Denna studie undersöker relationer mellan integritetsbekymmer, osäkerhetsreduktion beteenden, och själv-disclosure bland online-dejting deltagare, med utgångspunkt i osäkerhetsreduktion teori och den motiverande principen. Författarna föreslår en konceptuell modell som integrerar integritetsbekymmer, själveffekt och Interneterfarenhet med osäkerhetsreducerande strategier och mängden av självutlämnande och sedan testa denna modell på ett rikstäckande urval av online dating deltagare (N = 562). Studien resultat bekräftar att frekvensen av användning av strategier osäkerhet minskning förutses av tre uppsättningar av online dating berör-personlig säkerhet, förvrängning, och erkännande-samt selfefficiency i online dating. Dessutom medierar frekvensen av strategier för att minska osäkerheten relationen mellan dessa variabler och mängden självutlämnande med potentiella dejtingpartners online. Författarna undersöker de teoretiska implikationerna av dessa resultat för vår förståelse av osäkerhetsminskning, rättfärdigande, och självutlämnande processer i online-sammanhang. datormedierad kommunikation, online dating, självutlämnande, integritet, osäkerhetsminskning teori, garanterar på RUTGERS UNIV den 6 januari 2011 crx.sagepub.com Laddat ner från Gibbs et al. Som online-teknik, och de kommunikativa förmåner de erbjuder, blir centrala i många individers sociala praxis och dagliga erfarenheter, integritet-vad att avslöja, till vem, och hur man ser till att andra avslöjar ärligt i retur-är allt mer framträdande. Sådana farhågor kommer sannolikt att motivera beteenden för att minska osäkerheten och verifiera trovärdigheten hos online-partners. Detta gäller särskilt i sammanhang som online dejting, där individer ofta initiera relationer med människor de inte känner i offline sammanhang. Mer än 10 miljoner amerikaner deltar i online dating genom att behålla medlemskap eller profiler på minst en dating hemsida (Madden & Lenhart, 2006). Online dating har förlorat mycket av sin sociala stigmatisering och är en av de mest lukrativa formerna av betald innehåll på Internet; det är också en av de få online-företag att fortsätta att tjäna under den ekonomiska recessionen, med webbplatser som Craigslist, eHarmony, och Match.com rapporterar en 20%-22% ökning av medlemskap i (Carpenter, 2008. Till skillnad från andra populära online forum som sociala nätverk webbplatser (SNSs; Boyd & Ellison, 2007), online dejting webbplatser ofta föra samman främlingar som inte har någon tidigare relation med varandra, och bristen på delade fysiska sammanhang och icke-verbala köer kan skapa större osäkerhet om andra och komplicera processen att bilda relationer. Sedan, införandet av Internet, offentliga samtal om denna plats för relationsbildning har omfattat oro över deltagarnas integritet och säkerhet, särskilt farorna med att möta främlingar på nätet och potentiella hot om identitetsstöld, sexuella rovdjur, eller cyber stalking (Spitzberg & Hoobler, 2002), samt farhågor om förvrängning (t.ex., della Cava, 2004; Fischler, 2007). Datormedierad kommunikation (CMC) gör det möjligt för användare att engagera sig i "selektiv självpresentation" (Walther & Burgoon, 1992), men denna ökade kontroll över självpresentation kan resultera i farhågor om förvrängning och bedrägeri Lea & Spears, 1995; Toma, Hancock, & Ellison, 2008). Online missvisande har verkliga konsekvenser för online-dejting deltagare, som ofta söker efter en långsiktig romantisk partner. Till skillnad från andra CMC-sammanhang som chattrum eller rollspel online, där anonymitet eller pseudonymitet är acceptabelt eller till och med förväntat, ger förväntan om framtida interaktion ansikte mot ansikte inneboende i online dating motivation för att minska osäkerheten om identiteten hos potentiella relationer partners genom självdisclosure och andra kommunikationsstrategier. Online daterars offentliggörande val formas av de normer och förväntningar som styr varje webbplats, och en önskan att "presentera sig som unika individer inom begränsningarna i ett tekniskt system som uppmuntrar [s] homogenitet, förhandla en önskan att sticka ut med behovet av att smälta in" (Elison, Heino, & Gibbs, 2006, s. 433). Som ett resultat, online dejting deltagare utsätts för påtryckningar att avslöja personlig information, både för att uppfylla sociala normer och på grund av sin egen önskan att bilda romantiska relationer. Men de måste också överväga riskerna med att dela med sig av sådan information till främlingar frånvarande bekräftelse på att andra är ärliga i sina avslöjanden, vilket kan leda till känslomässig eller fysisk nöd. Offline, bekräftelse kan tillhandahållas av tredje part individer som ömsesidiga vänner eller av identitetsinformation som tillhandahålls av gemensamma sociala sammanhang köer (till exempel, den bil man kör ger ledtrådar om ens socioekonomiska status; närvaro vid en professionell konferens signalerar professionellt intresse). I online sammanhang, ett delat socialt nätverk som på RUTGERS UNIV den 6 januari 2011 crx.sagepub.com Laddat från Communication Research 38(1) som de som finns i SNS kan ge ytterligare identitetsverifiering (boyd & Ellison, 2007; Donath & boyd, 2004), men en synlig lista över tredje part "vänner" eller kontakter inte införlivas i de flesta online dating webbplatser. När man bygger upp en profil och interagerar med andra online innebär alltså onlinedejting en mycket reflexiv process där individer måste brottas med en evig cykel av möjligheter att avslöja sig själva genom bedömningar av andras identitetspåståenden, med målet att minska osäkerheten om potentiella romantiska partners. Tidigare kvalitativ forskning har visat att online-dejting deltagare engagerar sig i en dynamisk process att skriva om sina profiler för att bättre vädja till önskade potentiella partners samt utveckla regler för att bedöma trovärdigheten av andras identitetskrav samtidigt rekursivt tillämpa dessa regler på sin egen självpresentation Heino, Ellison, & Gibbs, 2010; Whitty, 2008). Man vet dock inte mycket om de strategier för att minska osäkerheten som används av online daterar för att söka information från och motivera identitetspåståenden från dem de träffar på nätet och hur de jämför med dem som används i andra sammanhang. Annan forskning har visat att CMC-användare engagerar sig i informationssökande strategier för att minska osäkerhet och motivera identitetskrav i andra sammanhang som e-postkommunikation (Tidwell & Walther, 2002 ), e-handel (Ling, Chuan, Yian, Yani, & Huaping, 2007, och SNSs (Antheunis, Valkenburg, & Peter, 2010; Hancock, Toma, & Fenner, 2008; Walther, Van Der Heide, Hamel, & Shulman, 2009). Vi vill undersöka om samma typer av informationssökande strategier används av online dating deltagare och testa en uppsättning faktorer som kan förutsäga användningen av sådana strategier. Denna studie bygger på osäkerhetsreduktionsteorin (Berger, 1979; Berger & Calabrese, 1975) och på en garantiprincip (Walther & Parks, 2002) för att undersöka de osäkerhetsminskningsstrategier som används av online dejtande deltagare för att lindra integritetsproblem och motivera andras trovärdighet. Vi undersöker kommunikator-relaterade faktorer som leder till större informationssökande beteende för att minska osäkerheten om andra, liksom förhållandet mellan sådan osäkerhet minskning strategier och själv-disclosure beteende i online dating sammanhang. Slutligen diskuterar vi konsekvenserna av dessa resultat för stipendiet för att minska osäkerheten, motivera och avslöja sig själv i onlinesammanhang i större utsträckning. Osäkerhetsreduktion, garanti, och Själv-Disclosure i Online Dating Initial interaktion bland främlingar är teoretiserad att motiveras främst av målet att minska osäkerhet, både i förhållande till att göra ens eget beteende och beteende andra mer förutsägbar och ge förklaringar till sådant beteende (Berger & Calabrese, 1975). Kommunikation spelar en nyckelroll i denna process eftersom det är genom kommunikation som osäkerheten minskar. Som sådan utvecklas mellanmänskliga relationer bland främlingar när interagerande kommunicerar för att minska sin osäkerhet och lära känna varandra genom att få större kunskap och ömsesidig förståelse. Osäkerhet leder till på RUTGERS UNIV den 6 januari 2011 crx.sagepub.com Laddat ner från Gibbs et al. informationssökande beteende, som individer är motiverade att övervaka andra människors beteende i sociala situationer och engagera sig i en mängd olika strategier för att ta reda på mer om andra, såsom dold observation, ställa frågor, eller kommunicera för att uppmuntra andra att avslöja mer om sig själva (Berger, 1979). På grund av avsaknaden av många traditionella ledtrådar om identitet och otillräcklig omedelbar återkoppling, kan det vara mer utmanande att engagera sig i strategier för att minska osäkerheten i online-inställningar. Icke desto mindre ger teorier som social informationsbearbetningsteori (Walther, 1992 ) och den hyperpersonliga modellen (Walther, 1996) ett viktigt teoretiskt stöd för påståendet att osäkerhetsreduktion och relationsutveckling sker via CMC (t.ex., Byron & Baldridge, 2007; Heisler & Crabill, 2006). Forskning har visat att interpersonella relationer verkligen utvecklas genom CMC som förutsägbarhet och förståelse av en partners beteende ökar (Parks & Floyd, 1996) samt visar användningen av särskilda osäkerhetsreducerande strategier i e-postkommunikation (Tidwell & Walther, 2002 ), e-handel (Ling et al., 2007, och SNSs (Antheunis et al., 2010; Hancock et al., 2008). Informationssökande strategier spelar en viktig roll för att påverka impression processer och relationsutveckling (Ramirez, Walther, Burgoon, & Sunnafrank, 2002). När man inleder ett förhållande tar individer oundvikligen hänsyn till olika risker, av vilka vissa är direkt relaterade till självutlämnande. Till exempel kan man frukta att ens partner undanhåller information eller ifrågasätter om deras självutlämnande är ärligt (Boon & Pasveer, 1999; Derlega, Winstead, & Greene, 2008). Reciprocity normer uppmuntrar individer att avslöja som svar på andras avslöjanden (Gouldner, 1960; Jourard, 1960), men individer kan utsätta sig för fara om de avslöjar information som svar på vilseledande kommunikation från andra. Vid online dating är dessa risker särskilt framträdande på grund av de mål som många medlemmar i möten ansikte mot ansikte och bildar romantiska relationer, vilket kräver att de gör sig sårbara genom att avslöja intim personlig information. De integritetsskyddsrisker som är inneboende i online-dejting, tillsammans med påtryckningarna att avslöja personlig information för att bilda relationer med potentiella romantiska partners, kommer sannolikt att uppmuntra beteenden som syftar till att minska osäkerheten och kontrollera trovärdigheten hos dessa potentiella partners. Online-dejting deltagare har därför ett incitament att engagera sig i informationssökande strategier för att kontrollera riktigheten av de identitetspåståenden som gjorts av andra på webbplatsen, för att göra sig mindre sårbara (Morr & Petronio, 2006). Användningen av sådana strategier är en normal del av relationsinitiering, eftersom individer i traditionella sammanhang tenderar att använda olika interaktionsstrategier, särskilt information söker, vid bedömningen av om en ny bekantskap bör behandlas som en potentiell relation (Greene, Derlega, & Mathews, 2006); dock ger online sammanhanget unika förmåner och begränsningar som sannolikt kommer att påverka hur osäkerhetsreducerande processer äger rum. Enligt Berger och Calabrese (1975) föredrar samverkande aktörer vid inledande traditionella möten mellan människor symmetriskt avslöjande, där parterna både söker och lämnar liknande information i samma växelkurs. Nätkontexterna förändrar denna dynamik genom att möjliggöra asymmetriskt informationsutbyte och interaktion. på RUTGERS UNIV den 6 januari 2011 crx.sagepub.com Laddat ner från 74 Även om självdisclosure ursprungligen positionerades som en interaktiv strategi för att minska osäkerheten (Berger, 1979) så antar vi att de ökade riskerna för integritet samt förutsättningarna för asynkron interaktion i online dating kan kräva ett extra steg av verifiering innan deltagarna är villiga att avslöja över och bortom vad de avslöjar i profilen. Med andra ord, online daterar kan vara mer benägna att söka bekräftande information om potentiella partners tidigt i processen, som en grund för kalibrering av sin egen självutlämnande. Att kontrollera andras påståenden genom andra strategier för att minska osäkerheten är därför sannolikt att påverka deras egna självutlysningar, som att veta om någon talar sanning kan öka eller minska riskerna i samband med självutlämnande. I online dating arena, på grund av framträdande farhågor om förvrängning ) och frekventa handlingar av vilseledande självpresentation, enskilda kan använda teckningsoptioner för att bekräfta identitetspåståenden som gjorts av andra, som kan föregå eller arbeta tillsammans med sina egna självdisclosures. Denna process kommer sannolikt att vara iterativ och pågående, men vi förutspår att osäkerhetsminskningsstrategier utformade för att motivera eller verifiera identitetskrav från andra spelar en viktig roll för att förmedla efterföljande beslut om offentliggörande eftersom online dating deltagare minskar osäkerhet och form relationer. Principen om garantier tar upp kopplingen mellan identitetsanspråk online och offline och de sätt på vilka enskilda personer kontrollerar identitetsanspråk i onlinesammanhang (Walther & Parks, 2002; se även Stone, 1995). Som Walther et al. (2009)) skriver: "Warranting hänvisar till förmågan att upprätta en tillförlitlig förbindelse mellan en presenterad persona online och en korporativt anchored person i den fysiska världen" (s. 232). Principen föreslår att när individer bedömer andras onlinekommunikation, kommer de att privilegiera meddelanden som inte kan manipuleras (såsom tredjepartsbeskrivningar) snarare än självrapporterad information (Walther & Parks, 2002) och att "information som har "motiverande" värde kopplar onlinepersonan till en offline person på mindre formbara sätt än självdeskription gör" (Ramirez & Walther, 2009, s. 79). Liknar det sätt på vilket signaler som är dyrare att upprätthålla är mer sannolikt att uppfattas som trovärdiga bevis för en viss egenskap (Donath, 2007), online identitetskrav med högt garantivärde är svårare att fejka och därmed mer trovärdig. Empirisk forskning har funnit stöd för garantiprincipen i online-sammanhang: Vid bedömning av personuppgifter i Facebook-profiler gav individer större tilltro till påståenden om attraktivitet när de tillhandahölls av andra (och därmed osannolikt att manipuleras eller tillverkas) än de gjorde till själv proklamationer av attraktivitet. I online dating, sanna garantier beteende är sannolikt sällsynta eftersom deltagarna har liten förmåga att verifiera information via ett delat socialt nätverk som kan ge information från tredje part (Elison, Gibbs, & Heino, 2005) ; användare måste främst förlita sig på de självrapporterade data som finns i profilen och eventuella meddelanden som utbyts med potentiella datum. Med tanke på oron för bedrägeri i online dating och på grund av avsaknaden av verkliga garantier möjligheter (såsom de som finns i ett delat socialt nätverk), online dating deltagare uppmuntras att utveckla sina egna verifieringsstrategier för att motivera den på RUTGERS UNIV den 6 januari 2011 crx.sagepub.com Laddat från Gibbs et al. Andras beteende. En strategi som finns tillgänglig för online daterar är att bedöma signaler oavsiktligt "avgiven" utöver de signaler som avsiktligt "ges" (Goffman, 1959). Till exempel, online daterar tolkar ofta stavfel som ett tecken på en brist på utbildning eller intresse; denna betoning på oavsiktliga signaler manifesteras i "show, don't tell" regeln tumme i profilskapande. På liknande sätt kommer en profil skriven på ett humoristiskt, smart sätt att ses som mer trovärdiga bevis på en känsla av humor än att inkludera orden "Jag är rolig" i en tråkig, humorlös profil, även om båda är obefogade självrapporter. Garantiprincipen antyder att användarna kommer att gynna information som inte är föremål för manipulation såsom den som tillhandahålls av tredje part, och det stöds av forskning på SNS-profiler som finner att information från tredje part har en betydande inverkan på uppfattningarna om profilägaren (Walther, Van Der Heide, Kim, Westerman, & Tong, 2008). I en relaterad anda, tidigare forskning om rollen av osäkerhet bland föräktenskapliga romantiska relationer tyder på att kommunikation med partners vänner och familj är associerad med mer stabila relationer (Parks & Adelman, 1983). I online dating sammanhang, användare kan försöka kompensera för bristen på ett delat socialt nätverk eller sann offline-verifiering genom att delta i andra former av garantier-typ beteende med hjälp av den information som är tillgänglig för dem, men ingen forskning hittills har uttryckligen utforskat denna fråga. Självutlämnande i CMC-sammanhang är ett växande fokus för samtida stipendium. Jämfört med ansikte mot ansikte har deltagare i vissa CMC-förhållanden befunnits ägna sig åt mer självutlämnande. I ett antal studier (t.ex. Joinson, 2001a; Levine, 2000; Parks & Floyd, 1996) har man fått belägg för den ökade karaktären av egenhemlighet online. Ett vanligt fynd är att anonymitet, gemensamma intressen och brist på fysisk närvaro kan bidra till en större sannolikhet att avslöja online, vilket i sin tur kan leda till utveckling av gillande och intimitet bland online interagerande (t.ex., Henderson & Gilding, 2004; McKenna, Green, & Gleason, 2002). Till exempel McKenna et al. (2002) fann att i Usenets nyhetsgrupper var det mer sannolikt att deltagare som hade bättre möjlighet att uttrycka sig på nätet än andra att ha bildat nära online-relationer som sedan blev integrerade i deras offline-liv. I sin studie av par som träffades online, Baker (2005) fann att par som engagerade sig i ärliga och fria själv-disclosure var mer benägna att bilda framgångsrika relationer. Onlinearenan presenterar sina egna förmåner och begränsningar när det gäller osäkerhetsminskning och strategier för att avslöja sig själv. Innan det första mötet ansikte mot ansikte, online dejting deltagare kan använda andra teknik (såsom e-post eller telefonsamtal) för att försöka verifiera information om en målperson (Whitty, 2008). Deltagarna kan också anstränga sig för att lämna ut uppgifter om sig själva som objektivt kan verifieras (t.ex. aktuellt fysiskt utseende) eller subjektivt bekräftas genom vänner eller familj (Jurchisin, Watchravesringkan, & McCabe, 2005) för att minska osäkerheten om målet och snabbt ömsesidigt utlämnande av uppgifter. Tidwell och Walther (2002) fann att CMC på grund av sina minskade sociala förutsättningar lämpar sig för att använda strategier för att minska den direkta osäkerheten, dvs. direkta och intima frågor och egenhemlighet som utförs av enskilda personer. Till skillnad från andra eller tredjehandsinformationen om potentiella romantiska partners lystes på RUTGERS UNIV den 6 januari 2011 crx.sagepub.com Laddad från 76 via familj eller vänner i traditionell dejting, ger online dating användare möjlighet att direkt undersöka en rad olika typer av information om målet som finns online (förutsatt att de vet hans eller hennes fullständiga namn eller online-identifierare), till exempel genom att använda sina interaktioner i en diskussionsgrupp online. Naturligtvis är dessa möjligheter till bekräftelse och upptäckt också tillgängliga för dem som möter genom mer traditionella metoder, förutsatt att ett fullständigt namn är känt och målets online närvaro är identifierbar. Online dating plats skiljer sig dock genom att mer identitetsinformation finns tillgänglig via profilen, men denna information är föremål för utsmyckning och andra former av "selektiv självpresentation" (Walther & Burgoon, 1992). Online-dejting deltagare, därför har en annan uppsättning av problem som driver dem att engagera sig i osäkerhetsreducerande taktik samt en unik uppsättning verktyg till sitt förfogande. Vi fokuserar på strategier för att minska osäkerheten som används för att bedöma online dating profiler samt andra former av kommunikation med online dating partners. Med utgångspunkt i osäkerhetsreduktionsteorin (Berger, 1979; Berger & Calabrese, 1975) och teori om information som söker och garanterar online (Ramirez m.fl., 2002; Walther & Parks, 2002) föreslår vi en konceptuell modell för integritetsfrågor, själveffekt och Interneterfarenhet med osäkerhetsreduktionsbeteenden och självdisclosure (se figur 1 ). Vi föreslår särskilt att tre uppsättningar av integritetsrelaterade problem, self efficiency och Internet erfarenhet kommer att påverka i vilken utsträckning osäkerhet minska strategier används för att söka och bekräfta information om andra, vilket i sin tur kommer att förutsäga i vilken utsträckning deltagarna själv avslöja för sina online dating partners.  Enskilda faktorer och strategier för att minska osäkerheten informationsrelaterade och teknikrelaterade strategier. Av dessa faktorer är kommunikator-relaterade funktioner (såsom personlighetsegenskaper, färdigheter och preferenser) sannolikt att ge den största källan till varians bland online-dejting deltagare (som för det mesta använder samma teknik, kommunicerar i samma sammanhang, strävar efter liknande mål att bilda romantiska relationer, och söker liknande typer av information). Av denna anledning fokuserar vi på en uppsättning kommunikator-relaterade faktorer som sannolikt kommer att påverka osäkerhetsminskning strategier i online dating: integritetsbekymmer, själveffekt, och Internet erfarenhet. Vi antar att dessa faktorer sannolikt kommer att påverka online dating deltagarnas motivation och förmåga att engagera sig i osäkerhetsminskning strategier. Bekymra er om privatlivet. Online dating deltagare möter en mängd sårbarhetsrisker relaterade till flera typer av problem, vilket sannolikt kommer att skapa osäkerhet om potentiella dating partners. Det innebär att ju mer betydande dessa risker är för deltagarna, desto mer motiverade kommer de att vara att försöka verifiera information om andra innan de öppnar sig för dem, för att minska osäkerheten om andras identitetskrav (och minska deras egen sårbarhet). För det första kan utlämnande av personuppgifter på nätet innebära risker för ens fysiska och känslomässiga säkerhet, eftersom det kan leda till hot såsom identitetsstöld eller förföljare (Gross & Acquisti, 2005; Spitzberg & Hoobler, 2002). För det andra, att skapa en online-profil kan resultera i exponering av information för oavsiktlig publik (Barnes, 2006) eller förlust av kontroll över ens personliga information till tredje part, såsom när en persons fotografi erkänns av en kollega därmed oavsiktligt avslöjar sin verksamhet på en online dejting webbplats (Couch & Liamputtong, 2007). Rosen, Cheever, Cummings och Felt (2008) fann att de flesta online dejtare var ovilliga att berätta för sina sociala nätverk att de använde online dating (även om en annan undersökning nyligen visade att 70% av online daterar hade avslöjat sin inblandning till vänner och familj; Stephure, Boon, MacKinnon, & Deveau, 2009). För det tredje ställs enskilda personer inför risker för offentliggörande på grund av att de kan vilseleda eller förvränga andra i sina profiler eller på nätet. Ju mer en avslöjar om sig själv, desto lättare är det för andra att låtsas likhet och samtycke; en nyligen genomförd studie fann att avslöjandet av privat information i ens Facebook-profil gjorde det möjligt för andra att få kunskap om målpersonen och använda den för att skapa en känsla av homofili i efterföljande interaktion. På så sätt kan det vara farligt att avslöja sig själv, eftersom andra kan använda denna information som grund för att fabricera sina egna avslöjanden. Det är rimligt att personer med större integritetsbekymmer sannolikt kommer att uppleva större osäkerhet på grund av misstanke om att andras avslöjanden är sanna, vilket kan hindra deras vedergällning av avslöjanden. Integritetsskydd kan därför ge användarna större motivation att ägna sig åt informationssökande aktiviteter för att skydda sig mot potentiella risker (Metzger, 2007) eftersom sådana aktiviteter ger användarna mer information om deras kommunikationspartner och kan minska deras osäkerhet om dem. Mer specifikt är det mer sannolikt att användare med större integritetsproblem söker information om potentiella partners, för att kontrollera att sådana personer inte utgör ett hot mot sin personliga säkerhet, att de företräder sig själva ärligt och korrekt, och att de inte utgör en risk för ens sociala eller yrkesmässiga ställning (såsom kan vara fallet om man oavsiktligt jagade en arbetskollega eller social bekant). På grundval av denna förutsägelse förväntar vi oss att deltagare som är mer oroade över sin integritet i online på RUTGERS UNIV den 6 januari 2011 crx.sagepub.com Laddat från (1) dating-i termer av tre uppsättningar av integritet-relaterade bekymmer-kommer att engagera sig i mer osäkerhet minskning strategier för att autentisera identitetspåståenden av dem de möter online. Hypotes 1: Online dejting deltagare med större oro om (a) personlig säkerhet, (b) förvrängning, och (c) erkännande kommer att engagera sig i ökade nivåer av osäkerhet minskning strategier. Själveffekt. Vi förutspår också att själveffekt kan påverka i vilken utsträckning online dating deltagare engagerar sig i strategier för att minska osäkerheten om andra. Själveffekt avser individers tro på deras förmåga att organisera och genomföra de åtgärder som krävs för att producera givna prestationer (Bandura, 1977) och upplevd själveffekt spelar en viktig roll för att påverka individuella motivationer och beteende (Bandura, 1982; Igbaria & Iivari, 1995). Som Eastin och LaRose (2005) skriver, "Själveffekt bestämmer vad och hur ofta en person engagerar sig i ett givet beteende, hur mycket ansträngning och uthållighet som läggs fram när man ställs inför hinder, och slutligen, behärskandet av beteendet" (s. 980). Tidigare forskning visar att olika former av internetselektivitet såsom informationssökning, underhållning och social själveffekt (Eastin, 2005) och online-stöd själveffekt (Eastin & LaRose, 2005) är viktiga prediktorer av onlinebeteende. Särskilda åtgärder för själveffekt har visat sig vara mer prediktiva i ett visst sammanhang än allmänna åtgärder för själveffekt (Agarwal, Sambamurthy, & Trappor, 2000; Marakas, Yi, & Johnson, 1998). På grundval av detta resultat antar vi att själveffekt i online dating sannolikt kommer att påverka i vilken utsträckning online dating deltagare utvecklar och engagerar sig i strategier för att minska osäkerheten. Specifikt kan de med hög själveffekt om sin förmåga att vara framgångsrik i online dating förväntas vara mer motiverade och kunna utveckla osäkerhetsreducerande strategier för att verifiera privat information om andra; dessa individer kommer att känna sig mer säkra på sin förmåga att avslöja bedrägeri och därmed kommer att vara mer benägna att försöka göra det. Hypotes 2: Online dejtande deltagare med större själveffekt kommer att engagera sig i ökade nivåer av strategier för att minska osäkerheten. Internetupplevelse. Internet erfarenhet har förutsetts öka avslöjande och informationssökande beteende i e-handel sammanhang (Metzger, 2007). På samma sätt förutspår vi att tidigare erfarenheter på Internet kan fungera som en viktig källa för de informationssökningsstrategier som online dejtande deltagare använder för att minska osäkerheten och motivera identitetspåståenden från andra. Detta beror inte på deras förvärv av teknisk expertis (eftersom den teknik som används i online dating inte är sofistikerad och i allmänhet begränsad till e-post, snabbmeddelanden (IM), telefon, och användningen av Internet sökmotorer) så mycket som till en ökad förtrogenhet med online sociala normer och regler för beteende. Det vill säga, individer kommer sannolikt att utveckla en generaliserad uppsättning strategier i samband med informationssökning och osäkerhet minskning på grundval av sin erfarenhet att delta i andra typer av online-aktiviteter, såsom att göra online-forskning, shopping, eller e-banking. Till exempel, användare som stöter på felaktig information från de webbplatser de besöker kan vara mer medvetna om behovet av att kontrollera på RUTGERS UNIV den 6 januari 2011 crx.sagepub.com Laddat från Gibbs et al. trovärdigheten för information online och därmed uppmanas att utforma en strategi för dubbelkontroll av information med hjälp av flera webbplatser. På samma sätt kan de som har en bredare räckvidd av Internet erfarenhet också vara mer bekanta med sökmotorer som Google och därmed mer sannolikt att använda strategier som inkluderar Googling-en gemensam informationssökande strategi i andra Internet sammanhang (Griffiths, 2003; Griffiths & Brophy, 2005) - för att verifiera andras profil information eller avslöjanden. Internetkunskap, som definieras som "förmågan att få tillgång till, förstå, kritisera och skapa informations- och kommunikationsinnehåll online" (Livingstone, 2008, s. 110), förutspås av Internetanvändarnas faktiska onlinefärdigheter (Hargittai, 2005). Detta tyder på att de som deltar i ett större utbud av onlineaktiviteter kommer att ha större förmåga att bedöma information och innehåll i olika onlinesammanhang. Vi förutspår att sådana användare kommer att vara mer benägna att engagera sig i informationssökning och strategier för att minska osäkerheten. Hypotes 3: Online dejting deltagare med större Internet erfarenhet kommer att engagera sig i ökade nivåer av osäkerhet minska strategier. Självutlämnande har definierats som alla meddelanden om det jag som en individ kommunicerar med en annan (Wheeless, 1978; Wheeless & Grotz, 1976). Utlämnandet av mycket personlig information spelar en viktig roll i utvecklingen av romantiska relationer (Greene et al., 2006), eftersom det hjälper individer att samla in information om potentiella partners och göra prognoser om genomförbarheten av potentiella relationer (Derlega et al., 2008). Det följer av detta att online dejtande deltagare som engagerar sig i större osäkerhetsreduktion beteende kommer att ha mindre osäkerhet om potentiella dating partners och kommer därmed att öppna upp mer i sina interaktioner med dem, förutsatt att de är säkra på sanningen i den information de har fått. Reciprocity normer leder till ökad ömsesidig självdisclosure i interpersonella relationer (Derlega, Winstead, Wong, & Greenspan, 1987), men i online-sammanhang oro om sannfärdigheten i den offentliggjorda informationen kan hindra denna process och hindra ömsesidig självdisclosure. Osäkerhetsminskningen kommer sannolikt att utgöra ett viktigt mellansteg som bidrar till att lindra sådana problem och ger upphov till mer information om sig själv, eftersom enskilda personer får förtroende för den information som tillhandahålls av den andra personen genom verifieringsverksamhet som inte avslöjar felaktig information från målet. Det är osannolikt att online daterar kommer att upptäcka "extreme lögner" som skulle kväva ytterligare självdisclosure när de engagerar sig i osäkerhet minskning beteenden eftersom majoriteten av dessa profil-verklighet avvikelser är små i storleksordningen. Därför föreslår vi att online-dejting deltagare som engagerar sig i mer osäkerhetsreducerande strategier kommer att rapportera större mängder av självdisclosure med dem de träffas på nätet. Hypotes 4: Online dejting deltagare som engagerar sig i ökade nivåer av osäkerhet minskning strategier kommer att rapportera större mängder av själv-disclosure i deras interaktioner. på RUTGERS UNIV den 6 januari 2011 crx.sagepub.com Laddat ner från 80 Förutom ovanstående hypoteser föreslår vi också att strategier för att minska osäkerheten medlar effekterna av de tre uppsättningarna av oro, själveffekt och Interneterfarenhet på mängden självutlämnande. För det första förutspår vi att online dejtande deltagare med större oro för sin personliga säkerhet, förvrängning och erkännande kommer att engagera sig i mindre online-self-disclosure av en motivation att skydda sin integritet genom att undanhålla information (Metzger, 2007; Petronio, 2002). De som har utvecklat strategier för att minska osäkerheten för att bedöma potentiella dejtingpartners trovärdighet kan dock känna sig mer bekväma med att lämna ut personlig information så att de negativa effekterna av sådana problem mildras när strategier för att minska osäkerheten finns på plats. Detta stöds av forskning fann att effekten av dispositionella aspekter av integritet (allmän integritet attityder) på självutlämnande förmedlades av allmänna försiktighetsbeteenden integritetsbeteenden såsom läsa sekretesspolicy (Paine, Joinson, Buchanan, & Reips, 2006) ; osäkerhet minskningsstrategier kan fungera på liknande sätt som försiktighet integritet beteenden i online dating. Därefter förutspår vi att strategier för att minska osäkerheten kommer att förmedla effekterna av selfefficiency på mängden självutlämnande. Forskning om konsumentsekretess beteende i e-handel har funnit att själveffekt är förknippat med ökat integritetsskydd och lägre självutlämnande, även om förekomsten av sekretesstätningar uppmuntrat personliga uppgifter avslöjanden bland dem med hög själveffekt (Rifon, LaRose, & Choi, 2005). Även om denna studie testade för moderering snarare än medierande effekter, vi postulerar att osäkerhetsminskning strategier kan fungera på samma sätt som sekretesstätningar genom att ge online daterar mer förtroende och uppmuntra dem att öppna upp och själv avslöja mer med potentiella partners. Slutligen förutspår vi att strategier för att minska osäkerheten medlar effekterna av Interneterfarenheter på självutlämnande, eftersom det är mer sannolikt att online daterar kommer att utveckla sådana strategier i andra sammanhang och tillämpa dem på online-dejting, och tillämpningen av sådana strategier i sin tur uppmuntrar till större egenhemlighet på grund av förtroende som härrör både från ökad digital kompetens i allmänhet och användning av specifika information söker strategier. Med tanke på den undersökande karaktären hos denna modell och avsaknaden av tidigare teoretiskt stöd för sådana relationer, föreslår vi inte en formell hypotes utan snarare en forskningsfråga för att ta itu med dessa medlande relationer: Forskning Fråga 1: Medlar strategier för att minska osäkerheten effekterna av a) personliga säkerhetsfrågor, b) förvrängningar, c) farhågor om erkännande, d) egeneffekt och e) erfarenheter på Internet om mängden av egenhemlighet? Förutom att testa de relationer som specificerats tidigare, utforskar vi också mer kvalitativt de specifika typer av osäkerhetsreducerande strategier som används av online dating deltagare. I den första formuleringen av osäkerhetsreduktionsteorin identifierade Berger (1979) tre typer av strategier som individer använder för att ta reda på information om andra för att minska osäkerheten om dem: passiv, aktiv och interaktiv. Parks och Adelman (1983) utökade denna klassificering med en annan aktiv strategi: att interagera med en romantisk partners sociala nätverk. På senare tid har Internetforskare anpassat detta ramverk för att minska osäkerheten i CMC-sammanhang och lagt till en alternativ kategori av "extraktiva" informationssökande strategier som sannolikt kommer att finnas på RUTGERS UNIV den 6 januari 2011 crx.sagepub.com Laddat ner från Gibbs et al. Särskilt vanligt. Ramirez m.fl. I (2002) skisserades en fyradelad typologi för informationssökningsstrategier som varierar i fråga om direktion, inklusive interaktiv, aktiv, utvinningsmässig och passiv. Som två ändar av kontinuum, interaktiva strategier avser förvärv av information genom direkt interaktion mellan kommunikator och mål, medan passiva strategier innebär att skaffa information om ett mål genom diskreta observationer såsom läsa meddelanden som publiceras på ett centralt forum och granska kompisprofiler som är allmänt tillgängliga i IM-tjänster. Aktiva strategier innebär att inhämta information från andra individer utan direkt interaktion med målet, såsom att förlita sig på målets sociala nätverk som informationskällor, medan utvinningsstrategier omfattar en mängd icke-interaktiva strategier såsom att utföra bakgrundskontroller online med hjälp av en sökmotor som Google. Den sista kategorin är unik för CMC eftersom den bygger på arkiverade data som bevaras med tiden; detta ger möjlighet till hemlig insamling av information utan målets kunskap (Ramirez et al., 2002). Dessa typer av strategier har observerats i online-sammanhang såsom e-handel (Ling et al., 2007) och SNSs (Antheunis et al., 2010) och kommer sannolikt att förekomma i online dating också, även om de inte uttryckligen har undersökts. Till exempel, individer kan använda sökmotorer för att lokalisera nyhetsgrupp inlägg av den person som är under granskning, vet att denna sökning är hemlig och att de inlägg som mest sannolikt var författare utan insikt om att de skulle arkiveras (Ramirez et al., 2002). Westerman, Van Der Heide, Klein och Walther (2008) utforskade informationssökande beteenden, med fokus på förhållandet mellan kanalval och mål (mindre eller mer känt). Även om de inte inkluderade sökmotorfrågor som en möjlig kanal, de fann att SNSs uppfattades vara användbara oavsett relationsstatus för målet, notera att dessa webbplatser tillåter tredjepartsbedömningar (t.ex. kommentarer av mål "Vänner") som sannolikt kommer att vara särskilt värdefulla. En färsk rapport från Pew visade att 9% av de vuxna på nätet rapporterade att de sökte information om en romantisk partner eller någon de dejtade. Fler kvinnor engagerade i denna praxis än män-11% av online kvinnor jämfört med 7% av online män (Madden, Fox, Smith, & Vitak, 2007). Även om garantiprincipen inte uttryckligen har granskats i online dating sammanhang, har den funnit stöd i forskning som undersöker SNS ) och forskning tyder på att online dating deltagare engagerar sig i strategier inriktade på att bedöma och verifiera identitetspåståenden från andra (Couch & Liamputtong, 2007;. Vi ställer följande forskningsfråga för att beskriva de specifika typerna av strategier för att minska osäkerheten som används i online dating. Vilka typer av strategier för att minska osäkerheten används av deltagare som dejtar online? Denna studie bygger på webbaserade enkätdata från ett urval online dating deltagare. Deltagarna förhandsgranskades från en kommersiell forskningspanel med cirka 1,4 miljoner Internetanvändare (som hade gått med på att regelbundet delta i undersökningar). The at RUTGERS UNIV on januari 6, 2011 crx.sagepub.com Downloaded from 82 initiala screening frågor ställde om de för närvarande var inblandade i online dating som betald abonnent till någon online dating webbplats, hur länge de hade deltagit i online dating, och om de för närvarande var gifta eller inte. Incidensen för online dating deltagare var 15%. Forskningsbyrån kontaktade sedan ett slumpmässigt urval av dem som kvalificerat sig med enkätlänken och bjöd in dem att delta i enkäten och informerade dem om att de hade valts ut för att delta i en forskningsstudie om onlinedejting med målet att utforska "online dating deltagares uppfattningar och hur de kommunicerar med andra". De som genomförde undersökningen fick ett incitament på 6 US-dollar. Deltagande uppmuntrades ytterligare genom att skicka ett påminnelsemeddelande. Datainsamlingen omfattade en vecka i maj 2006. Webbenkäten var värd Zoomerang.com, som är en enkätvärd webbplats. Svarspersonerna identifierades endast genom ett unikt lösenord som forskningsbyrån gav dem, vilket skyddade deras sekretess samt säkerställande av att a) endast de som ingick i urvalet kunde slutföra undersökningen, och b) varje svarande endast genomförde undersökningen en gång. Alla respondenter var Internetanvändare som var aktivt involverade i online dating. Deltagarna rekryterades på grundval av följande urvalskriterier: Alla var nuvarande betalda abonnenter till minst en dejtingsajt (eHarmony, Match.com, Yahoo! Personliga, etc.), alla hade minst en månads erfarenhet av online-dejting, ingen var för närvarande gift (detta inkluderade ensamstående, frånskilda och änklingar), och alla var minst 18 år. Totalt 562 respondenter slutförde undersökningen, vilket motsvarade en svarsfrekvens på 59 % 2; 54,4 % av urvalet var män. Deltagarna varierade i ålder från 18 till mer än 60, med 59,8% är i deras 30s och 40s; 78,3% var vit, 58,9% var singel; ytterligare 29,4% var skilda eller separerade och 79,9% var heterosexuell; 78,5% hade en kandidatexamen eller högre; och medianinkomsten var $ 50,000-US$75000. Undersökningens instrument har konstruerats med hjälp av en kombination av etablerade skalor och originalartiklar som är informerade av litteraturen om integritet, informationssökning och självdisclosure i interpersonella och online-relationer. Undersökningen var pilot testad (n = 52) för att validera ursprungliga skalor och klargöra frågeformuleringen. Alla skalor validerades genom faktoranalys med hjälp av Varimax rotation och behålla Eigenvärden på 1 eller högre (alla identifierade en 1-faktorlösning), följt av tillförlitlighetsanalys. Svar på alla online datingrelaterade frågor hänvisade till försökspersonernas viktigaste online dating webbplats (eftersom många av dem använde mer än en) och varierade från 1 = starkt oense till 5 = starkt samtycker, om inte annat anges. Mängden självutlämnande. Mängden av självutlämnande mättes med hjälp av fyra objekt från General Disclosiveness Scale (GSD; Wheeless, 1978; Wheeless & Grotz, 1976), som mäter individers självutlämnande mönster med andra i allmänhet, snarare än att fråga om självutlämnande till en viss individ eller individer. 3 Poster ändrades för att hänvisa till online interaktioner och användes i tidigare online dating forskning (Gibbs et al., på RUTGERS UNIV den 6 januari 2011 crx.sagepub.com Laddad från Gibbs et al. Domstolen har beslutat följande dom: Poster som inte hängde ihop på ett tillförlitligt sätt med resten av skalan togs bort från enkäten baserat på analys av pilotdata. Den slutliga undersökningen bestod av fyra självutlämnande poster. När skalan validerades hängde två objekt som var omvänt kodade inte ihop tillförlitligt med de andra två, så de tappades. Den slutliga åtgärden (Cronbachs α =.75, M = 2.90, SD =.90) bestod av följande två punkter: (1) "Jag kommunicerar vanligtvis om mig själv under ganska långa perioder åt gången med dem jag träffar på nätet", och (2) "Jag diskuterar ofta mina känslor för mig själv med dem jag träffar på nätet." På grund av det låga antalet objekt i den slutliga skalan, genomförde vi ett test av konvergent giltighet för att ytterligare validera denna åtgärd. Ett litet antal av våra respondenter gav sina profilbildsnamn och gjorde det möjligt för oss att göra ytterligare analyser av deras faktiska profiler. Vi begränsade denna analys till Match.com-användare, som utgjorde majoriteten av respondenterna, för att undvika inkonsekvenser i webbplatsens utformning och säkerställa jämförbarhet. Även om detta prov (n = 31) inte hade tillräcklig kraft för att möjliggöra hypotes testning, vi observerade en betydande korrelation mellan självutlämnande och ord räkning (antalet ord i den öppna profilen självbeskrivning) med hjälp av en en-tailed test i ljuset av vår riktning förutsägelse (r =.35, p =.028). Detta samband med en mer objektiv beteendeindikator hjälper till att bekräfta giltigheten av vårt mått av självutlämnande. Strategier för att minska osäkerheten. För att mäta osäkerhetsminskningsstrategier har vi konstruerat ett index på fem informationssökande eller informationsappraisala strategier som online-dejting deltagare kan använda för att verifiera trovärdigheten hos andra de träffar på nätet. Dessa strategier kartlades på de kategorier som beskrivs av Ramirez et al. (2002), enligt följande: a) "'Googling' presumtiva datum (t.ex., söka efter deras namn online för att verifiera personlig information eller ta reda på mer om någons bakgrund)"-extraktivt; b) "spara e-post/IM chattar för att kontrollera konsekvens"-aktiv (liknande bedrägeri upptäckt); c) "jämföra bilder till skriftlig / demografisk beskrivning i profil"-passiv; d) "bevaka uppföljningsfrågor i e-post eller IM för att se om de är vem de säger att de är"-interaktiv; och e) "bega frågor på telefonen om vad de sa i en profil, e-post eller IM" - också interaktiv. Observera att dessa strategier varierar i den grad av garantivärde de ger (med Googling är närmast den faktiska garanti, även om vi inte kunde bedöma de specifika webbsidor som våra deltagare hittade medan Googling och därmed inte kan anta att denna aktivitet definitivt resulterade i "andra-tillhandahållna" information). De tillfrågade ombads att bedöma hur ofta de deltog i var och en av dessa strategier på en 5-punktsskala som varierade från 1 = aldrig till 5 = ofta. De fem posterna aggregerades till ett index som mätte frekvensen av att använda olika strategier för att minska osäkerheten (α =.85, M = 3.09, SD = 0,97). Vi inkluderade också en öppen fråga efter dessa fem slutna frågor, "Finns det några andra strategier du använder för att verifiera vad folk säger i sina profiler?" Dessa data analyserades med hjälp av beskrivande statistik och innehållsanalys. Personliga säkerhetsproblem. Vi använde en modifierad version av Spitzberg och Hoobler's (2002) cyberstalking skala för att bedöma en rad online dating problem relaterade till personlig säkerhet. Ett index med namn på personliga säkerhetsproblem konstruerades (α =.93, M = 2.56, SD = 0,90), bestående av nio artiklar (provobjekt: "Någon jag träffar genom online dating kommer att skicka mig hotfulla skriftliga meddelanden eller bilder," som svar på frågan: på RUTGERS UNIV den 6 januari 2011 crx.sagepub.com Laddad från 84 "Hur orolig är du om följande?") betygsatt på en 5-punktsskala med svarsalternativen från 1 = inte alls berörda till 5 = mycket berörda. Felrepresentationsbekymmer. Vi inkluderade ytterligare två poster relaterade till förvrängning, som tidigare online dating forskning har identifierat som en framträdande fråga Gibbs et al., 2006). Dessa poster ("Någon jag träffar genom online dating kommer att vara mycket annorlunda från deras profil", "Någon jag träffar genom online dating kommer att ha överdrivit en del av sina kvaliteter") aggregerades för att bilda ett index som kallas förvrängning farhågor (α =.89, M = 3.73, SD = 0.87). Bekymren om erkännande. En tredje uppsättning frågor ingick också, med tanke på att tidigare online dating forskning har funnit att deltagarna ofta är oroade över att få sina profiler erkända av vänner, familj, eller arbetskollegor (Couch & Liamputtong, 2007). För att ta itu med denna oro, vi inkluderade tre poster (prov objekt: "Jag är orolig att människor jag känner professionellt kommer att se min online dating profil och känna igen mig") på en 5-punktsskala där svarsalternativ varierade från 1 = starkt oense och 5 = starkt samtycker. Posterna aggregerades till ett index som kallades "erkännande" (α =.82, M = 2.98, SD = 1.07). Själveffekt. Vi undersökte etablerade skalor som mäter allmän själveffekt, men på grundval av förslaget från flera studier att specifika själveffektivitetsåtgärder är mer prediktiva i ett visst sammanhang (Agarwal et al., 2000; Marakas et al., 1998), skapade vi våra egna ursprungliga objekt för att mäta online dating själveffekt specifikt. De sex punkterna bedömdes på en 5-punktsskala, med svarsalternativ som sträcker sig från 1 = starkt oense till 5 = starkt överens (provobjekt: "Jag kan exakt välja personer som är en bra matchning för mig"). Tillförlitlighetsanalysen visade att skalan var mer tillförlitlig om en av posterna (som var omvänd kodad) sänktes, så den slutliga skalan bestod av ett genomsnitt av de övriga fem posterna 4 (α =.80, M = 3.46, SD = 0,69). Internetupplevelse. För att bemöta kritiker som har riktats mot enkla Internetaccess åtgärder (Hargittai, 2005; Jung, Qiu, & Kim, 2001), skapade vi ett index över Internet erfarenhet genom att aggregera det totala antalet online-aktiviteter som utförs minst en gång i veckan. Vi karakteriserar personer som regelbundet utför ett bredare spektrum av Internetaktiviteter som mer erfarna Internetanvändare. Indexvärden varierar från 0 till 10 och baseras på tio aktiviteter, inklusive att läsa en online nyhetssajt, leta efter hälso-/medicinsk information, uppdatera en personlig webbplats eller blogg, och handla online (M = 4,40, SD = 2,16). Kontrollvariabler. Två ytterligare variabler som sannolikt kommer att påverka självutlämnandet inkluderades som kontroller: kön och individers sannolikhet att lita på nätet. Kön inkluderades med tanke på den stora forskningen om könsskillnadernas inverkan på självdisclosure (t.ex. Dindia, 2000) och bedömdes genom en av de demografiska frågorna. Sannolikhet att lita på nätet ingick med tanke på att tidigare forskning har observerat ett positivt förhållande mellan interpersonellt förtroende och självutlämnande (Altman & Taylor, 1973; Corcoran, 1988; Steel, 1991). Det mättes med hjälp av fyra originalobjekt som jämförde respondenternas sannolikhet att lita på dem de träffar via online dating jämfört med olika inställningar ansikte mot ansikte. De fyra punkterna var uttalanden utvärderas på en 5-punktsskala med svarsposter som sträcker sig från 1 = mycket mindre sannolikt till 5 = mycket mer troligt. Uttalanden lyder: "Jag är ________________________________ att lita på människor jag träffar genom online dating jämfört med (1) främlingar jag träffar på en bar, (2) människor I på RUTGERS UNIV den 6 januari 2011 crx.sagepub.com Laddad från Gibbs et al. träffa genom arbete, (3) människor jag träffar genom ömsesidiga vänner, och (4) människor jag träffar genom familjemedlemmar." Tillförlitlighetsanalys visade att skalan var mer tillförlitlig om den första posten (människor jag träffar på en bar) tappades, så den slutliga skalan består av ett genomsnitt av de övriga tre punkterna (α =.82, M = 2.02, SD = 0,77). Interiterm korrelationer bland var och en av våra större konstruktioner undersöktes också för att kontrollera bevis på multicollinearitet. Alla korrelationer var under.4, långt under den rekommenderade tröskeln på.7 (Tabachnick & Fidell, 2001); därför drog vi slutsatsen att variablerna var icke-redundanta. Jämförelser mellan alla variabler redovisas i tabell 1. Resultat Alla hypoteser i modellen testades genom hierarkisk multi regressionsanalys. I den första modellen som förutspår strategier för att minska osäkerheten lades de oberoende variablerna till genom tvångsinträde. I den andra modellen med förutsägelser om egenhemlighet, kön och sannolikhet för förtroende angavs som kontrollvariabler i ett första steg. I ett andra steg lades den oberoende variabeln till genom tvångsinträde. Standardiserade z-poäng användes för varje variabel i regressionsanalysen, för att säkerställa att koefficienterna var jämförbara. Den första regressionsmodellen användes för att testa effekterna av de enskilda prediktorerna på strategier för att minska osäkerheten (Hypotes 1-3). Hypotes 1 a bekräftades, eftersom de med större personliga säkerhetsproblem ägnade sig åt större strategier för att minska osäkerheten (β =.24, p <.001). Hypotesen 1 b bekräftades också, eftersom de som var mer oroade över förvrängningen också oftare ägnade sig åt strategier för att minska osäkerheten (β =.09, p <.05). Hypotesen 1 c bekräftades också, eftersom de som var mer intresserade av att bli erkända av vänner, familj eller arbetskamrater som var engagerade i strategier för att minska osäkerheten oftare (β =.09, p <.05). Själveffekt visade sig också vara en betydande prediktor för strategier för att minska osäkerheten (β =.15, p <.001), vilket bekräftar Hypotes 2. Slutligen var Interneterfarenheten en icke-betydande förutsägare av strategier för att minska osäkerheten, vilket inte gav något stöd för Hypotes 3. Den justerade R 2 för denna modell var.14 och modellen var signifikant, F(5, 521) = 17.901, p <.001 (se tabell 2 för regressionsresultat). Därefter kördes en regressionsmodell för att testa effekterna av strategier för att minska osäkerheten på mängden självutlämnande (Hypothesis 4). Frekvensen av att utföra strategier för att minska osäkerheten konstaterades ha en signifikant positiv effekt på självutlämnandet (β =.13, p <.01), vilket gav stöd för Hypotes 4. Kontrollvariablerna hade båda signifikanta effekter också: Kvinnor var mindre benägna att avslöja än män (β = -.17, p <.001) och de med större förtroende online rapporterade större självutlämning (β =.12, p <.01). Den justerade R 2 för denna modell var.06, och modellen var signifikant, F(3, 528) = 12.475, p <.001. Regressionsresultat redovisas i tabell 3. på RUTGERS UNIV den 6 januari 2011 crx.sagepub.com Laddat ner från RUTGERS UNIV den 6 januari 2011 crx.sagepub.com Laddat ner från Gibbs et al. 87 Därefter genomförde vi medlingstester för att undersöka om strategier för att minska osäkerheten förmedlade effekterna av de oberoende variablerna på mängden självutlämnande, för att ta itu med forskningsfråga 1. Vi testade för enkel medling med hjälp av Preacher och Hayes (2004, 2008) bootstrappa förfaranden för indirekta effekter. Denna icke-parametriska metod gör inga antaganden om fördelningen av indirekta effekter och rekommenderas både över Baron och Kenny (1986) metoden och Sobel testet (1982) eller produkt av koefficienter för dess högre effekt och rimligen kontrollerad typ 1 felfrekvens (MacKinnon, 2008; Preacher & Hayes, 2008). Som rekommenderats av Preacher och Hayes, beräknade vi indirekta effekter på grundval av 5000 bootstrap reprov. Betydelsen av sådana effekter bestäms genom att undersöka partiska-korrigerade och accelererade 95% konfidensintervall (CIs) som inkluderar korrigeringar för både medianförskjutning och sked (Efron & Tibshirani, 1993) och fastställa om de innehåller noll; om de inte gör det anses effekten vara betydande. Bootstrappa resultat-med de två kontrollvariabler (sannolikhet att lita på nätet och kön) anges som kovariater-visade att osäkerhetsminskning strategier medierade effekterna av alla fem oberoende variabler på mängden självutlämnande. 5 Ingen av KI-grupperna innehöll noll, så alla indirekta effekter ansågs vara signifikanta (se tabell 4 för skattningar av punktvärden och erhållna KI-värden). Den andra forskningsfrågan besvarades genom både slutna och öppna frågor. För det första visade analysen av metoderna för var och en av de fem strategier för att minska osäkerheten som angavs i undersökningen att de vanligaste strategierna var interaktiva och involverade i att ställa frågor, antingen på telefon (M = 3.33, SD = 1.12) eller i e-post/IM (1) (M = 3.19, SD = 1.18). Detta följdes av osäkerhetsminskning genom mer passiva strategier som att jämföra foton och profilbeskrivningar (M = 3.11, SD = 1.27) och spara kopior av online-samtal för att kontrollera konsekvens (M = 3.07, SD = 1.26). Den minst gemensamma strategin var att använda Google eller en annan sökmotor för att verifiera personuppgifter (M = 2.77, SD = 1.30). Medlen för varje strategi svävade runt 3, eller "ibland", vilket tyder på att alla fem av dem utfördes då och då. För att ytterligare utforska det spektrum av strategier för att minska osäkerheten som används, genomfördes innehållsanalys om svaren på en öppen fråga om strategier för att minska osäkerheten som frågade människor om de använde några ytterligare strategier (bortom de som ingår i de stängda objekten) för att verifiera vad andra människor sade i sina profiler. Analysen bestod av tre steg: För det första gjordes en preliminär analys av alla svar för att fastställa ett kodningssystem med 9 punkter, som sedan användes i den formella analysen. För det andra kodade två av författarna självständigt uppgifterna med hjälp av kodsystemet genom att tilldela varje svar en kod från 1 till 9. För det tredje, dessa nio poster kollapsade i fem huvudtyper av strategier (av de ursprungliga nio koderna, kategorier av "andra", "nej/NA" och "vänster blank" uteslöts, och två andra koder kombinerades). En hög grad av inre tillförlitlighet uppnåddes, med en övergripande Cohen Kappa av 0.94 och Kappas för varje strategi som sträcker sig från 0,85 till 1,00. De fem huvudstrategier som identifierades var följande (det bör noteras att procentsatser beräknades baserat på antalet deltagare som svarade på frågan; 76 % av urvalet rapporterade inga ytterligare strategier eller lämnade frågan tom): direkta frågor: 37 % (t.ex. ställa direkta frågor, engagera sig i lång dialog och be om många foton), informationsbaserad triangulation: 23 % (t.ex. korsreferera och jämföra profiler på flera webbplatser, kontrollera offentliga register som vita sidor, Mapquest, Zabasearch, eller utföra en hem egendom värdesökning), jämförelser: 20% (t.ex., jämföra bilder med en profil beskrivning, spara e-post för att kontrollera konsekvens), Steg 1 Steg 2 Gibbs et al. maginstinkt: 9% (t.ex., förlitar sig på ens förnimmelser eller sunt förnuft), social triangulation: 8% (t.ex., frågar andra människor som kan känna dem, försöker träffa sina vänner snabbt), och andra strategier: 3%. Av dessa strategier har informationsbaserad triangulation och social triangulation högsta möjliga värde, eftersom de förlitar sig på information från tredje part eller andra källor som inte är lätt att manipulera. Denna studie utforskade hur online dating deltagare verifierar och delar personlig information med dem de träffar på nätet genom att använda strategier för att minska osäkerheten. Våra hypoteser föreslog att osäkerhetsreduktion beteende förutsågs av tre uppsättningar av online dating bekymmer-personlig säkerhet, förvrängning, och erkännande-samt själv effekt och Internet erfarenhet. Vi anser att det är viktigt att fokusera på strategier för att minska osäkerheten eftersom dessa aktiviteter gör det möjligt för individer att bekräfta de identitetspåståenden som gjorts av andra i ett sammanhang som saknar många traditionella vägar att söka information, vilket skapar förutsättningar för att självutlämnande och relationsutveckling ska ske. Att undersöka kopplingen mellan osäkerhetsminskning, garantier och egenhemlighet har också potential att främja vår förståelse av hur relationer går från online-sammanhang till offline-möten (även om vi främst fokuserade på online-interaktioner; Walther & Parks, 2002). Alla våra hypoteser stöddes med undantag för Hypotes 3, eftersom Interneterfarenheten inte hade någon effekt på strategier för att minska osäkerheten. Våra resultat har flera implikationer för stipendium som undersöker osäkerhetsminskning, garanterar, och självdisclosure i online dating och online sammanhang mer allmänt. För det första fann vi att flera kommunikator-relaterade faktorer (Ramirez m.fl., 2002) förutspådde osäkerhetsminskning aktivitet bland online dating deltagare, inklusive individuella integritetsproblem och själveffekt. Av dessa faktorer spelade säkerhetsproblem och själveffekt den största rollen i att påverka osäkerhetsreduktion beteende. Det är rimligt att farhågor om risker för ens personliga säkerhet skulle vara mer benägna att framkalla skyddande informationssökande beteende än mindre potentiellt hotande risker för förvrängning Kommunikationsforskning 38.1 eller erkännande (som sannolikt kommer att leda till förlägenhet snarare än fysisk skada). Vår hypotes att Interneterfarenhet skulle förknippas med strategier för att minska osäkerheten fick dock inget stöd i vår modell. Detta oväntade fynd tyder på att strategier från andra CMC sammanhang kanske inte generalisera så lätt till online dating och att ha Internetkunskap kanske inte innebär att man kommer att utveckla och engagera sig i osäkerhetsminskning strategier specifika för online dating. Internetaktiviteten med den starkaste föreningen (r =.15, p <.001) med användning av osäkerhetsreducerande strategier i online dating var användning av en social eller professionell nätverk webbplats (såsom Facebook eller LinkedIn), förmodligen eftersom båda online sammanhang representerar social användning av online-verktyg, i motsats till mer praktiska användningar såsom bank eller läsa nyheter. Detta belyser behovet av att skilja mellan olika typer av Internetanvändning i framtida forskning. Dessutom tenderade deltagare som använde strategier för att minska osäkerheten att lämna ut mer personlig information när det gällde att avslöja privata tankar och känslor, vilket tyder på en process där deltagare som dejtar online aktivt engagerar sig i aktiviteter för att minska osäkerheten för att bekräfta andras privata information, vilket sedan föranleder deras eget avslöjande. Slutsatsen att strategier för att minska osäkerheten medlar effekterna av integritetsfrågor, egen effektivitet och Interneterfarenhet på självutlämnande tyder på att osäkerhetsminskningen spelar en central roll när det gäller att uppmuntra till självutlämnande genom att minska integritetsfrågorna och att själveffektivitet och digital kompetens bättre rustar individerna att formulera och engagera sig i strategier för att minska osäkerheten och därmed känna sig mer säkra med att avslöja intim information för främlingar som de träffar på nätet. Förhållandet mellan dessa variabler kan variera i andra sammanhang och bör undersökas ytterligare. Våra data visade vidare att online-dejting deltagare engagerade i en mängd olika strategier för att minska osäkerheten, inklusive några med högt garantivärde, såsom att kontrollera offentliga register och använda Google för att söka efter självpresentativa avvikelser. Att identifiera dessa strategier ger insikt i den process genom vilken online dejtare hanterar integritetsrisker genom olika typer av informationssökande beteende. I svaren på både de nära och öppna frågorna rapporterades exempel som omfattade hela skalan av strategier för att minska osäkerheten (dvs. interaktiva, aktiva, extraktiva, passiva) av deltagarna. Vår slutsats att interaktiva strategier som direkt förhör var vanligast stöd stipendiet hävdar att sådana direkta strategier är mest amenable till CMC på grund av dess brist på traditionella identitetssignaler (Tidwell & Walther, 2002) och utvidgar detta resultat till online dating sammanhang. Våra data stöder också McKennas argument (2008) att online dating ger individer möjlighet att direkt undersöka information om målpersonen från olika online-källor, som deltagarna nämnde dra nytta av annan online-information genom att jämföra profiler på flera webbplatser, kontrollera offentliga register som vita sidor, och utföra hem egendom värde sökningar. Dessa utvinningsstrategier var de som minst ofta nämndes av våra deltagare, möjligen eftersom dessa strategier krävde högre nivåer av Internetkunskap eller personlig kunskap och därmed var tillgängliga för färre av våra deltagare. Våra data tyder på att online dejtande deltagare samlar in information från både online- och offlinedomäner för att minska osäkerheten kring potentiella romantiska partners. Även om de vanligaste strategierna som användes var interaktiva och involverade direkt engagera med andra att på RUTGERS UNIV den 6 januari 2011 crx.sagepub.com Laddat ner från Gibbs et al. kontrollera sina uttalanden, snarare än att förlita sig på annan genererad information, fann vi bevis för att nästan en tredjedel (31 %) av dem som nämnde ytterligare strategier för att minska osäkerheten rapporterade att de engagerar sig i strategier med högt motiverande värde såsom informationsbaserad triangulation (på webbplatser eller offentliga register) och social triangulation (på andra individer); av dessa var de förra vanligare, kanske eftersom de kan göras i avsaknad av ett gemensamt socialt nätverk (även om det faktum att någon social triangulation förekommer alls är intressant och tyder på att ett gemensamt socialt nätverk inte är helt frånvarande). Den relativa frekvensen av interaktiva strategier, såsom att ställa frågor, kan förklaras genom att de kan göras mycket tidigt i en korrespondens, medan aktiviteter som sökfrågor eller samråd med tredje parter endast kan göras efter att målets verkliga namn är känt. Vid denna punkt, det verkliga namnet tjänar som en viktig fullmakt och sannolikt visar ett förhållande som har gått längre än de inledande stadierna. Observera att Googling rapporterades som den minst populära strategin för att minska osäkerheten bland våra deltagare, även om det ger den högsta potentialen att ge verkligt garantivärde. Vi misstänker att, som nämnts tidigare, detta kan bero på det faktum att Googling är endast möjligt när man har tillgång till information som inte tillhandahålls av profil-en verkliga för- och efternamn eller e-postadress. Eftersom inte alla online dating interaktioner kommer att utvecklas till relationer där sanna namn och kontaktinformation utbyts, kommer deltagarna att ha färre möjligheter att genomföra meningsfulla online-frågor. Vidare forskning bör undersöka timing och sekvensering av när olika strategier används av online-dejting deltagare i olika stadier av relationsutveckling och om det skiljer sig från den nivå av förtroende eller intimitet som fastställts. Den bör också mer explicit bedöma om de värderar vissa typer av information (t.ex. som rapporterats av andra) över andra (självrapporterade) samt en bedömning av effektiviteten hos varje strategi för att minska osäkerheten. Vår forskning förlänger teorin om osäkerhetsminskning, garantier och självdisclosure i CMC sammanhang mer allmänt. För det första ger våra rön om vilka typer av strategier för att minska osäkerheten som används online ytterligare stöd till forskning i andra CMC-sammanhang som visar att interaktiva strategier som att ställa direkta frågor och självutlämnande är vanligare i CMC än aktiva eller passiva strategier, som är svårare att utföra på grund av bristen på gemensamma bekanta och brist på möjligheter till avancerad planering av interaktionsutrymme (Tidwell & Walther, 2002). Forskning om SNS har å andra sidan funnit att passiva strategier oftast användes i SNS, förmodligen på grund av att det är lätt att samla in information från SNS-profiler diskret och eftersom anslutningar till målets vänner är synliga, vilket gör det lättare att få tillgång till detta sociala nätverk (Antheunis et al., 2010). Medan deltagare som dejting online också avslöjar väsentlig personlig information i sina profiler, är det fortfarande begränsat jämfört med vad som kan finnas tillgängligt på SNS (som ofta stöder en konstant ström av uppdateringar, ett historiskt register över hur profilen har förändrats över tid, och det artikulerade "Vänner" nätverket). Dessutom kan det dominerande målet att skapa intima interpersonella relationer (i motsats till att upprätthålla befintliga relationer; se Boyd & Ellison, 2007) kräva interaktiva strategier för att söka mer personlig information för att avgöra om den andra personen är kompatibel. Ytterligare jämförelser av olika CMC-sammanhang är motiverade för att fastställa relativa styrkor och svagheter för varje typ av strategi. Vår studie gör en viktig första på RUTGERS UNIV den 6 januari 2011 crx.sagepub.com Laddad från Communication Research 38(1) steg, dock empiriskt undersöka den relativa användningen av extraktiva, interaktiva, aktiva och passiva strategier i samma studie. Vi utökar också osäkerhetsreduktionsteorin genom att ge empiriskt stöd till relationen mellan kommunikatorrelaterade faktorer (privacy oro och själveffekt) och strategier för att minska osäkerheten. Vi utvidgar teorin ytterligare genom att tolka sambanden mellan osäkerhetsminskningsstrategier och självdisclosure, som traditionellt har studerats som en särskild interaktiv strategi (Berger, 1979). Även om vi inte kan göra anspråk på orsakssamband eller temporal sekvensering från våra tvärsnittsdata, våra resultat tyder på att andra informationssökande strategier kan ge ett viktigt mellansteg för att minska integriteten och tillhandahålla verifiering av identitetspåståenden som sedan framkallar egenhemlighet i online-sammanhang. Ytterligare forskning bör testa mer direkt i vilken utsträckning olika strategier minskar integriteten och påverkar självutlämnande. För det andra är vår första studie att empiriskt undersöka användningen av garantier för information i ett sammanhang där information från tredje part inte är tillgänglig. Tidigare forskning om garantier har fokuserat på information från tredje part, som till stor del (men inte helt) saknas i online dating. Våra resultat visar att handlingen att söka arkivinformation med hjälp av sökmotorer som Google spelar en liten men betydande roll som en källa till garantier för online dating deltagare och att online daterar engagerade i andra kreativa lösningar i avsaknad av "sanna" berättigade data. Även om medelfrekvensen var lägre än för de andra strategierna, rapporterade den stora majoriteten av de svarande (78 %) att man använde denna strategi "sällsynt" eller oftare. Våra resultat bidrar till att bredda begreppet att motivera att inkludera utvinningsinformation som inte tillhandahålls av tredje part. För det tredje föreslår våra rön ytterligare teoretiska konsekvenser för teorin om självutlämnande i vidare bemärkelse. Den självutlämnande vi undersöker avser främst uttryck för personliga tankar och känslor, vilket kanske inte är lika riskabelt som att avslöja personuppgifter eller kontaktinformation som kopplar en till ens offline-identitet, vilket är integritet som är vanligt i e-handelsinställningar (Metzger, 2007). Även om online dejtande deltagare ofta avslöjar en hel del intim information i sina profiler och efterföljande online-kommunikation, deras identitet maskeras av ett skärmnamn och därmed-utom för enstaka fall där ens foto känns igen av en offline bekantskap-denna kommunikation innebär liten risk för identitet stöld eller fysisk skada. Dessa unika funktioner tyder på vikten av att skilja mellan identifierbara kontra oidentifierbara eller uttrycksfulla dimensioner av självutlämnande i ytterligare forskning om online dating och i online sammanhang mer allmänt. Denna studie har flera begränsningar. För det första, även om alla våra hypoteser stöddes (med undantag för Internet erfarenhet), modellerna inte förklara en hög grad av varians. Den låga R 2 i varje modell (särskilt självutlämnande) tyder på att det kan finnas ytterligare viktiga prediktorer som bör beaktas i framtida forskning. För det andra bedömde vi inte specifika typer av information som avslöjas av deltagarna eller intimiteten i deras självutlämnande, utan helt enkelt mängden av självutlämnande i allmänhet (och av två punkter). Vi på RUTGERS UNIV den 6 januari 2011 crx.sagepub.com Laddade ner från Gibbs et al. studerade mängd snarare än intimitet eller djup av själv-disclosure eftersom det är fokus för mycket av online själv-disclosure litteratur (t.ex., Brunet & Schmidt, 2008; Dietz-Uhler, Bishop-Clark, & Howard, 2005; Joinson, 2001a Joinson,, 2001b Yee & Bailenson, 2007), men framtida forskning bör också undersöka djupet eller intimiteten av själv-disclosure. För det tredje äventyrades flera åtgärder genom omvänd-kodade poster, möjligen på grund av att de negativt formulerade objekten inte mätte samma underliggande egenskap som de positivt formulerade objekten, och detta gav systematiskt olika svar (Weems & Onwuegbuzie, 2001). Webbenkätformatet kan också ha spelat en roll, eftersom enkätsvararna kan vara mindre kapabla att exakt identifiera omvända kodade objekt på webbaserade enkäter än på pappersbaserade enkäter (Bradley & Sankar, 2003). Slutligen förlitar vi oss på självrapporter, som kan bli föremål för partiskhet. Trots dessa begränsningar bidrar våra upptäckter på ett viktigt sätt till litteraturen om minskad osäkerhet på nätet och om att avslöja sig själv genom att utvidga den till att omfatta den interpersonella kontexten med onlinedejting i blandläge. Online dating utgör ett viktigt CMC sammanhang som sammanför främlingar för personlig interaktion (till skillnad från andra lägen där individer interagerar online, eller artikulera ansikte mot ansikte relationer i online-inställningar), vilket resulterar i ökat tryck för användare att söka information som kan motivera identitetspåståenden och minska osäkerhet. Som sådan belyser den viktiga frågor som rör integritet och teknik och den nyckelroll som kommunikationen spelar när det gäller att navigera gränser mellan integritet och egenhemlighet. Sammantaget bidrar våra resultat till litteraturen om online-relationer genom att föreslå att osäkerhetsminskning spelar en viktig roll i online-relationsbildningen. I takt med att online- och mobilkommunikationsverktyg inriktade på social interaktion fortsätter att utveckla och omforma kommunikationsmönstren mellan främlingar, vänner, familjer och romantiska partner, kommer förhållandet mellan osäkerhetshantering, självdisclosure och relationsutveckling i dessa bredare sammanhang att bli allt viktigare.
En studie REF använde data som samlats in under 2006 -när Facebook var relativt ny och iPhone hade ännu inte släppts - och fann en statistisk korrelation mellan online dating användares oro om personlig säkerhet, förvrängning, och att kännas igen av någon de kände och "osäkerhetsreduktion beteenden" (t.ex. leta upp någon, spara meddelanden, och ställa uppföljningsfrågor till den andra användaren).
First Comes Love, Then Comes Google: An Investigation of Uncertainty Reduction Strategies and Self-Disclosure in Online Dating:
{'venue': 'Communication Research', 'journal': 'Communication Research', 'mag_field_of_study': ['Psychology', 'Computer Science']}