Denna artikel handlar om förhållandet mellan Preferenssemantik (PS) och missbildning, och mellan Preferenssemantik och metafor. Två typer av "företräde", deklarativa och förfarandemässiga, skiljer sig åt. PS-ramverket granskas med avseende på begreppen väl- och oformlighet, och två kriterier för oformlighet skiljer sig åt, vilka båda innehas av PS: ett absolut kriterium som motsvarar konventionella begrepp om väl- och oformlighet, och ett relativt kriterium som inte gör det. Fyra möjliga strategier beskrivs för att representera dåligt format input i allmänhet, och metaforer i synnerhet. De strategier och de semantiska framställningar som de producerar jämförs när det gäller deras överensstämmelse med mänsklig förståelse (med tanke på PS-representationens ytlighet) och deras förmåga att producera korrekta meningsöversättningar. Vi drar slutsatsen att det på grund av tvetydigheten i många enskilda och utvidgade metaforer behövs två breda typer av metaforisk representationsstrategi. En kontrollmekanism beskrivs som använder båda dessa huvudtyper av strategi och som tillåter den tillfälliga semantiska representationen av metaforisk tvetydighet.
REF föreslår användning av preferenssemantik för metaforigenkänning.
Preference Semantics, Ill-Formedness, And Metaphor
{'venue': 'American Journal Of Computational Linguistics', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}