Vi föreslår en ny modell för heterogena cellulära nätverk som innefattar beroenden mellan skikten. I synnerhet placerar den lägre basstationer på platser som är dåligt täckta av makrocellerna, och den innehåller en liten cellmodell för det fall där målet är att förbättra nätverkskapaciteten. Jag. MOTIVATION På grund av den ökande rumsliga oegentligheten hos cellulära system är punktprocessmodeller idealiska för analys och simulering. Vid modellering av flera nivåer, inklusive makro-, mikro- och femto-tiers, är ett naturligt val superposition av oberoende Poisson punktprocesser (PPPs), var och en modellera platserna för basstationer av en viss nivå. Även om denna modell har uppenbara analytiska fördelar, fångar den inte upp spridningen av små celler som används i syfte att antingen förbättra nätets täckning eller kapacitet. Som en följd av detta förefaller det mer realistiskt att använda en modell som innehåller sådana beroenden mellan nivåerna och inom nivåerna. Samtidigt bör den oberoende multi-Poisson-modellens analysegenskaper inte helt gå förlorade. Här föreslår vi en ny modell som ger en avvägning mellan noggrannhet och användbarhet. Den föreslagna modellen består av fyra nivåer. I sin grundläggande form definieras nivåerna på följande sätt. 1) Nivå 1 består av ett homogent PPP av intensitet λ på planet. 2) Nivå 2 består av ett icke-homogent PPP som är begränsat till kanterna på Voronoi-cellerna i nivå 1. På varje Voronoikant placeras ett PPP av intensitet μ (punkter per längdenhet). 3) Tier 3 består av en oberoende gallring av Voronoi hörn 1 av nivå 1 med bibehållen sannolikhet p. Om p = 1, alla Voronoi hörn behålls. 4) Nivå 4 är återigen ett homogent PPP av intensitet mot på planet. Anledningen till modellering nivå 2 och 3 på detta sätt är att Voronoi kanter och hörn utgör de platser med fattigaste täckning av makro-tier 1. Poäng på Voronois kanter har lika avstånd till två makro-BS, medan Voronois hörn har lika avstånd till tre makro-BS. Dessa platser är därför naturliga val för placeringen av ytterligare BS för att förbättra täckningen. Nivå 4 kan användas för att modellera femtocell BS. Ett exempel på ett förverkligande av en sådan HetNet-modell visas i bild. 1 a............................................................... För att illustrera täckningsegenskaperna tilldelar vi en överföringseffektnivå till BS i varje nivå och använder en enkel vägförlustmodell av formuläret (d/d 0 ) −α med d 0 = 0,01. Bilda. 1 b) visualiserar de celler som är associerade till varje överföringspunkt (som inkluderar de platser för planet som får den starkaste signalen från varje överföringspunkt), c) visar en kontur tomt av den mottagna signalstyrkan (RSS), och d) visar en täckningskarta, där varje plats som täcks minst -30 dB färgas i färgen på respektive nivå, medan avtäckta platser lämnas vita. I kontrast till detta, bild. 2 visar en två-tier HetNet som består av endast oberoende element. Den avtäckta fraktionen är nästan tredubblad, även om nätet förbrukar 66 % mer effekt (15 kW jämfört med 9 kW). ρ λ, 2pλ och v. Den enda icke-uppenbara intensiteten är kanske den för nivå 2. Det följer av den förväntade längden av Voronoi cellomkretsen, som är 4/ ε λ. Fact 1 håller också om nivå 1 är en allmän stationär punkt processer-så länge punkterna är i allmän kvadratisk position, vilket innebär att inga tre punkter ligger på en linje och inga fyra punkter ligger på en cirkel. 1 Platserna där tre Voronoi kanter möts.
I REF föreslås en icke-uniform utbyggnad av ett heterogent nät där fyra nivåer (var och en modellerad av ett offentlig-privat partnerskap) används i området.