En ordentlig säkerhetsarkitektur är en viktig del av genomförandet av robusta och tillförlitliga nätverksbaserade applikationer. Säkerhetsmönster har visat hur återkommande problem bäst kan lösas med beprövade lösningar. Även om de är avgörande för att säkerställa datasystemens konfidentialitet, integritet och tillgänglighet, behandlar inte säkerhetsmönstren uttryckligen (eller nödvändigtvis) enskilda personers integritet. Med utgångspunkt i befintliga integritetsmönster identifierar vi tre integritetsmönster för webbaserad aktivitet: INFORMAT KONSENT FÖR WEBBBASERADE TRANSAKTIONER, MASKED ONLINE TRAFIK och MINIMAL INFORMATION ASYMMETRY. Det första mönstret tar upp ett systemarkitektursproblem och bygger på Friedmans modell för informerat samtycke. Det andra och tredje mönstret ger stöd till slutanvändare och utvidgar Jiangs "Principle of Minimum Asymmetri". Dessa mönster beskriver hur användarna kan skydda sin integritet genom att både avslöja mindre om sig själva, och få mer information från den part som de kommunicerar med.
I REF används sekretessmönster för webbaserad aktivitet och särskilt för att förmedla sekretesspolicyer till slutanvändare under onlineinteraktioner.
Privacy patterns for online interactions
{'venue': "PLoP '06", 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}