Det är ABSTRACT. Morris DM, Uswate G, Crago JE, Cook EW III, Taub E. Tillförlitlighet Wolf Motor Function Test för bedömning av övre extremitet funktion efter stroke. Arch Phys Med Rehabil 2001;82:750-5. Mål: Att undersöka tillförlitligheten av Wolf Motor Function Test (WMFT) för att bedöma övre extremitet motorisk funktion hos vuxna med hemiplegi. Design: Tröghets- och testtestsäkerhet. Inställning: Ett kliniskt forskningslaboratorium vid ett universitetssjukhus. Patienter: Ett prov av bekvämlighet av 24 personer med kronisk hemiplegi (debut 1yr), som visar måttlig motorisk försämring. Intervention: WMFT omfattar 15 funktionella uppgifter. Prestanda var tidsinställda och bedömdes med hjälp av en 6-punkts funktionsförmåga skala. WMFT administrerades till försökspersoner två gånger med ett 2-veckorsintervall mellan administreringarna. Alla testsessioner videofilmades för poängsättning vid en senare tidpunkt av blinda och utbildade erfarna terapeuter. Huvudutfallsmått: Tröskelns tillförlitlighet undersöktes med hjälp av korrelationskoefficienter inom klassen och intern konsistens med hjälp av Cronbachs alfa. Resultat: Interrater tillförlitlighet var.97 eller större för prestandatid och.88 eller större för funktionell förmåga. Intern konsistens för test 1 var.92 för prestandatid och.92 för funktionell förmåga; för test 2, var det.86 för prestandatid och.92 för funktionell förmåga. Test-retest tillförlitlighet var.90 för prestandatid och.95 för funktionell förmåga. Absoluta poäng för försökspersoner var stabila över de 2 testadministrationerna. WMFT är ett instrument med hög inåtgående tillförlitlighet, intern konsistens, testretest tillförlitlighet och tillräcklig stabilitet. Nyckelord: Hjärnskador; Cerebrovaskulär olycka; Rehabilitering. © EN CURATE BEDÖMNING av motorisk funktion är viktigt för att dokumentera resultatet av rehabiliteringsprogram. Bedömning används också (1) för att matcha patienter med lämpliga interventioner, (2) för att jämföra resultaten av interventioner mellan patienter och mellan olika anläggningar, (3) för att förbättra resurserna, och (4) för att fastställa personalbehov. 1 Utvärderingsmetoderna varierar dock kraftigt i fråga om rehabiliteringsforskning och rehabiliteringspraktik, och inget enda instrument är allmänt vedertaget. 2 Ett antal prestandatester för direkt observation har beskrivits som användbara för att undersöka övre extremitet (UE) förmåga i aktiviteter i det dagliga livet (ADL) uppgifter i laboratoriet. Frenchy Arm Test 3 använder en binär pass-fail utvärdering för var och en av 5 uppgifter, men det saknar bedömning av kvaliteten på rörelse och prestanda tid. Jebsen-Taylor Hand Function Test 4 använder prestandatid som ett index för funktionell förmåga, men tar inte hänsyn till kvaliteten på rörelse och är av värde endast för högre fungerande patienter med tillräcklig manuell fingerfärdighet. Action Research Arm Test 5 använder en 4-stegsskala, men mäter inte prestandatid. Testet Evaluant les Membres superieurs des Personnes Ages 6 (TEMPA) gör en bedömning av både rörelse- och prestandatidens kvalitet, men den är utformad för att användas tillsammans med geriatriska försökspersoner. Till följd av detta är de flesta TEMPA-uppgifter för svåra för patienter med måttlig hemipares och ibland till och med mild hemipares. I FuglMeyer Assessment (FMA) of Physical Performance 7 undersöks de underliggande försämringar som påverkar funktionell användning av både UE och lägre extremiteter. Specifikt undersöker FMA sensation, rörelseomfång, ledvärk och kvaliteten på rörelser i extremitet medan ett subjekt utför utvalda rörelsemönster. FMA undersöker inte rörelsehastigheten eller användningen av extremiteterna under funktionella uppgifter. Det är användbart för att testa patienter med lägre funktion, men är av mindre värde för att bestämma hela funktionsintervallet hos patienter med mild till måttlig funktionsnedsättning. De problem som konstaterats tidigare begränsar nyttan av dessa tester för bedömning av UE-användning efter stroke. Den ursprungliga versionen av Wolf Motor Function Test (WMFT) utvecklades av Wolf et al 8 för att undersöka effekterna av begränsningsinducerad rörelseterapi (CIMT) för överlevande av stroke och traumatisk hjärnskada. WMFT, som modifierats av detta laboratorium, tillsammans med andra åtgärder, har använts som ett resultatmått i CIMT:s forskningsprojekt. 9-13 Eftersom CIMT ursprungligen användes med patienter med mild till måttlig stroke, utvecklades WMFT för att vara känsligt för graden av motorisk funktion som kännetecknar dessa typer av patienter. Nyligen har en graderad WMFT utvecklats för att bedöma patienter med lägre funktion. 11 Den ursprungliga formen av testet bestod av 21 enkla uppgifter ordnade efter leder inblandade (skuldra till fingrar) och svårighetsgrad (brutto till fin motorisk skicklighet). 8 Som Wolf rekommenderar, flera av de ursprungliga uppgifterna togs bort från testprotokollet i den nuvarande versionen, som innehåller 17 uppgifter. Två av uppgifterna är enkla mått på styrka och eftersom prestandan på dessa punkter inte är bedömd och inte ingår i den totala prestandatiden eller funktionspoängen på testet, ingick de inte i denna undersökning.
Till exempel har WMFT använts för att kvantifiera den övre extremitet motor förmåga genom tidsinställda och funktionella uppgifter REF.
The reliability of the Wolf Motor Function Test for assessing upper extremity function after stroke
{'venue': 'Archives of physical medicine and rehabilitation', 'journal': 'Archives of physical medicine and rehabilitation', 'mag_field_of_study': ['Medicine']}