Hundar i alla åldrar och raser kan utveckla ångest, men vissa hundar löper ökad risk att utveckla rädsla-relaterade sjukdomar. Var uppmärksam på följande riskfaktorer i detta avsnitt. Om din hund har någon av riskfaktorerna, bör du vara ännu mer försiktig med att leta efter tecken på ångest. Tidig intervention kan förhindra eller minimera utvecklingen av allvarliga beteendeproblem. Hundar kan vara predisponerade för ångest baserad på genetik, vilket innebär att du kan fråga om föräldrarna har ångest. Tyvärr gäller detta steg endast om du har tillgång till uppfödaren eller annan tillgång till information om hundens föräldrar. Brist på tillräcklig socialisering eller exponering för olika miljöer och situationer kan leda till ångest när en hund konfronteras med dessa stimuli. Detta är ännu mer troligt om hunden saknade dessa stimuli under den kritiska perioden mellan födseln och fjorton veckors ålder. Till exempel, valpkvarn avelshundar och andra hundar upp i burar ofta har livslånga problem med rädsla och ångest även efter räddning. De flesta ångeststörningar hos hundar börjar under tonåren, när hunden är mellan sex och arton månaders ålder. Men hundar i alla åldrar som upplever trauma, sjukdom eller andra stressande händelser kan utveckla ångestproblem. En historia av övergrepp eller tidigare dåliga erfarenheter med vissa människor eller situationer kan orsaka oro. Om du tittar på en hund på ett skyddsrum eller från en räddning, fråga om organisationen har något register över miljön som hunden kom från. Varje sjukdom eller tillstånd som producerar smärta kan öka en hunds ångest och orsaka det att bli mer rädd. Neurologisk sjukdom, degeneration, eller exponering för neurotoxiner kan leda till ångest hos hundar också. Detta inkluderar också åldersrelaterade kognitiva frågor, som kan resultera i uppkomsten av separation ångest hos gamla hundar.
Intervene tidigt. Fråga uppfödaren om en genetisk predisposition. Bestäm hundens tidiga socialisering. Titta på hundens ålder. Ta reda på om hunden har en historia av övergrepp. Titta på hundens journal. Lägg märke till alla neurologiska tillstånd.