Bombningen i Boston Marathon ger en sällsynt möjlighet att studera hur en störande händelse kan utlösa interkommunala känslor och uttryck - där medlemmar i en gemenskap uttrycker känslor om och stöd för medlemmar i en avlägsen gemenskap. I detta arbete använder vi över 180 miljoner geokodade tweets under en hel månad för att studera hur Twitter-användare från olika städer uttryckte tre olika känslor: rädsla, sympati och solidaritet, som reaktion på bombningarna. Vi fångar spikar i rädsla i olika städer genom att använda känslor och tidsserier analyser, och spåra uttryck för sympati och solidaritet baserat på den framväxande användningen av två hashtaggar, #prayforboston och #bostonstrong, allmänt antagna efter bombningarna. Vi finner först att i vilken utsträckning samhällen utanför Boston uttrycker dessa känslor är korrelerad med deras geografiska närhet, sociala nätverk anslutningar, och invånarnas direkta, fysiska erfarenheter med Boston (fångas av antalet medborgare som hade besökt Boston nyligen). Denna allmänna effekt visar dock intressanta skillnader mellan olika typer av känslor. Analyser visar att i vilken utsträckning invånarna i en stad besöker Boston är den bästa förutsägaren av rädsla och solidaritetsuttryck, liksom en stark förutsägare av uttryck för sympati. Rädslans uttryck hänger också direkt samman med solidariteten. Vår studie har teoretiska implikationer när det gäller spridning av information och emotionell smitta samt praktiska implikationer för att förstå hur viktig information och socialt stöd effektivt kan samlas in och distribueras till behövande befolkningar.
När det gäller metoden använder Lin och Margolin REF två hashtaggar (#prayforboston och #bostonstrong) för att mäta socialt stöd.
The ripple of fear, sympathy and solidarity during the Boston bombings
{'venue': 'EPJ Data Science', 'journal': 'EPJ Data Science', 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}