Bakgrund: Experter anser att hälsoinformationsteknik är nyckeln till att förbättra effektiviteten och kvaliteten på hälso- och sjukvården. Syfte: Att systematiskt granska informationsteknikens inverkan på hälso- och sjukvårdens kvalitet, effektivitet och kostnader. Författarna sökte systematiskt igenom den engelskspråkiga litteraturen indexerad i MEDLINE (1995 ( till januari 2004, Cochrane Central Register of Controlled Trials, Cochrane Database of Abstracts of Reviews of Effects, and the Periodical Abstracts Database. Vi har också lagt till undersökningar som gjorts av experter fram till april 2005. Deskriptiva och jämförande studier och systematiska utvärderingar av hälsoinformationsteknik. Två granskare tog självständigt fram information om systemkapacitet, design, effekter på kvalitet, systeminhämtning, genomförande kontext och kostnader. Datasyntes: 257 studier uppfyllde inklusionskriterierna. I de flesta studier behandlades beslutsstödsystem eller elektroniska patientjournaler. Cirka 25 % av studierna kom från fyra akademiska institutioner som implementerade internt utvecklade system; endast 9 studier utvärderade multifunktionella, kommersiellt utvecklade system. Tre viktiga kvalitetsvinster har påvisats: ökad efterlevnad av riktlinjebaserad vård, förbättrad övervakning och övervakning samt minskade felmedicinering. Det primära området för förbättring var förebyggande hälsa. Den största effektivitetsvinsten visade sig vara minskad användning av vård. Data om en annan effektivitetsmått, tidsanvändning, blandades. Empiriska kostnadsuppgifter var begränsade. Begränsningar: Tillgänglig kvantitativ forskning var begränsad och utfördes av ett litet antal institutioner. Systemen var heterogena och beskrevs ibland ofullständigt. Tillgängliga finansiella och kontextuella uppgifter var begränsade. Fyra referensinstitutioner har visat hur effektiv hälsoinformationstekniken är när det gäller att förbättra kvaliteten och effektiviteten. Huruvida och hur andra institutioner kan uppnå liknande fördelar och till vilka kostnader är oklara. Ann AT-läkare. 2006;144:742-752. www.annals.org För upphovsmän, se slutet av texten. Experter på hälso- och sjukvård, beslutsfattare, betalare och konsumenter anser att hälsoinformationsteknik, såsom elektroniska patientjournaler och datoriserade leverantörsorder, är avgörande för att omvandla hälso- och sjukvården (1-7). Informationshantering är grundläggande för hälso- och sjukvården (8). Med tanke på hälso- och sjukvårdens fragmenterade karaktär, den stora mängden transaktioner i systemet, behovet av att integrera nya vetenskapliga rön i praktiken och andra komplexa informationshanteringsåtgärder är begränsningarna i pappersbaserad informationshantering intuitivt uppenbara. Även om fördelarna med hälsoinformationsteknik är tydliga i teorin, har det visat sig vara svårt att anpassa nya informationssystem till hälso- och sjukvården och användningen har varit begränsad (9-11). De flesta IT-tillämpningar har fokuserat på administrativa och finansiella transaktioner snarare än på att tillhandahålla klinisk vård (12). Myndigheten för hälso- och sjukvård forskning och kvalitet bad oss att systematiskt granska bevis på kostnader och fördelar i samband med användning av hälsoinformationsteknik och att identifiera luckor i litteraturen för att ge organisationer, beslutsfattare, kliniker och konsumenter en förståelse för hälsoinformationsteknikens effekt på klinisk vård (se evidensrapport på www.ahrq.gov). Bland de många möjliga fördelarna och kostnaderna med att införa hälsoinformationsteknik fokuserar vi här på tre viktiga områden: hälsoinformationsteknikens effekter på kvalitet, effektivitet och kostnader. METODER Vi använde expertutlåtanden och litteraturöversikter för att utveckla analytiska ramar (Tabell) som beskriver de komponenter som ingår i genomförandet av hälsoinformationsteknik, typer av hälsoinformationssystem och den funktionella kapaciteten hos ett omfattande hälsoinformationstekniksystem (13). Vi ändrade ett ramverk för kliniska fördelar från Institute of Medicines 6 mål för vård (2) och utvecklade ett ramverk för kostnader med hjälp av expertsamförstånd som inkluderade åtgärder som initiala kostnader, löpande drift- och underhållskostnader, andel av hälsoinformationsteknik penetration, och produktivitetsvinster. Finansiella förmåner delades upp i penningförmåner (dvs. förmåner uttryckta i dollar) och icke-monetariserade förmåner (dvs. förmåner som inte kunde uttryckas direkt i dollartermer men som kunde tilldelas dollarvärden). Vi gjorde 2 sökningar (i november 2003 och januari 2004) av engelskspråkig litteratur indexerad i MEDLINE (1995 till januari 2004) med hjälp av en bred uppsättning termer för att maximera känslighet. (Se den fullständiga listan över sökord och sekvens av frågor i den fullständiga bevisrapporten på www.ahrq.gov.) Vi sökte också i Cochrane Central Register of Controlled Trials, Cochrane Database of Abstracts of Reviews of Effects, and the Periodical Abstracts Database; handsökta personliga bibliotek som hålls av innehållsexperter och projektpersonal; och minerade bibliografier av artiklar och systematiska utvärderingar för citeringar. Vi bad innehållsexperter att identifiera opublicerad litteratur. Slutligen bad vi innehållsexperter och expertgranskare att identifiera nyligen publicerade artiklar fram till april 2005. Två oberoende granskare valdes ut för detaljerad granskning av följande typer av artiklar som handlade om hur ett hälsotekniksystem fungerar eller genomförs: systematiska utvärderingar, inklusive metaanalyser, beskrivande "kvalitativa" rapporter som fokuserade på undersökning av hinder och kvantitativa rapporter. Vi klassificerade kvantitativa rapporter som "hypotestest" om utredarna jämförde data mellan grupper eller över tidsperioder och använde statistiska tester för att bedöma skillnader. Vi kategoriserade ytterligare hypotesteststudier (till exempel randomiserade och icke-randomiserade, kontrollerade prövningar, kontrollerade före och efter studier) beroende på om en parallell jämförelsegrupp användes. Hypotestestningsstudier utan en parallell jämförelsegrupp inkluderade de som använde enkla pre-post, tidsserier och historiska kontrollkonstruktioner. Återstående hypotestestade studier klassificerades som tvärsnittsdesign och andra. Vi klassificerade kvantitativa rapporter som en "prediktiv analys" om de använde metoder som statistisk modellering eller expertpaneler uppskattningar för att förutsäga vad som kan hända med genomförandet av hälsoinformationsteknik snarare än vad som har hänt. I dessa studier användes vanligtvis hybridmetoder som ofta blandade primärdatainsamling med sekundär datainsamling samt expertutlåtanden och antaganden för att göra kvantitativa uppskattningar för data som annars inte hade mätts empiriskt. I allmänhet ingick kostnadseffektivitets- och kostnadsnyttostudier i denna grupp. Två granskare bedömde självständigt och extraherade detaljer om utvalda artiklar med hjälp av standardiserade abstraktionsformer och löste diskrepanser genom konsensus. Vi använde sedan berättarsyntesmetoder för att integrera fynd i beskrivande sammanfattningar. Varje institution som stod för mer än 5 % av det totala urvalet av 257 dokument utsågs till forskningsledare. Vi grupperade synteser efter institution och efter om systemen var kommersiellt eller internt utvecklade. Detta arbete producerades under Byrån för hälso- och sjukvårdsforskning och kvalitetskontrakt nr. Vad är det som händer? Förutom myndigheten för hälso- och sjukvård forskning och kvalitet, detta arbete finansierades också av kontoret för biträdande sekreterare för planering och utvärdering, USA: s Department of Health and Human Services, och Office of Disease Prevention and Health Promotion, USA: s Department of Health and Human Services. Finansieringskällorna spelade ingen roll i utformningen, analysen eller tolkningen av studien eller i beslutet att lämna in manuskriptet för publicering. Av 867 artiklar avvisade vi 141 under den inledande screeningen: 124 för att inte ha hälsoinformationsteknik som ämne, 4 för att inte rapportera relevanta resultat och 13 av andra skäl (kategorier som inte utesluter varandra). Av de återstående 726 artiklarna uteslöt vi 469 beskrivande rapporter som inte undersökte hinder (figur). Vi Health Information Technology har visat sig förbättra kvaliteten genom att öka följsamheten till riktlinjer, förbättra sjukdomsövervakningen och minska medicineringsfel. Mycket av bevisen på kvalitetsförbättring avser primär och sekundär förebyggande vård. Den största effektivitetsvinsten har varit minskad användning av vård. Effekten på tidsanvändningen är blandad. Empiriskt uppmätta kostnadsuppgifter är begränsade och ofullständiga. Merparten av den högkvalitativa litteraturen om multifunktionella hälsoinformationssystem kommer från fyra referensforskningsinstitut. Det finns få belägg för effekterna av multifunktionella kommersiellt utvecklade system. Det finns få belägg för interoperabilitet och konsumentinformationsteknik. En stor begränsning av litteraturen är dess allmängiltighet.  Förbättring av patientvården Rapporterna behandlade följande typer av primära system: beslutsstöd riktat till leverantörer (63 %), elektroniska patientjournaler (37 %) och datoriserade leverantörsorder (13 %). Särskilda funktioner hos de system som beskrevs i rapporterna omfattade elektronisk dokumentation (31 %), orderinmatning (22 %), resultathantering (19 %) och administrativ kapacitet (18 %). Endast 8 % av de beskrivna systemen hade särskild kapacitet för konsumenthälsa, och endast 1 % hade kapacitet som gjorde det möjligt för system från olika anläggningar att ansluta sig till varandra och dela data på ett driftskompatibelt sätt. De flesta studier (n  på 125) utvärderade effekten av systemen i öppenvården. Av de 213 hypotesteststudierna innehöll 84 vissa kostnadsuppgifter. I flera studier bedömdes insatser med begränsad funktionalitet, t.ex. fristående beslutsstödsystem (15) (16) (17). Sådana studier ger begränsad information om frågor som dagens beslutsfattare ställs inför när de väljer och tillämpar hälsoinformationsteknik. Därför betonar vi hellre i följande punkter studier som genomfördes i USA, som hade empiriskt uppmätta data om multifunktionella system, och som inkluderade hälsoinformation och datalagring i form av elektronisk dokumentation eller orderinmatningskapacitet. Prediktiva analyser exkluderades. Sjuttiosex studier uppfyllde dessa kriterier: 54 från de fyra riktmärkesledarna och 22 från andra institutioner. De system för hälsoinformationsteknik som utvärderats av riktmärkesledarna delade många egenskaper. Alla system var multifunktionella och inkluderade beslutsstöd, alla var internt utvecklade av forskningsexperter vid respektive akademiska institutioner, och alla hade allt större möjligheter under flera år. Dessutom använde de flesta rapporterade studier av dessa system forskningskonstruktioner med hög intern giltighet (t.ex. randomiserade, kontrollerade studier). Bilaga Tabell 1 (18 -71) (finns på www.annals.org) ger en strukturerad sammanfattning av varje studie från de fyra referensinstituten. Denna tabell omfattar även studier som uppfyller de kriterier för inkludering som inte anges i denna syntes (26, 27, 30, 39, 40, 53, 62, 65, 70, 71). Uppgifterna stödde fem primära teman (3 direkt relaterade till kvalitet och 2 inriktade på effektivitet). Genomförandet av ett multifunktionellt informationssystem för hälso- och sjukvård hade följande effekter: 1) ökad tillförsel av vård i enlighet med riktlinjer och protokoll, 2) ökad kapacitet att utföra övervakning och övervakning för sjukdomstillstånd och vårdleverans, 3) minskning av antalet medicineringsfel, 4) minskat utnyttjande av vård och 5) blandade effekter på tidsanvändningen. Hälsoinformationsteknikens viktigaste effekt på vårdens kvalitet var dess roll för att öka efterlevnaden av riktlinje- eller protokollbaserad vård. Beslutsstöd, vanligen i form av datoriserade påminnelser, var en del av alla uppföljningsstudier. Beslutsstödfunktionerna var vanligtvis inbäddade i elektroniska patientjournaler eller datoriserade leverantörsordersystem. Elektroniska patientjournalsystem undersöktes oftare i öppenvården, och system för orderinmatning bedömdes oftare i slutenvården. Förbättringar i processerna för vårdleveranser varierade från absoluta ökningar på 5 till 66 procentenheter, med störst ökning av klustret i intervallet 12 till 20 procentenheter. Tolv av de 20 uppföljningsstudierna undersökte effekterna av hälsoinformationsteknik för att förbättra den förebyggande hälso- och sjukvården (18, 21-25, 29, 31-33, 35 och 37). Åtta studier omfattade åtgärder för primär förebyggande vård (18, 21-25, 31, 33), 4 studier inkluderade sekundära förebyggande åtgärder (29, 33, 35, 37) och 1 studie bedömde screening (ej ömsesidigt uteslutande) (32). De vanligaste primära förebyggande åtgärderna som undersöktes var antalet influensavaccinationer (förbättring, 12 till 18 procentenheter), vaccinationer med pneumokocker (förbättring, 20 till 33 procentenheter) och ockulta blodprover av avföring (förbättring, 12 till 33 procentenheter) (18, 22, 24). I tre studier undersöktes hälsoinformationsteknikens effekt på sekundär preventiv vård för komplikationer relaterade till sjukhusvistelse. En klinisk kontrollerad studie som använde datoriserad övervakning och identifiering av högriskpatienter plus varningar till läkare visade en absolut minskning på 3,3 procentenhet (från 8,2 % till 4,9%) vid en kombinerad primär slutpunkt för djup ventrombos och lungemboli hos högriskpatienter på sjukhus (29). En tidsseriestudie visade en absolut minskning på 5 procent i förebyggande av trycksår hos patienter på sjukhus (35), och en annan visade en absolut minskning på 0,4 procent i postoperativa infektioner (37). Även om de flesta beläggen för kvalitetsförbättringar relaterade till hälsoinformationsteknik genom förbättrad efterlevnad av riktlinjer inriktade på förebyggande vård, omfattade andra studier ett varierat utbud för olika typer av vård, inklusive hyper- Det andra temat visade hälsoinformationsteknikens förmåga att förbättra kvaliteten på vården genom klinisk övervakning baserad på storskalig screening och aggregering av data. Dessa studier visade hur hälsoinformationsteknik kan stödja nya sätt att tillhandahålla vård som inte är genomförbara med pappersbaserad informationshantering. I en studie undersökte prövarna mer än 90 000 sjukhusintagningar för att identifiera frekvensen av biverkningar (43); de fann en frekvens på 2, 4 händelser/ 100 intagningar. Biverkningarna förknippades med en absolut ökning av den grova dödligheten på 2,45 procentenheter och en kostnadsökning på 2262 dollar, främst på grund av en 1,9-dagars ökning av vistelsens längd. Två studier från Evans och kollegor (44, 45) rapporterade med hjälp av ett elektroniskt hälsoregister för att identifiera biverkningar, undersöka deras orsak och utveckla program för att minska deras frekvens. I den första studien utformade forskarna insatser på grundval av elektronisk hälsokontroll som ökade den absoluta identifieringen av biverkningar med 2,36 procentenheter (från 0,04 % till 2,4 %) och minskade andelen biverkningar med 5,4 procentenheter (från 7,6 % till 2,2 %) (44). I rapporten beskrevs inte detaljer om de insatser som använts för att minska negativa läkemedelshändelser. I den andra studien använde forskarna elektronisk hälsokontroll av nästan 61 000 slutna patienter för att fastställa att biverkningar orsakar en 1,9-dagars ökning av sjukhusvistelsens längd och en ökning med 1939 dollar i avgifter (45). Tre studier från Veterans Affairs-systemet undersökte övervaknings- och dataaggregationskapaciteten för hälsoinformationssystem för att underlätta kvalitetsmätning. Automatiserad kvalitetsmätning befanns vara mindre arbetsintensiv, men 2 av studierna fann viktiga metodologiska begränsningar som påverkade giltigheten av automatiserad kvalitetsmätning. Till exempel fann en studie höga nivåer av falskt positiva resultat med användning av automatiserad kvalitetsmätning och indikerade att sådana metoder kan ge partiska resultat (41). Den andra studien visade att automatiserade frågor från datoriserade sjukdomsregister underskattade slutförandet av kvalitetsprocesser jämfört med manuella diagram abstraktion av elektroniska patientjournaler och källor papper diagram (42). Slutligen undersöktes i två studier den roll som systemen för övervakning av hälsoinformationsteknik har när det gäller att identifiera utbrott av smittsamma sjukdomar. I den första studien konstaterades att användningen av ett länsbaserat elektroniskt system för rapportering av resultat ledde till en absolut ökning på 29 procent i fall av shigellos som identifierades under ett utbrott och en minskning på 2,5 dagar i identifierings- och folkhälsorapporteringstid (38). Den andra studien visade en absolut ökning på 14 procent i identifiering av sjukhusförvärvade infektioner och en 65 procents relativ minskning av identifieringstiden (från 130 till 46 timmar) (46). Den tredje hälsoinformationsteknikens medierade effekt på kvaliteten var en minskning av medicineringsfel. Två studier av datoriserad orderingång från LDS Hospital (51, 52) visade statistiskt signifikanta minskningar av biverkningar, och en tredje studie av Bates och kollegor (49) visade en icke-statistiskt signifikant trend mot minskade läkemedelshändelser och en stor minskning av medicineringsfel. Den första LDS sjukhusstudien använde en kohort med historisk kontrolldesign för att utvärdera effekten av datoriserade varningar på antibiotikaanvändning (52). Jämfört med en 2-årig preinterventionsperiod noterades många statistiskt signifikanta förbättringar, inklusive en minskning av antibiotikarelaterade biverkningar (från 28 till 4 händelser), kortare vistelser (från 13 till 10 dagar) och en minskning av de totala sjukhuskostnaderna (från 35 283 till 26 315). Den andra studien från LDS-sjukhuset visade 0,6 procentenhet (från 0,9 % till 0,3 %) absolut minskning av antibiotiska biverkningar (51). Bates och kollegor undersökte biverkningar och visade en 17% icke-statistiskt signifikant trend mot en minskning av dessa händelser (49). Även om detta resultat inte nådde statistisk signifikans var biverkningar inte huvudfokus i utvärderingen. Den primära slutpunkten för denna studie var en surrogatslutpunkt för biverkningar: icke-intercepterade allvarliga medicineringsfel. Denna slutpunkt visade en statistiskt signifikant relativ minskning på 55 %. Resultaten från denna studie stöddes ytterligare av en andra uppföljningsstudie av samma forskare som undersökte den långsiktiga effekten av det implementerade systemet (48). Efter den första publicerade studien analyserade forskargruppen negativa läkemedelshändelser som inte förhindrades av den datoriserade leverantörens orderingång, och nivån på beslutsstöd höjdes. Denna andra studie använde en tidsserie design och fann en 86% relativ minskning av icke-intercepterade allvarliga medicinering fel. Systemen för hälsoinformation minskar också medicineringsfelen genom att medicineringen förbättras. Förbättringarna av doseringen varierade från 12% till 21%; det primära resultatet undersöktes var doser som förskrivits inom det rekommenderade intervallet och var centrerade på antibiotika och antikoagulantia (47, 50, 51). Studierna undersökte 2 primära typer av teknikrelaterade effekter på effektiviteten: användning av vård och leverantörstid. Elva studier undersökte hälsoinformationssystemens effekt på utnyttjandet av vården. Åtta visade minskad utnyttjandegrad inom hälso- och sjukvården (54 -61); datoriserade system för orderinträde som gav beslutsstöd vid vårdtillfället var de primära interventionerna som ledde till minskad användning. Typer av beslutsstöd inkluderade automatisk beräkning av pretestsannolikhet för diagnostiska tester, visning av tidigare testresultat, visning av laboratorietestkostnader och datoriserade påminnelser. Absoluta minskningar i utnyttjandegraden varierade från 8,5 till 24 procentenheter. De primära tjänster som berördes var laboratorie- och radiologitester. De flesta studier bedömde inte lämpligheten av den minskade användningen av tjänster utan rapporterade istället effekten av hälsoinformationsteknik på utnyttjandegraden. I de flesta studier mättes inte kostnadsbesparingarna direkt. Istället översatte forskare nonmonetized minskningar i tjänster till monetariserade uppskattningar genom den genomsnittliga kostnaden för den undersökta tjänsten vid den institutionen. En stor studie från Tierney och kollegor undersökte direkta totala kostnader per antagning som sin huvudsakliga slutpunkt och fann en 12,7% absolut minskning (från $6964 till $6077) i kostnader i samband med en 0,9-dagars minskning av vistelsens längd (57). Hälsoinformationsteknikens inverkan på leverantörstiden var blandad. Två studier från Regenstrief Institute som undersökte inpatientorder visade ökad läkartid relaterad till datoranvändning (57, 64). En annan studie om öppenvård av elektroniska patientjournaler från Partners Health Care visade en kliniskt försumbar ökning av besökstiden på 0,5 minuter (67). Studier tydde på att tidsbehovet minskade i takt med att läkarna blev vana vid systemen, men formella långtidsutvärderingar fanns inte tillgängliga. Två studier visade en liten minskning av dokumentationsrelaterad omvårdnadstid (68, 69) som berodde på effektivisering av arbetsflödet. En studie undersökte total tid till förlossning och fann en 11% minskning av tiden för behandling genom användning av datoriserad orderingång med varningar till läkare sökare (66). Uppgifterna om kostnaderna var mer begränsade än uppgifterna om kvalitet och effektivitet. Sexton av de 54 studierna innehöll vissa uppgifter om kostnader (20, 28, 31, 36, 43, 47, 50 -52, 54 -58, 63, 71). De flesta av de kostnadsuppgifter som fanns tillgängliga från de institutionella ledarna gällde förändringar i utnyttjandet av tjänster på grund av hälsoinformationsteknik. Endast tre studier hade kostnadsuppgifter om aspekter av systemimplementering eller underhåll. Två studier gav datalagringskostnader, som dock var mer än 20 år gamla och därför var av begränsad betydelse (28, 58). Den tredje rapporterade att kostnaderna för underhåll av systemet uppgick till 700 000 dollar (31). Eftersom dessa system har byggts, genomförts och utvärderats stegvis över tiden, och i vissa fall fått stöd genom forskningsbidrag, är det osannolikt att de totala kostnaderna för utveckling och genomförande kan beräknas exakt och i detalj. Bilaga Tabell 2 (finns på www.annals.org) sammanfattar de 22 studierna (72-93) från övriga institutioner. De flesta av dessa studier utvärderade internt utvecklade system vid akademiska institutioner. De typer av fördelar som konstaterades i dessa studier liknade dem som påvisades i referensinstituten, även om ett ytterligare tema var kopplat till de initiala genomförandekostnaderna. Till skillnad från de flesta studier från referensinstitutionerna, som använde randomiserade eller kontrollerade kliniska prövningar, var de vanligaste modellerna av studierna från andra institutioner pre-post och tidsserier konstruktioner som saknade en samtidig jämförelsegrupp. Tretton av de 22 studierna utvärderade internt utvecklade system (72-84). Endast 9 utvärderade kommersiella informationssystem för hälso- och sjukvård. Eftersom många beslutsfattare sannolikt kommer att överväga att införa ett kommersiellt utvecklat system snarare än att internt utveckla sitt eget, beskriver vi dessa nio studier i följande punkter. I två studier undersöktes systemens effekt på vårdutnyttjandet (85, 86). Båda var etablerade i Kaiser Permanente's Pacific Northwest region och utvärderade samma elektroniska patientjournalsystem (Epic Systems Corp., Verona, Wisconsin) vid olika perioder genom tidsserier. En studie (1994–1997) stödde resultaten från referensinstituten och visade ett minskat utnyttjande av två radiologitester efter införandet av elektroniska patientjournaler (85), medan den andra studien (2000–2004) inte visade någon definitiv minskning av användningen av radiologi och laboratorietjänster (86). Till skillnad från rapporterna från referensinstituten visade denna andra studie inte heller några statistiskt signifikanta förbättringar av tre processaa kvalitetsmätningar. Den fann en statistiskt signifikant minskning av åldersjusterade totala kontorsbesök per medlem: en relativ minskning med 9 % år 2 efter införandet av den elektroniska hälsojournalen. Telefonbaserad vård visade en relativ ökning på 65% under samma tid. En tredje studie utvärderade detta elektroniska hälsorekord och fokuserade på effektivitet; det visade att läkare tog 30 dagar att återgå till sin utgångsnivå produktivitet efter genomförandet och att besökstiden ökade i genomsnitt med 2 minuter per möte (87). Två studier som ingick i samma randomiserade försök från Rollman och kollegor, som sattes vid University of Pittsburgh, undersökte användningen av en elektronisk hälsojournal (MedicaLogic Corp., Beaverton, Oregon) med beslutsstöd för att förbättra vården av depression (88, 89). I den första studien utvärderades elektronisk hälsojournalbaserad övervakning för att förbättra depressionsscreening. Liksom i övervakningsstudierna från referensinstituten fann man elektronisk hälsokontroll för att stödja nya sätt att organisera vården. Läkare kom överens om 65% av de datorscreenade diagnoserna 3 dagar efter att ha fått meddelande om resultaten. I den andra fasen av studien genomfördes två olika elektroniska beslutsstödinsatser baserade på hälsojournaler för att förbättra efterlevnaden av riktlinjebaserad behandling för depression. Till skillnad från de effekter på följsamheten som setts hos referensinstituten visade ingen av interventionerna statistiskt signifikanta skillnader jämfört med vanlig vård. Två pre-post studier från Ohio State University utvärderade effekten av en kommersiell datoriserad order-entry system (Siemens Medical Solutions Health Services Corp., Malvern, Pennsylvania) på tidsanvändning och medicinering fel (90, 91). Liksom i referensinstituten minskade vårdtiden dramatiskt jämfört med perioden innan ordningen infördes. Relativa minskningar i andra utfall var följande: medicineringens vändningstid, 64 % (90) och 73 % (91), radiologins avslutningstid, 43 % (90) och 24 % (91) och resultatens rapporteringstid, 25 % (90). Användningen av datoriserad leverantörsorder hade stora effekter på medicineringsfel i båda studierna. Före genomförandet hade 11,3 % (90) och 13 % (91) av beställningarna transkriptionsfel; därefter eliminerades dessa fel helt. I en studie bedömdes vistelsens längd och man fann att den minskade med 5%; den totala kostnaden för sjukhusvistelse visade dock inga statistiskt signifikanta skillnader (90). Däremot visade en tredje studie som undersökte orderingångens effekt på sjuksköterskedokumentationens tid inga fördelar (92). I motsats till alla tidigare studier om datorsystem för orderinträde använde en studie av Koppel och kollegor en blandad kvantitativ-kvalitativ metod för att undersöka den eventuella rollen av ett sådant system (Eclipsys Corp., Boca Raton, Florida) för att underlätta medicineringsfel (93). Tjugotvå typer av risker för felmedicinering konstaterades underlättas av datorbeställningar, som hänför sig till två grundläggande orsaker: fragmentering av data och brister i gränssnittet mellan människa och maskin. Dessa 9 studier rapporterade eller mätte sällan data om kostnader och kontextuella faktorer. Två rapporterade uppgifter om kostnader (90, 92). Varken beskrev de totala initialkostnaderna för inköp eller genomförande av systemet som ska utvärderas. Data om kontextuella faktorer såsom ersättningsmix, graden av capitation och hinder som uppstod under genomförandet var knappa; endast två studier inkluderade sådan information. I Koppels och kollegornas studie (93) ingick detaljerad kontextuell information om mänskliga faktorer. I en hälsostudie rapporterades läkarklassrumsutbildningstid på 16 timmar före implementering (87). En annan inskrivningsstudie rapporterade att sjuksköterskor fick 16 timmars utbildning, kontorspersonal fick 8 timmar och läkare fick 2 till 4 timmar (91). Hittills har litteraturen om hälso- och sjukvårdsteknik visat på många viktiga kvalitets- och effektivitetsrelaterade fördelar samt begränsningar i fråga om allmängiltighet och empiriska uppgifter om kostnader. Studier från fyra referensledare visar att införandet av ett multifunktionellt system kan ge verkliga fördelar i form av ökad vård på grundval av riktlinjer (särskilt inom området förebyggande hälsa), förbättrad övervakning och övervakning, minskning av medicineringsfel och minskad utnyttjandegrad för potentiellt överflödig eller olämplig vård. Den metod som används av riktmärkesledarna för att komma till denna punkt-den stegvisa utvecklingen under många år av ett internt utformat system som leds av akademiska forskningsmästare-är dock osannolikt att vara ett alternativ för de flesta institutioner överväger genomförandet av hälsoinformationsteknik. Studier från dessa fyra referensinstitutioner har visat hur effektiv hälsoinformationstekniken är för att förbättra kvaliteten och effektiviteten. Dessa teknikers effektivitet i de praktiska sammanhang där de flesta hälso- och sjukvårdstjänster tillhandahålls är dock fortfarande mindre tydlig. Effektivitet och allmängiltighet är av särskild betydelse på detta område, eftersom hälsoinformationsteknik är verktyg som stöder tillhandahållandet av vård, i och för sig inte förändrar sjukdomstillstånd eller hälsotillstånd. Hur dessa verktyg används och i vilket sammanhang de genomförs är därför av avgörande betydelse (94 - 96). För leverantörer som överväger ett kommersiellt tillgängligt system som installerats som ett paket finns endast ett begränsat material tillgängligt för att informera beslutsfattandet. De tillgängliga bevisen kommer främst från tidsserier eller pre-post studier, härrör från en personalmodell hanterad vårdorganisation eller akademiska vårdcentraler, och gäller ett begränsat antal processåtgärder. Dessa data stöder i allmänhet resultaten av studier från referensinstitutionerna om hälsoinformationsteknikens inverkan på att minska användnings- och medicineringsfel. De stöder dock inte resultaten av ökad efterlevnad av protokollbaserad vård. Publicerade bevis på den information som behövs för att fatta välgrundade beslut om att förvärva och genomföra hälsoinformationsteknik i samhällsmiljöer är nästan obefintlig. Det är till exempel svårt att hitta potentiellt viktiga bevis för initiala kapitalkostnader, effekter på leverantörernas produktivitet, resurser som krävs för personalutbildning (t.ex. tid och kompetens) och omdesign av arbetsflödet i den peer-reviewade litteraturen. Det saknas också nyckeluppgifter om ekonomiska förhållanden, såsom graden av capitation, som av en modell har föreslagits vara en viktig faktor när det gäller att definiera affärsmässiga skäl för elektronisk hälsojournalanvändning (97). Flera systematiska utvärderingar med anknytning till hälsoinformationsteknik har gjorts. De har dock begränsats till specifika system, såsom datoriserad leverantörsbeställning (98); funktioner, såsom datoriserade påminnelser (99, 100); eller klinisk specialitet (101). Ingen undersökning hittills har granskat ett brett spektrum av hälsoinformationsteknik. För att göra våra resultat så relevanta som möjligt för det breda spektrumet av intressenter som är intresserade av hälsoinformationsteknik har vi dessutom utvecklat en webhosted databas över våra forskningsresultat. Denna databas gör det möjligt för olika intressenter att hitta den litteratur som är mest relevant för deras genomförandeförhållanden och deras informationsbehov. Denna studie har flera viktiga begränsningar. Den första rör litteraturens mängd och omfattning. Även om vi gjorde en omfattande sökning, identifierade vi bara en begränsad uppsättning artiklar med kvantitativa data. På många viktiga områden fann vi få studier. Detta gäller särskilt för tillämpningar av hälsoinformationsteknik som är relevanta för konsumenterna och för interoperabilitet, områden som är av avgörande betydelse för förmågan för hälsoinformationstekniken att i grunden förändra hälso- och sjukvården. En andra begränsning gäller syntetiseringen av effekten av ett brett spektrum av tekniker. Vi försökte ta itu med denna begränsning genom att basera vårt arbete på väldefinierade analytiska ramar och genom att identifiera inte bara de system som används utan även deras funktionella kapacitet. En tredje gäller heterogeniteten i rapporteringen. Beskrivningarna av system för hälsoinformationsteknik var ofta mycket begränsade, vilket gjorde det svårt att bedöma om vissa systemfunktioner saknades eller helt enkelt inte rapporterades. På samma sätt rapporterades begränsad information om den övergripande genomförandeprocessen och den organisatoriska kontexten. Denna översyn väcker många frågor som är centrala för ett brett spektrum av intressenter inom hälso- och sjukvården, däribland leverantörer, konsumenter, beslutsfattare, teknikexperter och leverantörer inom den privata sektorn. Införandet av hälsoinformationsteknik har blivit ett av de få initiativ som fått brett stöd, tvåpartsinitiativ inom den fragmenterade och ofta omtvistade hälso- och sjukvårdssektorn (102). För närvarande syftar ett stort antal statliga och federala lagar till att utvidga användningen av hälsoinformationsteknik (103–105). Hälsovårdsförbättringsorganisationer som Leapfrog Group förespråkar starkt införandet av hälsoinformationsteknik som en viktig aspekt av hälso- och sjukvårdsreformen. Politiska diskussioner handlar om huruvida läkare ersättning bör ändras, med högre ersättningar för dem som använder hälsoinformationsteknik (106). Två kritiska frågor som återstår är 1) vilka kommer att vara fördelarna med dessa initiativ och 2) vem kommer att betala och vem kommer att gynnas? När det gäller det förstnämnda kommer en oproportionerlig mängd litteratur om de fördelar som har realiserats från en liten uppsättning tidigt utvecklade institutioner som har infört internt utvecklade system för hälsoinformationsteknik. Dessa institutioner hade stor sakkunskap inom hälsoinformationsteknik och genomförde system under långa perioder på ett gradvist, iterativt sätt. I denna litteratur saknas data om hur man implementerar multifunktionella hälsoinformationssystem i andra hälso- och sjukvårdsmiljöer. Internt utvecklade system är sannolikt inte genomförbara som modeller för storskalig användning av hälsoinformationsteknik. De flesta metoder och organisationer kommer att anta ett kommersiellt utvecklat system för hälsoinformationsteknik, och med tanke på logistiska begränsningar och budgetfrågor kommer deras genomförandecykler att bli mycket kortare. Den begränsade kvantitativa och kvalitativa beskrivningen av genomförandet hindrar avsevärt hur litteraturen om hälsoinformationsteknik kan informera beslutsfattandet av ett brett spektrum av intressenter som är intresserade av detta område. När det gäller affärsfallet för hälsoinformationsteknik fann vi lite information som kunde ge intressenterna möjlighet att själva bedöma de ekonomiska effekterna av antagandet. Till exempel finns det inga grundläggande kostnadsuppgifter som behövs för att fastställa den totala ägandekostnaden för ett system eller avkastningen på investeringar. Utan dessa uppgifter kan kostnaderna för hälsoinformationstekniksystem endast beräknas genom komplexa prediktiva analyser och statistiska modelleringsmetoder, tekniker som i allmänhet inte är tillgängliga utanför forskningen. Ett av de främsta hindren för införandet av informationsteknik för hälso- och sjukvård är att incitamenten för dess användning har missriktats (107, 108). Att ange riktlinjer för att ta itu med detta hinder hindras av bristen på kostnadsuppgifter. I denna översyn föreslås flera viktiga framtida riktningar på området. För det första måste ytterligare studier utvärdera kommersiellt utvecklade system i samhällsmiljöer, och ytterligare finansiering för sådant arbete kan behövas. För det andra behövs mer information om organisationsförändringar, omdesign av arbetsflöden, mänskliga faktorer och projektledningsfrågor som handlar om att realisera fördelar med hälsoinformationsteknik. För det tredje måste en hög prioritet vara utvecklingen av enhetliga standarder för rapportering av forskning om genomförandet av hälsoinformationsteknik, liknande Consolidated Standards of Reporting Trials (CONSORT) uttalanden för randomiserade, kontrollerade prövningar och Quality of Reporting of Meta-analyses (QUORUM) uttalande för meta-analyser (109, 110). Slutligen krävs ytterligare arbete när det gäller driftskompatibilitet och konsumenthälsoteknik, t.ex. Fördelarna med hälsoinformationsteknik framför pappersarkiv är lätta att urskilja. Utan bättre information kan dock intressenter som är intresserade av att främja eller överväga antagandet inte avgöra vilka fördelar man kan förvänta sig av användningen av hälsoinformationsteknik, hur man bäst genomför systemet för att maximera det värde som härrör från deras investeringar eller hur man styr en politik som syftar till att förbättra kvaliteten och effektiviteten inom hälso- och sjukvården som helhet.
Dessutom utvärderade författarna i REF systematiskt beläggen för hälsoinformationsteknikens inverkan på hälso- och sjukvårdens kvalitet, effektivitet och kostnader.
Systematic Review: Impact of Health Information Technology on Quality, Efficiency, and Costs of Medical Care
{'venue': 'Annals of Internal Medicine', 'journal': 'Annals of Internal Medicine', 'mag_field_of_study': ['Medicine']}