I detta dokument föreslår och utvärderar vi en ny formmätning som beskriver i vilken utsträckning en 3D-maska är rätlinjig. Eftersom rektlinjäritetsmåttet motsvarar förhållandet mellan summan av tre ortogonala projicerade områden och maskstorlekens yta, har det följande önskvärda egenskaper: 1) den uppskattade rektlinjäriteten är alltid ett tal från (0,1; 2) den uppskattade rektlinjäriteten är 1 om och endast om den uppmätta 3D-formen är rektlinjär; 3) det finns former vars uppskattade rektlinjäritet är godtyckligt nära 0; 4) mätningen är invariant under skal, rotation och översättning; 5) 3D-objekten kan vara antingen öppna eller stängda maskor, och vi kan också hantera dåliga kvalitetsnät; 6) mätningen är okänslig för buller och stabil under små topologifel; och 7) en genetisk algoritm (GA) kan användas för att beräkna den ungefärliga rektlinjäriteten effektivt. Vi har också genomfört två experiment med dess tillämpningar. Det första försöket visar att i vissa fall är beräkningen av rektlinjäritet ett bättre verktyg för att registrera posen av 3D-maskor jämfört med PCA. Det andra försöket visar att kombinationen av denna mätning och andra formdeskriptorer avsevärt kan förbättra 3D-funktionen.
Rektilinjäritetsindex föreslås av Z.Lian i REF för att beskriva i vilken utsträckning en 3D-maska är rektilinjär.
A rectilinearity measurement for 3d meshes
{'venue': "MIR '08", 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}