Ditt lager består av allt du använder för att driva ditt företag och för att tillhandahålla din tjänst eller producera dina produkter.  Inventering kan delas upp i fyra kategorier.  Typen av inventering avgör hur mycket av den du bör hålla på.  Råvaror och komponenter är produkter som du använder för att producera produkter. Pågående arbete är ert varulager som är mitt i produktionen.  De är oavslutade. Färdiga varor är dina färdiga produkter som är färdiga att säljas. Förbrukningsmaterial är material som du använder för att driva ditt företag, till exempel kontorsmateriel eller bränsle. Du kan välja att hålla små mängder av lager till hands och få det levererat som du behöver det.  Alternativt kan du välja att hålla en hel del lager till hands och lagra vad du inte använder för närvarande.  Varje metod har fördelar och nackdelar.  Att hålla lite eller ingen lager till hands sparar pengar i lagringskostnader och gör att du alltid kan använda de mest aktuella komponenterna. Men du måste ha pålitliga leverantörer, och du löper också risken att få slut på material mitt i produktionen. Detta innebär också att dina kostnader är relaterade till de senaste priserna, eftersom varje köp återspeglar det aktuella priset och den köpta inventeringen snabbt förbrukas. Att hålla en hel del lager på hand innebär att du kan spara pengar genom att köpa material i bulk, och du behöver aldrig oroa dig för att få slut på material.  Du kan dock behöva betala för lagring, och föremål kan gå ut eller bli föråldrade innan du kan använda dem. Du tar också en prisrisk om köp går ner i pris kontra priset på ditt lager (men gör vinst om priserna stiger). Att fastställa den optimala lagernivån innebär att balansera de olika kostnaderna i samband med lagring och inköp av lager.  Kostnaderna för inventeringen omfattar inköpskostnader, transportkostnader och lagerkostnader.  Beställningskostnader inkluderar att betala för transport, betala för personal att ta emot, lagra och kontrollera kvaliteten på material och betala kontorspersonal för att förbereda rekvisitioner, placera beställningar och hantera beställningsprocessen. Kostnader för transport omfattar kostnader för lagring i externa anläggningar, försäkring, skatter, kapitalkostnader och kostnader för personal för att hantera materialet. Lagerkostnader avser avbrott i produktionen om materialen tar slut. Nivåerna på ditt lager kan variera beroende på typ av lager.  För varje kategori, överväga tillförlitligheten hos dina leverantörer.  Priset är också en övervägning.  Priset på vissa material varierar, och du kan få rabatter för att köpa vissa material i bulk.  Med råvaror driver schemat och tillförlitligheten hos dina leverantörer hur mycket du har till hands.  Det är en bra idé att ha alternativa materialkällor i händelse av problem med din leverantör.  Dessutom, om priset på material varierar kan du behöva tid inköp för att dra nytta av de bästa priserna. Att hålla ett lager av pågående arbeten kan vara praktiskt om det finns problem med leverans av råvaror som avbryter produktionen. Håll bara en leverans av färdiga produkter till hands om du producerar varor i omgångar eller om du är mitt uppe i att producera en stor beställning. Nivån på lager för förbrukningsvaror beror på hur du använder dem, rabatter för inköp i bulk och tillförlitligheten hos dina leverantörer. Du behöver också veta hur du ska förvara dina produkter på rätt sätt. Till exempel kan vissa produkter behöva lagras vid en viss temperatur, eller lagras på ett sätt som är lätt för anställda att plocka, packa och skicka dem enkelt. Detta är den nivå under vilken lager till hands aldrig bör falla.  Ledtiden påverkar den här nivån.  Detta innebär hur lång tid det tar att ersätta lager du har använt.  Dessutom bestämmer konsumtionstakten miniminivån.  Vet hur snabbt du använder material och hur mycket du kommer att använda under ledtiden.  Ledtid är den tid du behöver för att fylla på inventeringen.  Det är antalet dagar mellan när du gör en beställning och när du får den. Konsumtionshastigheten avser hur stor del av en vara du använder inom en angiven tidsram. Anta till exempel att du driver ett kontor och att du behöver bestämma det minsta antalet reams av tryckpapper för att hålla på hand. Du vet att din leverantör kan få en beställning av papper till dig inom fem arbetsdagar. Det här är din ledtid. Du vet också att kontoret använder i genomsnitt tre reams papper per dag.  Det här är din konsumtionsgrad. Eftersom du vet att din ledtid är fem dagar, får du aldrig låta din inventering av papper falla under fem dagars värde papper.  Om ditt kontor använder tre reams av papper per dag, då en fem-dagars leverans skulle vara 15 reams av papper. Din lägsta lagernivå är 15 glas papper. Detta är den nivå på vilken det är dags att beställa om lager.  Den ligger vanligtvis någonstans mellan maximi- och miniminivåerna.  När aktien når denna nivå, måste en anställd inleda ett köp rekvisition.  Detta kommer att inleda processen för att fylla lager med färska material.  Med hjälp av ovanstående exempel, kanske det inte är bästa praxis att alltid låta ditt utbud av papper krympa till miniminivån innan du inleder en ersättningsorder.  Ett antal omständigheter kan försena leveransen, och du skulle lämnas utan papper på kontoret. För att bestämma en beställningsnivå, skulle du överväga tillförlitligheten hos din leverantör.  Anta till exempel att du vet att vid några tillfällen under vintermånaderna försenade dåligt väder din leverans för några dagar. Baserat på din historia med denna leverantör, du bestämmer dig för att beställa om när din inventering av papper faller till 10 dagars värde papper, eller 30 reams. Omordningsnivån för papper skulle vara 30 reams. Detta är den mängd material över vilken du inte bör hålla lager.  Att sätta denna nivå påverkas av många faktorer.  Till exempel måste du ta hänsyn till mängden utrymme du har tillgängligt och kostnaden för lagring.  Dessutom, beroende på vilken typ av lager du har, statliga krav kan begränsa det belopp du kan lagra.  Men se till att överväga chanserna att du kommer att överskrida den maximala nivån och har en plan på plats för att likvidera överskottet inventering, såsom genom att donera, sälja till en rabatt, eller kasta bort den. Även säsongsbetonade behov kan påverka hur mycket du behöver ha till hands.  Slutligen, beroende på din bransch, förändringar i mode eller efterfrågan kan påverka din högsta nivå av vissa material.  Vissa företag använder en omordningsnivå i en formel för att beräkna maximala lagernivåer.  Denna formel är: Maximal nivå = Omställningsnivå - Konsumtionsfrekvens * Ledtid + Ekonomisk orderkvantitet. Ekonomisk orderkvantitet (EOQ) är en beräkning som används för att fastställa ett fast belopp vid ombeställning av inventarier.  Det behandlas längre fram i den här artikeln.  För detta exempel, anta att EOQ är 30 reams av papper. Med hjälp av ovanstående information kunde den maximala lagernivån beräknas med formeln 30‐3-5+30=27-35=945 {\displaystyle 30-3*5+30=27*35=945}. Maximinivån för papper skulle vara 945 reams.
Känna till de fyra kategorierna av inventeringar. Förstå fördelarna och nackdelarna med att hålla fast vid inventeringen. Förstå kostnaderna för lagerhållning. Lär dig hur typen av aktie påverkar hur mycket du behöver lagra. Sätt en miniminivå. Bestäm en omordningsnivå. Sätt en högsta nivå.