Web 2.0-tekniken håller på att bli populär i undervisnings- och inlärningsmiljöer. Bland dem flera online-samarbetsverktyg, som wikis och bloggar, har integrerats i utbildningsmiljöer. Forskning har genomförts på ett brett spektrum av ämnen relaterade till wikis, medan andra jämförbara verktyg som Google Docs och EtherPad fortfarande i stor utsträckning outforskas i litteraturen. Detta arbete presenterar en fallstudie som undersöker utbildningsstudenters uppfattning av samverkande skrivande med hjälp av Google Docs och EtherPad. Båda verktygen ger flera användare möjlighet att arbeta med samma dokument samtidigt, har ett separat utrymme för skriftlig metakommunikation, och främjas av mjukvarudesigners att vara ganska intuitiv att anta utan föregående utbildning. I arbetet undersöks om uppfattningar beror på faktorer som kön, ålder, digital kompetens, intresse för digitala verktyg, utbildningsmiljöer och val av skrivverktyg samt om verktygen är lätta att använda och effektiva i grupparbetet. Detta dokument är inriktat på kvantitativa resultat av enkäter. Ytterligare kvalitativa analyser kommer att läggas fram i ett senare dokument. Den teoretiska ramen är hämtad från två inlärningsteorier, den samhällskonstruktiva inlärningsteorin och praktikens gemenskap, och deras relationer till samarbetsverktyg. Relaterad forskningslitteratur kännetecknas av ett antal frågor: positiva aspekter av användning, fördelar med att använda Web 2.0-teknik, kritiska frågor om det pedagogiska värdet av Web 2.0, och lärarens roll i användningen av dessa tekniker. Fallstudiedeltagarna var 201 utbildningsstudenter som precis påbörjade sin fyraåriga grundläggande lärarutbildning vid två studieprogram med totalt sex klasser vid enheten för lärarutbildning vid universitetet. De tilldelades en gemensam skrivuppgift och ombads att göra en on-line-undersökning när de var klara. När undersökningen avslutades hade totalt 166 studerande (83,6%) deltagit. Resultaten analyserades baserat på frekvensfördelningar. Hypotesen att studenter med hög digital kompetens och en positiv inställning till digitala verktyg är mer positiva än genomsnittet verkar vara bekräftad. Inte heller kön spelar någon särskild roll. När det gäller yngre studenter som är mer positiva än äldre var antalet äldre elever så lågt att man inte kan dra några slutsatser. Arbetet bekräftar inte att EtherPad-användare är mer positiva än Google Docs-användare, men detta kan förklaras av att EtherPad inte är tillgänglig under studenternas samarbetsperiod. Material som publiceras som en del av denna publikation, antingen på nätet eller i tryckt form, är upphovsrättsskyddat av Information Science Institute. Tillstånd att göra digitala kopior eller papperskopior av delar eller alla dessa verk för personligt bruk eller klassrum beviljas utan avgift, förutsatt att kopiorna inte görs eller distribueras i vinstsyfte eller kommersiellt syfte OCH att kopiorna 1) är fullständiga och 2) innehåller en fullständig hänvisning på första sidan. Det är tillåtet att abstraktera dessa verk så länge kredit ges. Att kopiera i alla andra fall eller att publicera eller att posta på en server eller att omfördela till listor kräver särskild behörighet och betalning av en avgift. Kontakta HPublisher@InformingScience.orgH för att begära omfördelningstillstånd Dessutom motiverades endast 13,9% av studenterna att använda verktygen för samarbete, och endast en minoritet av jonen. Collaborative Writing with Web 2.0 Technologies: Utbildning Studenternas Perceptionsstudenter (15,7%) rapporterade att kvaliteten på samarbetet i gruppen ökade med hjälp av verktygen. På samma sätt fungerade verktygen inte som förväntat för en majoritet av studenterna (70,5 %). 47 procent av eleverna tyckte om att kommentera och redigera andras bidrag till grupparbete. Även om resultaten inte kan generaliseras till en större grupp studenter, och inga definitiva slutsatser kan dras från frågeformulären om nyttan och effektiviteten av Google Docs och EtherPad för samverkansskrivande, kan resultaten inte underskattas eftersom vissa resultat är förenliga med forskningslitteraturen. Framtida forskning består av den kvalitativa utvärderingen av studenternas kommentarer om att öppna avslutade frågor i enkäten, studenternas samverkande uppsatsuppsatser och deras bidrag till grupparbetet. Det kan också vara viktigt att undersöka omfattningen och kvaliteten av användningen av verktygen för samverkansskrivande. Triangulering av insamlade data kan sprida ljus över hur de verkligen uppfattade effektiviteten av Google Docs och EtherPad för att stödja samarbete skrivande bland studenter. Nyckelord: Samverkansskrivande, samarbetsverktyg, EtherPad, Google Docs, Web 2.0-teknik. Låg kostnad, allestädes närvarande, tillgänglighet och användarvänlighet är alla potentiella förmåner som gör Web 2.0-teknik mer attraktiv än traditionell programvara i undervisnings- och inlärningsmiljöer (Ajjan & Hartshorne, 2008). Under de senaste åren har användningen av flera verktyg för samarbete online, t.ex. bloggar och wikis, integrerats i utbildningsmiljöer. Fördelarna med wikis för en mängd olika användningsområden och deras integrering i inlärningsprocesser har studerats och dokumenterats i klassrum, distans och blandad inlärning, liksom de potentiella fallgropar och kritiska frågor i samband med deras användning. Inom högre utbildning har forskning genomförts på ett brett spektrum av ämnen relaterade till wikis, inklusive frågor som didaktiska och organisatoriska arrangemang för lärande, design av öppna inlärningsmiljöer och kunskapsproduktion (Baltzersen, 2010; Bonk, Lee, Kim & Lin, 2009; Karasavvidis, 2010; Kasemvilas & Olfman, 2009; Pusey & Meiselwits, 2009; Rice, 2009; Su & Beaumont, 2010; Trentin, 2009 Google Docs (GD) och EtherPad (EP) är verktyg som främjas av mjukvarudesigners för att vara ganska intuitiva att anta för alla som är vana vid en ordbehandlare som Microsoft Word eller Open Office Writer. Men faktum kvarstår att det är svårt att förutsäga hur eleverna kommer att bete sig i en verklig utbildningsmiljö. Med tanke på inlärningsprocessernas komplexitet väcker den pedagogiska användningen av GD och EP ett antal frågor. Hur viktig är studenternas digitala läs- och skrivkunnighet och tidigare kunskaper inom informations- och kommunikationsteknik i sådana situationer? Vilken roll spelar parametrar som ålder, kön och antal medarbetare i samarbets- och inlärningsprocessen? Är GD och EP potentiellt kraftfulla verktyg som stöder samverkanslärande och uppmuntrar studenterna att samarbeta? Och är det möjligt att införa verktygen utan att undervisa dem i detalj? Det är tydligt att det finns ett behov av att undersöka dessa frågor experimentellt. Denna fallstudie undersöker nybörjarstudenters uppfattningar om samverkande Web 2.0-verktyg för att stödja akademiskt arbete. Målet är att berika de empiriska resultaten på detta område genom att utvärdera GD:s och EP:s upplevda effektivitet som verktyg för samarbete online. Utredningen genomförs i samarbete med lärarpedagoger i en miljö med grupper av grundutbildningsstudenter som använder verktygen för att kollektivt skriva en reflekterande uppsats. Fallstudien är strukturerad enligt tre kategorier: ämne, objekt och tillvägagångssätt. Ämnet för studien är utbildningsstudenter. Syftet med studien är att använda samarbetsverktyg i lärarutbildningen. Tillvägagångssättet är undersökande, med beaktande av frågor som ställs nedan, och teoribyggande. Papperet är uppbyggt på följande sätt: För det första presenteras forskningsfrågan. För det andra beskrivs den teoretiska ramen. För det tredje beskrivs samarbetsverktygen GD och EP. Detta följs av arbetets metodik. Därefter presenteras och analyseras resultaten. Slutligen avslutas artikeln med några kommentarer och framtida arbete. I detta arbete undersöks studenternas syn på samverkansskrivande med hjälp av samarbetsverktygen GD och EP. Utredningen är belägen i lärarutbildning och ett etablerat samarbete mellan Teknisk-naturvetenskapliga fakulteten och två studier, kopplade till tre klasser vardera och i två olika städer. Därför är forskningsfrågorna: • Hur uppfattar studenterna samverkansskrivande med GD och EP? • Varierar uppfattningarna beroende på faktorer som kön, ålder, digital kompetens, intresse för och åsikt om betydelsen av digitala verktyg, utbildningsmiljöer och val av skrivverktyg? • Är verktygen lätta att använda och effektiva i grupparbetet? Forskningshypoteser är: • Studenter med hög digital kompetens och en positiv inställning till digitala verktyg är mer positiva än genomsnittet. • Yngre elever är mer positiva än äldre. • Kön spelar ingen särskild roll. • EP-användare är mer positiva än GD-användare eftersom EP är lättare att använda. Den föreslagna teoretiska ramen som utgör grunden för detta arbete är hämtad från två inlärningsteorier - den social-konstruktivistiska inlärningsteorin och praktikens gemenskap - och deras ömsesidiga relation till samarbetsverktyg. Ramverket identifierar två viktiga element och hur de kan relatera till varandra: för det första lärandeteorier som bidrar till att förstå själva karaktären av samverkanslärande när det gäller inlärarengagemang, gruppdiskussion, samarbete, deltagande i samhällen av praktik, språk och kultur, och förhandling om mening; för det andra samarbetsverktyg som fungerar som kommunikationsmedel för samverkanslärande verksamhet där gruppmedlemmarna använder olika tekniker för att skriva tillsammans, dela med sig av sin kunskap, postinformation och diskutera frågor av gemensamt intresse. Ramen specificerar samarbetsprocesser och samarbetsverktyg i ett dialektiskt förhållande. Kvaliteten på samarbetet beror dels på studenternas grundläggande kunskaper när det gäller samverkansförmåga, dels på verktygens möjligheter att stödja studenternas samverkande lärande när det gäller användarvänlighet och effektivitet. Samarbete förutsätter en problemfri interaktion med verktyget för att studenterna ska kunna arbeta tillsammans. Collaborative Writing with Web 2.0 Technologies: Utbildning Studenternas uppfattning Syftet med detta ramverk är att vägleda implementering och utvärdering av samverkan med GD och EP. Ramen behandlar både tekniska och pedagogiska frågor kring samverkansskrivande. Det ger stöd för att undersöka forskningsfrågorna, analysera och tolka resultaten samt dra slutsatser för samverkansskrivande. Ramen är ett försök att skapa meningsfulla kopplingar mellan samarbetsverktygen GD och EP och samverkanslärande, baserat på aktuella inlärningsteorier. Hur effektivt ramverket är i praktiken beror på hur starka kopplingarna är mellan inlärningsteorierna och de samarbetsverktyg som används. Teorier om samverkanslärande bygger på den socio-konstruktiva teorin att kunskap produceras socialt av samhällen av människor och att individer kan få kunskap om de ansluter sig till kunskapsgemenskaper (Vygotsky, 1978). Ur en social konstruktionistisk synvinkel betraktas lärande som en aktiv process där människor bygger sin kunskap genom att relatera den till sina tidigare erfarenheter i verkliga situationer genom interaktion med den sociala miljön. Lärande sker alltså när inlärare förbättrar sin kunskap genom samarbete och informationsutbyte i autentiska sammanhang. Enligt Vygotsky spelar språk och kultur en viktig roll i människans samarbete och kommunikation. Som ett resultat av detta är den socio-konstruktivistiska inlärningsteorin i huvudsak en gemensam inlärningsteori. Inom utbildning ses samverkan som en process för kamratinteraktion som förmedlas och struktureras av läraren. Vygostkys teori om zon av proximal utveckling (ZPD) uttrycker den sociala aspekten av lärande. ZPD är "avståndet mellan den faktiska utvecklingsnivå som bestäms av oberoende problemlösning och den potentiella utvecklingsnivå som bestäms genom problemlösning under vägledning av vuxna eller i samarbete med mer kompetenta kamrater" (Vygotsky, 1978, s. 86). ZPD beskriver de uppgifter som eleven kan göra, men endast med hjälp av en mer kunnig person. Detta innebär att eleverna kan lära sig, men bortom en viss nivå kan de inte lära sig ensamma om de inte är engagerade i en aktivitetsnivå som de inte klarar sig själva utan hjälp av en mer kunnig person. Vygostkys teori om ZDP är en användbar konstruktion för att förstå spänningen mellan individuellt lärande och samarbete med andra. Studenternas lärandeutveckling i en samarbetsmiljö online bör inte bedömas utifrån vad de kan lära sig självständigt med verktygen, utan snarare utifrån vad de kan lära sig i samarbete med andra studenter (Buzzetto-More, 2010; Koohang, Riley, & Smith, 2009). Samverkanslärande blir ännu viktigare när det sker inom ramen för en praktikgemenskap (Wenger, 1998). En praktisk gemenskap består av människor som ägnar sig åt kollektivt lärande på ett gemensamt område, där lärandet blir en samarbetsprocess för en grupp. I sådana samhällen samarbetar studenterna när de får en gemensam förståelse för en gemensam kunskapsdomän (Lave & Wenger, 1998). Studenternas deltagande i praktiken bygger på förhandling och omförhandling av betydelsen av det gemensamma området. Detta innebär att förståelse och erfarenhet är i ständig interaktion och ömsesidigt konstitutiv (pp. (se avsnitt 4. 2 och 4. 2 i bilaga I till förordning (EU) nr 515/ 52). Att bli medlem i ett sådant samhälle inbegriper att lära sig att samarbeta i samhället (s. 109). I detta perspektiv kan deltagande i onlinedialog med hjälp av samarbetsverktyg ses som sociala metoder och kontextuella förhandlingar om mening. Samarbetande skrivande är ett exempel på ett gemensamt kunskapsutrymme där studenter samlas som grupper av inlärare för att dela med sig av kunskap när de genererar innehåll (Dubé, Bourhis, & Jacob, 2006; Parker & Chao, 2007). Brodahl, Hadjerrouit, & Hansen Samarbetsverktyg kan fungera som en kunskapsplattform för ett samhälle där medlemmar i samhället kan dela med sig av sina kunskaper till gruppen, posta information, arbeta tillsammans och kritiskt diskutera frågor (Cattafi & Metzner, 2007). Användningen av samarbetsverktyg kännetecknas av några av de element som är grundläggande för en gemenskap av praktik, inklusive en online-närvaro, en mängd olika interaktioner, kommunikation, deltagande, relevant innehåll, och relationer till ett bredare ämnesområde. Samarbetsverktyg kan användas för att underlätta datorstödd samverkansutbildning, dvs. utveckling av samarbete med hjälp av teknik för att förbättra lärandet. Dessutom kan samarbetsverktyg förbättra kamratinteraktion och grupparbete, underlätta utbyte och spridning av kunskap och information mellan en gemenskap av inlärare (Lipponen, 2002). Slutligen är ett viktigt inslag i det gemensamma lärandet att de studerande uppmuntras att reflektera över sina kunskaper. Med hjälp av samverkande verktyg kan denna reflektion göras i samverkan och närma sig ett helt samhällskonstruktivt inlärningssätt. Collaborative Writing with Google Docs and EtherPad En uppsättning av Web 2.0-program är samarbetsverktyg för skrivande, där flera personer samarbetar för att producera ett dokument eller en uppsättning dokument över webben. Vanliga applikationer är bloggar och wikis. En blogg är sekventiell, dela innehåll med inlägg och kommentarer som visas i omvänd kronologisk ordning, men en wiki gör det möjligt för flera användare att redigera varandras innehåll (Bell, 2009 ). För att ändra en wikisida måste användaren dock ange ett redigeringsläge och sedan spara en ny version av sidan (Bell, 2009), så en wiki har också en kronologisk struktur. Således utförs redigering på ett dokument som tidigare skrivits av en annan författare. Detta kan innebära ett problem eftersom användare kan känna sig ovilliga att redigera andra människors arbete och att få sitt eget arbete redigerat av andra (Blau & Caspi, 2009 ). Alternativa samarbetsprogram möjliggör synkron redigering och gör det möjligt för användare att samarbeta i realtid. Exempel är GD och EP. GD ger en svit av applikationer som består av ordbehandlare - med de flesta av de funktioner som finns i standard ordbehandlare - spreadsheet, presentationsverktyg, databas, och undersökningsverktyg. EP är mindre fullt presenterade, men är känd för att vara particu-samarbetsskrivande med Web 2.0 Technologies: Utbildning Studenternas uppfattning är mycket lätt att använda (Hoya, 2010). Båda ansökningarna är gratis. De skiljer sig dock åt genom att GD kräver att användarna har ett konto, medan EP är öppet för vem som helst. EP ger automatiskt varje författare en unik highlight färg och uppdaterar dokumentet redigeras kontinuerligt, dvs varje halv sekund (EtherPad, 2008). Både GD och EP ger automatisk besparing och tillåter även upphovsmannen att spara när som helst. Varje besparing ger upphov till en ny dokumentrevidering. Sådan revision spårning är en stark funktion som också tillhandahålls av wikis. Alla tre systemen erbjuder också ett medel för skriftlig metakommunikation, i form av separata diskussionssidor i wikis och chattfält (se figur 1 ) i GD och EP. För det aktivitetsfokuserade tillvägagångssättet för samarbetsskrivande rekommenderades och användes textredigerare som förmedlade ett samtalsutrymme (figur 1 ). Dessa typer av co-authoring applikationer tillåter arbetslägen och processer inklusive synkron och asynkron samlokaliserad aktivitet, samt synkron och asynkron distribuerad aktivitet. Författare kan kommunicera genom att skriva med hjälp av artefakter, d.v.s. redaktören (se A i figur 1 ) och ett samtalsutrymme (se B i Brodahl, Hadjerrouit, & Hansen Collaborative skrivning med GD och EP bygger på denna modell och används beroende på användarnas behov och inlärningsstilar i en verklig pedagogisk situation. När man tittar på forskningslitteraturen verkar det som om det publicerade materialet om Web 2.0-teknik inom högre utbildning kännetecknas av ett antal frågor: positiva användningselement, fördelar med att använda Web 2.0-teknik, kritiska frågor om det pedagogiska värdet av Web 2.0, och lärarens roll i användningen av dessa tekniker. För det första rapporterar forskningslitteraturen om positiva inslag i användningen av Web 2.0-teknik som undervisningsverktyg. Till exempel fann Rienzo och Han (2009) betydande fördelar med att använda GD i en ledningskurs med mer än 400 studenter, och de förväntar sig ytterligare fördelar i framtiden, t.ex. att öka samarbetet till en ny nivå. På samma sätt rapporterade Tsoi (2010) att resultaten av integrationsprocessen av Web 2.0-medierade samarbetsaktiviteter i termer av rikedomen i innehållet i bloggar och wikis har varit uppmuntrande och positiva. Dessutom hävdar Rice (2009) att samarbete i Web 2.0-miljöer inte bara är ett praktiskt verktyg, utan också en flytande, dialogisk situation som existerar bland författare, objekt och informationssammanhang. Chu och al. (2009) rapporterade om 14 studenter på grundnivå i programmet Information Management, som fann MediaWiki och GD som ett effektivt (och roligt) verktyg för samarbete och hantering online. Blau och Caspi (2009) analyserade olika typer av studentsamarbeten kring kamraters skriftliga inlämningsuppgifter med hjälp av GD. De fann skillnader i psykologisk äganderätt och upplevd kvalitet på dokumentet, men inte i deras upplevda lärande, och tror att ett gemensamt skriftligt dokument kan ha högre kvalitet än ett dokument som är skrivet ensam. För det andra belyser forskningslitteraturen också fördelarna med att använda Web 2.0-teknik. Till exempel, Kittle och Hicks (2009) (2010) ansåg, ur lärarbibliotekens perspektiv, GD som kollektivt skrivande verktyg i enkätbaserad utbildning. De diskuterade sätt att skriva verktyg kan användas för att underlätta undervisning och lärande för att tänka, skapa och dela samtidigt som man tar upp ämnesområden i klassrummet. Krebs, Schmidt, Henninger, Ludwig och Müller (2010) anser också att webbloggar och wikis är ett lovande sätt att förbättra elevernas lärande och förmedla deras färdigheter under 2000-talet, men dessa antaganden är de bästa hypoteserna. Empirisk forskning är fortfarande nödvändig för att bekräfta potentialen i Web 2.0 för samverkanslärande. För det tredje, bortsett från fördelarna med att använda Web 2.0-teknik och de positiva resultat som hittills rapporterats i litteraturen, finns det fortfarande ett antal kritiska frågor om det pedagogiska värdet av Web 2.0-teknik i jämförelse med traditionella sätt att lära. Forskningslitteraturen rapporterar om ett antal studier om användningen av Web 2.0 för samarbete i utbildningsmiljöer. Elgort, Smith och Toland (2008) påpekade att många studenter fortfarande föredrar individuellt lärande i stället för att samarbeta, även om wikiteknik kräver samarbete mellan studenter. Enligt Luckin et al. (2009) rapporterade få elever att de engagerat sig i genuint samarbete med hjälp av Web 2.0-teknik. Tvärtom rapporterade de flesta elever att de inte samarbetade. Dessutom påpekade Dron (2007), trots den potentiella kapaciteten hos Web 2.0, att den struktur som genereras genom social programvara avsedd att stödja samarbete och gruppinteraktion kanske inte är pedagogiskt användbar, och det finns många sätt som social programvara kan misslyckas med att tillgodose elevernas behov. Kritikerna uttrycks också av Grion och Varisco (2007). De utforskade den gemensamma uppbyggnaden av professionell identitet och karaktären av interaktion i studenter som delar sitt fallarbete, en syntes av verkliga livet skolastiska upplevelser Collaborative Writing with Web 2.0 Technologies: Utbildning Studenternas uppfattning och pedagogiska teoretiska resonemang, med hjälp av ett samarbetsverktyg för skrivande. De identifierade behovet av att ge ett utrymme för att stödja dessa nybörjare elever att reflektera mer. Slutligen lyckades Brush och Saye (2009) använda samarbetsverktyg (som GD) för att inventera skolbesök och stärka enkätbaserade undervisningsmetoder i samhällsstudier klassrum, att ha pre-service lärare studenter kollektivt samla in, analysera och tolka information. De angav dock att "även om mentorslärare har expertis inom teknisk integration och tid att handleda lärare för förtjänst, kanske de inte har möjlighet att modellera olika undervisningsstrategier under den begränsade tid som en lärare före tjänstgöring är närvarande i sitt klassrum, eller så kan de sakna teknikresurser vid en viss praktikskola" (s. 59). Slutligen är ett annat viktigt ämne för diskussion i litteraturen lärarens roll i användningen av Web 2.0-teknik. Parker och Chao (2007) anser att lärarens roll är lika viktig som i det traditionella klassrummet. Lärare behöver fortfarande undervisa Web 2.0 som en färdighet, genom att integrera social programvara i klassrummet, och förbereda studenter att göra innovativa användning av samarbetsprogram verktyg. På samma sätt betonar Kim, Hong, Bonk och Lim (2009) att ett effektivt läraringripande är en avgörande del som leder till bättre gruppprestationer, samarbete och reflektion. Prensky (2010) hävdar däremot att Web 2.0-tekniken är ett verktyg som studenterna använder för att lära sig grundläggande färdigheter och "få saker gjorda" (s. 103) och att studenterna bör uppmuntras att använda Web 2.0-verktyg så mycket som möjligt – inte nödvändigtvis lära dem att använda teknik. Metod Denna fallstudie handlar om studenternas uppfattning om samverkande skrivverktyg i en högre utbildningsmiljö, där fokus ligger på utbildningsmål, inte på att undervisa verktygen. Fallstudien bygger på en rad forskningsfrågor och inledande hypoteser och använder både kvantitativa och kvalitativa datainsamlingsmetoder. Detta dokument handlar bara om den kvantitativa delen av arbetet. Fallstudien bygger också på ett teoretiskt ramverk kopplat till inlärningsteorier och kopplingen till samarbetsverktyg. I fallstudien ingår en gemenskap av studenter från två campus vid samma universitet. En fallstudieundersökning valdes av tre skäl. För det första ger det en lämplig kontext för forskningsfrågor och forskningshypoteser. För det andra hjälper det till att ta reda på om resultaten stöder det teoretiska ramverket och det befintliga forskningsarbetet. För det tredje använder den metoder för att samla in både kvantitativa och kvalitativa data och deras triangulering för att uppnå en adekvat förståelse av studenternas uppfattningar om GD och EP. Fallstudien är en del av ett större forsknings- och utvecklingsprojekt (FoU) som syftar till att förbättra studenternas digitala kompetens och samarbetsförmåga som en aktivitet i ett flerstegsinförande av Web 2.0-teknik. Icke desto mindre, fallet kan stå ensam kasta ljus över utmaningar med att införa samverkande Web 2.0 skrivverktyg.
Den närmaste empiriska uppsats som vi är medvetna om undersökte användningen av ett samverkande onlineverktyg REF, men för en artificiell skrivuppgift istället för en forskningspublikation.
Collaborative writing with web 2.0 technologies: education students' perceptions
{'venue': None, 'journal': 'Journal of Information Technology Education', 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}