Från slutet av 1950-talet fram till 1975 uppfattades kognition främst som okroppslig symbolmanipulering inom kognitiv psykologi, lingvistik, artificiell intelligens och det framväxande området kognitiv vetenskap. Idén om förkroppsligad kognition trädde in i det kognitiva lingvistikområdet i början av 1975. Sedan dess har kognitiva lingvister, som arbetar med neuroforskare, datavetare och experimentella psykologer, utvecklat en neural teori om tänkande och språk (NTL). Centralt till NTTL är följande idéer: a) vi tänker med våra hjärnor, d.v.s. tanken är fysisk och utförs av funktionella neurala kretsar; b) det som gör tanken meningsfull är det sätt på vilket dessa neurala kretsar är anslutna till kroppen och karakteriserar förkroppsligad erfarenhet; c) så kallade abstrakta idéer förkroppsligas på detta sätt också, liksom språket. Experimentella resultat i förkroppsligad kognition ses inte bara som bekräftar NTTL utan också förklaras via NTTL, mestadels via neurala teorin av begreppsmetafor. Efterlämnade för mer än tre decennier sedan är den gamla uppfattningen att kognition använder den abstrakta manipuleringen av okroppsliga symboler som är meningslösa i sig själva men som på något sätt utgör inre "representationer av yttre verklighet" utan seriös medling av kropp och hjärna. Den här artikeln förklarar på ett unikt sätt sambanden mellan förkroppsligade kognitionsresultat sedan den tiden och resultat från kognitiv lingvistik, experimentell psykologi, beräkningsmodellering och neurovetenskap.
Neural Theory of Thought and Language (NTL) är en förkroppsligad kognitionsram som föreslås av Lakoff REF, som kastar semantisk slutsats som "konceptuell metafor".
Explaining Embodied Cognition Results
{'venue': 'Topics in cognitive science', 'journal': 'Topics in cognitive science', 'mag_field_of_study': ['Psychology', 'Medicine', 'Computer Science']}