De kostnader som molnleverantörer ådrar sig för att driva sina datacenter bestäms ofta till stor del av deras högsta krav. De prissättningssystem som för närvarande används av molnleverantörer för att kompensera dessa kostnader från sina hyresgäster skiljer dock inte hyresgäster baserat på deras bidrag till molnets totala toppefterfrågan. Med hjälp av det konkreta exemplet på toppbaserad prissättning som används av många elbolag visar vi att detta "fel" kan leda till orättvis fördelning av kostnader till hyresgästerna. Enkla förbättringar av befintlig molnprissättning (t.ex., jämförbar med den samtidiga toppprissättning (CPP) som används av vissa elektriska verktyg) inte på ett tillfredsställande sätt åtgärda dessa brister och lider av kortsiktig orättvisa och oönskade oscillerande pris jämfört med efterfrågan relation erbjuds till hyresgäster. För att komma till rätta med dessa brister definierar vi ett alternativt prissättningssystem för att mer rättvist fördela ett molns kostnader bland sina hyresgäster. Vår syn på rättvis fördelning av molnets kostnader är inspirerad av konceptet med Shapley-värden som används för att rättvist fördela intäkter mellan deltagare i en finansiell koalition. Vi visar effektiviteten i vårt system under priskänslig hyresgäst efterfrågan svar med hjälp av en kombination av (i) omfattande empirisk utvärdering med ny arbetsbelastning från kommersiella datacenter drivs av IBM, och (ii) analytisk modellering genom icke-kooperativ spelteori för ett specialfall av hyresgäst efterfrågan modell. Cloud tenant; Prissättning Design; Game; Fairness Cloud computing förvandlar informationsteknik (IT) till ett verktyg där molnleverantörer döljer komplexiteten i att bygga och driva datacenter från sina kunder ("tenanter") och förse dem med virtualiserade IT-resurser. Denna virtualisering skapar oundvikligen en "klyfta" mellan hur molnleverantörer ådrar sig kostnader för att driva sina datacenter och hur de tar tillbaka dessa kostnader från sina hyresgäster, de senare vanligtvis i termer av virtualiserade IT-resurser såsom virtuella maskiner (VM). Ett viktigt exempel på denna klyfta är den skillnad som ofta finns mellan prissättningssystem som ligger till grund för kostnader som uppstår för molnleverantörer jämfört med dem som används av molnleverantörer själva för att sälja virtualiserade IT-resurser. Problemet: Flera viktiga komponenter i en molnleverantörs kostnader påverkas avsevärt av toppen av sin resursanvändning. Det kan hävdas att det mest explicita exemplet på detta - vårt fokus i detta dokument - finns i form av elräkningar med hjälp av "peakbaserad prissättning" som vissa elbolag använder, t.ex. [1], [2]. I denna prissättning innehåller konsumentens elräkning en separat komponent för sin toppeffektdragning över faktureringscykeln ("toppavgift") utöver den vanliga komponenten baserad på energiförbrukning ("energiavgift"). Det är välkänt att den topprelaterade komponenten kan bidra mycket till den totala elräkningen för molnleverantören [3], [4]. [6], [4], identifierar vi en ny och kompletterande angelägenhet som vi finner användbar att betrakta som ett "rättvisa" problem. Nomineringar av rättvis prissättning av hyresgäster i vårt problem är mer komplexa än enkla begrepp om proportionell eller max/min rättvisa på grund av en mångfald av kvantiteter som används (medel och topp) för prissättning och den komplexa statistiken över den sammanfallande/aggregerade toppen i sig. Vårt problem är tydligast genom att ställa följande fråga i en intäktsneutral molnmiljö 1: hur ska en molnleverantör som omfattas av peak-based prissättning för sin elförbrukning återvinna dessa kostnader från sina hyresgäster? Medan svaret är enkelt för den energiavgift som ingår i räkningen (enkelt debitera varje hyresgäst för sin egen totala energiförbrukning), blir det mindre tydligt när man överväger att ta tillbaka toppavgiften. Det är lätt att se att befintliga prissättningssystem som används av molnleverantörer innebär att den högsta avgiften fördelas mellan hyresgäster i proportion till deras resurstilldelning (t.ex. virtuella maskiner) eller, som en första order approximation, i förhållande till deras energiförbrukning. Vi anser att ett sådant prissättningssystem är "orättvist" eftersom det debiterar två hyresgäster på samma sätt även om en av dem bidrar mer till molnets totala toppeffektdragning än den andra (Figur 2 visar ett enkelt exempel). Faktum är att, som vi visar i avsnitt II, även andra prissättningssystem som införlivar hyresgästernas bidrag till molnets topp drar i sitt beslutsfattande fortsätter att lida av sådan orättvisa. Detta motiverar oss att utforska ett alternativt prissättningssystem som tillskriver topprelaterade kostnader mer noggrant vilket leder till rättvisare avgifter för hyresgäster. Varför studera detta problem? Vi tycker att vårt problem är värt att studera av två huvudsakliga skäl. För det första är energirelaterade kostnader redan betydande delar av de totala kostnaderna för många datacenter och motsvarande av deras hyresgäster. Begrunda följande utdrag ur en nyligen publicerad artikel i New York Times om hur vissa datacenter redan fakturerar sina hyresgäster: "... Elektrisk kapacitet är ofta det centrala inslaget i hyresavtal, och rymden är sekundär. Ett resultat, en undersökning visar, är att industrin har utvecklats från en purveyor av utrymme till en energimäklare gör enorma vinster genom att sälja tillgång till elkraft, och i vissa fall väcker frågor om huruvida industrin har blivit en typ av wildcat kraftverktyg... 75 procent av Resurgens hyresavtal var direkt relaterade till kraft - väsentligen för tillgång till cirka 30 eluttag." [7] Det är troligt att energikostnadernas relativa bidrag endast kommer att fortsätta att öka på grund av ökande energipriser, särskilt de som gäller för toppdragning. För det andra kanske man undrar om vår rättvisa oro kan lindras helt enkelt genom att ersätta toppbaserad prissättning som nämns ovan med realtidsprissättning. Faktum är att många leverantörer och konsumenter tycker att den högsta prissättningen är mer tilltalande på grund av den lägre osäkerheten i samband med detta jämfört med spotpriserna. Som bevis för att sådana val redan görs av befintliga datacenter och deras hyresgäster, tänk då på det förhalande utdraget från samma artikel i New York Times: " En nyckel till den vinst som vissa datacenter skördar är hur de säljer tillgång till makt. ... många datacenter debitera hyresgäster som om de använde all denna kapacitet - med andra ord, fullt pris för kraft som är tillgänglig men inte förbrukas. " Generellt sett, eftersom spotpriserna kan vara mycket dynamiska, kan det vara önskvärt för vissa energikonsumenter att säkra sina elkostnader genom att köpa från en tredje part en energiframtid vars form kan vara mycket liknande 1 Ett intäktsneutralt moln ser till att de kostnader som de hämtar från sina hyresgäster är exakt vad det ådrar sig på grund av sin egen verksamhet.
REF distribuerade relativt sett en DC:s totala elkostnad bland sina användare.
On Fair Attribution of Costs under Peak-Based Pricing to Cloud Tenants
{'venue': 'MASCOTS', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}