Litteraturen om algoritmisk mekanism design handlar främst om spel-teoretiska versioner av optimeringsproblem som standard ekonomiska pengar-baserade mekanismer inte kan tillämpas effektivt. Under de senaste åren har olika sanningsenliga approximeringsmekanismer utformats som är beroende av att betalningar verkställs. I detta dokument förespråkar vi en omprövning av högstrukturerade optimeringsproblem inom ramen för mekanismens utformning. Vi hävdar att approximationen inom sådana områden kan utnyttjas för att uppnå sannfärdighet utan att använda sig av betalningar. Detta står i kontrast till tidigare arbete där betalningar är allmänt förekommande, och (oftare än inte) approximation är en nödvändig ondska som krävs för att kringgå computational komplexitet. Vi presenterar en fallstudie i approximativ mekanism design utan pengar. I vår grundläggande miljö agenter finns på den verkliga linjen och mekanismen måste välja platsen för en offentlig anläggning; kostnaden för en agent är dess avstånd till anläggningen. Vi fastställer snäva övre och nedre gränser för det approximationsförhållande som ges av strategisäkra mekanismer utan betalningar, med avseende på både deterministiska och randomiserade mekanismer, under två objektiva funktioner: den sociala kostnaden och den maximala kostnaden. Vi utökar sedan våra resultat i två naturliga riktningar: en domän där två anläggningar måste finnas, och en domän där varje agent styr flera platser.
Vårt arbete passar inom ramen för approximativ mekanism design utan pengar, initierad av REF.
Approximate mechanism design without money
{'venue': "EC '09", 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}