Antropomorfism beskriver tendensen att ingjuta det verkliga eller inbillade beteendet hos icke - mänskliga agenser med mänskliga egenskaper, motiv, avsikter eller känslor. Även om antropomorfismen är förvånansvärt vanlig, är den inte invariant. Denna artikel beskriver en teori för att förklara när människor är benägna att antropomorfisera och när de inte är det, fokuserad på tre psykologiska bestämningsfaktorer-tillgängligheten och tillämpligheten av antropocentrisk kunskap (elegerad agent kunskap), motivationen att förklara och förstå beteendet hos andra agenter (effekt motivation), och önskan om social kontakt och tillhörighet (socialitet motivation). Denna teori förutsäger att människor är mer benägna att antropomorfisera när antropocentrisk kunskap är tillgänglig och tillämplig, när motiverade att vara effektiva sociala agenter, och när saknar en känsla av social koppling till andra människor. Dessa faktorer bidrar till att förklara varför antropomorfismen är så varierande; organisera olika forskning; och erbjuder testerbara förutsägelser om dispositions-, situations-, utvecklings- och kulturinfluenser på antropomorfism. Diskussionen behandlar utvidgningar av denna teori till de specifika psykologiska processer som ligger till grund för antropomorfismen, tillämpningar av denna teori i robotik och människa-datorinteraktion, och de insikter som denna teori erbjuder i den omvända avhumaniseringsprocessen.
Epley m.fl. beskriva antropomorfism som tendensen att "öka det verkliga eller inbillade beteendet hos icke-mänskliga medel med mänskliga egenskaper, motiv, avsikter eller känslor" REF.
On seeing human: A three-factor theory of anthropomorphism.
{'venue': 'Psychological review', 'journal': 'Psychological review', 'mag_field_of_study': ['Psychology', 'Medicine']}