Abstract-förstå genomförandet av en viss egenskap i ett system kräver identifiering av de beräkningsenheter i systemet som bidrar till denna funktion. I många fall är kartläggningen av funktioner till källkoden dåligt dokumenterad. I detta papper presenterar vi en semiautomatisk teknik som rekonstruerar kartläggningen för funktioner som utlöses av användaren och uppvisar ett observerbart beteende. Kartläggningen är i allmänhet inte injicerande, det vill säga en beräkningsenhet kan bidra till flera funktioner. Vår teknik gör det möjligt att skilja mellan allmänna och specifika beräkningsenheter med avseende på en given uppsättning funktioner. För en uppsättning funktioner identifierar den också gemensamt och tydligt nödvändiga beräkningsenheter. Den presenterade tekniken kombinerar dynamiska och statiska analyser för att snabbt fokusera på systemets delar som relaterar till en specifik uppsättning funktioner. Dynamisk information samlas in baserat på en uppsättning scenarier som åberopar funktionerna. I stället för att anta en en-till-ett-korrespondens mellan funktioner och scenarier som i tidigare arbete, kan vi nu hantera scenarier som åberopar många funktioner. Dessutom visar vi hur vår metod tillåter inkrementell undersökning av funktioner samtidigt som den "mentala kartan" som analytikern har fått genom analysen bevaras.
Dessutom presenterade Eisenbarth et al., REF en teknik som kombinerar dynamiska och statiska analyser för att snabbt fokusera på systemets delar som relaterar till en specifik uppsättning funktioner.
Locating features in source code
{'venue': 'IEEE Transactions on Software Engineering', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}