Abstrakt. Gränssnittsundantag (explicit angivna undantag för att en metod kan föröka sig utanför) är en inneboende del av gränssnittet som beskriver beteendet hos en viss klass av objekt. Utvecklingen av systemets beteende åtföljs därför nödvändigtvis av och återspeglas i utvecklingen av gränssnittsundantag. Även om utvecklingen av det normala systemets beteende stöds tillräckligt av olika språkmekanismer, såsom subtypning och arv, är det få objektorienterade programmeringsspråk som erbjuder stöd för utvecklingen av gränssnittsundantag. Vissa språk gör det möjligt att specialisera sig på och ta bort gränssnittsundantag när man skriver under, men inget av dem ger tillräckligt stöd för att lägga till undantag. I detta dokument föreslår vi två kompletterande lösningar för att hantera ytterligare undantag som införs under systemutvecklingen. För att lösa problemet med icke-överensstämmande gränssnitt till följd av införandet av nya undantag i ett utvecklingssteg, använder det första förslaget räddningshanterare och det andra använder sig av spediteringstekniken.
Mikhailova och Romanovsky REF ger stöd för utvecklingen av det exceptionella beteendet hos en metod genom att införa en räddningsklausul.
Supporting Evolution of Interface Exceptions
{'venue': 'Advances in Exception Handling Techniques', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}