Flera tidigare studier har visat att grundläggande avkodningsfärdigheter kan utvecklas mindre effektivt på engelska än i vissa andra europeiska ortografier. Ursprunget till denna effekt i den tidiga (grundande) fasen av läsinhämtning undersöks genom bedömningar av bokstavskunskap, välbekant ordavläsning och enkel icke-ordavläsning på engelska och 12 andra ortografier. Resultaten visar att barn från en majoritet av de europeiska länderna blir korrekta och aktiva i grundnivåläsningen före slutet av det första skolåret. Det finns vissa undantag, särskilt på franska, portugisiska, danska och i synnerhet på engelska. Effekterna tycks inte bero på skillnader i ålder när det gäller att börja eller skriva kunskap. Det hävdas att grundläggande språkliga skillnader i syllabisk komplexitet och ortografiskt djup är ansvariga. Syllabisk komplexitet påverkar selektivt avkodning, medan ortografiskt djup påverkar både ordavläsning och icke-ordavläsning. Utvecklingen på engelska är mer än dubbelt så långsam som i de grunda ortografierna. Det är hypotetiskt att de djupare ortografierna framkallar genomförandet av en dubbel (logografisk + alfabetisk) grund som tar mer än dubbelt så lång tid att etablera som den enda grund som krävs för att lära sig en ytlig ortografi. Det har på senare tid uppmärksammats mycket på möjligheten att lätt att läsa förvärv kan variera mellan språk på grund av skillnader i "ortografiska djup" (Frost, Katz, & Bentin, 1987 mellan engelska, som betraktas som en djup ortography som innehåller många inkonsekvenser och komplexiteter, och andra alfabetiska europeiska språk, varav flera har ytlig ortographies med konsekvent grafeme - phoneme korrespondenser. Till exempel, Wimmer och Goswami (1994) jämförde läsning av siffror, nummernamn och icke-ord som bildas genom att utbyta uppkomsten och randar av nummernamn med 7-, 8- och 9-åriga barn på tyska och engelska. Icke ordavläsning var avsevärt långsammare och mer fel benägna på engelska på alla tre åldersnivåer. Frith, Wimmer och Landerl (1998) använde strukturellt likvärdiga uppsättningar av 1-, 2- och 3-stavliga icke-ord på engelska och tyska och återfann genomgående sämre icke-ord läsning på engelska. Liknande uppgifter rapporteras för jämförelser av engelska med spanska och franska av Goswami, Gombert och de Barrera (1998) och med grekiska av Goswami, Porpodas och Wheelwright (1997). Dessa studier tyder på att avkodningsprocessen, som vanligen tilldelas en central roll i teoretiska redovisningar av läsning (Ehri, 1992; Gough & Hillinger, 1980; Share, 1995), utvecklas långsammare och mindre effektivt på engelska än på andra europeiska språk. Den aktuella studien utvidgar detta arbete till att omfatta en jämförelse av engelska med ett bredare spektrum av europeiska språk och syftar också till att fastställa det stadium i läsningen där den ortografiska djupeffekten blir uppenbar. Den teoretiska kontexten tillhandahålls av den grundkunskap ram som utvecklats av Seymour (1990 Seymour (, 1997 Seymour (, 1999. Detta föreslår att avläsning förvärvas i faser, så att grundläggande grundkomponenter etableras i fas 1 medan komplexiteten i ortografisk och morfografisk struktur internaliseras i fas 2 och 3. En förenklad version av modellen visas i bild. 1................................................................ Grunden består av två processer, en logografisk process som är involverad i identifiering och lagring av välkända ord, och en alfabetisk process som stöder sekventiell avkodning. Båda dessa processer anses vara beroende av tillgången på brev-ljud kunskap (Ehri, 1992 (Ehri,, 1997 ). Grunderna underbygger i sin tur utvecklingen av en ortografisk ram där stavningssystemets hela komplexitet representeras i ett abstrakt generaliserat format (Plaut, McClelland, Seidenberg, & Patterson, 1996). Läsförståelsen jämförs med utvecklingen av den språkliga medvetenheten. Det antas att små enheter (fonem) betonas under fas 1 och större enheter (rimes, stavelser, morphemes) under fas 2 och 3. Seymour och Evans (1999) har utarbetat enkla förfaranden för mätning av grundkunskapens beståndsdelar. Dessa var: 1) att ge ljud för enskilda bokstäver och skriva bokstäver som svar på deras ljud (bokstavskunskap); 2) att läsa mycket välbekanta ord (logografisk grund); och 3) att läsa högt och skriva till diktamen enkla CVC-nonwords (alfabetisk grund). Förfarandena tillämpades på icke utvalda grupper av skotska barn under primär 1 år (ålder 5 år) och under primär 2 år (ålder 6 år). Letter-ljud kunskap befanns vara komplett före slutet av det första skolåret. Utvecklingen av de logografiska och alfabetiska fundamenten var nära kopplad till läsåldern och framskriden mot en asymptot vid omkring 7 års läsålder. En ytterligare försening på ett eller flera år konstaterades bland prover av barn från missgynnade (låg SES) områden (Duncan & Seymour, 2000). Den enkla modellen finns i bild. 1 föreslår två hypoteser om förhållandet mellan grundläggande läs- och skrivkunnighet och den ortografiska komplexiteten i det språk som man lär sig. En möjlighet är att stiftelseförvärv föregår bildandet av en ortografisk ram. I så fall kan vi förvänta oss att utvecklingen av grundkomponenterna skedde på ungefär samma sätt i de olika språken och att effekterna av ortografisk komplexitet uppstod först senare när det ortografiska ramverket bildades. Alternativt kan det vara att närvaron av ortografisk komplexitet utövar effekter från början av inlärningen till läsningen. I detta fall förväntas förvärvandet av grundkunskaper gå långsammare i djupa ortografier än i ytliga ortografier. Syftet med studien är att testa skillnader i förvärvsfrekvensen för de delar av grundkunskaperna i europeiska språk som varierar avsevärt i ortografisk komplexitet. Denna variation har ännu inte lämnats in till en omfattande beräkningslingvistisk analys (men se Peereman & Content, 1997, 1999 Ziegler, Jacobs, & Stone, 1996; Ziegler, Stone, & Jacobs, 1997, för steg i denna riktning). Det råder dock enighet om att vissa europeiska ortografier är relativt ytliga (finska, grekiska, italienska, spanska, tyska) medan andra är djupare i betydelsen att de innehåller mer inkonsekventa korrespondenser samt morfologiska inverkningar på stavning (Portugisiska, franska, danska, engelska). Möjligheten att genomföra studien gavs av ett EG-nätverk (COSTAction A8) som samlade forskare från 16 europeiska länder som delade intresse för att läsa förvärv och dyslexi (Niessen, Frith, Reitsma, & Ö hngren, 2000). En del av detta samarbete innebar en översyn av egenskaperna hos de europeiska ortografier som ansågs kunna påverka förvärv av läsning. På grundval av detta föreslogs det att ortografierna skulle kunna klassificeras efter de dubbla dimensionerna av 1) syllabisk komplexitet och 2) ortografiskt djup. Den första dimensionen hänvisar främst till skillnaden mellan de romanska språken, som har en dominerande ställning av öppna CV stavelser med få inledande eller nal konsonant kluster (t.ex. Italienska, spanska) och de germanska språken, som har många stängda CVC stavelser och komplexa konsonant kluster i både debut och coda position (t.ex. Tyska, danska, engelska). Den ortografiska djupdimensionen kontrasterar mot alfabetiska europeiska ortografier 145 skriftsystem som ungefär motsvarar en konsekvent 1:1 kartläggning mellan bokstäver och fonem (t.ex. Finska) med sådana som innehåller ortografiska inkonsekvenser och komplexiteter, inklusive grafemer med flera bokstäver, kontextberoende regler, oegentligheter och morfologiska effekter (t.ex. Franska, danska). Tabell 1 identifierar de språk som ingår i forskningen och anger en hypotetisk klassificering av ortografierna i fråga om dimensionerna av syllabisk komplexitet och ortografiskt djup. 1 Förväntningen är att dif kulty att förvärva läskunnighet kommer att öka när man rör sig från enkla till komplexa stavelsestrukturer, och från grunt till djupa ortografier. Därför, om språklig komplexitet påverkar grundfasen av förvärv, är det hypotetiskt att de inledande stegen i läsningen kommer att ske snabbare i språk med enkel stavelsestruktur än i språk med komplex stavelsestruktur, och detta förvärv kommer att vara långsammare i djupare ortografier än i grunda ortografier. Samarbetarna samordnade utarbetandet av testmaterial och insamling och kodning av data i enlighet med riktlinjer som överenskommits av COST A8-gruppen. Gruppen strävade efter att göra formellt likvärdiga bedömningar på vart och ett av de deltagande språken av de delar av stiftelsens läs- och skrivkunnighet som fastställts av Seymour och Evans (1999). Det fanns tre uppsättningar listor utformade för att bedöma: 1) bokstavskunskap; 2) mycket välbekanta ordidentifiering; och 3) avkodning av enkla ord (se tillägget). Frost et al. (1987, s. 104) Bokstavskunskap Två förteckningar över bokstäverna i alfabetet som tryckts med klar och tydlig typsnitt av små bokstäver har sammanställts för varje språk. Bokstäverna visades i vertikala kolumner på A4-ark. Satser med mycket välbekanta högfrekventa ord provtogs från det avläsningsmaterial som användes i det tidiga skedet av grundskoleundervisningen på varje språk. Två uppsättningar sammanställdes: 1) två listor med innehållsord (huvudsakligen avbildbara substantiv) och 2) två listor med funktionsord (grammatiska morfem). Varje set presenterades som två separata listor med nio objekt vertikalt ordnade på A4-ark. De objekt som valdes för de djupare ortografierna tilläts innehålla ortografiskt komplexa egenskaper (diakritiker, grafemer med flera bokstäver, oregelbundenheter). Två uppsättningar av nonwords konstruerades för varje språk, en bestående av monosylables och med hjälp av strukturer CV, VC och CVC, och den andra av bisylbles bildas från strukturerna VCV, CVCV och VCVC. Två separata listor utarbetades för båda längderna, var och en innehållande nio objekt vertikalt ordnade på A4-ark. Nonwords bildades genom provtagning dominerande och konsekvent grafeme - phoneme (1 bokstav, 1 ljud) korrespondenser i varje språk och inkluderade inga komplexa strukturer. 2 Var och en av de tre läsuppgifterna infördes genom presentation av sex övningspunkter och en förklaring. För brev ombads barnen att uttala namn eller ljud (beroende på vad som betonades av det lokala utbildningssystemet) för varje post. För att få välbekanta ord ombads de att läsa upp varje punkt på listan. När det gäller icke-ord fick de veta att föremålen var påhittade ord som de ändå kunde uttala. Listorna presenterades i en xed sekvens (bokstäver, välbekanta ord, icke-ord). Testerna utfördes individuellt. Röstsvar vid läsning av den fullständiga sekvensen av nio objekt på varje lista spelades in för efterföljande kontroll och kategorisering. En stoppklocka startades när listan presenterades för barnet och stoppades när det sista föremålet hade försökts. Om ett barn blockerades av ett visst föremål uppmuntrades han eller hon att gå vidare och fylla i listan. Grundkunskapsförvärv på engelska prövades i två grupper av barn som gick i grundskolan i staden Dundee på Skottlands östkust. Barn i grupp 1 gick i en skola i en övervägande medelklass (hög SES) i staden. Urvalet omfattade primär 1 barn i åldern 5 år och primär 2 barn i åldern 6 år. Grupp 2 hämtades från en skola belägen i ett socialt missgynnat (lågt SES) område i staden. Primära 3 barn i åldern 7 år testades utöver grupperna P1 och P2. Läsåldern bestämdes för det höga SES-provet genom att använda ordigenkänningstestet av British Abilities Scale (BAS) (Elliot, 1987). En jämförelse av P1- och P2-resultaten visade att det fanns en stor fördel med att läsa noggrannheten för den höga SES-gruppen över den låga SES-gruppen, med F(1, 116) = 18.14, p < 001 för bokstäver, F(1, 233) = 43,05, p < 001 för välbekanta innehåll och funktionsord, och F(1, 233) = 16.15, p < 001 för monosyllabiska och bisyllabiska icke-ord. Skillnaderna mellan de höga grupperna SES P1 och P2 och de låga grupperna SES P2 och P3 var dock inte signi kant. Dessa resultat stämmer överens med tidigare indikationer på att lågt SES är förknippat med en fördröjning i brev-ljud förvärv och en därav följande fördröjning på cirka 1 år i utvecklingen av logografiska och alfabetiska fundament processer (Duncan & Seymour, 2000). Med tanke på detta kommer vi att begränsa jämförelsen mellan engelska och andra europeiska ortografier till den höga skotska gruppen SES. Tabell 2 innehåller uppgifter om provstorlekarna P1 och P2, samt de kronologiska tidsåldrarna och BAS-läsningstiderna vid tidpunkten för provningen. Båda grupperna läste långt före åldersförväntningen. Jämförelsen mellan engelska och andra ortografier bygger på ett urval av barn som inte hålls tillbaka av sociala nackdelar och som gör utmärkta framsteg enligt brittiska normer. Tabell 2 identierar de enkla stavelsebara och komplexa stavelsebara europeiska ortografierna och visar provstorlekarna och medelåldern vid tidpunkten för provningen. 3 Prover rekryterades från effektiva skolor i icke missgynnade områden i varje land. Deltagarna var inskrivna i klass 1 (P1) och testades under den senare delen av sitt första läsår. Dessutom deltog grupper av grad 2 (P2) i såväl Frankrike och Danmark som i Skottland. Provernas medelålder varierade i linje med nationella skillnader i åldern för den formella skolgångens början. De skotska P1-barnen gick i skolan vid 5 år och var yngre än någon annan grupp. Grupperna som lärde sig att läsa komplexa stavelsespråk var något äldre än grupperna som lärde sig enkla stavelsespråk (89 mot 85 månader, F(1, 531) = 57.83, p < 001). Inom den enkla stavelseuppsättningen differentierades den finländska gruppen, i åldern 94 månader, från alla andra grupper, 80-84 månader, F(5, 247) = 126,70, p < 001. Det fanns också skillnader mellan de komplexa stavelsespråken, där huvudgruppen var i genomsnitt 82-91 månader och de norska barnen var betydligt äldre vid 95 månader (F(6, 273) = 38,03, p < 001). Förhållandet mellan kronologisk ålder och prestation på grundkunskaperna bestämdes i en korrelationsanalys. Tabell 3 ger värdena för Pearson r mellan åldrarna på alla barn av grad 1 vid tidpunkten för testet och noggrannheten och tidspoängen för att läsa bokstäver, välbekanta ord och enkla nonwords. Korrelationerna beräknades med och utan det skotska P1-provet. Med de skotska uppgifterna exkluderade är den övergripande indikationen att grundläggande läs- och skrivkunnighet inte har något starkt samband med ålder. Icke ordavläsning var oberoende av ålder och förhållandet med bokstavsnoggrannhet och ordavläsningshastighet, även om signi kant, är mycket svagt. Inbegripandet av resultaten för de yngre skotska barnen ökar styrkan i korrelationerna med åldern ganska avsevärt, särskilt för prestanda i ordläsningsuppgiften. Anmärkning. Deltagarna var inskrivna i klass 1 (P1) och testades under den senare delen av sitt första läsår. Grupper av grad 2 (P2) deltog också i Frankrike, Danmark och Skottland. Det fanns en jämn balans mellan manliga och kvinnliga deltagare. Det gjordes tester av könets effekter på var och en av de grundläggande läs- och skrivkunnighetsåtgärderna, men inga väsentliga skillnader erhölls (F vanligtvis < 1). Europeiska ortografier 149 Denna preliminära analys visar att grundkunskaper som förvärvats av icke-engelska europeiska grupper inte påverkas av kön och till stor del är oberoende av variationer i de åldrar då barn börjar sin formella skolgång. I tabell 4 redovisas noggrannheten (procent korrekt) och hastigheten (s/punkt) för bokstavsidentifieringen per språkgrupp. En analys av uppgifterna i tre steg följdes: 1) resultat för enkla stavelse- och komplexa stavelsespråk (skotska exkluderades) jämfördes för att avgöra om stavelsekomplikationen hos bokstäverna var komplicerad; 2) resultat för de enskilda språken inom de enkla och komplexa serierna jämfördes för att testa för en effekt av ortografiskt djup; 3) de skotska uppgifterna jämfördes med de andra språken som ett test av en särskild dif-kult på engelska. STUDIE 1: LETTER-SUND KUNSKAP En analys av varians utfördes för att jämföra språk med enkel stavelsestruktur mot språk med komplex stavelsestruktur (endast grupp 1). Hypotesen att brevinlärning skulle kunna försenas på komplexa stavelsespråk stöddes inte 03 (0,27). Noggrannheten var något högre på komplexa språk än på enkla stavelsespråk (96 %vs). 94 %), F(1, 553) = 13,84, p < 001. Ytterligare analyser gjordes för att testa skillnader mellan olika språk inom varje serie. Det fanns en variation mellan 91 och 96 % av de enkla stavelsespråken, F(5, 269) = 3.4, p <.01, med franska och portugisiska i den nedre änden och spanska och grekiska i den övre änden. Variationen mellan komplexa stavelsespråk var något bredare (89 -99%), F(6, 273) = 15,85, p <.001, med holländskan vald som språket med den lägsta noggrannhetsnivån. Resultatet för den skotska P1-gruppen jämfördes sedan med resultaten för alla andra språk. Språkeffekten var signi cant, F(13, 571) = 7.65, p <.001, men detta berodde inte på ett avvikande resultat för engelska. Post hoc tester identifierade fyra överlappande uppsättningar av poäng. Det skotska resultatet (94% ) var inbäddat i huvudserien och var bättre än nederländska, franska eller portugisiska. Tabell 4 ger information om hastigheten på bokstavsidentifieringen på varje språk. Den preliminära analysen (med undantag för engelska) tydde på att bokstavsidentifieringen var långsammare (1,24 s/punkt) än i komplexa stavelsespråk (0,96 s/punkt), F(1, 522) = 52,01, p < 001. Denna effekt är återigen i fel riktning när det gäller den syllabiska komplexitetshypotesen. Det fanns språkliga skillnader inom den enkla stavelseserien, F(5, 238) = 8,64, p < 001, och inom den komplexa stavelseserien, F(6, 273) = 17.24, p < 001. Post hoc (Scheffe ) testar identi ed franska, portugisiska och finska som den långsammare undergruppen i den första serien, och danska och svenska i den andra serien. Namntiden per brev var långsammare i den skotska P1-gruppen (1,88 s/st) än på något annat språk. En analys av variansen visade att denna effekt var betydande i förhållande till de komplexa stavelsespråken, där F(7, 302) = 25,19, p <.001, och post hoc-tester differentierade det skotska resultatet från svenska (1,36 s/st). Det finns variationer mellan språk i efficiency av brev-ljud förvärv under det första skolåret. Alla grupper uppnår dock en mästarnivå på i genomsnitt 90 % eller bättre och det finns inget starkt stöd för slutsatsen att lärandet påverkas av de språkliga faktorerna av syllabisk komplexitet eller ortografiskt djup. I synnerhet verkade komplexiteten i den engelska ortografin inte ha försenat förvärvandet av brevljud kunskaper i det höga SES skotska P1-provet. Det fanns skillnader i hastigheten på bokstaven identi katjon. De flesta grupper visade en hög nivå av uency, quanti kan som en hastighet av ca 1 s/st, men hastigheterna var något långsammare på vissa språk. Återigen var variationerna uppenbarligen inte hänförda till kontraster i stavelse komplexitet eller ortografiskt djup. Det fanns inget allmänt samband mellan ålder och kronologisk ålder i europeiska grupper som var 6 år eller äldre. Namngivningshastigheten var dock långsammare i det skotska P1-provet än på något annat språk. Denna dysuency kan vara en effekt av omogenitet hos skotska barn som börjar formellt lärande vid en tidigare ålder (5 år) än någon av de andra språkgrupperna. Tabell 5 sammanfattar noggrannheten och tidsuppgifterna för att läsa listor över mycket välbekanta ord. Totalt sett var noggrannhetsnivån 90 % (skotska data exkluderade). En analys av variansen indikerade att det inte fanns någon allmän skillnad mellan innehåll och funktionsord, F(1, 1107) < 1. Skillnaden påverkade läshastigheten, med innehållsord något långsammare än funktionsord (2,02 s/itm jämfört med 1,7 s/itm), F (1, 1043) = 6,79, p <.01, troligen på grund av längdskillnader mellan de två uppsättningarna av objekt. Resultaten för de två orduppsättningarna kombinerades i de efterföljande analyserna som följde samma trestegsmetod som användes för breven. Europeiska ortografier 151 STUDIE 2: FAMILIAR ORDEN En preliminär analys gjordes av de europeiska uppgifterna med undantag för engelska. Avstånden inom de enkla och komplexa stavelsespråken var likartade (74-98% för enkla, 71-98% för komplexa) och den totala skillnaden mellan serierna var inte signi cant, F(1, 553) < 1. Det fanns en stor variation mellan de enkla stavelsespråken, F(5, 269) = 25,62, p < 001. Denna effekt uppstod på grund av att noggrannheten på franska och portugisiska (< 80% ) var avsevärt lägre enligt Schefe post hoc test än på något av de andra språken (> 90% ). Variationen var också signi cant i de komplexa stavelsespråk, F(6, 273) = 21,94, p <.001, på grund av den låga noggrannheten på danska (71% ). Ordavläsningsnoggrannheten av det skotska P1-provet (34 %) föll långt under de andra språkens räckvidd. Språkskillnaderna mellan skotska och skotska var mycket betydande, F(13, 571) = 47,99, p < 001. Enligt post hoc-testerna var det skotska P1-medelvärdet avsevärt lägre än resultaten för danska, portugisiska och franska, vilka i sin tur skildes från resultaten för alla återstående språk. De skotska P2-resultaten bildade en undergrupp med dansk, portugisisk och fransk (< 80% noggrannhet). Dessa uppgifter tyder på att kompetensen i välbekanta ordläsning närmar sig behärskar mycket långsammare på engelska än i andra europeiska ortografier. Vid slutet av det första skolåret är noggrannheten normalt > 90 % på de flesta språken och > 70 % i de djupare ortografierna. Danska barn behöver ytterligare ett år för att överskrida 90-procentsgränsen. Engelsktalande barn ligger långt under denna nivå även efter två års lärande. Ett alternativt sätt att uttrycka denna tendens är att tänka på förhållandet till läsåldern. Inom det skotska urvalet totalt (P1 och P2 kombinerat) fanns ett starkt samband mellan BAS läsålder och noggrannheten hos den välbekanta ordavläsningen, med r = +.86, p <.01. Testet för en linjär trend i data var mycket markant, F(1, 59) = 397.22, p < 001. Funktionen för de två variablerna hade en lutning på 2,49 procentenheter för varje läsår. På grundval av detta kunde man räkna ut att den skotska gruppen går över 90 procentströskeln vid en läsålder på nästan 8 år. Provet inkluderade dock några barn (N=5) som hade mycket hög läsålder (> 96 månader). Förekomsten av dessa fall minskar regressionslinjens lutning och ökar den läsålder vid vilken tröskeln överskrids. En ny analys med de avancerade läsarna som uteslutits gav upphov till den funktion som visas i bild. 2............................................................... Detta visar spridningen av data och regressionslinjen för ordnamnsnoggrannhet mot läsålder. 90 %-tröskeln överskrids vid en läsålder på 7 år och 4 månader.
Å andra sidan har spanska en ytlig ortografi med ett mer vanligt alfabetiskt system som innehåller konsekventa kartläggningar mellan bokstäver och ljud, den näst ytligaste av de europeiska språken REF.
Foundation literacy acquisition in European orthographies
{'venue': 'British journal of psychology', 'journal': 'British journal of psychology', 'mag_field_of_study': ['Psychology', 'Medicine']}