Sammanfattning I detta arbete utvecklar vi ett förfarande för att deformera en given yttriangulation för att få dess anpassning till de inre kurvorna. Dessa kurvor definieras av splines i ett parametriskt utrymme och därefter avbildas till yttrianguleringen. Vi har begränsat vår studie till ortogonal kartläggning, så vi kräver att kurvorna ska ingå i en patch av ytan som kan ortogonalt projiceras på ett plan (vårt parametriska utrymme). Till exempel kan kurvorna representera gränssnitt mellan olika material eller gränsförhållanden, inre gränser eller funktionslinjer. En annan miljö där detta förfarande kan användas är anpassning av en referensmaska till ändrade kurvor under en evolutionsprocess. Specifikt föreslår vi en ny metod som flyttar noderna på maskan och bibehåller dess topologi, för att uppnå två mål samtidigt: den bitvis approximationen av kurvorna genom kanterna på ytan triangulering och optimeringen av den resulterande maskan. Vi kommer att beteckna detta förfarande som projicering/smoothing metod och det är baserat på den utjämningsteknik som vi har infört för yttrianguleringar i tidigare verk. Mesh-kvalitetsförbättringen uppnås genom en iterativ process där varje fri nod flyttas till en ny position som minimerar en viss objektiv funktion. Minimeringsprocessen görs på det parametriska plan som ser till ytan bitvis approximation och till ett algebraiskt kvalitetsmått (genomsnittligt förhållande) av uppsättningen trianglar som är anslutna till den fria noden. Så, 3D lokala projicering / utjämning problem reduceras till ett 2-D optimering problem. Flera tillämpningar av denna metod presenteras.
En projicering/smoothing metod utförs för utjämning yta mesh genom att minimera medelvärdet förhållandet mellan alla trianglar som delar den fria noden REF.
Simultaneous aligning and smoothing of surface triangulations
{'venue': 'Engineering with Computers', 'journal': 'Engineering with Computers', 'mag_field_of_study': ['Computer Science', 'Mathematics']}