Varje dag innebär livet många sociala interaktioner där icke-verbal kommunikation spelar en viktig roll. På så sätt kan känslor eller andra uttrycksfulla uttalanden delas och utgöra en social miljö för våra handlingar. Förflyttning av kroppen eller dess delar bidrar väsentligt till icke-verbal kommunikation. Därför är det nödvändigt att förstå vår förmåga att använda denna rörelseinformation för att skilja mellan grundläggande emotionella tillstånd och identifiera vad som är nedsatt när känsloigenkänningen som en form av icke-verbal kommunikation bryts ner. Studier av personer med begränsade brister i sinnesuppfattning och hjärnimage studier av neurologiskt intakta deltagare indikerar en grad av känsla-specifik funktionell organisation av neurala substratet för att uppfatta rädsla och avsky statiska Abstract. Forskning om känsloigenkänning har dominerats av studier av fotografier av ansiktsuttryck. En full förståelse av känslor perception och dess neurala substrat kommer att kräva undersökningar som använder dynamiska displayer och uttryckssätt annat än ansiktet. Våra mål var: (i) att utveckla en uppsättning dynamiska och statiska helkroppsuttryck av grundläggande känslor för systematiska undersökningar av kliniska populationer, och för användning i funktionell-image studier, (ii) att bedöma tvångsval av känsloklassning prestanda med dessa stimuli i förhållande till resultaten från tidigare studier, och (iii) att testa hypoteser som mer överdrivna helkroppsrörelser skulle producera (a) mer exakt känsloklassificering och (b) högre betyg av emotionell intensitet. Tio skådespelare porträtterade 5 känslor (fara, avsky, rädsla, lycka och sorg) på 3 överdriftsnivåer, med sina ansikten täckta. Två identiska uppsättningar av 150 känslobilder (helljus och punktljus) skapades från samma digitala film, tillsammans med motsvarande statiska bilder av "talet" av varje känslobild. Erkännande uppgifter bekräftade tidigare fynd att grundläggande känslor lätt kan identifieras från kroppens rörelser, även när statisk form information minimeras genom användning av punkt-ljus displayer, och att helljus och även punkt-ljus displayer kan förmedla identifierbara känslor, men ganska mindre effektivt än dynamiska displayer. Erkännandet av framgång skilde sig åt för individuella känslor och bekräftade tidigare resultat om vikten av att särskilja skillnader i rörelseegenskaper för olika emotionella uttryck. Mönstren för felklassificeringar stämde överens med tidigare rön om emotionell klusterbildning. Överdrivning av kroppsrörelser (a) ökad igenkänning noggrannhet, särskilt för dynamiska punkt-ljus displayer, men i synnerhet inte för sorg, och (b) producerade högre emotionella-intensitet betyg, oavsett ljusförhållanden, för filmer men i mindre utsträckning för stillbilder, vilket tyder på att intensitet bedömningar av kroppsgester förlitar sig mer på rörelse (eller form-från-rörelse) än statisk form information.
Atkinson m.fl. REF undersökte överdriften av hela kroppens rörelser och fann att överdrift av kroppsrörelser skulle öka den känslomässiga intensiteten och öka känsloigenkänningen.
Emotion perception from dynamic and static body expressions in point-light and full-light displays.
{'venue': 'Perception', 'journal': 'Perception', 'mag_field_of_study': ['Medicine', 'Psychology']}