Att göra ett slumpmässigt urval av röster för att genomföra en riskbegränsande revision kräver i allmänhet att veta hur de avgivna rösterna i ett val organiseras i grupper, till exempel, hur många behållare av valsedlar det finns i alla och hur många valsedlar som finns i varje behållare. En lista över röstgruppsidentifierare tillsammans med antal röstsedlar i varje grupp kallas ett röstsedelmanifest. Vad händer om röstsedlarna inte stämmer? Förvånansvärt nog är det inte nödvändigt att, även om man vet att röstsedlar saknas i manifestet, göra värsta tänkbara antaganden om dessa val, till exempel för att justera marginalen efter antalet röster som saknas, för att säkerställa att revisionen förblir konservativ. Det räcker snarare med att göra värsta tänkbara antaganden om de enskilda slumpmässigt valda omröstningar som revisionen inte kan hitta. Denna iakttagelse innebär en enkel ändring av vissa riskbegränsande revisionsförfaranden som gör att de automatiskt blir mer konservativa om valmanifestet har fel. Modifieringen-fantomer till onda zombies ( på 2EZ)-kräver endast en övre gräns på det totala antalet avgivna röster. 2EZ gör revisionen P-värde stokastiskt större än det skulle vara om manifestet var korrekt, automatiskt kräver mer än tillräckligt med röstsedlar för att revideras för att kompensera de uppenbara felen. Detta säkerställer att den verkliga riskgränsen förblir lägre än den nominella riskgränsen. Å andra sidan, om manifestet i själva verket är korrekt och den övre gränsen för det totala antalet röstsedlar motsvarar det totala antalet enligt manifestet, har 2EZ ingen effekt alls på antalet granskade röstsedlar eller på den verkliga riskgränsen.
Revisionen bör också kontrollera att antalet CVR för varje tävling inte överstiger antalet avgivna röster i tävlingen, vilket bör fastställas utan att man förlitar sig på omröstningssystemet REF ).
Limiting Risk by Turning Manifest Phantoms into Evil Zombies
{'venue': None, 'journal': 'arXiv: Applications', 'mag_field_of_study': ['Mathematics']}