Destinationsbeskrivningar är vägbeskrivningar som fokuserar på "var" av destinationen i stället för "hur" att nå den. De ger först en grov hänvisning till destinationen, och sedan allt mer detaljerade som beskrivningen fortsätter. Vi inför en definition av destinationsbeskrivningar, tillsammans med en analys av konstruktion och tolkning av destinationsbeskrivningar baserade på pragmatisk kommunikationsteori. Vi presenterar en formell modell som möjliggör val av referenser för destinationsbeskrivningar från modeller av erfarenhetsmässiga hierarkier i stadsmiljöer. Denna modell genererar vägriktningar för personer med viss kunskap om miljön. Destinationsbeskrivningar är vanligtvis kortare och vi antar att den kognitiva arbetsbelastning som krävs under deras användning är lägre än för motsvarande turnbaserade riktningar. De sätt människor förmedlar platsbeskrivningar, som svar på var frågor, är väl utredda (se t.ex., Paraboni et al., 2007; Tversky, 2003). Om situationssammanhanget gör det möjligt att anta en del gemensam kunskap om miljöns struktur, har platsbeskrivningar vanligtvis en hierarkisk struktur och hänvisar till välkända och otvetydiga element: "Var är nycklarna?" "De är i vardagsrummet, på bordet." Tversky (2003) kallar dessa element för landmärken. Samma struktur finns i vissa riktningar. Tänk till exempel på att en passagerare instruerar en taxichaufför i staden Hannover i Tyskland: "Till Luisenstrasse, tack." "Det är i stadens centrum, bredvid operahuset, utanför Rathenaustrasse." Denna beskrivning accepteras av taxichauffören; han börjar köra, hitta vägen på egen hand. Beskrivningen är i själva verket en platsbeskrivning: den beskriver resans destination med samma strategi som i det föregående exemplet. Vi kommer att kalla denna form av rutt riktningar destinationsbeskrivningar. Observera att destinationsbeskrivningar inte ger någon information om hur man hittar destinationen, som tur-för-sväng riktningar för klassiska navigeringstjänster skulle göra. Sådana klassiska tjänster förväntar sig ingen befintlig miljö kunskap om användaren alls, bara beroende på deras processuella kunskap, och ge, i den mening som den klassiska kommunikationsteorin (Shannon och Weaver, 1949), fullständig information. Turn-by-turn riktningar är dock inte tillräckliga i situationen ovan. Å ena sidan skulle taxichauffören överbelastas med Pragmatic Destination Beskrivningar 4 information som är överdriven till hans undersökning kunskap om staden. Å andra sidan kanske passageraren inte känner till rutten utan endast var destinationen är belägen. Destinationsbeskrivningar är därför ett lovande sätt att förmedla vägbeskrivningar till människor med viss förtrogenhet med en miljö. Destinationsbeskrivningar gäller för vardagsnavigering av människor i deras hem stadsmiljö, vilket ger friheten att välja den faktiska rutten till wayfinder. De gäller i fall som att hitta en butik eller en väns plats i ett område i staden du inte är så bekant med. Eftersom dessa situationer inträffar oftare än att resa i en helt ny miljö, uppskattar vi till och med att behovet av destinationsbeskrivningar är större än för tur-för-sväng riktningar. Därför är vårt mål att välja referenser i destinationsbeskrivningar automatiskt. Den forskning som presenteras i denna rapport behandlar hypotesen att innehållet i destinationsbeskrivningarna är oberoende av längden eller komplexiteten hos de möjliga rutterna till destinationen. Vi utvecklar en beräkningsmodell för att välja referenser för en destinationsbeskrivning som tar som inmatning den aktuella platsen och den önskade destinationen för wayfindern. Modellen bygger på relevansteori, en gren av pragmatisk kommunikationsteori. För att identifiera relevanta referenser kommer modellen åt och navigerar i hierarkiska konceptualiseringar av stadsmiljöer, och vi visar att antalet referenser alltid är relativt kort, och i själva verket oberoende av egenskaperna hos de möjliga rutterna till destinationen. Detta dokument är uppbyggt på följande sätt: I nästa avsnitt presenterar vi vår motivation mer i detalj och ger en översikt över det aktuella läget i konsten i riktningar forskning. I avsnitt 3 definierar och diskuterar vi begreppet destinationsbeskrivningar och valet av relevanta referenser för sådana riktningar. I Avsnitt 4, länkar vi destinationsbeskrivningar med hierarkiska mentala representationer av rymden och introducerar sätt att strukturera data i integrerade Pragmatic Destination Beskrivningar 5 erfarenhetsmässiga hierarkier som kan användas för uppgiften att automatisera valet av referenser för destinationsbeskrivningar. I avsnitt 5 införs en beräkningsmodell för val av referenser för destinationsbeskrivningar. Modellens funktion visas sedan på ett exempel från staden Hannover i avsnitt 6. Dokumentet avslutas i avsnitt 7 med en diskussion om de viktigaste bidragen och framtida forskningsinriktningar. Bakgrund
Destinationsbeskrivningar, en särskild typ av vägbeskrivning för personer med viss kunskap om miljön, används i REF.
Pragmatic Construction of Destination Descriptions for Urban Environments
{'venue': 'Spatial Cognition & Computation', 'journal': 'Spatial Cognition & Computation', 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}