Grafer som representerar snabbt växande data kan använda en-log-skalor eller två-log-skalor. Skillnaden är i om både x-axeln och y-axeln använder logaritmiska skalor, eller bara en. Valet beror på hur mycket detaljer du vill visa med din graf. Om talen på den ena axeln eller den andra växer eller minskar exponentiellt, kanske du vill använda en logaritmisk skala för den axeln.  En logaritmisk skala (eller bara en logaritmisk skala) har ojämnt fördelade rutnätslinjer. En standardskala har jämnt fördelade rutnätslinjer. Vissa data behöver endast graferas på standardpapper, en del på semi-log grafer och en del på log-log grafer. Till exempel kan grafen i y=x{\displaystyle y={\ sqrt {x}} (eller någon liknande funktion med en radikal term) ritas på en rent vanlig graf, en semi-log graf, eller log-log graf. På en standardgraf visas funktionen som en sidoparabol, men detaljen för mycket små tal är svår att se. På log-log grafen visas samma funktion som en rak linje, och värdena är mer spridda ut för bättre detaljer.  Om båda variablerna i en studie innehåller stora dataintervall, skulle du förmodligen använda en log-log graf. Studier av evolutionära effekter, till exempel, kan mätas i tusentals eller miljoner år och kan välja en logaritmisk skala för x-axeln. Beroende på vilket objekt som mäts kan en log-log-skala vara nödvändig. På en logaritmisk skala, representerar de jämnt fördelade markeringarna kraften hos vilken bas du än arbetar med. Standardlogaritmerna använder antingen bas 10 eller den naturliga logaritmen som använder basen e{\displaystyle e}.   e {\displaystyle e} är en matematisk konstant som är användbar för att arbeta med sammansatt intresse och andra avancerade beräkningar. Den är ungefär lika med 2.718. Denna artikel kommer att fokusera på bas-10 logaritmer, men läsningen den naturliga logaritmskalan fungerar på samma sätt. Standard logaritmer använder bas 10. Istället för att räkna 1, 2, 3, 4... eller 10, 20, 30, 40... eller någon annan jämnt fördelade skala, en logaritmskala räknas med krafter på 10. Huvudaxelns punkter är därför 101 102 103 104 {\displaystyle 10^{1}, 10^{2}, 10^{3}, 10^{4}} och så vidare.  Var och en av huvudavdelningarna, vanligtvis noterat på loggpapper med en mörkare linje, kallas en cykel. på engelska När specifikt använda baserat 10, kan du använda termen "decade" eftersom det hänvisar till en ny kraft på 10. Om du använder tryckt logaritmiskt grafpapper kommer du att märka att intervallen mellan huvudenheterna inte är jämnt fördelade. Det är till exempel märket för 20 skulle faktiskt placeras ungefär 1/3 av vägen mellan 10 och 100.  De mindre intervallmarkeringarna är baserade på logaritmen för varje nummer. Därför, om 10 representeras som det första större märket på skalan, och 100 är det andra, faller de andra talen mellan följande: log(10)=1{\displaystyle log(10=1} log(20)=1.3{\displaystyle log(20)=1.3} log(30)=1.48 {\displaystyle log(30)=1.348} log(40)=1.60{\displaystyle log(40)=1.30} log(50)=1.70{\displaystyle log(50)=1.770} log(60)=1.78{\displaystyle log(60)=1.778} log(70)=1.385{\displaystyle log(70)=1.350} log(80)=1.90{\displaystyle log(80)=190.090} log(90)=191.95{\displaystyle log(90)=1.1.95} log(100)=2.00{\displaystyle log(100)=2.00} Vid högre befogenheter av 10, är de mindre intervallen fördelade i samma proportioner. Så avståndet mellan 10, 20, 30... ser ut som avståndet mellan 100, 200, 300... eller 1000, 2000, 3000....
Bestäm om du läser en semi-log eller log-log graf. Läs huvudavdelningarnas skala. Observera att de mindre intervallen inte är jämnt fördelade.