Akutmottagningen (ED) är en primärvårdsenhet och en av huvudingångarna till sjukhussystemet där så är lämpligt, snabb och god prestation kan rädda liv. Brist på tillräckliga resurser, t.ex. sängplatser och kvalificerad hälso- och sjukvårdspersonal, är viktiga hinder för att tillhandahålla lämpliga tjänster i rätt tid, men det är varken praktiskt eller genomförbart att få tillgång till resurser och gå mot den idealiska situationen utan hänsyn till budgetrestriktioner. I denna studie, simulering optimering används för att hitta den bästa konfigurationen i ED resurser (t.ex., säng, sjuksköterska, och GP) som påverkar en patients vistelselängd, med förbehåll för budget begränsningar. Simulering används för att analysera systemet och uppskatta målfunktionen en optimeringsmodell löses sedan under olika budgetbegränsningar. Genom att beakta den nuvarande budgeten, den nya konfigurationen av 20 slutenvårdssängar, 3 sjuksköterskor och 1 GP, med 554.4 minuter av en patients vistelse visar 8,1% längd på vistelse (LOS) förbättring. Samtidigt med en maximal 35,5 budgetenheter tilldelning av 20 slutenvårdssängar, 4 sjuksköterskor och 3 GPs föreslås en 9,5% minskning av LOS.  Ett hälso- och sjukvårdssystem är en av de viktigaste tjänsterna med krav på snabb tillväxt i både utvecklade och mindre utvecklade länder. Huvudfokus för ett hälso- och sjukvårdssystem ligger på de patienter som har olika förväntningar, i olika tider och situationer [Faezipour och Ferreira, 2013]. Under de senaste åren har förändrade sjukdomsmönster, framsteg inom medicinsk kunskap och teknik, allmänhetens medvetenhet om moderna medicinska anläggningar och en ökande äldre befolkning lett till ökad efterfrågan på sjukvårdstjänster och ökat trycket på hälso- och sjukvårdsbudgeten. På detta sätt är försöken att förhindra de stigande kostnaderna för hälso- och sjukvården genom en bättre fördelning av knappa resurser och genom att tillämpa kostnadskonserveringsstrategier stora utmaningar för hälso- och sjukvårdsmyndigheterna [Ferreira m.fl., 2011]. Akutmottagningen (ED) som primärvårdsenhet och en av huvudingångarna till sjukhussystemet kräver därför stor uppmärksamhet. Rätt, korrekt och snabb funktion i en ED kan rädda många liv och minska olika negativa effekter. Detta kräver en förståelse och en granskning av den nuvarande situationen inom denna sektor. I många fall förhindrar brist på resurser som sängar, kvalificerad hälso- och sjukvårdspersonal och sjuksköterskor i vården lägliga och lämpliga tjänster. Detta kan också minska hälso- och sjukvårdens kvalitet, öka potentiella medicinska fel, öka långa väntetider och öka en patients vistelsetid (LOS), som följs av skadliga effekter på patienten, samt oavsiktliga högre kostnader för tjänsteleverantörer. Därför kan en jämvikt mellan utbud och efterfrågan ge en tydlig förbättring av tjänstekvaliteten och ge högre patientnöjdhet på akutmottagningen [Xu et al., 2013]. Optimal resursfördelning inom hälso- och sjukvårdssektorn och förbättring av kvaliteten på den kommunala hälsan är viktigt och har alltid ansetts vara en kontroversiell fråga [Asante och Zwi, 2009]. På grund av knappa och kostsamma resurser, såväl som känsliga men ändå svåra förhållanden, har en stor mängd litteratur uppmärksammat fördelningen av hälso- och sjukvårdsresurser. Laker et al, [2014], med hjälp av diskret-event simulering, visade att lägga till viss flexibilitet i sängallokering mellan låg- och högskärpa kan ge betydande minskningar av patientens totala väntan och effektivitet i ED. Holm et al, [2013] analyserade sängallokering på sjukhusavdelningar för att minimera överbeläggning genom att utveckla en ny, generisk diskret händelsesimulering (DES). Reyes-Santías m.fl. har undersökt antalet sängar på ett sjukhus och inverkan på sjukhusverksamheten, vistelsens längd samt väntelistorna [2013]. Schmidt et al, [2013] fokuserade på att förbättra sängtilldelningen genom att överväga en uppskattning av vistelsens anpassningsbara längd, vilket resulterar i en 30-procentig minskning av uppsägningsfrekvensen. Bekker och Koeleman [2011] tog itu med resursvariabilitetens inverkan när det gäller att fastställa kapacitetskrav och tillträdeskvoter för planerade inträden för att reglera sänghållningsmönstret. Griffiths et al, [2010] fastställde antalet bäddar som behövdes i den kritiska vårdenheten (CCU) med diskret händelsesimulering. Optimal fördelning av personal är en lämplig strategi för att möta efterfrågan och tillhandahålla lämplig service med hög kvalitet, för att öka patient- och personlig tillfredsställelse. Lim et al, [2013], modellerade läkare och deras delegater i ED som interagerande pseudoagenter i en diskret händelsesimulering och jämföra den med traditionella metoder. De fann med denna metod läkare utnyttjande ökning från 23% till 41% och delegat utnyttjande ökning från 56% till 71%. Izady och Worthington [2012] visade hur kömodeller med simulering kan användas för att minska överbeläggning i ED genom att ändra bemanningsprofilerna. Brenner et al, [2010] identifierade flaskhalsar och utvärdering av personal och utrustning i ED med hjälp av simulering. I ED, med flera dynamiska variabler och slumpmässiga funktioner, såsom oplanerade antagningar, oregelbundna ankomsttider för patienter samt flera typer av patienter som behöver olika vårdprocesser, verkar resursfördelning vara en viktigare fråga än på andra avdelningar. Shimada et al, [2012], fastställde resursutnyttjandet av en tertiär vård, japansk akutmottagning före och efter jordbävningen i Great East Japan och tsunamin 2011 för att hjälpa till att planera fördelningen av nationella resurser för katastrofer. Ahmad et al, [2012] i sitt dokument presenterade en datorsimuleringsmodell för att bedöma användningen av resurser i ED vid ett offentligt sjukhus i Malaysia. Genom att använda denna modell administratörer kunde övervaka patientflödet i ED, bestämma möjliga områden för förbättring och säkerställa bästa resursallokering. Weng et al, [2011] uppgav att syftet med deras forskning var att hitta en optimal resursfördelning i ED genom simulering. De använde Simul8 och resultaten visade att det totala resultatet i en ED kan öka med 8 % genom att tilldela nya mänskliga resurser. Cochran och Broyles m.fl. [2010] föreslog att man skulle fatta strategiska beslut för framtida ED-kapacitet, baserade på patientsäkerhet (i stället för trängselåtgärder) i sin studie. Ng et al, [2010], jämförde prioriteringar och skillnader mellan resursutnyttjande i fyra nivåer av Taiwan triage och fem nivåer av kanadensiska
I forskningen av REF använde forskarna en simuleringsoptimeringsmetod för att hitta den anpassade konfigurationen i "ED" resurser, inklusive sjuksköterskor, allmänpraktiserande läkare, och sängar.
A simulation optimization approach for resource allocation in an emergency department
{'venue': None, 'journal': 'QScience Connect', 'mag_field_of_study': ['Medicine']}