Detta papper bevisar de första superlogaritmiska lägre gränserna på cellsonden komplexitet av dynamisk boolean (alias. beslut) problem med datastrukturen, en lång milstolpe i datastrukturen lägre gränser. Vi inför ett nytt tillvägagångssätt och använder det för att bevisa en (lg 1,5 n) lägre gräns för driftstiden för ett brett spektrum av problem med booleska datastrukturer, framför allt om frågetiden för dynamiskt område som räknar över F 2 (P påtraşcu, 2007). Att bevisa en lägre gräns för detta problem var uttryckligen ett av fem viktiga öppna problem i den sena Mihai P påtraşcu dödsrunan (Thorup, 2013). Detta resultat innebär också den första nedre gränsen (lg n) för det klassiska 2D-områdets räkneproblem, ett av de mest grundläggande datastrukturproblemen i beräkningsgeometri och rumsliga databaser. Vi härleder liknande lägre gränser för booleska versioner av dynamisk polynom utvärdering och 2D rektangel stickning, och för (icke-booleska) problem av intervallet val och intervallet median. Vårt tekniska centrum är ett nytt sätt att "svagt" simulera dynamiska datastrukturer med hjälp av effektiva enkelriktade kommunikationsprotokoll med liten fördel framför slumpmässiga gissningar. Denna simulering innebär en överraskande utflykt till låggradig (Chebysjev) polynomials som kan vara av oberoende intresse, och erbjuder en helt ny algoritmisk vinkel på "cellprovtagning" metoden av Panigrahy et al. (2010).................................................................
Nyligen, Larsen et al. REF visade en ny teknik för att bevisa cellprob (lg 1,5 n) nedre gränser för beslutsdatastrukturproblem, vilket kringgick behovet av stora utgångar (svarslängd) i tidigare lägre gränser.
Crossing the logarithmic barrier for dynamic Boolean data structure lower bounds