Det harmoniska förhållandet (HR), som härletts från Fourier-analysen av bålaccelerationer, har på olika sätt beskrivits som ett mått på att gå släthet, gå rytmiskt eller dynamisk stabilitet. Det finns ett ökande intresse för att tillämpa HR-tekniken för att undersöka inverkan av olika patologier på rörelse, men förklaringen till metoden har varit begränsad. Syftet är här att presentera en tydlig beskrivning av den matematiska grunden för HR och en förståelse för deras tolkning. Vi presenterar harmonisk teori, tolkningen av HR med sinusoidala signaler, och ett exempel med hjälp av faktiska trunaccelerationer och harmoniska analyser under lem-lastningsförhållandena. Vi föreslår att HR-metoden kan definieras bättre, inte som ett mått på rytmicitet eller stabilitet, utan som ett mått på steg-för-steg-symmetri inom ett steg.
Bellanca m.fl. REF föreslog att övertonsförhållandet (förhållandet mellan summan av amplituderna för jämna och ojämna övertoner, beräkning över PSD av ett enda steg) skulle kunna användas som ett mått på stegsymmetri.
Harmonic Ratios: A quantification of step to step symmetry
{'venue': 'Journal of biomechanics', 'journal': 'Journal of biomechanics', 'mag_field_of_study': ['Mathematics', 'Medicine']}