Power-manageable hårdvara kan hjälpa till att spara energi, men vad kan programvaruutvecklare göra för att ta itu med problemet? Den takt i vilken styrkestyrningen har utvecklats är ingenting annat än häpnadsväckande. Idag nästan varje storlek och klass av datorsystem, från de minsta sensorer och handhållna enheter till "stort järn" servrar i datacenter, erbjuder en myriad av funktioner för att minska, mäta och kapsejsa strömförbrukningen. Utan dessa funktioner skulle fläktbuller dominera kontorsklimatet, och otämjda bärbara datorer skulle förbli användbara i bara några få timmar (och sedan bara om man kunde hantera värmen), medan datacenter ström- och kylkostnader och kapacitet skulle bli ohanterlig. Så mycket som vi kan tänka oss power-management funktioner som synonymt med hårdvara, har programvarans roll i effektiviteten i det övergripande systemet blivit obestridlig. Även om begreppet "programvara effekteffektivitet" kan verka med rätta konstigt (eftersom programvara inte direkt förbrukar ström), är den framträdande delen verkligen det sätt på vilket programvara interagerar med maktkrävande systemresurser. Låt oss börja med att klassificera programvara i två välkända ekosystemroller: resursförvaltare (producenter) och resursförfrågan (konsumenter). Sedan undersöker vi hur var och en kan bidra till (eller undergräva) den övergripande systemeffektiviteten.
Power-management funktioner är integrerade i datorsystem av nästan alla storlekar och klasser, från handhållna enheter till stora servrar REF ).