Abstrakt. Bike-sharing system håller på att bli ett urbant transportsätt. I sådana system, användare anländer till en station, ta en cykel och använda den ett tag, sedan returnera den till en annan station som de väljer. Varje station har en ändlig kapacitet: den kan inte vara värd för fler cyklar än sin kapacitet. En stokastisk modell föreslås för att studera effekten av användare slumpmässiga val på antalet problematiska stationer, dvs. stationer som är värd för noll cyklar eller som inte har några tillgängliga platser där en cykel kan returneras. Inverkan av stationernas kapacitet kvantifieras och flottans storlek som minimerar andelen problematiska stationer beräknas. Även i en homogen stad uppvisar systemet en dålig prestanda: den minsta andelen problematiska stationer är i storleksordningen (men inte lägre än) omvänt av kapaciteten. Vi visar att enkla incitament, som att föreslå användare att återvända till den minst lastade stationen bland två stationer, förbättrar situationen med en exponentiell faktor. Vi beräknar också med vilken hastighet cykeln måste omfördelas av lastbilar för att säkerställa en viss servicekvalitet. Denna kurs är i storleksordningen av omvänt av stationer kapacitet. För alla fall som beaktas är den optimalt tillförlitliga flottstorleken lite mer än hälften av stationskapaciteten, värdet av lite mer beror på systemparametrarna.
I dokumentet REF bedöms också konsekvenserna av olika incitamentspolicyer som att välja när man returnerar cyklarna mellan två stationer den ena med mindre cyklar, vilket drastiskt minskar andelen problematiska stationer.
Incentives and Redistribution in Homogeneous Bike-Sharing Systems with Stations of Finite Capacity
{'venue': None, 'journal': 'arXiv: Adaptation and Self-Organizing Systems', 'mag_field_of_study': ['Mathematics', 'Physics', 'Engineering', 'Computer Science']}