Försök alltid att hitta källan till tankar som oroar dig. Arbeta igenom dessa tankar genom att fråga dig själv: Vad är det som bekymrar mig? Hur känns det här? Vad hände sist jag kände så här? Vad kan jag göra för att sluta känna så här nu?  Säg till exempel att du är bekymrad över att dina föräldrar bråkar. Du kanske börjar med att identifiera att detta i själva verket orsakar dig bekymmer. Fråga dig själv hur det känns. Får det dig att känna dig rädd för din familjs framtid? Fråga dig själv vad som hände förra gången dina föräldrar slogs: blev de sams och kom överens en tid efteråt? Tänk tillbaka på några positiva familjeinteraktioner som inträffade efter sista gången dina föräldrar slogs. Eftersom sinnet är mer känsligt för negativa än för positiv information, är det viktigt att göra så mycket mer av en ansträngning att använda positivt tänkande. Gör ditt bästa för att tänka på något roligt eller något som i allmänhet gör dig riktigt lycklig. Du kan också försöka tänka på vad som gör dig upprörd i ett annat ljus.   Till exempel, prova att tänka på en riktigt rolig internet katt meme eller något sött som din partner gjorde för dig. Tänk på det här exemplet för att tänka annorlunda på vad som gör dig bedrövad. Säg att du är ledsen för att du misslyckades med ett test. Försök istället tänka på din dåliga betyg som en utmaning som du kan övervinna på nästa examen genom att studera hårdare. Ett annat sätt att försöka förändra sina tankar är att engagera sig i självmedlidande. För att göra detta, försök att engagera sig i medkänsla fokuserad uppmärksamhet. Detta innebär att medvetet uppmärksamma era erfarenheter när de utvecklas i ögonblicket; döm inte era erfarenheter utan gör istället ert bästa för att tänka på dem med mildhet, empati och vänlighet.  Du kan också försöka engagera dig i en medveten andning. Att andas uppmärksamt är att rikta din uppmärksamhet på de känslor som är involverade i din andning, och att omrikta din uppmärksamhet på din andning när ditt sinne börjar vandra till andra tankar eller känslor. Även om dessa metoder kan prövas på egen hand, kan du se de bästa resultaten genom att arbeta tillsammans med en terapeut. Försök att engagera dig i medkänslasfokuserade bilder. Tänk på hur din ideala bild av medkänsla ser ut. Din bild bör påminna om vänlighet och värme. Är det någon som bryr sig om ett sött djur eller barn? Är det en scen i naturen? När du har valt din bild av medkänsla, visualisera det. Föreställ dig den medkänsla den skapar som flödar genom andra och genom dig själv. Det finns inga misstag, det finns bara lärdomar. Varje gång du resonerar som att du har misslyckats, leta igen efter lektionerna. Detta är inte en övning i att vara Pollyanna-aktig eller orealistiskt optimistisk; det handlar om att identifiera de saker som du kan vinna på upplevelsen snarare än att gå igenom vad som gick fel. Till exempel, om du misslyckas ett test, kan detta lära dig att du kan behöva be om handledning eller lärarhjälp; det kan innebära att du inte studerade på ett organiserat sätt och behöver genomföra ett sådant system framöver. Om du känner dig överväldigad av dina känslor och som om du är på väg att skada dig själv som ett sätt att klara av det, försök då att skapa ett visst avstånd mellan dig själv och dina tankar. Försök att föreställa dig själv som en utomstående som ser på situationen som gör dig ledsen. Dessutom, försök att tänka på dig själv i tredje person (dvs, hon bör inte skada sig själv eftersom det inte riktigt kommer att ta itu med roten till problemet). Om du är bekymrad över något som inte är relevant för nuet (dvs. något som hänt i det förflutna eller kommer att hända i framtiden), försök att fokusera på just nuet. Ge full uppmärksamhet åt alla dina kroppsliga förnimmelser, alla de olika typer av information som kommer in genom var och en av dina sinnen, och alla dina tankar om dessa förnimmelser och förnimmelser.
Använd realistiskt positivt tänkande. Ändra dina tankar. Var försiktig med dig själv. Skapa avstånd. Var uppmärksam.