I detta dokument tar vi upp problemet med innehållsplacering i peer-to-peer-system, med målet att maximera utnyttjandet av peer' uplink bandbreddsresurser. Vi anser systemprestanda under en många användare asymptotic. Vi skiljer två scenarier, nämligen "Distributed Server Networks" (DSN) för vilka förfrågningar är exogena för systemet, och "Pure P2P Networks" (PP2PN) för vilka förfrågningar härrör från kamraterna själva. För båda scenarierna överväger vi en prestandamodell för förlustnätverk och fastställer asymptotiskt optimala strategier för innehållsplacering i fall av en begränsad innehållskatalog. Vi vänder oss sedan till en alternativ "stor katalog" skalning där katalogstorleken skalas med peer population. Under denna skalning, fastställer vi att lagringsutrymme per kamrat måste nödvändigtvis växa obundet om bandbredden ska maximeras. När vi sedan kopplar systemets prestanda till egenskaperna hos en specifik slumpmässig grafmodell, identifierar vi en strategi för innehållsplacering och en policy för godkännande som tillsammans maximerar bandbreddsutnyttjandet, förutsatt att lagringsutrymmet per kamrat växer obundet, även om godtyckligt långsamt, med systemstorlek. • Distribuerat servernätverk (DSN): Begäran om att ladda ner innehåll kommer endast från rena användare, och kan betraktas som externa förfrågningar. • Pure P2P Network (PP2PN): Det finns inga rena användare i systemet, och rutor genererar innehållsförfrågningar, som kan betraktas som "interna".
I REF, Tan och Massoulié utformade caching strategier i P2P-system baserat på de två scenarierna: (1) ren P2P-nätverk och (2) distribuerade servernätverk.
Optimal content placement for peer-to-peer video-on-demand systems
{'venue': '2011 Proceedings IEEE INFOCOM', 'journal': '2011 Proceedings IEEE INFOCOM', 'mag_field_of_study': ['Computer Science', 'Mathematics']}