Device-to-device (D2D) underlaying kommunikation ger stora fördelar för de cellulära nätverken från förbättring av täckning och spektral effektivitet på bekostnad av komplicerade transceiver design. Med frekvensspektrumdelningsläge genererar D2D-användaren störningar i de befintliga cellulära nätverken antingen i nedlänk eller upplänk. Därför bör resurstilldelningen för D2D-par utformas korrekt för att minska eventuella störningar, särskilt för uppkoppling. I detta dokument introducerar vi ett nytt system för bandbreddstilldelning för att maximera verktygen hos både D2D-användare och cellulära användare. Eftersom tilldelningsproblemet är starkt NP-hård, tillämpar vi en lättnad på associationsindikatorerna. Vi föreslår en distribuerad algoritm med låg komplexitet och bevisar konvergensen i en statisk miljö. Det numeriska resultatet visar att det föreslagna systemet avsevärt kan förbättra prestandan i fråga om allmännyttiga tjänster. Vårt distribuerade resursfördelningssystem är effektivt för scenariot med ett stort antal D2D-användare. Utförandet av D2D-kommunikation relaterad till inbördes placeringar, antalet D2D-användare och QoS-krav (Kvalitet av tjänst) undersöks noggrant.
Ett effektivt system för bandbreddstilldelning för att maximera nyttan av både D2D-användare och cellulära användare föreslogs i REF.
Utility-maximization resource allocation for device-to-device communication underlaying cellular networks
{'venue': '2013 IEEE Globecom Workshops (GC Wkshps)', 'journal': '2013 IEEE Globecom Workshops (GC Wkshps)', 'mag_field_of_study': ['Computer Science', 'Mathematics']}