Abstrakt. I parningsbaserad kryptografi används Generic Group Model (GGM) ofta för att ge belägg för nyligen införda hårdhetsantaganden. Tyvärr återspeglar GGM inte många kända egenskaper hos bilinjära gruppinställningar och därmed hårdhetsresultat i denna modell är av begränsad betydelse. I detta dokument föreslås en ny beräkningsmodell för parningsbaserad kryptografi, kallad Semi-Generic Group Model (SGM), som ligger närmare standardmodellen och gör det möjligt att skapa mer meningsfulla säkerhetsgarantier. Faktum är att de bästa algoritmer som för närvarande är kända för att lösa parningsbaserade problem är semigeneriska i naturen. Vi visar nyttan av vår nya modell genom att använda den för att studera flera viktiga antaganden (BDDH, Co-DH). Dessutom utvecklar vi masterteoremer som underlättar en enkel analys av andra (framtida) antaganden. Dessa mästerteoremer antyder att (om det inte finns bättre algoritmer än de semigeneriska) stora delar av djurparken av nya antaganden över bilinjära grupper är reducible till bara två (mer eller mindre) standardantaganden över ändliga fält. Slutligen undersöker vi lämpligheten av SGGM som ett verktyg för att analysera säkerheten i praktiska kryptosystem utan slumpmässiga orakel genom att tillämpa det på BLS signatursystem.
Värt att nämna i detta sammanhang är den semigeneriska gruppmodellen av Jager och Rupp REF.
The Semi-Generic Group Model and Applications to Pairing-Based Cryptography
{'venue': 'ASIACRYPT', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}