, och kan någon gång öka ledsmärta. Människor av asiatiskt och afrikanskt arv har en högre risk för hudutslag med allopurinol. Allopurinol används endast för behandling av kronisk gikt. Det behandlar inte akut gikt. Om du lider av akut gikt, bör du ta kolkicin för att lindra dina symtom, eftersom allopurinol inte kommer att vara särskilt effektivt.  Febuxostat kan signifikant förändra leverenzymer. Detta läkemedel används också endast för kronisk gikt.  Probenecid kan orsaka huvudvärk, ledvärk och snabb andning.  Andra läkemedel som används inkluderar receptbelagda NSAIDs såsom indometacin (Indocin) eller celecoxib (Celebrex). Steroida antiinflammatoriska medel och kolkicin (kolkryss, Mitigare) kan också förskrivas. Colchicin är ett äldre läkemedel som används mindre ofta på grund av betydande biverkningar. Förutom medicinering, behandling av gikt och smärtan i samband med gikt kräver förändringar i din kost och livsstil. Din läkare bör ha några förslag på dessa livsstilsförändringar så att du kan begränsa smärta och få lite sömn.
Få en diagnos. Ta ordinerad medicin. Följ läkarens rekommendationer för livsstilsförändringar.