Abstract-I detta dokument undersöks den optimala spridningen av flera obemannade luftfartyg (UAV) som fungerar som flygbasstationer. Med tanke på nedlänkscenariot är målet att minimera den totala sändningseffekt som krävs för UAV:er samtidigt som användarnas hastighetskrav uppfylls. För detta ändamål bestäms de optimala platserna för UAV samt cellgränserna för deras täckningsområden. För att hitta dessa optimala parametrar är problemet uppdelat i två delproblem som löses iterativt. I det första underproblemet, med tanke på de cellgränser som motsvarar varje UAV, härleds de optimala platserna för UAV med hjälp av anläggningens lokaliseringsramverk. I det andra underproblemet antas UAV:s placeringar vara fasta, och de optimala cellgränserna erhålls med hjälp av verktyg från optimal transportteori. Analysresultaten visar att den totala sändningseffekt som krävs minskar avsevärt genom att bestämma de optimala täckningsområdena för UAV. Dessa resultat visar också att, flytta UAVs baserat på användarnas distribution, och justera deras höjder kan leda till en minimal strömförbrukning. Slutligen är det visat att den föreslagna utplaceringen strategi, kan förbättra systemets effekteffektivitet med en faktor på 20× jämfört med den klassiska Voronoi cell association teknik med fasta UAVs platser. Obemannade luftfartyg (UAV) kan användas som flygbasstationer för att uppfylla kraven på täckning och hastighet för trådlösa användare [1] och [2]. På grund av UAV:s flygkaraktär kan de ha line-of-sight (LOS)-anslutningar till markanvändare vilket leder till förbättrad täckning och hastighetsprestanda. Jämfört med markbaserade basstationer kan mobila UAV-enheter intelligent flytta och ändra sin position för att ge markanvändare täckning på begäran. Som ett resultat av detta kan UAV-baserade flygbasstationer användas för att öka den trådlösa kapaciteten och täckningen vid tillfälliga evenemang eller hotspot-områden. Effektivt driftsätta UAV kräver att möta viktiga utmaningar som luft-till-mark kanal modellering, optimal installation, banplanering och energieffektiv drift [3], [4]. Merparten av litteraturen om UAV-kommunikation har främst fokuserat på empiriska och analytiska studier av modellering av luft-till-mark-kanal [5]- [7]. Till exempel, i [5], sannolikheten för LOS för kommunikation mellan luft och mark härleddes som en funktion av höjdvinkeln för olika miljöer. Vägens förlustmodell för luft-till-jord-kanalen undersöktes ytterligare [6] och [7]. På grund av både förlust av tågläge och skuggning visas att luft-till-mark-kanalens egenskaper i [7] i hög grad beror på flygbasstationernas höjd.
Författarna i REF använde ATG-modellen för att hitta den optimala installationen av UAV:er som fungerar som flygbasstationer för att minimera den totala erforderliga UAV-överföringskraften samtidigt som användarnas datahastighetskrav uppfylls.
Optimal transport theory for power-efficient deployment of unmanned aerial vehicles
{'venue': '2016 IEEE International Conference on Communications (ICC)', 'journal': '2016 IEEE International Conference on Communications (ICC)', 'mag_field_of_study': ['Computer Science', 'Mathematics']}