Denna studie undersöker effekten av felbehandlingsreformer på läkarens beteende med hjälp av ett nytt mått på ansvarsrisk och en nationellt representativ, individuell nivå datauppsättning av läkare. Vi utvecklar först en teoretisk modell där läkare inte helt kan försäkra sig mot ansvarsrisk. Vi matchar sedan vår ansvarsmått till data om läkarens beteende från Physician Practice Costs and Income Survey (PPCIS). Uppgifter från PPCIS omfattar en period av omfattande rättsliga reformer på statlig nivå mellan 1983 och 1988, vilket ger en identifiering av variationen i vår ansvarsåtgärd. Vi uppskattar ansvarsreformens inverkan på antalet arbetade timmar. Vi finner en uppskattad elasticitet av arbetade timmar till ansvar exponering av -0,285 för det fullständiga urvalet av läkare. Tolkningen är att en 10 procents ökning av förväntade ansvarskostnader (inte nödvändigtvis felbehandlingspremier) är förknippad med en 2,85 procents minskning av antalet arbetade timmar. Effekten för läkare 55 år eller äldre är mycket större: Vi finner en elasticitet på -1.224 för denna kategori. Vi undersöker också sambandet mellan vår "rena" ansvarsåtgärd och premierna för oegentligheter. Vi finner att en ökning av $ 1 av förväntat ansvar är associerad med en $ 0,699 till $1,05 ökning av felbehandling premier, även om det fortfarande finns betydande oförklarlig variation i premier efter redovisning av förväntat ansvar och observerbara demografiska egenskaper läkare.
Dessutom finner REF bevis för att en ökning av förväntade ansvarskostnader är förknippad med en minskning av en läkares arbetade timmar.
The Impact of Liability on the Physician Labor Market
{'venue': None, 'journal': 'The Journal of Law and Economics', 'mag_field_of_study': ['Economics']}