En programvarumodifieringsuppgift tar ofta upp flera problem. En oro är allt en intressent kan vilja betrakta som en konceptuell enhet, inklusive funktioner, icke-funktionella krav, och design idiomer. I många fall är källkoden som implementerar ett problem inte inkapslad i en enda programmeringsspråkmodul, utan sprids och trasslas in i ett system. Otillräcklig åtskillnad av problem ökar svårigheten att utveckla programvara på ett korrekt och kostnadseffektivt sätt. För att göra det lättare att ändra farhågor som inte är väl modulariserade, föreslår vi en strategi där genomförandet av farhågor dokumenteras i artefakter, kallas oro diagram. Orografer är abstrakta modeller som beskriver vilka delar av källkoden som är relevanta för olika problem. Vi presenterar en formell modell för bekymmersgrafer och det verktygsstöd vi utvecklat för att göra det möjligt för programvaruutvecklare att skapa och använda bekymmersgrafer under programvaruutvecklingsuppgifter. Vi rapporterar om fem empiriska studier, som ger belägg för att grafer stöder åsikter och operationer som underlättar uppgiften att ändra koden för att implementera spridda problem, är kostnadseffektiva för att skapa och använda, och tillräckligt robust för att användas med olika versioner av ett programvarusystem.
FEAT-verktyget REF hjälper utvecklare att skapa beskrivningar av spridda program, så kallade bekymmer.
Representing concerns in source code
{'venue': 'TSEM', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}