Sammanfattning av denna webbsida: Enhancement filters är potentiellt tänkta att förbättra den diagnostiska prestandan hos digitala bilder. Syftet med denna studie var således att jämföra prestandan hos digital radiografi med och utan förbättringsfilter för detektion av inducerade proximala karieslesioner. Det totala provet bestod av 120 ljud mänskliga tänder (40 premolarer, 80 molarer). Enamel subsurface demineralization inducerades i en av de proximala ytorna av 60 tänder. Standardiserade röntgenbilder av alla tänder förvärvades efter demineraliseringsfasen med hjälp av Digora-Optime-systemet. Fyra radiologer undersökte de digitala röntgenbilderna och tillämpade följande filter som tillhandahålls av Digora för Windows 2.6 paket: Negativt, Sharpen och båda (Negative plus Sharpen). Validering av radiografisk diagnos utfördes av Knoops profilering av tvärsnittsmikrohårdhet på de proximala ytorna. Intraobserver-avtalet uppskattades med hjälp av Kappa-statistik (k). Känslighet, specificitet och total noggrannhet jämfördes med ANOVA/Tukey test (a = 5 %). Intraobserver-avtalet varierade från bra till mycket bra/optimalt (k: 0.65-0.83). Även om den inte är statistiskt signifikant observerades den högsta känsligheten (0,68 ± 0,22) och noggrannheten (0,76 ± 0,16) med hjälp av Sharpenfiltret i motsats till det negativa filtret, som uppvisade de lägsta prestandaindexen (0,57 ± 0,13 respektive 0,70 ± 0,10). Specificiteten varierade från 0,84 till 0,85, med beaktande av alla avbildningsmetoder (p > 0,05). I den mån Sharpen filtret hade den högsta prestandaindex, kan det anses vara ett användbart komplement för att upptäcka subtila proximala karies lesioner.
Förbättra filter förbättra den diagnostiska prestandan för digitala röntgenbilder REF.
Performance of digital radiography with enhancement filters for the diagnosis of proximal caries.
{'venue': 'Brazilian oral research', 'journal': 'Brazilian oral research', 'mag_field_of_study': ['Medicine']}