Hälsopolitik, Anglia och Oxford Regional Health Authority, Oxford OX3 7LF Korrespondens till: Dr Rosenberg. Läkare inom NHS står inför stora förändringar på jobbet. Samtidigt som vi strävar efter att förbättra kvaliteten på hälso- och sjukvården har yngre läkares timmar minskat och betoningen på fortsatt medicinsk utbildning har ökat. Vi konfronteras av en växande mängd information, mycket av den ogiltig eller irrelevant för klinisk praxis. I den här artikeln diskuteras evidensbaserad medicin, en process för att omvandla kliniska problem till frågor och sedan systematiskt lokalisera, uppskatta och använda samtida forskningsresultat som grund för kliniska beslut. Datorisering av bibliografier och utveckling av programvara som gör det möjligt att snabbt lokalisera relevanta bevis har gjort det lättare för flitiga kliniker att på bästa sätt utnyttja den publicerade litteraturen. Kritisk bedömning kan användas för att fastställa bevisens giltighet och tillämplighet, som sedan används för att informera kliniska beslut. Evidensbaserad medicin kan läras ut till, och praktiseras av, kliniker på alla nivåer av ålder och kan användas för att stänga klyftan mellan god klinisk forskning och klinisk praxis. Dessutom kan det bidra till att främja självriktat lärande och lagarbete och producera snabbare och bättre läkare. Läkare måste klara av en snabbt föränderlig uppsättning relevanta bevis och maximera kvaliteten på den medicinska vården trots att de yngre läkarnas arbetstid och knappa resurser minskar. Vi är fulla av information, och även om mycket av det är antingen ogiltigt eller irrelevant för klinisk praxis, kommer en ökande mängd från kraftfulla undersökningar såsom randomiserade kontrollerade prövningar. Ändå fortsätter vi att basera våra kliniska beslut på alltmer inaktuell primärutbildning eller övertolkning av erfarenheter med enskilda patienter, 1 och till och med dramatiskt positiva resultat från rigorösa kliniska studier förblir i stort sett otillämpbara. 2 Läkare behöver nya färdigheter för att spåra de nya typerna av starka och användbara bevis, skilja den från svaga och irrelevanta bevis, och omsätta det i praktiken. I den här artikeln diskuterar vi evidensbaserad medicin, en ny ram för klinisk problemlösning som kan hjälpa kliniker att möta dessa utmaningar. Evidensbaserad medicin är processen att systematiskt hitta, uppskatta och använda samtidiga forskningsresultat som grund för kliniska beslut. I årtionden har människor varit medvetna om klyftorna mellan forskningsrön och klinisk praxis och konsekvenserna i form av dyrt, ineffektivt eller till och med skadligt beslutsfattande. 3 4 Dyra elektroniska databaser och utbredd datakunskap ger nu läkare tillgång till enorma mängder data. Evidensbaserad medicin handlar om att ställa frågor, hitta och uppskatta relevanta data, och att utnyttja denna information för daglig klinisk praxis. De flesta läsare kommer att inse att de idéer som ligger till grund för evidensbaserad medicin inte är nya. Kliniker identifierar de frågor som uppstår när de tar hand om sina patienter och konsulterar litteraturen åtminstone då och då, om inte rutinmässigt. Skillnaden med att använda en explicit, evidensbaserad medicinram är tvåfaldig: det kan göra konsultering och utvärdering av litteraturen en relativt enkel rutinprocedur, och det kan göra denna process fungerar för kliniska grupper, liksom för enskilda kliniker. Termen "bevisbaserad medicin" myntades på McMaster Medical School i Kanada på 1980-talet för att märka denna kliniska inlärningsstrategi, som människor på skolan hade utvecklat i över ett decennium. Evidensbaserad medicin i praktiken Evidensbaserad medicin kan praktiseras i alla situationer där det råder tvivel om en aspekt av klinisk diagnos, prognos eller hantering.
EBM är en metod för klinisk problemlösning baserad på "systematiskt hitta, uppskatta och använda samtida forskningsresultat som grund för kliniska beslut" REF.
Evidence based medicine: an approach to clinical problem-solving.
{'venue': 'BMJ', 'journal': 'BMJ', 'mag_field_of_study': ['Medicine']}