Helst bör provet analyseras så snart det lämnar kroppen. Om detta inte är möjligt, kyl den färska urinen tills det kan undersökas. Att hålla den i kalla förhållanden kommer att bromsa nedbrytningen av olika kemikalier och uppkomsten av bakterier.  Kyl alltid ett prov om det kommer att vara mer än 2 timmar innan du kan komma runt för att testa det.  Kassera prover som är mer än ett par timmar gamla om de har utsatts för luft eller lämnats att sitta i rumstemperatur. Vid behov kan du vänta och ta ett nytt prov vid ett senare tillfälle. Hur ett prov ser ut kommer att ge de första ledtrådarna om vad som händer inuti kroppen. Friska urinen ska vara klar eller svagt gul. Om urinen du ska testa är en mörk eller ovanlig färg, är särskilt grumlig, eller har en onormal lukt, kanske du inte behöver en fullständig urinanalys för att berätta att något är fel.  För bästa resultat, se till att du är tillfredsställande hydrerad innan du samlar ditt prov. Orange, brun eller rödaktig urin kan vara ett tecken på blod i urinvägarna. På liknande sätt kan grönblå urin orsakas av en UTI eller en reaktion på receptbelagda läkemedel. Generellt sett är urinanalys ett bekvämt och tillförlitligt sätt att få en översikt över en patients hälsa, men det är inte ett perfekt system. Bakterier, yttre föroreningar och förbipasserande sekunder kan alla bidra till felaktiga avläsningar. Dessutom är det möjligt att testa maskiner och andra material för att ibland ge falska resultat. Om du behöver kunna upptäcka potentiellt allvarliga hälsokomplikationer, kan en annan typ av test (t.ex. en detaljerad blodkontroll) vara nödvändigt.
Testa urinen på en gång. Var uppmärksam på de fysiska egenskaperna hos urinen. Tänk på att ett dopptest inte är ofelbart.