I detta dokument undersöks lämpligheten av formell dialektik som en grund för icke-monotoniskt resonemang och avskyvärt resonemang som tar beräkningsgränserna på allvar. Regler som kan komma i fråga bör betraktas som en politik som bidrar till deliberativa processer. Dialektiska protokoll är lämpliga för sådana överläggningar när resurser begränsas och sökning är seriell. AI, det påstås här, är nu perfekt positionerad för att korrigera många missuppfattningar om resonemang som har resulterat från matematisk logik enorma framgång i detta århundrade: bland dem, (1) att alla skäl är demonstrativa, (2) att rationell tro begränsas, inte konstrueras, (3) att process och disputation är inte nödvändiga för resonemang. AI ger främst nya impulser att formalisera den alternativa (men äldre) uppfattningen av resonemang, och AI ger mekanismer som skapar övertygande formalism som beskriver kontrollen av processer. De tekniska bidragen här är: dialektikens partiella rättfärdigande som bygger på att kontrollera sökandet; iakttagelsen att icke-monotoniskt resonemang kan subsumeras under vissa typer av dialektik; skildringen av inferens i kunskapsbaser som politiskt resonemang; genomgången av logiken i dialogen och de föreslagna utvidgningarna; och den förformella och inledande formella diskussionen om aspekter och variationer i dialektiska system med icke-demonstrativa skäl.
REF undersöker lämpligheten av formell dialektik som en grund för icke-monotoniskt resonemang och obeskrivligt resonemang.
Process And Policy: Resource-Bounded Non-Demonstrative Reasoning
{'venue': None, 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}