ABSTRACT Intelligent Agents agerar i öppna och därmed riskfyllda miljöer och fattar därför ett lämpligt beslut om vem man ska lita på för att interagera med, kan vara en utmanande process. Eftersom intelligenta agenter gradvis berikas med semantisk webbteknik, som agerar på uppdrag av sina användare med begränsad eller ingen mänsklig inblandning, granskas deras förmåga att utföra tilldelade uppgifter. Därför har man föreslagit förtroende- och ryktesmodeller som bygger på interaktionsförtroende eller vittnesrykte, men de förutsätter ofta att man använder en centraliserad myndighet. Även om sådana mekanismer är mer populära, ställs de vanligtvis inför skepsis, eftersom användarna kan ifrågasätta tillförlitligheten och robustheten hos en central myndighet. Distribuerade modeller, å andra sidan, är mer komplexa men de ger personliga uppskattningar baserat på varje agents intressen och preferenser. I detta syfte föreslår denna artikel DIARM, en ny modell för distribuerat rykte. Disarm behandlar MAS som sociala nätverk, vilket gör det möjligt för agenter att etablera och upprätthålla relationer, vilket begränsar nackdelarna med de gemensamma distribuerade tillvägagångssätten. Dessutom är det baserat på obehärskad logik, modellera hur intelligenta agenter, liksom människor, drar rimliga slutsatser av ofullständig och möjligen motstridiga (alltså ofullständig) information. Slutligen ger vi en utvärdering som visar hur användbar den föreslagna modellen är.
För att begränsa nackdelarna med distribuerade tillvägagångssätt presenterades en ny modell för distribuerat rykte i REF, som behandlar multiagentsystem som sociala nätverk och utnyttjar sociala relationer mellan dessa aktörer.
DISARM: A Social Distributed Agent Reputation Model based on Defeasible Logic
{'venue': 'ArXiv', 'journal': 'ArXiv', 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}