• Totalt molntäcke från olika metoder finns i 65-85% inom ±1 okta • Skykamera överskattar molnighet med avseende på andra automatiska metoder • Moln kan klassificeras korrekt i 50-90% av fallen med hjälp av skykameror • Figur S1 • Film S1 Sammanfattning Vi presenterar observationer av totalt molntäcke och molntyp klassificering resultat från en himmel kamera nätverk som omfattar fyra stationer i Schweiz. I en omfattande interparisonstudie jämfördes uppgifter om totalt molntäcke från himmelskameran, observationer av långvågsstrålning, Meteosat, celiometer och visuella observationer. Totalt molntäcke från himlen kamera var i 65-85% av fall inom ±1 okta med avseende på de andra metoderna. Skykameran överskattar molnighet med avseende på andra automatiska tekniker i genomsnitt med upp till 1,1 ± 2,8 oktas men underskattar det med 0,8 ± 1,9 oktas jämfört med den mänskliga observatören. Men fördomarna beror på molnighet och måste därför beaktas när register från olika observationstekniker homogeniseras. Klassificeringen av molntyp utfördes med hjälp av k-Nearest Neighbor classifier i kombination med en uppsättning färg- och textfunktioner. Dessutom infördes en radiativ egenskap som förbättrade diskrimineringen med upp till 10 %. Algoritmens prestanda beror huvudsakligen på atmosfäriska förhållanden, platsspecifika egenskaper, slumpmässigheten hos de valda bilderna och möjliga felklassificeringar av bilder: Den genomsnittliga framgångsgraden var 80-90% när bilden bara innehöll en enda molnklass men sjönk till 50-70% om testbilderna var helt slumpmässigt utvalda och flera molnklasser uppstod i bilderna. Under de senaste åren har användningen av hemisfäriska himlakameror stadigt ökat. Medan de första kamerasystemen, en serie av hela Sky Imagers som utvecklats av Scripps Institution of Oceanography vid University of California [t.ex., Johnson et al., 1989; Shields et al., 2003 Shields et al.,, 2013 och den kommersiellt distribuerade Total Sky imager [Long och DeLuisi, 1998 ], var relativt dyra på grund av hög kvalitet optik och teknik inblandade, den snabba utvecklingen av billiga digitala kameror har gynnat deras tillämpning för WACKER ET AL. molnobservationer. Många forskargrupper använder idag olika kamerasystem som utvecklats för deras specifika behov [t.ex. Feister and Shields, 2005; Kalisch och Macke, 2008; Kreuter m.fl., 2009 ].
Andra pixelkluster och segmenteringsbaserade metoder REF [6] mäter uttryckligen molntäcket från himmelsbilder i termer av meteorologisk enhet för okta (antalet åttondelar av himlen som omfattas av moln) och molntyp.
Cloud observations in Switzerland using hemispherical sky cameras
{'venue': None, 'journal': 'Journal of Geophysical Research', 'mag_field_of_study': ['Geology']}