Abstrakt. Vi introducerar en strategi för att använda animerade ansikten för robotik där ett statiskt fysiskt objekt används som projektionsyta för en animation. Den talande huvudet projiceras på en 3D fysisk huvudmodell. I detta kapitel diskuterar vi de olika fördelar som detta tillvägagångssätt tillför över mekaniska huvuden. Därefter undersöker vi ett fenomen som ofta kallas Mona Lisas blickeffekt. Denna effekt är ett resultat av användning av 2D-ytor för att visa 3D-bilder och får blicken på ett porträtt att till synes följa observatören oavsett var den ses. Experimentet undersöker hur observatörer uppfattar blickens riktning. Analysen visar att 3D-modellen eliminerar effekten och ger en korrekt uppfattning om blickens riktning. Vi diskuterar i slutändan de olika kraven på blick i interaktiva system, och utforska de olika inställningar dessa fynd ger tillgång till.
Al Moubayed m.fl. projicerade animerade mänskliga ansikten på ett 3D fysiskt huvud, och undersökte den upplevda blicken riktning REF.
Animated faces for robotic heads: gaze and beyond
{'venue': 'in Proceedings of the 2010 international conference on Analysis of Verbal and Nonverbal Communication and Enactment', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}