Med en tydlig etikett och titel för varje visuellt element kan du hänvisa till den i din text. Att använda rumsliga referenser i din text kan orsaka problem eftersom din rapport kanske inte skriver ut på samma sätt.  Detta är särskilt viktigt om du lämnar in din rapport för publicering i en facktidskrift. Om sidorna är olika stora än det papper du skriver ut din rapport på, kommer dina visuella element inte att rada upp sig på samma sätt i tidskriften som de gör i ditt manuskript. Detta kan också vara en faktor om din rapport kommer att publiceras på nätet, eftersom olika skärmstorlekar kan orsaka visuella element att visa annorlunda. Det enklaste sättet att märka dina visuella element är "Figur", följt av ett nummer. Sedan numrerar du helt enkelt varje element i ordningsföljd i den ordning de visas i din rapport. Din titel beskriver informationen som presenteras av det visuella elementet. Till exempel, om du har skapat en stapeldiagram som visar testpoängen av studenter på kemiklassfinalen, kan du namnge det "Kemi Final Test Scores, hösten 2016." Om dina visuella element ser slarviga och belamrade på sidan, kommer de att vara svårt för dina läsare. Visuella element bör förbättra läsbarheten av din rapport, inte förringa den.  Se till att varje visuellt element är tillräckligt stort för att dina läsare ska kunna se allt de behöver se utan att kisa. Om du måste krympa ner en graf till den grad att läsarna inte kan se etiketterna, kommer det inte att vara till stor hjälp för dem. Skapa dina visuella element med ett format som du enkelt kan importera till din ordbehandlingsfil. Importera med hjälp av vissa grafikformat kan förvränga bilden eller resultera i extremt låg upplösning. När man skapar ett diagram ska det vara läsbart och lätt att förstå med en blick. Om det är för rörigt med data, eller om räckvidden är för bred, kommer dina läsare inte att få ut mycket av det.  Till exempel, om du har hundratals prover, din x-axel kommer att skräpas om du visar varje prov individuellt som en bar. Du kan dock flytta måttet på y-axeln till x-axeln och använda y-axeln för att mäta frekvensen. När dina data innehåller procenttal, gå bara ut till bråkdelar av en procent om din forskning kräver det. Om den minsta skillnaden mellan dina patienter är två procentenheter, det finns ingen anledning att visa mer än hela procent. Men om skillnaden mellan dina ämnen kommer ner till hundradelar av en procent, du skulle behöva visa procenttal till två decimaler så grafen skulle visa skillnaden. Till exempel, om din rapport innehåller en stapeldiagram över fördelningen av testpoäng för en kemiklass, och dessa poäng är 97.56, 97.52, 97.46 och 97.61, skulle din x-axel vara var och en av eleverna och din y-axel skulle starta vid 97 och gå upp till 98. Detta skulle belysa skillnaderna i elevernas poäng. Särskilt för omfattande projekt kan dina bilagor vara den längsta delen av din rapport. Du bör inkludera alla rådata, inklusive kopior av intervjufrågor, datamängder och statistiska resultat.  Var försiktig så att din blindtarm inte överväldigar din rapport. Du vill inte nödvändigtvis inkludera alla datablad eller andra dokument som du skapat under projektets gång. I stället vill du bara inkludera dokument som rimligtvis expanderar och leder till ytterligare förståelse för din rapport. När du till exempel beskriver dina metoder uppger du att en undersökning genomfördes av studenter i en kemiklass för att avgöra hur de studerade inför slutprovet. Du kan inkludera en kopia av de frågor eleverna ställdes i en bilaga. Men du behöver inte nödvändigtvis inkludera en kopia av varje elevs svar på dessa frågor.
Etikett och titel alla tabeller eller grafer. Håll dina visuella element snygga och rena. Fördela information på lämpligt sätt. Inkludera rådata i bilagor.