varierade fyra monokulära kurer till uppfattat djup i en faktoriell design. Försökspersonerna bedömde avståndet mellan testobjekten. Med tanke på de viktigaste effekterna i analysen av varians drog författarna slutsatsen att de som uppfattade informationen integrerade de fyra olika informationskällorna, i stället för att bara välja en enda källa. Eftersom det inte fanns några interaktioner i analysen av varians, drog författarna slutsatsen att integrationsprocessen var additiv snarare än multiplikativ. Den tvetydighet som finns i Brunos och Cuttings experiment och analyser diskuteras. Som presenterats gav deras resultat inga belägg för integration av djupkurer eller bevis för additionalitet, oberoende och parallell behandling av signalerna. En ytterligare analys av fördelningen av de kreditvärderingsbedömningar som deras ämnesområden har gjort ger dock vissa belägg för att dessa riktlinjer har integrerats. Den luddiga logiska modellen av perception (FLMP) utvidgas till att beskriva perceptuell igenkänning av djup. Modellen förutsätter självständighet i samband med utvärderingen av särdragen och en icke-additiv integrationsprocess där de minst tvetydiga signalerna har störst inverkan på domen. FLMP kontrasteras med en modell som antar additionalitet av signalerna. Eftersom båda modellerna beskriver resultaten lika väl återstår det för framtida forskare att tillhandahålla definitiva tester mellan modellerna. En persons imponerande upplösning av den visuella världen kan vara en följd av att han har flera källor till information om den. Bland annat anger dessa informationskällor (exocentriska) avståndet mellan två objekt. Även om dessa signaler förmodligen överspecificerar avstånd, är det inte förvånande att typiska experiment underspecificerar vad signalerna är och hur de bearbetas. Bruno and Cuttings (1988) experimentella analys av exocentrisk distans var ett steg framåt eftersom den förbättrades på den klassiska enfaktorsdesignen. Det prototypiska experimentet i visuell perception har varit att eliminera eller att hålla konstant alla potentiella signaler men en, variera kö av intresse, och observera dess beteendemässiga konsekvenser. Utformningen av en enda faktor är dock svag i informationsvärdet, eftersom den inte kan mäta den relativa betydelsen av signalerna eller ta itu med behandlingen av flera signaler. Med tanke på att alla signaler utom en neutraliseras, kan designen med en enda faktor också överskatta bidraget från den signal som manipuleras. Bruno och Cutting användning av en faktoriell design har potential att ta itu med flera viktiga frågor som inte kan hanteras av en faktor design (Anderson, 1981; Massaro, 1985 Massaro,, 1987.
Förmodligen den mest kända av sådana modeller är den suddiga logiska modellen av perception (FLMP) av REF Massaro & Friedman, 1990 ).
Ambiguity in perception and experimentation
{'venue': 'J Exp Psychol Gen', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Psychology', 'Medicine']}