Abstrakt. Motiverade av den senaste tidens framväxt av de så kallade opportunistiska kommunikationsnätverken, överväger vi frågan om anpassningsförmåga i den mest grundläggande kontinuerliga tiden (asynkrona) ryktesspridningsprocessen. I vår miljö måste ett rykte spridas till en befolkning; tjänsteleverantören kan driva det när som helst till någon nod i nätverket och har enhetskostnad för att göra detta. Å andra sidan, som vanligt i ryktet sprider sig, noder dela ryktet vid mötet och detta medför ingen kostnad för tjänsteleverantören. I stället för att fastställa en budget på antalet pushes, anser vi kostnadsversionen av problemet med en fast deadline och ber om en minimikostnadsstrategi som sprider ryktet till varje nod. En icke-adaptiv strategi kan endast ingripa i början och i slutet, medan en adaptiv strategi har full kunskap och förmåga att ingripa. Vårt huvudsakliga resultat är att i det homogena fallet (där varje par av noder slumpmässigt möts i samma takt) är fördelen med anpassningsförmåga begränsad av en konstant. Detta kräver en subtil analys av den underliggande slumpmässiga processen som är av intresse i sin egen rätt.
Correa m.fl. REF visar att anpassningsvinsten begränsas om varje par noder slumpmässigt möts i samma takt.
Adaptive Rumor Spreading
{'venue': 'WINE', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}