Enkelt, sans-serif, jämnt fördelade teckensnitt som Arial, Tahoma, Helvetica, Genève, Verdana, Century-Gothic, och Trebuchet är alla lättare för en dyslexisk person att läsa än andra teckensnitt. Medan vissa dyslexiska människor tycker att större teckensnitt är lättare att läsa, föredrar de flesta 12 – 14 poängs teckensnitt.  Undvik att använda serif-fonts (t.ex. Times New Roman), eftersom serifs suddar ut bokstävernas former. Använd inte kursiv stil för att betona information, eftersom detta kan resultera i att alla ord visas lättare och svårare att läsa. Gör istället betoningen tydlig genom att markera ditt teckensnitt. Om du är en bloggare, en lärare, eller en arbetsgivare, kan du göra några enkla ändringar för att undvika att orsaka visuell förvrängning, såsom ord suddig eller paling (dvs. wash-out effekt.) Dessa förändringar kommer sannolikt att gynna dina standard läsare samt de med dyslexi. Till exempel, långa block av obruten text är inte lätt för de flesta människor att läsa, men de är praktiskt taget omöjligt för dyslexiska läsare. Använd korta stycken i stället för att begränsa varje stycke till en idé.  Du kan också dela upp långa textsträckor med rubriker, eller sektionstitlar som sammanfattar ämnet i varje avsnitt. Undvik en vanlig vit bakgrund, eftersom det kan göra teckensnitt svårare att fokusera på. Mörkfärgad text på ljusfärgad bakgrund är lättare att läsa. Undvik grönt, rött eller rosa teckensnitt eftersom dessa sannolikt är svårare att läsa för de flesta dyslexik. Se till att ditt papper är tillräckligt tjockt så att du inte kan se den andra tryckta sidan genom sidan. Använd matt papper snarare än glansigt, som kan reflektera ljuset och bidra till visuell stress.  Undvik digital tryckbehandling som kan resultera i en glansigare finish. Experimentera med olika färgade papper för att hitta den nyans som den dyslexiska personen är mest kapabel att läsa framgångsrikt. Undvik långa detaljerade förklaringar. Använd korta meningar skrivna i en direkt stil, och var koncis. Försök att inte använda akronymer eller alltför tekniskt språk.  Om möjligt, inkludera visuella diagram, bilder och flödesscheman. Använd listor över punktpunkter, eller numrerade listor, snarare än täta punkter.
Använd dyslexivänligt teckensnitt. Undvik att orsaka visuell förvrängning för dyslexiska läsare. Välj papper som är optimalt för läsning. Ge tydliga skriftliga anvisningar.