I händelse av en stressig situation som en utbredd epidemi är det naturligt och förståeligt om du kämpar med känslor som rädsla, ångest, ensamhet, ilska och tristess. Ge dig själv tillåtelse att uppleva dessa känslor. Men låt dem inte kontrollera er – erkänn känslorna, gör sedan ert bästa för att frigöra dem.  Försök att fokusera på vad du kan kontrollera i din situation, som att stanna hemma för att se till att du och andra håller sig friska. Var stolt över dig själv för att du vidtar åtgärder för att hjälpa till att minimera effekterna av en större sjukdom.  Om dina känslor av ångest eller rädsla stör din förmåga att fungera, försök att använda en online rådgivning så att du kan prata med en professionell terapeut utan att lämna ditt hem. I USA kan du också ringa SAMHSA:s katastrofjour på 1-800-985-5990, eller text TalkU:s till 66746. Din rutin kan vara annorlunda än normalt när du övar socialt avståndstagande, och det är förståeligt. Men du kan hjälpa till att hålla lite sken av normalitet genom att försöka hålla samma schema som du brukar göra.  Om du till exempel vaknar upp och går och lägger dig samtidigt som du normalt skulle göra det, blir det mycket lättare att ändra sig när du går tillbaka till jobbet eller skolan. Bevara också normala måltider och försök att skapa rutiner för sådant som motion och skolarbete. Även om det är viktigt att hålla sig informerad i kristider är det lika viktigt att inte överväldiga sig själv med ständig täckning. Checka in några gånger om dagen genom att bara använda tillförlitliga informationskällor som CDC, WHO eller din lokala hälsoavdelning. Vänd då din uppmärksamhet till något annat.  Undvik särskilt att titta på 24-timmars nyhetsbevakning under längre perioder. De måste fortsätta att sända även om det egentligen inte finns någon ny information, och det kan bli överväldigande om du lämnar den på för länge. Var särskilt uppmärksam på hur mycket uppmärksamhet du har kring små barn som kanske inte kan förstå allt som händer. Socialt avståndstagande kan leda till känslor av isolering, särskilt när dagarna går. För att undvika detta bör du försöka nå ut åtminstone en gång om dagen till dina nära och kära. Du kan göra det genom sociala medier, sms, telefonsamtal eller videochatt – allt för att inte känna dig ensam i flera dagar. Glöm inte att kontakta dina äldre nära och kära och grannar som kanske känner sig särskilt isolerade och rädda. Om du regelbundet är med vid religiösa gudstjänster, kan socialt avståndstagande få dig att känna dig särskilt isolerad från din tro. Men den tron kan vara ett utmärkt sätt att finna frid under en stressig situation, så sök efter sätt som du fortfarande kan göra din praktik till en del av din tro. Du kan till exempel be, läsa dina religiösa texter, meditera, iaktta kostråd eller live-stream religiösa tjänster. Även mycket små barn kan vara medvetna om att saker och ting är annorlunda runt omkring dem. Om du har barn, ha ärliga, åldersanpassade diskussioner med dem om vad som händer, och låt dem veta att du och andra vuxna gör allt som står i deras makt för att skydda alla. Låt dem sedan tala om sin oro. Kom också ihåg att dina barn kommer att vända sig till dig för att få reda på hur du skall reagera, så försök att hålla dig lugn.  Du kan till exempel säga till ett yngre barn: " Det finns vissa bakterier just nu som gör människor sjuka. Vi stannar hemma för att se till att vi inte får dem eller ger dem till någon annan. Men även om vi blir sjuka, ska jag ta väl hand om dig och vi kommer att klara oss bra." Om du har äldre barn, ge dem fakta, korrekt information om varför du är socialt distanserande. Om de känner att de är informerade, kan det hjälpa till att ge dem en känsla av kontroll, minska deras ångest. Gå igenom saker dina barn kan göra för att hålla sig säker, som att prata med dem om ordentliga handtvättning förfaranden och vikten av att inte röra deras ögon, näsa, eller mun.
Förstå att dina känslor är giltiga och normala. Håll dig till ett dagligt schema. Begränsa din exponering för katastrofrelaterade medier. Ta kontakt med dina vänner och din familj. Luta dig på din tro om du är andlig. Tala med dina barn om eventuella bekymmer de kan ha.