Abstract-Även om det finns bidrag på komponentorienterade språk, komponenter genomförs oftast med hjälp av objektorienterade (OO) språk. I detta perspektiv motsvarar en komponent en uppsättning klasser som arbetar tillsammans för att tillhandahålla en eller flera tjänster. Tjänsterna grupperas i gränssnitt som vart och ett genomförs av en klass. Således, beroenden mellan komponenter definieras med hjälp av semantiska av de slutna klasserna, som är mestadels strukturell. Detta gör det svårt att förstå en arkitektur som beskrivs med sådana länkar. På ett arkitektoniskt plan måste beroendena mellan komponenterna utgöra funktionella aspekter. Detta problem är värre, när komponenterna erhålls genom omkonstruktion av äldre OO-system. I detta fall är de erhållna komponenterna i huvudsak baserade på grupperingslogikens enhetlighet. Så i detta dokument föreslår vi en strategi för att identifiera gränssnitten för en komponent i enlighet med dess interaktioner med de andra komponenterna. I detta syfte använder vi oss av formell konceptanalys. Utvärderingen av det föreslagna tillvägagångssättet genom en empirisk studie visade att de identifierade gränssnitten totalt sett motsvarar de olika funktionella aspekterna av komponenterna.
I Ref föreslog författarna ett tillvägagångssätt för att identifiera komponentgränssnitt för objektorienterade komponenter som identifierats med hjälp av omvänd teknik.
Deriving Component Interfaces after a Restructuring of a Legacy System
{'venue': '2014 IEEE/IFIP Conference on Software Architecture', 'journal': '2014 IEEE/IFIP Conference on Software Architecture', 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}