Abstrakt. När det gäller flygteknik är det juridiskt nödvändigt att använda strukturella täckningskriterier för att fastställa testsvitens lämplighet. Med framgång för automatiserade testgenereringsverktyg är det frestande att använda dessa kriterier som grund för testgenerering. För att mer bestämt fastställa effektiviteten av sådana metoder har vi genererat och utvärderat testsviter för att uppfylla två täckningskriterier med hjälp av kontraexempelbaserad testgenerering och en slumpmässig generationsmetod, kontrasterad mot rent slumpmässiga testsviter av samma storlek. Våra resultat ger två viktiga slutsatser. För det första är enbart täckningskriteriernas tillfredsställelse en dålig indikation på testsvitens effektivitet. För det andra kan användningen av strukturell täckning som ett komplement – inte ett mål – för testgenerering ha en positiv inverkan. Dessa observationer pekar på farorna med ökad testautomation i kritiska system och behovet av mer forskning om hur täckningskriterier, produktionssätt och systemstruktur gemensamt påverkar testeffektiviteten.
När det gäller testgeneration, Staats et al. REF visar att testsviter som genererats särskilt för att uppfylla täckningskriterierna uppnår dåliga resultat i fråga om effektivitet, medan användningen av täckningskriterier som ett komplement till slumpmässiga tester ger en förbättring av de genererade testsviternas effektivitet.
On the danger of coverage directed test case generation
{'venue': 'FASE', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}