Vi studerade valbeteendet hos 2 apor i en diskret rättegångsuppgift med förstärkningar liknande de Herrnstein (1961) som användes när han beskrev den matchande lagen. I varje session upplevde aporna block av diskreta försök med olika relativa förstärkningsfrekvenser eller magnituder med osignerade övergångar mellan blocken. Steady-state data efter justering till varje övergång var väl karakteriserade av den generaliserade matchande lagen; respons ratios undermatchade förstärkare frekvensförhållanden men matchade förstärkar magnitud ratios. Vi modellerade respons-by response beteende med linjära modeller som använde tidigare förstärkare samt tidigare val för att förutsäga apornas val på varje försök. Vi fann att på senare tid fick förstärkningar mer starkt påverkade valbeteendet. Kanske överraskande upptäckte vi också att apornas handlingar påverkades av mönstret av deras egna tidigare val. Det var nödvändigt att införliva både tidigare förstärkare och tidigare val för att exakt fånga steady-state beteende samt fluktuationer under block övergångar och respons-by-respons mönster beteende. Våra resultat tyder på att enkla förstärkande inlärningsmodeller måste redogöra för effekterna av tidigare val för att korrekt karakterisera beteende i denna uppgift, och att modeller med dessa egenskaper ger ett konceptuellt verktyg för att studera hur både tidigare förstärkare och tidigare val integreras av de neurala system som genererar beteende.
Lau och Glimcher REF har funnit att tidigare val, förutom tidigare förstärkningar, måste beaktas för att förutsäga försök-för-rättegång beteende rhesus apor engagerade i ett val uppgift som resulterar i matchande beteende.
DYNAMIC RESPONSE-BY-RESPONSE MODELS OF MATCHING BEHAVIOR IN RHESUS MONKEYS
{'venue': 'Journal of the experimental analysis of behavior', 'journal': 'Journal of the experimental analysis of behavior', 'mag_field_of_study': ['Psychology', 'Medicine']}