Abstract-This paper presenterar en dragbar modell för att analysera icke-sammanhängande samarbete gemensam överföring basstation (BS), med beaktande av den oregelbundna BS-utplacering som vanligtvis förekommer i praktiken. Förutom cellulära nätverk specifika aspekter såsom BS densitet, kanal blekning, genomsnittlig väg förlust och störningar, modellen fångar också relevanta samarbetsmekanismer inklusive användarcentrerad BS kluster och kanalberoende samarbete aktivering. Platserna för alla BS är modellerade av en Poisson point process. Med hjälp av verktyg från stokastisk geometri kännetecknas signal-till-interference-plus-brus-fördelningen (SINR) med samarbete exakt i en generalitetsbevarande form. Resultatet tillämpas sedan på praktiska designproblem av nytt intresse. Vi finner att öka den nätverkstäckande BS-tätheten förbättrar SINR, medan vinsterna ökar med banförlust exponenten. För pilotbaserad kanaluppskattning mättar den genomsnittliga spektraleffektiviteten vid klusterstorlekar på cirka 7 BS för typiska värden, oberoende av backhaulkvalitet. Slutligen visas att återanvändning inom klusterfrekvensen är gynnsam i måttligt laddade celler med generös samarbete aktivering, medan intrakluster samordnade schemaläggning kan vara bättre i lätt laddade celler med konservativ samarbetsaktivering.
Författarna i REF presenterade en dragbar modell för att analysera icke-sammanhängande samtransmission BS-samarbete under användarcentrerad BS-klustring och kanalberoende samarbetsaktivering.
A Tractable Model for Non-Coherent Joint-Transmission Base Station Cooperation
{'venue': 'ArXiv', 'journal': 'ArXiv', 'mag_field_of_study': ['Mathematics', 'Computer Science']}