I flera skolval distrikt i USA, den student som föreslår uppskjuten acceptans algoritm tillämpas efter likgiltighet i prioriterade order bryts på något exogent sätt. Även om ett sådant slipsbrytande förfarande bevarar stabiliteten, inverkar det negativt på studenternas välfärd eftersom det inför artificiella stabilitetskrav. Vårt huvudsakliga fynd är en polynom-tidsalgoritm för beräkning av en student-optimal stabil matchning när prioriteringarna är svaga. Idén bakom vår konstruktion bygger på en ny idé som vi kallar en stabil förbättringscykel. Vi undersöker också de strategiska egenskaperna hos studentens optimala stabila mekanism. (JEL C78, D61, D78, I20) Fram till för omkring ett decennium sedan blev barn i USA förordnade att gå i allmänna skolor av det distrikt de bor i, utan att ta hänsyn till sina familjers önskemål. Sådana system förbisåg omfördelningar av säten som kunde Pareto förbättra välfärden. Motiverad av sådana bekymmer började flera städer i USA, däribland New York City, Boston, Cambridge, Charlotte, Columbus, Denver, Minneapolis, Seattle och St.Petersburg-Tampa, centraliserade program för skolval. Vanligtvis i dessa program, varje familj lämnar in en preferenslista över skolor inklusive de utanför sitt distrikt, och sedan 1
Stabilitet och Pareto optimalitet endast för eleverna krävdes i REF för att ersätta standardkonceptet student optimal stabil matchning för skolans valmodell.
What's the Matter with Tie-Breaking? Improving Efficiency in School Choice
{'venue': None, 'journal': 'The American Economic Review', 'mag_field_of_study': ['Economics']}