Abstract-En ny systemmodell som återspeglar den klustererade strukturen av distribuerad lagring föreslås för att undersöka samspelet mellan lagring overhead och reparation bandbredd som lagring nod fel uppstår. Stora datacenter med flera rack/diskar eller lokala nätverk av lagringsenheter (t.ex. sensornätverk) är bra tillämpningar av den föreslagna klustermodellen. I realistiska scenarier med klustererade lagringsstrukturer, reparera lagring noder med intakta noder bosatta i andra kluster är mer bandbreddskrävande än återställa noder baserat på information från intra-cluster noder. Därför är det viktigt att skilja mellan intra-cluster reparation bandbredd och kors-cluster reparation bandbredd i modellering distribuerad lagring. Den föreslagna modellens kapacitet erhålls som en funktion av grundläggande resurser för distribuerade lagringssystem, nämligen nodlagringskapacitet, intra-cluster-reparationsbandbredd och kors-cluster-reparationsbandbredd. Kapaciteten visas vara asymptotiskt likvärdig med en monoton minskande funktion av antalet kluster, eftersom antalet lagringsnoder ökar utan bindning. Baserat på kapacitetsuttrycket erhålls genomförbara uppsättningar nödvändiga resurser som möjliggör tillförlitlig lagring i en sluten lösning. Det visas särskilt att crosscluster trafiken kan minimeras till noll (dvs., intra-cluster lokal reparation blir möjligt) genom att tillåta extra resurser på lagringskapacitet och intra-cluster reparation bandbredd, enligt den lag som anges i den stängda formen. Systemen för nätkodning med noll cross-cluster-trafik definieras som reparerbara koder för intra-cluster, som visar sig vara en klass av de tidigare utvecklade lokalt reparerbara koderna.
Kapaciteten hos klusterlagringssystem undersöks i REF.
Capacity of Clustered Distributed Storage
{'venue': 'IEEE Transactions on Information Theory', 'journal': 'IEEE Transactions on Information Theory', 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}