Barn med särskilda behov kan ha svårt att följa instruktioner och fortsätta att arbeta. Du kan hjälpa barnet att fokusera på en uppgift genom att sitta ner med dem och lägga fram instruktioner för en aktivitet eller en uppgift långsamt och tydligt. Håll ögonkontakt när du gör detta och gör tydliga ansiktsuttryck. Tala inte för fort eller för högt mot barnet. Vissa speciella behov barn har svårt att läsa ansiktsuttryck såväl som verbala eller fysiska signaler. Du kanske vill prova att ta fram instruktioner för en aktivitet eller en uppgift för att visa barnet hur verksamheten kommer att utföras. Du kan göra detta med hjälp av mycket grundläggande teckningar, såsom stick figurer, eller en mer serie stil teckning, med mer detaljerade siffror. Barnet kan sedan titta på teckningen och bättre förstå hur man gör en aktivitet eller en uppgift. Det kan också vara till hjälp att lägga märke till hur barnet kommunicerar med dem omkring sig och med dig. En del barn med särskilda behov har svårt att uttrycka sitt obehag eller sina behov. De kan använda fysiska signaler i stället, till exempel röra vid din arm eller vifta med händerna mot dig. En del barn kanske föredrar att göra ansiktsgester mot dig för att visa att de behöver något eller försöker komma på hur de skall göra en viss handling.  Om du tar hand om ett barn med särskilda behov tillfälligt, bör du diskutera barnets föredragna kommunikationssignaler med sina föräldrar innan hon är under din vård. De flesta föräldrar är medvetna om sitt barn och är goda källor till information om hur man bäst kommunicerar med barnet. Undvik att knuffa, peta eller skrika åt barnet, eftersom dessa kommunikationssignaler ofta skrämmer barnet eller orsakar henne mer bekymmer. Aggressiva handlingar mot barnet bör undvikas, eftersom de vanligtvis inte är effektiva. Om du inte är säker på hur barnet föredrar att kommunicera, kan du försöka höra, se och vara taktfull. Du kan försöka upprepa vissa ord eller fraser för att hjälpa till att lugna ner barnet, om hon uppför sig. Att sjunga dessa fraser i en låg röst, till exempel, att sjunga var tyst snälla, kan hjälpa till att lugna barnet. Du kan också försöka klappa, vissla och nynna som ett sätt att lugna ner barnet.  Du kan också använda visuella signaler för att lugna barnet och lära barnet hur man beter sig offentligt. Du kan rita bilder för att representera lugn och ro och visa barnet dessa drar för att få hennes uppmärksamhet. Med tiden kan hon förstå att vissa bilder betyder vissa saker, från att vara tyst till att gå till badrummet till att göra sig i ordning för sängen. Taktila signaler kan också vara användbara, till exempel att försiktigt röra barnets axel eller sidan av hennes ansikte för att få hennes uppmärksamhet. Du kan också erbjuda taktila föremål till barnet som ett sätt att lugna ner henne och få henne att fokusera på en lugnande aktivitet. Du kan till exempel erbjuda barnet en filt gjord av mjukt material eller fånigt kitt som hon kan leka med som ett sätt att sysselsätta henne med en trygg och engagerande uppgift. Du kanske kämpar för att kontrollera ditt barns beteende, särskilt offentligt där andra kan döma dig eller barnet, och bli frustrerad över att du inte kan få ditt barn under kontroll på grund av hennes speciella behov. Men snarare än att kämpa mot barnets speciella behov, bör du försöka hitta sätt att tillgodose barnets speciella behov. Detta gör att du kan se barnets speciella behov som en utmaning, snarare än ett hinder eller ett problem som ska rättas. Till exempel, i stället för att bli upprörd över att ditt barn med Downs syndrom har svårt att tala och kommunicera hennes behov med dig verbalt, kan du försöka hitta andra sätt att hjälpa henne att kommunicera. Du kan ta fotografier av steg för steg processen av hur man klär sig på morgonen och visa henne fotografierna så att hon förstår vad man ska göra. Du kan också upprepa fraser konsekvent framför henne så att hon hör och minns dessa fraser. Till exempel kan du försöka säga "God morgon" till henne varje morgon så hon förstår att detta är en typisk hälsning för den tiden på dagen. Fokusera på de positiva aspekterna av ditt barns speciella behov genom att erkänna hennes prestationer, även om de verkar små och obetydliga. Detta kan vara det ögonblick hon talar sin första fullständiga mening eller det ögonblick hon förstår vad någon ber henne att göra i en ny eller utmanande miljö. Visa ditt barn att du uppskattar hennes prestationer genom ansiktsgester och positiva språk. Du kan också belöna ditt barn genom att ge henne en liten behandling eller ta med henne på en speciell utflykt. Detta kommer att bidra till att bygga upp hennes självförtroende och göra det möjligt för dig att påminna dig själv om de många positiva aspekterna av att ha ett speciellt behov barn.
Förklara instruktionerna för en aktivitet eller en uppgift långsamt och tydligt. Lär dig hur barnet föredrar att kommunicera med dig. Använd auditiva, visuella och taktila signaler. Arbeta med barnets speciella behov, inte mot det. Fira barnets prestationer, även om de är små.