I detta dokument presenterar vi vad vi anser vara den första systematiska studien av kostnaderna för it-brottslighet. Det förbereddes som svar på en begäran från det brittiska försvarsministeriet efter skepsis att tidigare studier hade hyvlat problemet. För var och en av huvudkategorierna av it-brottslighet anger vi vad som är och inte är känt om de direkta kostnaderna, indirekta kostnaderna och försvarskostnaderna - både för Storbritannien och för hela världen. Vi skiljer noga mellan traditionella brott som nu är "cyber" eftersom de utförs på nätet (t.ex. skatte- och välfärdsbedrägerier), övergångsbrott vars modus operandi har förändrats avsevärt till följd av flytten online (t.ex. kreditkortsbedrägeri), nya brott som är skyldiga att existera på Internet, och vad vi kan kalla plattformsbrott som tillhandahållande av botnät som underlättar andra brott snarare än att användas för att utvinna pengar från offer direkt. När det gäller direkta kostnader finner vi att traditionella brott som skatte- och välfärdsbedrägerier kostar den typiska medborgaren i de låga hundratals punden/euro/dollar per år, övergångsbedrägerier kostar några pund/euro/dollar, medan de nya datorbrotten kostar tiotals pence/cent. De indirekta kostnaderna och försvarskostnaderna är dock mycket högre för övergångsbrott och nya brott. För de förra kan de vara ungefär jämförbara med vad brottslingarna tjänar, medan för de senare de kan vara en storleksordning mer. Som ett slående exempel, botnet bakom en tredjedel av den skräppost som skickades 2010 tjänade sina ägare runt US$2,7m, medan världsomspännande utgifter för skräppostförebyggande förmodligen översteg en miljard dollar. Vi är extremt ineffektiva när det gäller att bekämpa it-brottslighet, eller för att uttrycka det på ett annat sätt, it-crooks är som terrorister eller metalltjuvar på så sätt att deras verksamhet medför oproportionerliga kostnader för samhället. Några av orsakerna till detta är välkända: it-brott är globala och har starka externa effekter, medan traditionella brott som inbrott och bilstöld är lokala, och den tillhörande jämvikten har uppstått efter många års optimering. När det gäller den mer direkta frågan om vad som bör göras, våra siffror tyder på att vi bör spendera mindre i väntan på it-brottslighet (om antivirus, brandväggar, etc.) och mer som svar - det vill säga i den prosaiska verksamheten att jaga cyberbrottslingar och kasta dem i fängelse.
Detta är en av de indirekta kostnaderna för it-brottslighet REF.
Measuring the Cost of Cybercrime
{'venue': 'WEIS', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science', 'Business']}