Abstract-Vi band antalet sensorer som krävs för att uppnå önskad nivå av avkänningsnoggrannhet i ett diskret sensornätverk (t.ex. distribuerad detektion). Vi modellerar naturens tillstånd som uppfattas som en diskret vektor, och sensornätverket som en kodare. Vår modell utgår från att varje sensor endast observerar en delmängd av naturens tillstånd, att sensorobservationer är lokaliserade och beroende, och att sensornätverksutgången i olika naturtillstånd varken är identisk eller självständigt distribuerad. Med hjälp av en slumpmässig kodning argument vi bevisa en lägre gräns på "sensorkapacitet" av ett sensornätverk, som kännetecknar förmågan av ett sensornätverk för att skilja mellan alla tillstånd i naturen. Vi beräknar denna lägre gräns för sensorer med varierande räckvidd, bullermodeller och sensorfunktioner. Vi jämför denna lägre gräns med den empiriska prestandan hos en trosförökningsbaserad sensornätverksavkodare för ett enkelt seismiskt sensornätverksscenario. Det viktigaste bidraget i detta papper är att introducera idén om en skarp cut-off-funktion i antalet nödvändiga sensorer, till sensornätverk gemenskapen.
Särskilt i REF är det observerade fältet en diskret vektor av målpositioner och sensorobservationer är beroende.
Sensing capacity for discrete sensor network applications
{'venue': "IPSN '05", 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}