Interaktiva bordsskivor är en spännande ny plattform för att stödja barns samarbete. Med designriktlinjer och standardiserade interaktionsprinciper fortfarande omogna, det finns ett stort behov av iterativa prototyper för att definiera uppgiften och gränssnittet. Lo-fi prototyper-använda kartong, papper, etc.-är enkla att utveckla, flexibla att justera under designsessioner, och intuitiva för användare att manipulera. Att använda dem kan vara ett värdefullt steg i utformningen av bordsapplikationer. I detta dokument beskriver vi designprocessen för två bordsapplikationer, med fokus på rollen av lo-fi-prototypning. TransTime är ett mönsterspel för 5-6-åringar att engagera hur tiden fortskrider. Vår rymd är ett designverktyg för 7-9-åringar att ordna skrivbord och tilldela platser för studenter i deras klassrum. Genom att jämföra erfarenheterna får vi en bättre förståelse för fördelarna, utmaningarna och begränsningarna med att använda lo-fi-prototyper för att designa interaktiva bordsapplikationer för barn. Kategorier och ämnesdeskriptorer H.5.2 [Informationsgränssnitt och presentation]: Användargränssnitt - användarcentrerad design. Design, mänskliga faktorer. Tillstånd att göra digitala eller papperskopior av hela eller delar av detta arbete för personligt bruk eller klassrum beviljas utan avgift, förutsatt att kopiorna inte görs eller distribueras för vinst eller kommersiella fördelar och att kopiorna är försedda med detta meddelande och den fullständiga hänvisningen på första sidan. För att kopiera på annat sätt, eller återpublicera, för att posta på servrar eller för att omfördela till listor, krävs tidigare specifik behörighet och/eller avgift.  Interaktiva bordsskivor, samlokaliserat samarbete, lo-fi-prototypning Interaktiva bordsskivor är stora horisontella displayer som flera användare kan interagera med samtidigt. Beroende på den underliggande tekniken, användare interagerar genom direkt touch [3, 7], penninmatning, eller genom att flytta spårbara objekt [10]. Som en enda display gruppware [29], de lånar sig till gemensamt samarbete. Flera projekt har använt dessa med barn för att främja kreativitet [2, 12, 13], interaktion [19], och lärande i en mängd olika ämnesområden: läsning [28], fraktioner [24], och fysik ljus [20]. Samtidigt som intresset ökar har det inte skrivits mycket om designmetoder för att utveckla interaktiva bordsapplikationer för barn. I detta dokument undersöker vi en designmetod, lo-fi-prototypning, och visar dess användbarhet som en del av en användarcentrerad design (UCD) process. Vi beskriver rollen som lo-fi-prototyp i utvecklingen av TransTime och OurSpace. Vi delar med oss av våra erfarenheter för att konkret visa värdet av detta tillvägagångssätt. Vi sammanställer sedan över dessa mönster och relaterad litteratur för att undersöka fördelarna, utmaningarna och gränserna för detta tillvägagångssätt. Vårt mål är att ge en användbar vägledning till andra som är intresserade av att utforma interaktiva applikationer för barn. Att skapa programvara som användare finner användbar och användbar är utmanande. Även förföriska till nybörjare programmerare, programmering programvara till specifikationer är inte effektiv. Användaråterkoppling krävs för att ge ett korrekt intryck av hur människor kommer att använda en teknik [18], vilket kräver iterativ utveckling. För att säkerställa att utvecklingstiden inte slösas bort på att genomföra felaktiga idéer bör användarna involveras tidigt i designprocessen [17]. Eftersom det ofta inte är 138
Rick och Al. genomförde en studie av låg-fi-prototypning av bordsapplikationer för barn och drog slutsatsen att låg-fi-prototypning är ett användbart tillvägagångssätt, även om de rekommenderar att de stationära applikationerna anpassas till digitala ytor REF.
Lo-fi prototyping to design interactive-tabletop applications for children
{'venue': 'IDC', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Engineering', 'Computer Science']}