Den grundläggande frågan i rörelseuppfattningen är om rörelse är en tolkning som påtvingas ett objekt eller en egenskap som uppfattas vid olika positioner i sekventiella ögonblick, eller om det är reaktionen hos riktningskänsliga detektorer som kan extrahera rörelseenergin i stimulansen, dvs.. Inriktningen av spatiotemporal energi. För att besvara denna fråga konstruerade vi stimuli vars position förändrades i en riktning medan rörelseenergin i samma rumsliga frekvens rörde sig i samma eller motsatt riktning (genom att placera rörliga sinusformade galler på stationära galler av samma rumsliga frekvens och orientering). I varje testat fall (0,25-25 Hz temporal frekvens; 0,25–1,0 cyc/deg rumslig frekvens; akromatisk och liksidig kontrast), var den upplevda rörelseriktningen i rörelseenergins riktning, vilket indikerar förekomsten av neuroner som beräknar rörelseriktning utan att explicit beräkna rumslig position. Mätningarna bekräftade också att beräkningar av rörelseenergi kan modelleras som åtskiljbara i rumslig och temporal frekvens.
Under tiden rapporterades det att rörelseenergi kan användas som en indikator på rörelseriktning REF.
Motion energy versus position tracking: spatial, temporal and chromatic parameters
{'venue': 'Vision Research', 'journal': 'Vision Research', 'mag_field_of_study': ['Psychology', 'Medicine']}