Dungs abstrakta argumentationsteori kan ses som en allmän ram för icke-monotoniskt resonemang. En viktig fråga är då: vad är den klass av logiker som kan subsumeras som instantieringar av denna teori? Målet med denna uppsats är att identifiera och studera den stora klassen av logikbaserade momentiationer av Dungs teori som motsvarar den maxikonsistenta operatören, d.v.s. till den funktion som returnerar maximalt konsekventa delmängder av en inkonsekvent kunskapsbas. Med andra ord studerar vi den klass av momentiationer där varje utvidgning av argumentationssystemet motsvarar exakt en maximal konsekvent delmängd av kunskapsbasen. Vi visar att ett anfallsförhållande som tillhör denna klass måste vara konfliktberoende, får inte vara giltigt, får inte vara konfliktfullt, får inte vara symmetriskt etc. Sedan visar vi att vissa anfallsrelationer tjänar som lägre eller övre gränser för klassen (t.ex. Om en attack relation innehåller kanoniska underhuggning då är det inte en medlem av denna klass). Genom att använda våra resultat visar vi för alla existerande attackrelationer om de tillhör denna klass eller inte. Vi definierar också nya anfallsrelationer som är medlemmar av denna klass. Slutligen tolkar vi våra resultat och diskuterar mer allmänna frågor, som: vilket mervärde har argumentationen i en sådan miljö? Vi anser att detta arbete är ett första steg mot att uppnå vårt långsiktiga mål, vilket är att bättre förstå argumentationens roll och, i synnerhet, uttryckligheten i logikbaserade momentiationer i Dung-liknande argumenteringsramar.
I REF studerade Vesic egenskaperna hos anfallsrelationer i Dungs teori, vilket garanterar att varje utvidgning av argumentationssystemet skulle motsvara exakt en maximal konsekvent delmängd av lokalerna.
Identifying the Class of Maxi-Consistent Operators in Argumentation
{'venue': 'Journal Of Artificial Intelligence Research, Volume 47, pages 71-93, 2013', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science', 'Mathematics']}