Trots den senaste tidens spänning som genereras av peer-to-peer (P2P) paradigm och den förvånansvärt snabba spridningen av vissa P2P-tillämpningar, finns det få kvantitativa utvärderingar av P2P-systembeteende. Den öppna arkitekturen, den uppnådda skalan och den självorganiserande strukturen i Gnutella-nätverket gör det till en intressant P2P-arkitektur att studera. Liksom de flesta andra P2P-tillämpningar bygger Gnutella, på applikationsnivå, ett virtuellt nätverk med sina egna routingmekanismer. Topologin för detta virtuella nätverk och de routingmekanismer som används har en betydande inverkan på applikationsegenskaper såsom prestanda, tillförlitlighet och skalbarhet. Vi har byggt en "krawler" för att extrahera topologin av Gnutellas programnivå nätverk. I den här artikeln analyserar vi topologigrafen och utvärderar genererad nätverkstrafik. Våra två viktigaste resultat är att: (1) Även om Gnutella inte är ett rent power-law-nätverk, har dess nuvarande konfiguration fördelarna och nackdelarna med en power-law struktur, och (2) Gnutella virtuella nätverk topologi inte väl matchar den underliggande Internet topologi, vilket leder till ineffektiv användning av den fysiska nätverksinfrastrukturen. Dessa resultat vägleder oss att föreslå ändringar av Gnutellaprotokollet och genomföranden som kan medföra betydande förbättringar av prestanda och skalbarhet. Vi tror att våra resultat samt våra mät- och analystekniker har en bred tillämplighet på P2P-system och ger unika insikter i P2P-systemdesign. Nyckelord: peer-to-peer systemutvärdering, självorganiserade nätverk, power-law nätverk, topologi analys. Peer-to-peer-system (P2P) har framträtt som ett betydande socialt och tekniskt fenomen. Dessa system tillhandahåller infrastruktur för samhällen som delar CPU cykler (t.ex., SETI@Home, Entropia) och / eller lagringsutrymme (t.ex., Napster, FreeNet, Gnutella), eller som stöder samarbetsmiljöer (groove). Två faktorer har främjat den senaste tidens explosionsartade tillväxt av sådana system: för det första den låga kostnaden och den höga tillgången på ett stort antal dator- och lagringsresurser och för det andra den ökade nätanslutningen. Allteftersom dessa trender fortsätter kommer P2P-paradigmet att bli mer populärt. Till skillnad från traditionella distribuerade system, P2P-nätverk syftar till att aggregera ett stort antal datorer som går med och lämnar nätverket ofta och som kanske inte har permanenta nät (IP) adresser. I rena P2P-system kommunicerar enskilda datorer direkt med varandra och delar information och resurser utan att använda dedikerade servrar. En gemensam egenskap hos denna nya typ av system är att de på tillämpningsnivå bygger ett virtuellt nätverk med sina egna routingmekanismer. Topologin för det virtuella nätverket och de routingmekanismer som används har en betydande inverkan på applikationsegenskaper såsom prestanda, tillförlitlighet, skalbarhet och, i vissa fall, anonymitet. Den virtuella topologin bestämmer också de kommunikationskostnader som är förknippade med att köra P2P-applikationen, både på enskilda värdar och i aggregatet. Observera att den decentraliserade karaktären hos rena P2P-system
Dessa distributioner också ungefärlig grad distribution av Gnutella nätet REF.
Mapping the Gnutella Network: Properties of Large-Scale Peer-to-Peer Systems and Implications for System Design
{'venue': 'IEEE Internet Computing Journal (special issue on peer-to-peer networking), vol. 6(1) 2002', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science', 'Physics']}