De flesta barn som gillar sport vill vara med sina vänner, få en fin uniform att bära, och ha massor av kul.  Ett barn som inte har kul är inte sannolikt att njuta av att spela en sport, och är mer benägna att sluta eller motstå.  Om du har en av de sällsynta sport underbarn ute, kan dina prioriteringar vara lite annorlunda, men för det mesta ditt primära mål bör vara att bidra till att göra sport roligt för ditt barn. Låt ditt barn veta att det är bra att vilja vinna, och att göra ditt bästa för att vinna, men att du bör kunna ha kul vinna eller förlora.  Prata inte om resultaten av spelet så mycket som det roliga ditt barn hade under det. Tala med ett motvilligt barn om varför du uppmuntrar honom eller henne att idrotta.  Gör inte att det verkar som om du bara tvingar dem att prova något utan en bra förklaring.  Låt ditt barn veta om dina egna positiva erfarenheter att spela sport, men placera det primära fokus på de bra saker att vara aktiv i sport kan erbjuda honom eller henne. Du vet förmodligen redan att idrott kan hjälpa till att lära ut viktiga egenskaper som motivation, disciplin, engagemang, samarbete, uthållighet och resiliens.  Prata med ditt barn om hur utveckla dessa färdigheter kan hjälpa med skolarbete, få vänner, hantera bra och dåliga dagar, och andra dagliga erfarenheter.  Glöm inte att nämna hälsofördelar också — saker som ökad energi, till exempel. Vissa föräldrar verkar inte kunna hjälpa men försöker återuppleva sina atletiska liv genom sina barn.  De kanske ser en möjlighet att uppnå den framgång de inte riktigt kunde nå.  Detta kan leda till att driva ett barn att börja eller fortsätta spela en viss sport, skrika negativa kommentarer under spel, och hård kritik efteråt.  Låt ditt barn spela sporten för honom eller henne själv, och var uppmärksam på att förbli ett positivt, stödjande inflytande. Efter ett dåligt spel, låt inte det första ur din mun vara Hur kunde du släppa den där flugan bollen?. Istället, ta en positiv, lärorikt spår: Jag gillar hur du blåste efter bollen när saker gick fel och höll huvudet i spelet.. erbjuda en liten en-mot-en övningstid.  Låt ditt barn veta att ansträngning är viktigare än resultat.  Vinning är allt för proffsen. Tränare för barn lag bör vara instruktörer och hejaklacksledare, inte borra sergeanter.  Om du coachar ditt barn tills laget, eller utvärderar potentiella tränare för ditt barn, leta efter ett förhållande på minst tre positiva kommentarer (en applåd för att gå!) för varje en konstruktiv kritik (en applåd för att arbeta tillsammans på den fri-kasta rörelse lite mer.. ) Var inte rädd för att prata med ditt barn tränare om han eller hon är för negativ eller är snappa det roliga från spelet.  En del ungdomstränare kan fastna i bilden de tror att tränare ska ha, och kan förlora synen på sig själva.  Ibland kan det bara vara bäst att ta bort ditt barn från laget och hitta en bättre situation.  Om så är fallet, förklara varför detta är nödvändigt och är inte samma sak som  påquitting. och ibland, trots dina bästa ansträngningar och de av ditt barn, kommer du att finna att en viss sport är helt enkelt en dålig passform.  Om ditt barn verkligen vill sluta, tala först om vikten av att sticka ut saker för resten av säsongen, som ett sätt att hedra det engagemang han eller hon gjorde till sina lagkamrater.  Omedelbar avhopp bör sparas när det är möjligt för tillfällen då ditt barn har fysisk eller känslomässig hälsa påverkas. Var tydlig med ditt barn att om han eller hon slutar, måste den tiden ersättas med en nyttig verksamhet — inte sitta på soffan.  Tänk på andra sporter eller någon annan typ av fysisk aktivitet — en dansklass, skridskolektioner osv.
Se till att det är roligt. Tala om fördelarna med sport. Var ett positivt inflytande. Tränaren, kritisera inte. Acceptera att du slutar med villkor.