Anslutningar är lim för att kombinera komponenter och är en kritisk aspekt av programvaruarkitektur design. Detta arbete syftar till att skapa en ram som liknar den i det periodiska systemet av kemiska grundämnen och som syftar till att uppnå en hög nivå av kanoniska egenskaper som kan beskriva alla möjliga kopplingar och göra det möjligt att identifiera dem. Connector factorization får en ny kontakt som kännetecknas av den gemensamma undergruppen av primitiva egenskaper hos en given uppsättning kontakter. Dessutom kan en kontakt specialiseras genom att lägga primitiva egenskaper till den uppsättning som kännetecknar den. Detta tillvägagångssätt leder oss till begreppet kontaktklass. En kontaktklass kan ses som en kontakt som inte anger några kriterier för en uppsättning egenskaper, dessa egenskaper betraktas som valfria av klassen. Dessutom utökar vi verksamheten av specialisering och factorization av anslutningar över klasser. Genom att uttryckligen definiera den uppsättning primitiva egenskaper som ska ingå i det periodiska systemet, är det också möjligt att utforska anslutningsuniversumet genom att c o n triving kontakter som nya kombinationer av egenskaper. Liksom i Mendeleevs ursprungliga tabell kommer den periodiska tabellen över anslutningsegenskaper att kräva många ändringar och tillägg. Till exempel, om man kan karakterisera två k n o wn distinkta anslutningar med samma uppsättning av egenskaper, tabellen måste revideras. Exempel på egenskaper som kan ingå i den ursprungliga tabellen är, Broadcast, Tillförlitlig, Skriven och Synkron. De idéer som presenteras i detta arbete är inte helt nya. 1] huvudmålet är att förstå operationer över kontakter men högre orderkontakter används istället för att återanvända egenskaper. 2] föreslår och en första skiss av den periodiska tabellen analogi endast att den är baserad på låga l e v el egenskaper inte skilja mellan anslutningar och komponenter. Detta arbete är i ett preliminärt skede och det skulle vara mycket viktigt att de ne en formell semantik för fastigheter och att formalisera denna ram och dess verksamhet. Men formella semantik kan vara kult att etablera tills en fullständig förståelse av relevanta egenskaper och en intressant kanonisk set har de ned. Detta dokument är ett första steg i denna riktning.
Ett av de nästa viktiga bidragen var idén att formulera en "kanonisk uppsättning primitiva [som] skulle ge en ram för att jämföra, förfina och återanvända kontakter" REF.