Moderna flerkärniga processorer har lättillgängliga temperaturgivare som ger användbar information för dynamisk värmehantering. Dessa sensorer har nyligen visat sig vara ett potentiellt säkerhetshot, eftersom isolerade applikationer annars kan utnyttja dem för att etablera en termisk dold kanal och läcka begränsad information. Tidigare forskning visade experiment som dokumenterar genomförbarheten av (låg) kommunikation över denna kanal, men inte ytterligare analysera dess grundläggande egenskaper. Av detta skäl är de viktiga frågorna om kvantifiering av kanalkapacitet och uppnåeliga nivåer fortfarande obesvarade. För att ta itu med dessa frågor utformar och utnyttjar vi en ny metodik som utnyttjar både teoretiska resultat från informationsteori och experimentella data för att studera dessa termiska hemliga kanaler på moderna multicores. Vi använder spektralteknik för att analysera data från två representativa plattformar och uppskatta kapaciteten hos kanalerna från en källa applikation till temperaturgivare på samma eller olika kärnor. Vi uppskattar kapaciteten att vara i storleksordningen 300 bits per sekund (bps) för samma-kärna kanal, d.v.s. när du läser temperaturen på samma kärna där källapplikationen körs, och i storleksordningen 50 bps för 1-hop-kanalen, dvs. när du läser temperaturen på kärnan fysiskt bredvid den där källkodsapplikationen körs. Dessutom visar vi ett kommunikationssystem som uppnår en hastighet på mer än 45 räntepunkter på samma kanal och mer än 5 räntepunkter på 1-hopskanalen, med mindre än 1 procents sannolikhet för fel. Den högsta siffran som visades i tidigare arbeten var 1,33 bps på 1-hopskanalen med 11% sannolikhet för fel.
Termiska dolda kanaler på moderna multicores (i samma system) har noggrant studerats av Bartolini, Miedl och Thiele REF.
On the capacity of thermal covert channels in multicores
{'venue': "EuroSys '16", 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}