Nätverken har vuxit dramatiskt i storlek och funktionalitet under de senaste åren. Internet Protocol nätverk noder inte bara framåt datagram som använder längst prefix matchning av måladressen, men också utföra funktioner som bygger på dynamiska policyer såsom proxy-cache, kryptering, tunnelspel och brandvägg. På senare tid har programmerbara beteenden börjat dyka upp i nätverkselement, vilket gör det möjligt att experimentera med ännu mer sofistikerade tjänster. I detta dokument presenteras ett autonomt tillvägagångssätt för utbyggnad av nättjänster som omfattar stora heterogena nät. Topologiska tjänstekategorier införs. En tvåfasmekanism som är uppdelad i hierarkiskt fördelade och centrala beräkningar presenteras och illustreras med exempel på faktiska tjänster i en programmerbar nätverksmiljö, tillsammans med deras installationsalgoritmer och simuleringsresultat. Autonom utplacering av tjänster gör det möjligt att utnyttja de distribuerade och komplexa kapaciteter som finns i nätverkselement på ett effektivare sätt vid installation av nya tjänster än vad som är möjligt i traditionella centraliserade nätverksförvaltningsbaserade strategier. Som ett resultat av detta är installationen snabbare och användningen av funktionella resurser är mer optimerad. En nätverksförvaltare står inför en skrämmande uppgift idag när man utformar, konfigurerar och tillhandahåller en komplett tjänst för kunder, och när man försöker få ut det mesta av de specifika funktioner som finns tillgängliga i sofistikerade nätverkselement som programmerbara routrar, krypterings- och omkodningsgateways, trafikformare och renare, och distribuerade cacheminnen, bara för att nämna några. Det skulle dock inte vara lönsamt att lägga till mer kapacitet till ett nätverk, till exempel i form av nätverksprocessorer, 1 om de inte kan utnyttjas effektivt vid installation och drift av en tjänst. Om vi tänker på en miljö av nätverk med ett stort antal noder som har mycket varierande kapacitet och resurser och som behöver aktiveras med nya tjänster, är det nödvändigt att definiera och ge ett sätt att organisera införandet av nya tjänster på både nätverk och nodnivåer. Den ram som presenteras här behandlar båda nivåerna globalt, liksom de interaktioner som äger rum mellan dem. Verksamheter som fokuserar på spridning av tjänster över heterogena programmerbara nät är fortfarande mycket få och fokuserar inte på de aspekter som förvärras i stora nät. Policybaserade nätverk gör det möjligt att omvandla en policy på hög nivå till nätverksnodekonfigurationer på lägre nivå. Sådana mekanismer är beroende av en effektiv resursfyndighet och möjliggörande, vilket presenteras här. Dynamisk sammansättning och spridning av tjänster i samband med end-to-end-programsessioner behandlas i Refer-
Den autonoma tjänsteutbyggnaden i programmerbara nät REF gör det möjligt att distribuera komponentbaserade tjänster i storskaliga nät.
Autonomic service deployment in networks
{'venue': 'IBM Syst. J.', 'journal': 'IBM Syst. J.', 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}