På grund av sin livslängd och enorma informationstäthet är DNA ett attraktivt medium för arkivlagring. I detta arbete studerar vi de grundläggande begränsningarna och kompromisserna i DNA-baserade lagringssystem under en enkel modell, som motiveras av nuvarande tekniska begränsningar av DNA-syntes och sekvensering. Vår modell fångar två viktiga distinkta aspekter av DNA-lagringssystem: (1) datan är skriven på många korta DNA-molekyler som lagras på ett oordnat sätt och (2) datan avläses genom slumpmässig provtagning från denna DNA-pool. Enligt denna modell karakteriserar vi lagringskapaciteten och visar att ett enkelt indexbaserat kodningssystem är optimalt.
De grundläggande gränserna för DNA-lagringsmodellen undersöktes i REF under antagandet att varje molekyl som provtagits avläses på ett felfritt sätt.
Fundamental limits of DNA storage systems
{'venue': '2017 IEEE International Symposium on Information Theory (ISIT)', 'journal': '2017 IEEE International Symposium on Information Theory (ISIT)', 'mag_field_of_study': ['Mathematics', 'Computer Science']}