Abstrakt Tjugosju automatiskt utdragbara felrättningsmönster definieras med hjälp av syntaxkomponenterna och sammanhanget för källkoden som är involverad i felrättelser. Felrättningsmönster extraheras från konfigurationshanteringsarkiven för sju projekt med öppen källkod, alla skrivna i Java (Eclipse, Columba, JEdit, Scarab, ArgoUML, Lucene och MegaMek). Definierat felrättningsmönster täcker 45,7% till 63,3% av de totala felrättningsparen i dessa projekt. Frekvensen av förekomst av varje felrättningsmönster beräknas för alla projekt. De vanligaste individuella mönstren är MC-DAP (metodanrop med olika faktiska parametervärden) vid 14,9-25,5%, IF-CC (ändring i om villkorat) vid 5,6-18,6%, och AS-CE (ändring av uppdragsuttryck) vid 6,0-14,2%. En korrelationsanalys av de extraherade mönsterfallen på de sju projekten visar att sex har mycket liknande felrättningsmönsterfrekvenser. Analys av om villkorliga felrättningar visar en trend mot ökande villkorlig komplexitet om villkorliga rättningar. Analys av fem utvecklare i Eclipse-projekten visar övergripande överensstämmelse med felrättningsfrekvenser på projektnivå, samt tydliga variationer bland utvecklare i deras frekvens av att producera olika felmönster. Sammantaget tyder data i tidningen på att utvecklare har problem med specifika kodsituationer med förvånansvärt konsekventa hastigheter. Det verkar finnas breda mekanismer som orsakar injicering av buggar som till stor del är oberoende av vilken typ av programvara som produceras.
- Pan et al. - Vad är det? betrakta en ändring av källkoden som en samling av "hunks", och hänvisa till hunk i den felaktiga och fasta versionen av koden som en "hunk pair." Bugfix mönster täcker 45,7%-63,3% av den totala felfixen Hunk par i sju öppen källkod java projekt REF.
Toward an understanding of bug fix patterns
{'venue': 'Empirical Software Engineering', 'journal': 'Empirical Software Engineering', 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}