Licensed shared access (LSA) har antagits som ett nytt paradigm av flera olika reglerings- och industriaktörer. Den europeiska LSA-metoden på två nivåer öppnar för möjligheten att hyra ut spektrumet mer dynamiskt bland nätoperatörer som använder olika trådlösa tekniker. De första användningsfallen ansågs vara mobilnätsoperatörer som leasar spektrum från annan teknik. Den senaste tidens initiativ har dock betonat ett viktigt symmetriskt användningsfall, där användare av program och särskilda evenemang (PMSE) skulle kunna hyra spektrum från MNOs kortfristigt för konserter, konferenser osv. På denna marknad bör de multinationella företagen först ha ekonomiska incitament att tillfälligt hyra ut det spektrum som de inte till fullo använder till PMSE-användare. Syftet med detta arbete är att ta itu med de ekonomiska aspekternas relevans för spektrumdelning inom ramen för LSA. Viktigt är att detta också är av större lagstiftningsintresse, eftersom spektrum skulle kunna utnyttjas effektivare med hjälp av LSA-liknande system endast om detta är tekniskt-ekonomiskt attraktivt i praktiken. I detta syfte presenterar vi en omfattande teknisk-ekonomisk studie som analyserar samspelet mellan MNO och ett antal PMSE-användare. För MNO är den viktigaste utmaningen att fastställa den prispolitik som maximerar intäkterna för scenarier där användarna tillhör två olika kvalitetsklasser (QoS) som lämpar sig för olika ljudtillämpningar. Våra bidrag är som följer. Ur ett tekniskt perspektiv utför vi omfattande simuleringar i ns-3 för flera driftsättningsscenarier, där vi uppskattar det maximala antalet PMSE-användare som stöds. Vi anser effekten av mål QoS genomströmning, bärfrekvens, basstation (BS) överföringseffekt, bandbredd och spridningsmiljö. Ur ett ekonomiskt perspektiv, föreslår vi tre QoS-medvetna prispolitik för MNO som motsvarar tillämpningar av andra och tredje graden av prisdiskriminering, beräkna motsvarande intäkter, och jämföra dem med den grundläggande politiken utan prisdiskriminering, som för närvarande antagits av den brittiska tillsynsmyndigheten Ofcom. Vår analys belyser vikten av användarnas köpkraft, särskilt de som tillhör den låga QoS-klassen. När alla av dem har råd med ett fast pris som fastställs av tillsynsmyndigheten, liknande det som föreslås av Ofcom, vi förväntar oss att, i nästan alla tekniska konfigurationsinställningar, marknaden kommer att fungera i en region där det är mer lönsamt för MNO att stödja endast dessa låg-QoS PMSE-användare. Det finns därför inget behov av prisdiskriminering. Tvärtom, när MNO behöver minska det nominella värdet (dvs. det ursprungliga priset) för vissa av dem, QoS-medvetna prissättningssystem kan generera högre intäkter. I dessa fall bör prisdiskriminering vara den faktiska politiken och scenarier med användare med högt QoS, liksom blandade QoS-scenarier, kan stödjas. Våra resultat visar att det finns ett starkt samspel mellan ekonomiska och tekniska villkor, som bör beaktas vid utformningen av regleringsåtgärder för att uppmuntra spektrumdelning på sådana marknader. Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Liksom i REF studerar vi scenarier där alla användare har antingen höga eller låga QoS-krav, samt blandade QoS-krav (dvs. vissa användare har låga och vissa användare har höga QoS-krav).
Techno-Economics of Licensed Shared Access with Mobile Network Operators Leasing Spectrum to PMSE Users