Abstrakt. Paradigmet för serviceorienterade datorer revolutionerade programvaruteknik. Enligt detta paradigm består nya system av befintliga fristående tjänster för att stödja komplexa gränsöverskridande affärsprocesser. Korrekt kommunikation av dessa tjänster är inte möjlig utan en lämplig samordningsmekanism. Reo-samordningsspråket är ett kanalbaserat modelleringsspråk som introducerar olika typer av kanaler och deras sammansättningsregler. Genom att komponera Reo-kanaler kan man ange Reo-kontakter som förverkligar godtyckliga komplexa beteendeprotokoll. Flera formalismer har införts för att ge semantik till Reo. I sin mest grundläggande form, speglar de tjänsten synkronisering och dataflöde begränsningar på grund av anslutningar. För att säkerställa att det sammansatta systemet fungerar som avsett, behöver vi ett brett utbud av automatiserade verifieringsverktyg för att hjälpa tjänstesammansättningsdesigners. I detta dokument presenterar vi vår ram för verifiering av Reo med hjälp av verktygsuppsättningen mCRL2. Vi förenar vårt tidigare arbete med att kartlägga olika semantiska modeller för Reo, nämligen begränsningsautomata, tidsbegränsad begränsningsautomata, färgning semantik och den nyutvecklade handlingsbegränsningen automata, till processen algebraisk specifikation språk för mCRL2, ta upp korrektheten i denna kartläggning, diskutera verktygsstöd, och presentera ett detaljerat exempel som illustrerar användningen av Reo bemyndigad med mCRL2 för analys av dataflöde i tjänstebaserade processmodeller.
En samalgebraisk syn på processmodellering ger exempelvis samordningsspråket Reo REF ett kanalbaserat modellspråk som introducerar olika typer av kanaler och deras sammansättningsregler.
Reo + mCRL2 : A framework for model-checking dataflow in service compositions
{'venue': 'Formal Aspects of Computing', 'journal': 'Formal Aspects of Computing', 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}