Vi anser att problemet med att sälja en enda post till en av n budgivare som anländer sekventiellt med värden som dras oberoende av identiska distributioner, och frågar hur mycket mer intäkter kan uppnås genom att lägga diskriminerande priser till enskilda budgivare snarare än samma anonyma pris till alla av dem. Förhållandet mellan den maximala inkomsten från diskriminerande prissättning och den från anonym prissättning är högst 2 – 1/n för godtyckliga fördelningar och högst 1/(1 – (1 – 1/n) n ) ≤ e/(e − 1) – 1.582 för regelbundna distributioner, och dessa gränser kan i själva verket uppnås genom att använda ett av de diskriminerande priserna som anonymt. Gränserna visas genom en lättnad av diskriminerande prisproblem snarare än virtuella värden och därmed tillämpas på distributioner utan densitet, och de är snäva för alla värden av n. För en klass av distributioner som inkluderar den enhetliga och exponentiella fördelningen visar vi maximering av intäkter som motsvarar maximering av välfärd med en ytterligare budgivare, i den meningen att båda använder samma diskriminerande priser. Problemet med välfärdsmaximering är det välkända Cayley-Moser problemet, och detta samband kan användas för att fastställa att intäktsgapet mellan diskriminerande och anonym prissättning är cirka 1.037 för den enhetliga fördelningen och cirka 1.073 för den exponentiella fördelningen. * Tacksamma samtal med Rad Niazadeh och Frieder Smolny erkänns tacksamt. Den andra och tredje författaren stöds av Einstein Foundation Berlin.
Närmare vårt problem studerar REF uttryckligen inkomstklyftan mellan diskriminerande och anonyma postade priser.
Revenue Gaps for Discriminatory and Anonymous Sequential Posted Pricing
{'venue': 'ArXiv', 'journal': 'ArXiv', 'mag_field_of_study': ['Mathematics', 'Computer Science']}