Abstrakt. Konkurs och misslyckanden är grundläggande problem i distribuerade datorer. Man vill tro att de mekanismer som behövs för att ta itu med dessa problem kan skiljas från resten av den distribuerade tillämpningen: med moderna ord skulle dessa mekanismer kunna tas i beaktande. Låter det här vettigt? Detta dokument handlar om en erfarenhet som förmedlar vår ursprungliga och faktiskt fördomsfulla intuition att svaret i allmänhet är nej. Förutom enkla akademiska exempel är det svårt och till och med potentiellt farligt att separera konvergenskontroll och felhantering från själva applikationen. Vi påpekar att 1) ett aspektorienterat språk, ungefär som ett makrospråk, kan vara fördelaktigt för kodfaktorisering (men bör reserveras för erfarna programmerare), och 2) samstämmighet och misslyckanden är särskilt svåra att ta hänsyn till eftersom de vanligtvis är en del av fenomenet som objekt bör simulera. De är i denna mening annorlunda än andra frågor, som t.ex. spårning, som kan vara lättare att ta hänsyn till.
I själva verket är vissa forskare skeptiska till användningen av AOP för distribuerad dator, som konvergenskontroll och felhantering REF.
AOP: Does it Make Sense? The Case Of Concurrency and failures
{'venue': 'ECOOP', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}