Vi tillhandahåller en spel-teoretisk analys av samförstånd, förutsatt att processer styrs av rationella agenter och kan misslyckas genom att krascha. Vi anser att agenter som bara bryr sig om konsensus: det vill säga a) en agents nytta beror endast på det samförståndsvärde som uppnåtts (och inte, till exempel, på antalet meddelanden agenten skickar) och b) agenter strikt föredrar att nå samförstånd framför att inte nå samförstånd. Vi visar att enligt dessa antaganden finns det inget ex post Nash Equilibrium, inte ens med bara ett misslyckande. Ungefärligt betyder detta att det alltid måste finnas ett felmönster (en beskrivning av vem som misslyckas, när de misslyckas, och vilka agenter de inte skickar meddelanden till i den runda som de misslyckas) och initiala preferenser som en agent kan vinna på genom att avvika. Å andra sidan, om vi antar att det finns en fördelning π på misslyckandet mönster och ursprungliga preferenser, sedan under minimala antaganden om π, det finns en Nash jämvikt som tolererar f misslyckanden (dvs. π sätter sannolikhet 1 på att det finns som mest f misslyckanden) om f + 1 < n (där n är det totala antalet agenter). Dessutom visar vi att en liten utvidgning av Nash jämviktsstrategi också är en sekventiell jämvikt (enligt samma antaganden om fördelningen π).
Samförstånd forskades vidare i REF, där författarna visar att det inte finns någon i efterhand Nash jämvikt för rationell konsensus, och presentera en Nash jämvikt som tolererar f misslyckanden under några minimala antaganden om misslyckandet mönster.
Rational Consensus: Extended Abstract
{'venue': "PODC '16", 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}