Abstrakt. I många nätverksapplikationer och -tjänster kan agenter som inte delar någon säker kanal i förväg fortfarande vilja kommunicera säkert med varandra. I sådana inställningar nöjer man sig ofta med att uppnå säkerhetsmål som är svagare än autentisering, till exempel avsändarens variabilitet. Informellt innebär avsändarens variabilitet att alla meddelanden som verkar komma från samma källa faktiskt gör det, där källan kanske bara kan identifieras genom en pseudonym. Detta innebär i synnerhet att relevanta delar av meddelanden inte kan ändras av en inkräktare. I detta dokument ger vi den första formella definitionen av avsändarinvariant samt ett starkare säkerhetsmål som vi kallar stark avsändareinvarians. Vi visar att båda typerna av avsändares invarians är nära besläktade med, och medför av, svag autentisering, den primära skillnaden är att avsändarens invarians är utformad för det sammanhang där agenter endast kan identifieras pseudonymt. Förutom att klargöra hur avsändarens invariant och autentisering är relaterade, visar detta resultat hur en bred klass av automatiserade verktyg kan användas för analys av avsändarens invariantprotokoll. Som en fallstudie beskriver vi analysen av två avsändares invariantprotokoll med hjälp av OFMC back-end av AVISPA-verktyget.
Men i REF definieras det direkt som meddelanden som kommer från samma källa, medan vi ser det här helt enkelt som ett klassiskt autentiseringsmål med en pseudonym avsändare.
Formalizing and Analyzing Sender Invariance
{'venue': 'Lecture Notes in Computer Science', 'journal': 'Lecture Notes in Computer Science', 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}