Att överbrygga klyftan mellan informella krav och formella specifikationer är en viktig utmaning inom systemteknik. Att konstruera lämpliga abstraktioner i formella modeller kräver skicklighet och att hantera komplexiteten i förhållandet mellan krav och formella modeller kan vara svårt. I detta dokument presenterar vi en strategi som syftar till att ta itu med de dubbla utmaningarna att hitta lämpliga abstraktioner och hantera spårbarhet mellan krav och modeller. Vår strategi bygger på användningen av halvformella strukturer för att överbrygga klyftan mellan krav och Event-B-modeller och behålla spårbarheten till kraven i Event-B-modeller. I den stegvisa förfiningsmetoden introduceras konstruktionsdetaljer gradvis i formella modeller. Stegvis förfining gör det möjligt att införa varje krav i det mest lämpliga skedet i utvecklingen. Vårt tillvägagångssätt använder sig av UML-B och Event Raffinment Structures (ERS) tillvägagångssätt. UML-B ger UML grafisk notation som möjliggör utveckling av datastrukturer för Event-B-modeller, medan ERS-metoden ger en grafisk notation för att illustrera händelseförfining strukturer och hjälper till att organisera förfiningsnivåer. ERS-metoden kombinerar också flera konstruktörsmönster för att hantera kontrollflöden i Event-B. Syftet med detta dokument är att utnyttja fördelarna med UML-B- och ERS-metoderna för att underlätta konstruktionen av Event-B-modeller från krav och ge spårbarhet mellan krav och Event-B-modeller.
Författarna i referensreferensreferensreferensdokumentet använde semiformella strukturer för att överbrygga klyftan mellan krav och Event-B-modeller och hålla spårbarheten till kraven i Event-B-modeller, genom att använda fördelarna med UML-B och Event Raffinement Structures (ERS).
Building traceable Event-B models from requirements
{'venue': 'Sci. Comput. Program.', 'journal': 'Sci. Comput. Program.', 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}