Den kusliga dalteori som föreslås av Mori har under de senaste åren starkt undersökts av forskare från olika områden. De videor och bilder som användes i dessa studier tillät dock inte någon mänsklig interaktion med de kusliga objekten. Därför, inom området människa-robot interaktion är det fortfarande oklart vad, om någon, påverkar en kuslig utseende robot kommer att ha i samband med en interaktion. I denna uppsats beskriver vi en explorativ empirisk studie med hjälp av ett levande interaktionsparadigm som involverade upprepade interaktioner med robotar som skilde sig åt i förkroppsligande och deras inställning till en människa. Vi fann att båda undersökta komponenter i uncanniness (likhet och eerity) kan påverkas av en interaktion med en robot. En robots likhet påverkades främst av dess attityd och denna effekt var särskilt framträdande för en maskinliknande robot. Å andra sidan räckte det med att bara upprepa interaktioner för att minska eericiteten oberoende av en robots förkroppsligande. Som ett resultat uppmanar vi andra forskare att undersöka Moris teori i studier som involverar faktisk människa-robotinteraktion för att till fullo förstå fenomenets föränderliga natur.
Złotowski m.fl. REF visar att upprepade interaktioner med en robot kan minska den kusliga daleffekten i uppfattningen av roboten.
Persistence of the uncanny valley: the influence of repeated interactions and a robot's attitude on its perception