Beroende träd som används vid syntaktisk tolkning inkluderar ofta en rotnod som representerar en dummy ord prefixed eller suffixed till meningen, en anordning som allmänt betraktas som en ren teknisk bekvämlighet och underförstått antas inte ha någon inverkan på empiriska resultat. Vi visar att detta antagande är felaktigt och att noggrannheten hos datadrivna beroendetolkar i själva verket kan vara känslig för förekomsten och placeringen av den overksamma rotnoden. I synnerhet visar vi att en girig, vänster-till-höger, arc-eager övergångsbaserad parser konsekvent utför värre när den dummy rot noden placeras i början av meningen (enligt den nuvarande konventionen i datadriven beroende tolkning) än när den placeras i slutet eller utelämnas helt. Kontrollexperiment med en arc-standard övergång-baserad parser och en arc-faktord grafbaserad parser avslöjar inga konsekventa preferenser men ändå uppvisar betydande variation i resultat beroende på rotplacering. Vi drar slutsatsen att behandlingen av overksam rot noder i datadriven beroende tolkning är en underskattad källa till variation i experiment och kan också vara en parameter värd att stämma för vissa parsers.
REF tog hänsyn till vilken effekt den overksamma rotplaceringen har på olika algoritmer.
Going to the Roots of Dependency Parsing
{'venue': 'Computational Linguistics', 'journal': 'Computational Linguistics', 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}