I augusti 2011 upplevde flera områden i London episoder av storskalig oordning, inklusive plundring, upplopp och våld. Många efterföljande diskussioner har ifrågasatt om polisens insatser är tillräckliga, när det gäller tillgängliga resurser och strategier. I den här artikeln presenterar vi en matematisk modell för den rumsliga utvecklingen av sjukdomen, som kan användas för att undersöka effekten av olika polisiära arrangemang. Modellen kan simulera händelsernas allmänna utvecklingsmönster och koncentrera sig på tre grundläggande aspekter: deltagandets skenbart omtöcknade karaktär, avstånden till upploppsplatser och den avskräckande effekten av polisarbete. Vi visar att den rumsliga konfigurationen i London sätter vissa områden på naturligt högre risk än andra, och betonar vikten av rumsliga överväganden när man planerar för sådana händelser. Vi undersöker också konsekvenserna av varierande polisantal och reaktionstid, som har potential att styra politiken på detta område. Detta är dock ofta problematiskt, särskilt när det gäller sällsynta händelser. Svårigheten är särskilt uppenbar i situationer där kvantitativa rekommendationer krävs, såsom uppskattning av lämpliga oförutsedda händelser för ett visst scenario, eftersom traditionella hypotestester undergrävs av bristen på data. I sådana fall har matematisk modellering mycket att erbjuda, vilket möjliggör noggrann kvantitativ analys av systemet i fråga och testning av olika scenarier. Nya framsteg i modellering av storskaliga sociala system med hjälp av tekniker för komplexitet vetenskap innebär att detta nu är en livskraftig strategi, och faktiskt har dess potential visat sig inom områden som epidemi modellering 1, 2, crowd control 3 och infrastruktur resilience 4. Här använder vi oss av en sådan strategi i samband med upploppen i London 2011 och de politiska frågor som därefter uppstår. Upploppen i London ägde rum mellan den 6 och 10 augusti 2011, eftersom Storbritannien upplevde sin mest utbredda och ihållande period av oroligheter i minst 20 år. Upprepade episoder av plundring, upplopp, mordbrand och våld mellan människor ägde rum i flera städer, däribland London, Manchester och Birmingham. Konsekvenserna av händelserna inkluderar många fall av skador, inklusive fem dödsfall, och omfattande egendomsskador, för vilka ansvaret har uppskattats till 250 miljoner pund 5. Här fokuserar vi på oordningen i London, den värst drabbade staden. Upploppen i London har varit föremål för mycket forskning i de akademiska 6, regering 7 och journalistiska 8 samhällen. Majoriteten av denna forskning, liksom med mycket av det med tanke på tidigare avsnitt 9, har dock fokuserat på de psykosociala motiven hos enskilda upploppare, tillskriver villighet att delta i olika sociala faktorer, inklusive arbetslöshet, dåliga polisrelationer och endemisk kriminalitet. Vårt arbete skiljer sig från detta; snarare än att tänka på hur och varför upploppen började, tar vi deras initiation som vår utgångspunkt och i stället överväga deras spatio-temporala utveckling. Detta tillvägagångssätt genomsyras av den politiska fråga som motiverar vårt arbete: hur polisen, när en sådan incident väl är på gång, bäst kan reagera för att undertrycka oordning så snabbt som möjligt. Flera frågor om myndigheternas svar togs upp efter oordningen. Även om ordningen återställdes efter fem dagar, har det på olika sätt hävdats att polisen var otillräckligt förberedd och långsam att reagera på utvecklingen, och att oordning kunde ha undertryckas tidigare; faktiskt, officiella undersökningar har erkänt sådana brister 5, 10, 11. Vid sidan av behovet av att bättre förutse själva störningen, har dessa undersökningar betonat behovet av att fastställa en nivå av polisiära resurser, och sätt att reagera, som står i proportion till ett utbrott av denna omfattning. Matematisk modellering kan bidra till detta genom att tillåta kvantitativ undersökning av effekten av olika polisinsatser och undersökning av en rad scenarier. En avgörande faktor för att avgöra polisens svar på ett upplopp, och faktiskt för polisen i allmänhet, är en förståelse av spatio-temporal fördelning av händelser. Londonupploppen är anmärkningsvärda för det faktum att, trots att tydligen katalyseras av en specifik incident - den dödliga skottlossning av en polis av en misstänkt i Tottenham, North
På samma sätt undersökte REF den rumsliga utvecklingen av oordning mot effekterna av olika polisarrangemang som inträffade under upploppen i London 2011.
A mathematical model of the London riots and their policing
{'venue': 'Scientific Reports', 'journal': 'Scientific Reports', 'mag_field_of_study': ['Medicine', 'Sociology']}