Vi undersökte uppfattningen av lokal ytorientering på ett enkelt slät objekt, under flera olika belysningsförhållanden. Den upplevda lokala orienteringen bestämdes för flera punkter på ytan och kvantifierades som sned och lutning av det lokala tangentplanet. Vi fann en underskattning av den upplevda lutningen och en större avvikelse för den upplevda lutningen än för den upplevda lutningen. Vi fann också att försökspersonerna var mindre partiska vid uppskattningen av ytorienteringen när formen var lokalt äggformad snarare än sadelformad eller cylindrisk. För att undersöka förhållandet mellan upplevd form och ljuskällans riktning utvecklade vi en metod för att beräkna ljuskällans riktning som mest överensstämmer med en observatörs inställningar. Vi jämförde också mänskliga fel med ett "idealt obsewers" som gör tydliga antaganden om belysning, former och material i sin värld. Från konvergerande bevis baserade på (i) den ljusriktning som bäst överensstämmer med observatörens inställningar; (ii) ett kompletterande experiment där objektet visas som en siluett, och (iii) datorsimuleringar av den idealiska observatören, drar vi slutsatsen att observatörerna använde den ockluderande konturen av objektet i stället för att skugga för att uppskatta den lokala ytorienteringen.
Mamassian och Kersten visade att den ockluderande konturen av ett objekt kan vara en betydande kö till ytorientering REF.
Illumination, Shading and the Perception of Local Orientation
{'venue': 'Vision Research', 'journal': 'Vision Research', 'mag_field_of_study': ['Psychology', 'Medicine']}