Abstrakt. En programvara design är ofta modelleras som en samling av UML diagram. Det finns ett inneboende behov av att bevara överensstämmelsen mellan dessa diagram. Dessutom ändras dessa diagram genom evolution, vilket leder till möjlig inkonsekvens mellan olika versioner av diagrammen. De toppmoderna UML CASE-verktygen ger dåligt stöd för konsekvent underhåll. För att lösa detta problem föreslås en utvidgning av UML-metamodellen som möjliggör stöd för konsekvent underhåll och en klassificering av inkonsekvensproblem. För att uppnå upptäckt och lösning av konsekvenskonflikter presenteras användningen av beskrivningslogik (DL). DL har den viktiga egenskapen att vara ett decibelt fragment av första ordningens grundläggande logik. Med hjälp av ett antal konkreta experiment i Loom visar vi genomförbarheten av att använda denna formalism för att upprätthålla överensstämmelse mellan (evolverande) UML-modeller.
Andra använder Beskrivning Logic (DL) som sin underliggande formalism REF.
Using Description Logic to Maintain Consistency between UML Models
{'venue': 'UML', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}