Att utveckla självstabiliserande lösningar anses vara mer utmanande och komplicerat än att utveckla klassiska lösningar, där en korrekt initiering av variablerna kan antas. Därför, för att underlätta uppgiften för utvecklarna, har vissa automatiska tekniker föreslagits för att utforma självstabiliserande algoritmer. I detta dokument föreslår vi en automatisk transformator för algoritmer i en utökad population protokollmodell. Befolkningsprotokoll är en modell som nyligen introducerades för nätverk med ett stort antal resursbegränsade mobila agenter. Vi använder en variant av denna modell. För det första antar vi att agenter har egenskaper (t.ex. rörelsehastighet, kommunikationsradie) som påverkar deras interkommunikation ''hastighet'', vilket återspeglas av deras skyddstider. För det andra antar vi existensen av en specialagent med ett obundet minne, basstationen. Den automatiska transformatorn tar som en ingång en algoritm lösa ett statiskt problem (och uppfylla några ytterligare ganska naturliga krav) och ger en självstabiliserande algoritm för samma problem. Transformatorn är byggd med en om-utförande metod (teknik som består av att utföra en algoritm upprepade gånger för att få sin självstabiliserande version). Vi visar att i den modell vi använder, en transformator baserad på ett sådant tillvägagångssätt är omöjligt utan antagandet av en obegränsad minnesagent.
I REF har dessutom en självstabiliserande transformator för allmänna protokoll studerats i en något annorlunda modell och under antagande av obegränsat minne och en ledare.
A self-stabilizing transformer for population protocols with covering
{'venue': 'Theor. Comput. Sci.', 'journal': 'Theor. Comput. Sci.', 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}