I den här artikeln utforskar vi de grundläggande gränserna för sensornätverkens livstid som alla algoritmer kan uppnå. Specifikt, under antagandena att noderna är utplacerade som en Poisson punkt process med densitet λ i en fyrkantig region med sidlängd och varje sensor kan täcka en enhet-area disk, vi först härleda det nödvändiga och tillräckliga tillståndet av noden densitet för att upprätthålla fullständig k-täckning med sannolikhet närmar sig 1. Med detta resultat, får vi att om λ = log 2 + (k + 2) log log log 2 + c( ), c( ) → −∞, som → +∞, sensorn nätverkets livslängd (för att upprätthålla fullständig täckning) är övre begränsas av kT med sannolikhet närmar sig 1 som → +∞, där T är livslängden för varje sensor. För det andra, vi härleder, med tanke på en fast nodtäthet i en ändlig (men ganska stor) region, de övre gränserna för livstid när endast α-portion av regionen krävs för att täckas när som helst. Vi utför också simuleringar för att validera de härledda resultaten. Simuleringsresultaten visar att de härledda övre gränserna inte bara gäller nätverk i stora områden utan även för nät i små områden.
För tidigare studier visar arbetet i REF den övre gränsen för nätverkets livslängd när endast en överföring av hela området omfattas.
On deriving the upper bound of α-lifetime for large sensor networks
{'venue': "MobiHoc '04", 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Mathematics', 'Computer Science']}