Ordböcker kopplar ett givet ord till en uppsättning alternativa ord (definitionen) som i sin tur pekar på ytterligare efterkommande. Itererar genom definitioner på detta sätt, finner man vanligtvis att definitioner slinga tillbaka på sig själva. Vi visar att sådana definitionsmässiga slingor skapas för att införa nya begrepp i ett språk. I motsats till förväntningarna på ett slumpmässigt lexiskt nätverk, i grafer i ordboken, meningsfulla slingor är ganska kort, även om de ofta är kopplade till form större, starkt anslutna komponenter. Dessa komponenter anses representera distinkta semantiska idéer. Denna observation kan kvantifieras genom en singular värde sönderdelning, som avslöjar en uppsättning konceptuella relationer som uppstår i den globala strukturen i ordboken. Slutligen använder vi etymologiska data för att visa att delar av slingor tenderar att läggas till det engelska lexikonet samtidigt och införliva våra resultat i en enkel modell för språkutveckling som faller inom klassen "rich-get-richer" av nätverkstillväxt.
REF visar att om vi följer definitionen av ett ord om och om igen, finner man vanligtvis att definitioner slinga tillbaka på sig själva.
Loops and Self-Reference in the Construction of Dictionaries
{'venue': None, 'journal': 'Physical Review X', 'mag_field_of_study': ['Physics']}