Vi försöker här att interrelatera olika teorier om identitet 1 och att beskriva hur olika sociala sammanhang och kognitiva motiv påverkar processen för identitetsförändring. Även om många delar av litteraturen beskriver identitetsdynamiken, anses två vara primära: identitetsteori (Stryker 1980; Stryker och Serpe 1982) och social identitetsteori (Tajfel 1981; Tajfel och Turner 1986; Turner et al. 1987)............................................................................................................ Den senaste litteraturen har försökt kombinera dessa två paradigm genom att jämföra de olika sammanhang och motiv som varje teori föreslår (Deaux och Martin 2003; Hogg och Ridgeway 2003; Hogg, Terry och White 1995; Stets och Burke 2000). Två synsätt på det sociala sammanhanget framträder: kategori och nätverk. Båda anspelas på i teorin men saknar tydlig operationalisering och empirisk studie. På samma sätt framträder två åsikter om motiven: interna standarder för själveffektivitet och externa normer för självverifiering. Båda dessa är relaterade till identitetsdynamiken men lämnade något osammanhängande till sociala sammanhang (Elliot 1986). Vi utvecklar ett nytt sätt att operationalisera kategori- och nätverkssammanhang för att koppla sammanhang till motiv, och vi hävdar att de gemensamt påverkar processer för identitetsförändring. Vi etablerar dessa länkar genom att analysera unika data om tusentals elever i en naturlig miljö, nämligen gymnasiet. Dessa studenter rapporterar nästan fullständig information om sina sociala nätverk, identitetsuppfattningar och publiktillhörigheter över tiden (Brown 1990). Med hjälp av dessa data utvecklar vi formella tester som etablerar ett argument på makro-till-mikro-nivå att särskilda nätverks- och kategorikontexter är förknippade med motiv för själveffektivitet och självverifiering, och därmed påverkar processen för identitetsomvandling. 2005, Vol. - Nej, det gör jag inte. 4, 289-315 Motiv 1 Med identitet menar vi den sociala kategori, roll eller medlemskap som en skådespelare tillskriver. Detta skiljer sig från personlig identitet och självbegrepp (Harter 1990; Snö och Anderson 1987). Vi fokuserar på hur aktörer identifierar sig med sociala identiteter som är framträdande för deras sociala världar och hur deras beskrivning av dessa sociala identiteter förändras över tiden. Socialpsykologi Quarterly Levereras av Ingenta till: okänd fr, 20 jan 2006 22:11:47 290 SOCIAL PSYCHOLOGI QUARTERLY Våra analyser avslöjar ett överraskande fynd: nätverksrelationer spelar en viktig roll i ungdomars identitetsutveckling, men identitetsdynamiken spelar bara en mindre roll i ungdomsnätverksförändringar. I de flesta fall förändras alltså de sociala relationerna och olika uppfattningar om identitetsobalansen. Denna process motiverar i sin tur ungdomar att ändra sin identitet över tiden. Det omvända håller dock inte: egenskaper hos kategorier och identitetsmotiv leder inte ungdomar att ändra sina nätverk över tid. Därför anses sammanhangen med omedelbara sociala nätverk vara primära i identitetsbildningen under tonåren. Identitetsförändring har diskuterats brett inom ramen för identitetsteori (IT) (Burke 1991; Serpe 1987; Serpe och Stryker 1987; Stryker 1980; Stryker och Serpe 1982) och social identitetsteori (SIT) (Tajfel 1981; Tajfel och Turner 1986). Båda teorierna anspelar på motivationsprocesser och sociala sammanhang där identiteter utvecklas. SIT beskriver kategorier som sammanhang och föreslår att kategoriegenskaper kan påverka aktörernas personliga motiv och identitetsval över tiden. Genom jämförelser i och utanför kategori lär sig aktörerna vilka kategorier som är mer eller mindre önskvärda. Aktörernas önskan om positiv tillhörighet och själveffekt motiverar dem att lämna ouppfyllande medlemskap för mer önskade medlemmar. Men när en person väl är knuten till en kategori, tenderar han eller hon att betrakta denna kategori som bättre än alternativen. Därför ger kategorijämförelser och fördomar inom gruppen upphov till personliga motiv för identitetsförändring. Däremot beskriver IT omedelbara sociala nätverk som sammanhang och hävdar att relationskonfigurationer påverkar aktörernas sociala motiv för identitetsförändring. Enligt IT består jaget av en samling av "rollidentiteter". Personer byter rollidentiteter beroende på dessa identiteters betydelse för sammanhanget. Enligt Stryker och Burke (2000) skapar nätverkssammanhang en hierarki av hälsa bland de olika identiteter som utgör jaget, och får skådespelaren att åberopa samma roll eller ändra föreställningar över tiden. Därför definierar återkopplingen från ett relationellt sammanhang identitetslön, vilket i sin tur ger upphov till motiv för identitetsförändring. I vår analys fokuserar vi på kopplingarna mellan dessa sammanhang och motiv, och utvecklar ett empiriskt test där båda beaktas. Vi hävdar att inre motiv är nyckelfaktorer i identitetsutvecklingen och att sammanhangen bestämmer uppkomsten av sådana motiv. Nedan utvecklar vi de specifika motiven och sammanhangen som är involverade i identitetsbildningen, och vi antar att deras förväntade mönster av interrelation. Även om vi känner igen en mängd olika motivationsfaktorer som påverkar identitetsbildningen, fokuserar vi på en viktig motivation där aktörer försöker skapa konsekventa eller balanserade identiteter. 2 Strävan efter att etablera identitet konsekvens uppstår när en aktör tror att hans eller hennes identitet misslyckas att leva upp till någon standard. Identitetsteoretiker skiljer sig åt när det gäller den standard de tillämpar (Burke 1991; Burke och Stets 1999; Epstein 1973; Stets 1997). I derivat av SIT görs jämförelsen mellan kategorier som individen uppfattar som framträdande (Hogg et al. 1995; Tajfel och Turner 1979, 1986)........................................................................................................ Diskreta teoretiker hävdar till exempel att skådespelare jämför sitt upplevda jag (hur de kategoriserar sig själva) med sitt idealiserade jag (vilken kategori de vill tillhöra); varje inkonsekvens mellan de två kommer att motivera skådespelaren att ändra sin identitet över tiden (Baumeister 1998; Harter 1990:260-61; Higgins 1987 Higgins, 1989 Higgins, Klein, och Strauman 1985; Higgins et al. 1986; Markus och Nurus 1986; Tangney m.fl. 1998)............................................................................................. Det allmänna motivet är självverkan, där en skådespelare försöker närma sig sitt ideal. I jämförelse, derivat av IT, såsom självverifiering teori, hävdar att standarden är mindre interna och personliga än externa och sociala (Stets och Burke 2000; Stryker och Burke 2000). Individer söker extern validering eller ömsesidighet mellan sin självuppfattning och det som andra I båda fallen söker aktörer medlemskap och samspel som bekräftar sin uppfattning om sig själva. I det förra vill skådespelare ha ett ideal jag; i det senare vill skådespelare jaget som de tror andra uppfattar. I båda fallen är den kognitiva mekanismen skådespelarens uppfattning om en inkonsekvens som får henne eller honom att ändra sin självuppfattning. Vi undersöker hur djupt motivet till konsekvens går (från yttre till inre) för att påverka identitetsförändring. Ändrar ungdomar identiteter i sökandet efter inre och/eller yttre konsekvens? Vi antar att både extern och intern identitet obalans styr identitetsomvandling (hypoteser 1 och 2 i tabell 1 ). Uppfattningen om obalans eller identitetskonsekvens formas delvis av aktörernas erfarenheter i olika sociala sammanhang. SIT och IT fokuserar på olika aspekter av sociala sammanhang för att karakterisera dessa upplevelser. SIT hävdar att kategoriegenskaper och deras jämförelse i relationerna mellan grupperna fungerar som motiv för identitetsförändring (Stets och Burke 2000:226). Däremot hävdar IT att nätverkskonfigurationer eller koncerninterna relationer fungerar som motiv för identitetsförändring (Deaux och Martin 2003:106-107). Ingen av teorierna har emellertid i empiriska tester konsekvent tillämpat dessa kontextuella egenskaper. Det sammanhang som SIT anser definieras efter kategoriegenskaper. Kategorier är mer än etiketter; de fungerar som konstituerande regler eller representationssystem av betydelse som är erkända av stora delar av ett samhälle (Tajfel och Turner 1979). Kategorier etablerar förväntningar på och för beteende, och även föreslå en berättelse historia om gruppmedlemskap (Deaux och Martin 2003:105). Vi utvidgar begreppet kategori som sammanhang genom att utveckla en mängd olika betydelser som tillskrivs kategorier som bör påverka identitetens motiv och dynamik. Kategorietiketter kan återspegla föreställningar om status, varaktighet, storlek och andra betydelser som påverkar skådespelarens motiv att förbättra sin situation. Till exempel innebär jämförelsen av kategorier en utvärderingsdimension där begrepp om bättre eller sämre etableras och en hierarki av katt-#2586-Social Psychology Quarterly-VOL. 68 ANM.: Nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej! 4-68401-McFarland Thomas, och Hogg 1990; Stets och Burke 2000:230). Till exempel, tillskrivs kategorier som ras och kön tenderar att låsa in identiteter eftersom det är svårt att skilja sig från de synliga egenskaper som dessa kategorier hänvisar till, även om man vill göra det. Slutligen kommer vissa kategorier att påverka identifieringsdynamiken enbart genom en nummerlag: medlemskap i en stor abstrakt kategori är mer sannolikt än ett medlemskap i en mindre, konkret kategori.På så sätt kommer aktörerna att vara mer benägna att välja och omvälja abstrakt snarare än specifika kategorier, och kommer därför att skapa större stabilitet i identifieringen över tiden. Specifikt, vi antar att den ökade storlek och status för en kategori gör upplevd identitet obalans och identitet förändras mindre sannolikt (Hypotes Hc1 och Hc2; se tabell 1 ). Däremot förväntar vi oss att raskategorier förknippas med identitetsobalans å ena sidan och identitetsstabilitet å andra sidan, eftersom rasidentiteter är något ofrivilliga (dvs. skapar obalans) och medför synliga egenskaper som aktörerna har svårt att skilja från sig själva (Hypotesis Hc3). IT föreslår en teori som konkurrerar med SIT:s kategorieffekter och beskriver personliga, dagliga relationer som ett omedelbart sammanhang som definierar särskilda rollers betydelse. Enligt IT påverkar personliga relationer lönehierarkin och påverkar i sin tur identitetsdynamiken. Den senaste tidens IT-arbete anspelar vagt på särskilda sociala nätverkskoncept, och hävdar att olika nätverkssammanhang kan vägleda aktörernas uppfattning om identiteten (Deaux och Martin 2003; Stryker och Burke 2000). De begrepp vi ser i denna litteratur hänvisar till nätverk egenskaper densitet, homogenitet, och konkurrerande medlemskap och framträdande (Scott 2000). Det mest okomplicerade begreppet är tätheten. Identitetsteoretiker hävdar att täta förstärkande band är mer benägna att göra en viss identitet framträdande för aktörer som deltar i dessa band (Stryker och Burke 2000:289). Däremot är begreppet homogenitet endast underförstått av uttryck som "djupet av banden till andra genom en identitet" (Stets och Burke 2000:230; Stryker och Serpe 1982, 1994) och "nivå av nätverksstöd" (Deaux och Martin 2003:106-107), vilket kräver ytterligare tolkning. Det allmänna argumentet om homogenitet är ett av överensstämmelse: ju fler vänner du har med samma identitet, desto mer sannolikt kommer du att vara att anta denna identitet som din egen (Cohen 1977; Kandel 1978; McPherson, Smith-Lovin, och Cook 2001). I synnerhet antar vi att aktörer med sammanhängande band och homogena vänner kommer att tro att deras identitet är förenlig med interna och externa standarder. Därför är deras identitet mer stabil över tiden (Hypotes Hn1, Hn2). Ett annat nätverkskoncept som behandlas i IT hänvisar vagt till konkurrerande medlemskap och hur de kan leda till problem eller förvirring om identitetslön (Stryker och Burke 2000:290). Begreppet konkurrerande medlemskap innebär att aktörer möter konkurrerande gruppkrav. Därför har dessa individer en särskild social ställning av förmedling eller överbryggande (Feld 1981; Freeman 1979; Gould 1989; Granovetter 1973). Aktörer som bro nätverk kan ha mer instabila identiteter eftersom de spänner homogena enklaver av tätt sammanvävda aktörer. Brutna individer har icke-överlappande medlemskap som medför olika uppsättningar av relationer med distinkta erfarenheter och sociala korstryck (Burt 1992). Som ett resultat, individer som överbryggar olika sociala världar kommer sannolikt att uppleva identitet inkonsekvens och varierande identiteter över tiden (Hypothesis Hn3). Aktörer som inte befinner sig mellan olika grupper av aktörer möter sannolikt mer konsekventa normer och krav och har därför en stabilare identitet över tiden än aktörer i överbryggande positioner. Slutligen påverkar framträdande nätverkspositioner också identitetsbildningen. När individer blir mer centrala och mer populära, de utövar större inflytande och kontroll över sina kamrater (Krackhardt 1992 Ridgeway och Diekema 1989). Denna situation bör i sin tur leda till ökad självkänsla och en känsla av självförstärkande som återspeglas i identitetskonsistens och, i sin tur, i identitetsförstärkning över tiden (Hypotesis Hn4). Även om identitetsteoretiker inser att kategorier och nätverk är viktiga för identitetsdynamiken (White 1992), erbjuder varken SIT- eller IT-grenar en tydlig konceptualisering av dessa effekter. Dessutom har inga empiriska studier hittills direkt undersökt hur kategorier och nätverk påverkar identitetsdynamiken. Vi anser att sociala sammanhang medför vissa förutsägbara erfarenheter för medlemmarna och därmed direkt påverkar aktörernas motiv för att identifiera sig med olika grupper. Dessa motiv är i sin tur grundläggande för processen för identitetsförändring. Figur 1 sammanfattar makro-till-mikro-förhållandet mellan sammanhang, identitetskonsistens och identitetsutveckling (Coleman 1986). Både direkta och indirekta kopplingar mellan sammanhang och identitetsförändring är möjliga. Ändå förväntar vi oss att sammanhangen ska ha starka indirekta effekter på identitetsutvecklingen som miljöer som påverkar den upplevda identitetsobalansen, och få aktörer att genom sådana kognitiva påtryckningar förändra sin identitet. Genom analyser av dessa olika relationer gör vi ett argument för nätverkseffekter: vi finner att nätverkskonfigurationer och självverifieringsmotiv som speglar sociologernas identitetsteori (IT) är mer grundläggande för processen för identitetsutveckling i tonåren än kategoriegenskaper och motiv för själveffektivitet som återspeglar psykologernas sociala identitetsteori (SIT). EMPISK STUDIE De data vi använder inkluderar information om både vänskapsnätverk och identitetsval i gymnasier. Det är en relativt enkel uppgift att mäta nätverkspositioner och relationer 3 med hjälp av vänskapsdata. Det är dock svårare att använda identiteter eftersom nästan vilken kategori eller referens som helst kan vara en identitet. Vi använder litteraturen om ungdomars skaror (Brown 1990) för att hjälpa oss att skapa en pool av sociala identiteter som är framträdande för den peer world of high schools. Crowds definieras som anseende grupper med vilka aktörer identifieras (Brown, Eicher, och Petrie 1986; Brown och Lohr 1987; Brown, Mory, och Kinney 1994; Brown et al. 1993; Coleman 1961; Cotterell 1996; Crosnoe 1999; Cusick 1973; Eckert 1989; Herman 1998; Kinney 1993; Steinberg, Brown och Dornbusch 1996; Stone and Brown 1999).................................................................................... Därför är crowd beteckningar definieras av andra och påverka individer genom att utforma deras efterföljande beteende. I motsats till publiklitteraturen fokuserar vi på hur aktörer väljer dessa tillhörigheter som speglar sig själva, och använder därför crowdetiketter på sätt som gör det möjligt för oss att crowds som skådespelare utvalda identiteter är förenliga med SIT:s diskussion om kategorier och IT:s diskussion om roller. Därför är de lämpliga för att analysera kontexternas och motivationsprocessernas effekter på identitetsutvecklingen. Vi hämtar information från en studie av närmare 6.000 studenter i sex högskolor i Kalifornien i San Francisco-San Jose-området. 4 Dessa elever deltog i skolomfattande undersökningar som administrerades under åren 1987 - 1988 och 1988 (Crosnoe 1999 Fletcher et al. 1995; Herman 1998; Stanton-Salazar och Dornbusch 1995: 120-21; Steinberg m.fl. 1996)............................................................................................................ Alla sex skolor ligger i medel- till höginkomstområden med olika rasbefolkningar. Inom varje skola varierar andelen vita som inte är latinamerikaner mellan 35 och 55 procent. Uppgifterna är inte ett representativt urval av nationen, men nästan representerar norra Kaliforniens urbana befolkning. Eftersom detta är ett nästan fullständigt uppräknat urval av elever i sex skolor, 5 vi kan använda det för att förvärva tillförlitliga nätverksåtgärder på elevernas interpersonella relationer. Kombinationen av användbara data för nätverk och identitet (crowd selection) finns inte i några andra storskaliga studier av ungdomar eller vuxna; därför representerar den en unik och värdefull datauppsättning för att studera samspelet mellan sociala sammanhang och identitet. Crowds bär en mängd olika etiketter, såsom Hjärnor, Nördar, Normals, Jocks, Populars, Partyers, Utbrända, Mexikanska, och Asiater. Alla är kategoribeteckningar som erkänns inom varje skola och är ofta erkända i alla skolor. Crowd etiketter förvärvades från dessa sex skolor med hjälp av en serie informant intervjuer som utvecklat en lista över etiketter som respondenter skulle känna igen på varje webbplats (för diskussion om metoder, se Brown et al. 1986 )............................................................................................................. Kategoribeteckningarna definierades därför av studenter, inte av forskare. Svaren presenterades med en lista över dessa crowd labels och sedan ombads att identifiera deras crowd tillhörighet från olika perspektiv: (1) Idealisk: "Om du kunde tillhöra någon publik, vilken skulle du mest vilja vara en del av?" (Om inget, skriv "ingen") (2) Verklig: "Vilken skara skulle du personligen säga att du tillhör?" (Om du inte tror att du tillhör någon av folkmassorna på listan, skriv "ingen") (3) Offentligt: "Skriv namnet på den enda folkmassan som dina klasskamrater skulle säga att du tillhör." Vi fokuserar på två former av uppfattad identitetsobalans. Å ena sidan kan aktörerna tro att deras faktiska medlemskap inte är deras ideal. Inkonsekvensen mellan ideala och faktiska crowd tillhörigheter fångar skådespelarens uppfattning om en intern identitetsobalans eller själviskhet. 6 Å andra sidan kan aktörer tro att de befinner sig i en folkmassa där andra inte ser dem; detta tyder på att skådespelaren uppfattar en extern identitet inkonsekvens eller brist på självverifiering. Vi konstruerar dessa åtgärder som enkla dummy variabler för missmatchning i crowd selections: 7 Intern identitet obalans: Både interna och externa inkonsekvenser av medlemskap tillhörighet är intressanta beroende variabler eftersom de är fullmakter för personlig icke uppfyllande och social #2586-Social Psychology Quarterly-VOL. 68 ANM.: Nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej! 4-68401-McFarland 4 Den ursprungliga studien genomfördes i nio skolor. Vi använder de sex uppgifter om sociala nätverk och social identitet som finns tillgängliga. En av de sex är i San Jose; resten ligger på halvön San Francisco. 5 Varje elev i de sex skolor som var närvarande i skolan en viss dag ombads fylla i frågeformuläret. Frågeformulären administrerades under en lång klassperiod, vanligen i sin engelska (eller sociala studier) klass. Andelen besvarade frågeformulär var större än 85 procent av den totala registreringen av de sex skolorna. 6 Vi utelämnade elever som lämnade identitetsobjekt tomma, utvalda "Vet inte", eller påpekade att de var osäkra. Vi utförde Heckmans urvalstest för att avgöra om utelämnandet av dessa respondenter var partiskt för våra modeller av de beroende variablerna. Ingen signifikant effekt (p <.05) hittades för Mills förhållandet (Heckman 1979). Utelämnandet av dessa osäkra respondenter hade således ingen betydande inverkan på identitetsmodellerna. 7 Se bilaga anomie. Dessutom avslöjar de på vilket djup sammanhangen kan påverka aktörernas uppfattning om sig själva och deras ställning som publik. I första hand fokuserar vi dock på processen för identitetsförändring. Vi antar att sammanhangen, och särskilt nätverksförhållandena, har starka indirekta effekter på identitetsförändringar genom uppfattningar om inre och yttre identitetsobalans. För att testa dessa hypoteser konstruerar vi ett mått på social identitetsförändring som missmatchning i crowd affiliations över tid (Actual crowd t 1  och Faktisk crowd t 2 ). Således, om en respondent sade att hans eller hennes verkliga identitet var "Populär" vid tid 1 och "Druggie" vid tid 2, det spelades in som en förändring i social identitet. 8 I slutet av våra analyser utför vi ytterligare tester för att se om förändringar i sociala nätverk påverkas av samma mekanismer som identitetsförändringar. Variabeln för förändring av sociala nätverk konstrueras genom att först identifiera antalet vänskapsband från våg 1-undersökningar som inte rapporteras igen i våg 2-undersökningar. Vi dividerar sedan antalet tappade slipsar med det totala antalet slipsar som listas i våg 1. 9 Vi gissar att de mekanismer som är förknippade med identitetsförändring kommer att vara desamma för nätverksbyte. Vi samlar de oberoende variablerna i tre uppsättningar: kontrollvariabler (bakgrundsegenskaper och skolmedlemskap), kategori- eller crowdegenskaper, och nätverksförhållanden (våra hypotetiska effekter). Kontrollvariabler. Vi använder olika kontrollvariabler för att redogöra för effekterna av studentens bakgrund (se bilaga tabell A1 ). Vi kontrollerar studentens bakgrund med hjälp av könsvariabler, egots rasnärvaro i skolan, åldern och familjens egenskaper (samt skoloverksamvariabler). Kön ingår i modellerna eftersom vissa forskningsresultat visar att manliga ungdomar önskar större självständighet än kvinnliga ungdomar och är mindre nära allierade med kamratgrupper (Canaan 1990; Corsaro och Eder 1990; Cotterell 1996; Harter 1990:379-81). Vi mäter rasen som procent av eleverna i skolan som är av samma ras som respondenten. 10 Vi hävdar att ras påverkar uppfattningar om identitet inkonsekvens och identitetsförändring när de enskilda eleverna tillhör en numerisk rasminoritet i sin skola (Abrams et al. 1990; Moody 2001; Simmel 1950). Studenter som är mer rasmässigt olika från sina kamrater är hypoteser om att ha ökade uppfattningar om inre och yttre identitetsobalans (Berger et al. 1980; Ridgeway och Berger 1986; Stets och Burke 2000:230). Studentens ålder ingår eftersom identitetsinkonsekvens och förändring hänger samman med ungdomsutvecklingen (Erikson 1968; Gordon 1976; Harter 1990; Rosenberg 1979; Steinberg m.fl. 1996)............................................................................................................ Den allmänna utvecklingsförskjutningen är från externa attribut till interna attribut - det vill säga från socialt kontrollerade till självständiga identitetskrav (Cotterell 1996; Jenkins 1996). På grund av mognad förväntar vi oss att äldre elever ska vara mer internt balanserade (mer nöjda med vem de är) än sina yngre motdelar, mindre externt balanserade (mer oberoende av vänner) och mindre benägna att variera i social identitet över tiden. Vi mäter studentens ålder i termer av år (t.ex. 14-18). 8 En stor del av attrition inträffade i våg 2 på grund av examen, studenter flyttar, och nonresponses. Vi utförde ett Heckman urvalstest för att avgöra om respondenterna i det längsgående provet skilde sig avsevärt från det fylligare provet som studerades i våg 1 (Heckman 1979). I nästan varje körning, fann vi ingen betydande effekt för Mills förhållandet när det gäller förändring i identitet. Alla modeller, dock, inkluderar Mills förhållandet som en styrvariabel så att vi kan utföra alla nödvändiga korrigeringar som kan uppstå. 9 Vi konstruerade denna variabel i flera format: antal stabila band, andel stabila band, antal nya band, och andra. Alla modeller gav i stort sett samma resultat. I slutändan använde vi proportioner av nätförändringar eftersom de begreppsmässigt liknade identitetsobalans och förändring. 10 Tidiga modeller använde raskategorier som oberoende variabler och fann att medlemmar av minoriteter hade större identitetsobalans än sina motsvarigheter. Vi prövade om storleken på dessa minoritetsgrupper förklarade en sådan effekt, eftersom numeriska minoriteter kan uppleva en känsla av misspassning. Vi fann detta vara fallet och upptäckte att variabeln var collinear med rasen dummy variabler; därför utelämnade vi en variabel för den andra. Trots det kontrollerar vi för rasmassor, med hjälp av en dummyvariabel på nivå 2 (se nedan). Familjedrag är också relevanta för den sociala identitetsdynamiken. Vi använder familjestruktur och menar föräldrars utbildning som en förutsättning för tillgång till föräldrarnas uppmärksamhet, övervakning, hushållsresurser och socioekonomisk status. Intaktfamiljer och utbildade föräldrar har visat sig skapa större stabilitet i hemmet och flytta mindre ofta (Crosnoe 2001). På så sätt antar vi att denna situation i sin tur leder till stabilitet och konsekvens i medlemskapstillhörigheten för ungdomar. Familjestrukturen mäts som en dummyvariabel för traditionella hushåll med två föräldrar. Föräldrarnas utbildning mäts på en åtta-gradig skala från låg till hög nivå (1 = någon grundskola. på grundskolenivå.-.-.-8 = examen). Vi använder oss av båda föräldrarnas utbildning. För att fånga effekterna av flera grupptillhörigheter (Gottfredson och Hirschi 1990), använder vi spårnivå och antal extrakursiva engagemang som kontrollvariabler. Spår engagemang förmedlar vissa statusegenskaper på en individ (Oakes, Gamoran, och Page 1992), så vi förväntar oss att denna variabel förknippas med identitet stabilitet och konsekvens. Spårnivå mäts på en fyrpunktsskala från låg till hög kapacitet (t.ex. specialutbildning, stöd-yrkesutbildning, allmän verksamhet, och college förberedande). För deltagande i fritidsaktiviteter förväntar vi oss en annan effekt: när studenter går in i fler sådana aktiviteter, de befinner sig i ett större utbud av medlemskap som kan få dem att känna som om de är medlemmar i flera grupper och skiljer sig från någon särskild uppsättning av vänner (Feld 1981; McNeal 1995 McNeal, 1998 Mead 1934; Simmel 1955). Vi mäter extraordinärt engagemang som en enkel summa av respondenten extracurricular medlemskap. Kategoriegenskaper. Vi gissar att publikens storlek, status och synlighet påverkar sannolikheten för upplevd identitetsobalans och identitetsförändring. Alla publikegenskaper mäts på skolnivå för att uppskatta varje skolas sociala sammanhang. Crowd storlek mäts som en kontinuerlig variabel, antalet respondenter i skolan hävdar en viss publik etikett. För att testa hypotesen om kategori popularitet, skapade vi en dummy variabel för "Populars", "Nice Populars", och "Jocks" eftersom litteraturen om ungdomar konsekvent hävdar att dessa skaror har högsta status (Brown et al. 1986; Brown och Lohr 1987; Eckert 1989)........................................................................ Genom att använda denna dummyvariabel kan vi urskilja om att vara omtyckt (se nätverkets betydelse nedan) eller tillhöra en ledande publik får en tonåring att utveckla konsekventa och stabila crowd tillhörigheter (Coleman 1961). Våra tre senaste identitetsegenskaper avser kategoriska tillhörigheter som skiljer sig från de övriga förtecknade (se tabell 2 nedan). För det första inkluderar vi en dikotomisk indikator för rasmassa att testa hypoteser om svårigheten att förneka en synlig kategorimarkör (Harter 1990:381; McGuire et al. 1978)................................................................. Medlemskap i en raspublik kan skapa den till synes motintuitiva effekten av att öka den stabila identifieringen över tiden, även om det ökar en känsla av inre och yttre identitetsobalans (eftersom många människor tror att de inte kan undvika detta medlemskap även om de vill göra det). Dessutom kontrollerar vi för två typer av alternativ kategori medlemskap. Den första gäller elever som hävdar att de inte är en del av någon publik: "Ensamma", en "icke-kategori" kategori. Dessa individer kan vara några av de mer självständiga individer, som är internt balanserade men externt inkonsekventa (t.ex. skiljer sig från sina vänner som Loners; se Brown 1990:184). Den andra typen består av studenter som antar den abstrakta kategoriska tillhörigheten "Medel" eller "Normalt". Denna anknytning skiljer sig något från de andra i det att den utgör en restkategori. Dessa elever kanske ännu inte tillhör deras ideala skara, kan ha vänner som skiljer sig från dem, och kan vara mest benägen till identitetsförändring om en sådan möjlighet skulle uppstå. Nätförhållanden. Ett centralt påstående i detta dokument är att nätverksförhållandena påverkar uppfattningarna om identitetskonsekvens, vilket i sin tur i hög grad påverkar den sociala identitetsförändringen. Alla nätverksvariabler är framtagna från rapporter där studenterna namngav sina fem närmaste vänner. Vårt mått av vänskapssammanhållning beräknas som procentandelen av ett egos vänskap som återgäldas. I takt med att en individs vänskap blir mer ömsesidig förväntar vi oss att personen upplever större avstängning, förstärkning och social kontroll (Koleman 1991), och i motsats till nätverksrelationer definieras egocentriska positioner av alla relationer i skolan, inte bara de som väljs ut av ett ego (Burt 1980). Två föreställningar om nätverksposition tros vara förknippade med missriktade kategoriska tillhörigheter: framträdande och överbryggande (Freeman 1979; Friedkin 1990 ). En enskild elevs framträdande ställning definieras av antalet vänskapsval han eller hon får från andra (dvs. ingrade centralitet). Vi förväntar oss att framstående studenter inte bara håller mer konsekventa identitetsuppfattningar, utan också har mer stabila identifieringar över tid. Aktörer kan också förmedla eller överbrygga olika sammanhängande regioner av sociala nätverk. Vi använder måttet mellanhet för att fånga i vilken utsträckning en aktör överbryggar olika grupper (Freeman 1979). Låt b jk vara andelen av alla kortaste vägar (dvs. geodesik) länka aktörer j och k som passerar genom skådespelare i. Mellanheten hos skådespelaren i är summan av alla b jk.Betweenness är därför ett mått på antalet gånger en skådespelare uppträder på en geodesisk väg (Borgatti, Everett, och Freeman 1999). 11 Eftersom en skådespelare är mer placerad mellan andra aktörer (och nät av täta relationer och maktpositionering), är hon eller han utsatt för mer distinkta klick och folkmassor. Studenter i bropositioner är därför Källa: Sex skoluppgifter om Nio skolor. a "Annan diverse" betecknar identitetspåståenden som omfattade färre än 10 totala urval (inte klumpade i en skola) och som avser icke-befolkade enheter, t.ex. "flera skaror" eller "felaktigt". b Idealisk = skådespelarens ideala crowd tillhörighet; faktisk = skådespelarens självattribuerade crowd identity; offentlig = den crowd identity som skådespelaren tror att andra tillskriver honom/henne. 11 Det mått på mellanhet som används här förutsätter relationssymmetri (se Borgatti et al 1999, UCINET V). Vi delar värdet av mellanhet med 10.000 av skalningsskäl. Ett annat nätverkskontext som kan påverka identitetsbalansen och identitetsförändringen är homogenitet i grupp. Detta sammanhang mäts som andelen egovalda vänner som har samma folkmassaidentitet som egot (dvs. verklig folkmassa).När fler av en elevs vänner antar samma grupp som egot förväntar vi oss att få större social kontroll över sociala identiteter. En homogen kamratgrupp bör således hämma identitetsinkonsekvensen och identitetsinstabiliteten över tiden, utan enbart densitet. (Se tabell A1 i tillägg för deskriptiv statistik.) Förutom sammanhållning, bemärkthet, överbryggande, och kamratgrupp homogenitet (våra viktigaste hypoteser), utvecklar vi ett mått av "vänort" för att avgöra om den institutionella placeringen av vänskap spelar roll för elevernas känsla av identitetskonsistens och identitetsförändring. Vi mäter var en vän befinner sig som andelen av en respondents vänner som inte är i skolan. Denna variabel introduceras för att redogöra för fördomar i nätverksåtgärder som finns eftersom elever ibland väljer vänner som inte gjort en undersökning och för effekten av att ha vänner utanför skolan, avslöjar en elevs mindre engagemang för personer i skolan. Vi förväntar oss en ökad närvaro av vänner utanför skolan för att framkalla identitet inkonsekvens eftersom eleverna kan se sin faktiska crowd tillhörighet i skolan som skild från deras ideal och deras vänners. Vi förväntar oss också att denna ökning ökar förekomsten av identitetsförändringar på grund av denna känsla av inkonsekvens. Förlaga. I detta dokument antar vi ett ramverk på flera nivåer för att modellera förekomsten av upplevd identitetsobalans och identitetsförändring eftersom studenter är grupperade i kategorier, eller ryktesmassor (Brown et al. 1994; Cotterell 1996)........................................................................................... Dessutom har varje kategori en enhetlig effekt på deltagarna; därför är det logiskt att de bör vara konstruktioner på högre nivå. En individuell-nivå logistisk regression skulle resultera i partiska parameteruppskattningar eftersom feltermer korreleras för studenter i samma grupp (Allison 1999; Singer 1998). För att övervinna aggregeringsfördomar och missvärdering av standardfel använder vi därför en två-nivå slumpmässig-intercepts modell som inkluderar effekterna av skolspecifika skaror (Frank 1998). I våra modeller rapporterar vi de uppskattade effekterna av publikegenskaper (specifika för varje skola) på sannolikheten för identitet inkonsekvens och identitetsförändring (Guo och Zhao 2000). 12 För tvånivåmodellen representerar vi elever (nivå 1) inom skolspecifika skaror (nivå 2). I tvärsnittsmodeller, observerar vi y ij,den identitet inkonsekvens som rapporteras av student i i skolan crowd j.Vi inkluderar också olika förklarande variabler på studenten (x ij ) och skola-folknivå (x j ). Sannolikheten för att identitetsinkonsekvensen är lika med 1 är p ij = Pr(y ij = 1), där p ij modelleras med en logitlänkfunktion (Guo och Zhao 2000:446). Därför är två-nivå-modellen följande: (1) Vi använder samma modell för longitudinella analyser, men använder en annan beroende variabel (identitetsförändring) och använder släpade oberoende variabler från våg 1-svar. Sex resultattabeller presenteras nedan. I tabell 2 presenteras beskrivande statistik över verkliga crowd tillhörigheter inom var och en av skolorna och visar i vilken utsträckning interna och externa uppfattningar om jaget är konsekventa. Tabellerna 3 och 4 Tabell 5 visar hur kontexter och inkonsekvensmotiv påverkar identitetsförändringar. Tabell 6 visar sammanfattningen av resultaten för de hypoteser som testats här. Tabell 7 visar om de mekanismer som granskats ovan skapar förändringar i ungdomars vänskapsnätverk. Frekvenser som presenteras i tabell 2 illustrerar variationen i antalet elever som valts ut till folksamlingar. För enkelhetens skull märker vi dessa "verkliga" crowd-identiteter eftersom de speglar skådespelarens urval. I vårt urval, vissa kategorier väljs oftare än andra, särskilt Loner och Normal, så storlek är helt klart en faktor. Loner är den vanligaste kategorin på Los Altos. Normal är vanligast på de andra skolorna. Andra vanliga folkmassor är Jocks, Populars, Popular-Nice, Partyrs, Druggies, Brains, Blacks, Mexikanska, Asiater, och Pacific Islanders. Intressanta skillnader finns också vid varje skola. ROTC (Reserve Office Training Corps) publiken förekommer endast på Milpitas, och Populars och Popular-Nice är distinkta grupper på Willow Glen och Milpitas. Ingen av skolorna visar elever med alla möjliga crowd label; och vissa kategoribeteckningar innehåller så få elever som tyder på att ingen sådan publik existerar. Vi misstar oss mot den konservativa sidan med en definition av folkmassor som förutsätter att alla medlemmar kommer att känna igen och använda samma etiketter. Därför kollapsar vi inte liknande märken, och vi anser att all förvirring mellan Nerd och Brain eller Asiatiska och Vietnamesiska tyder på att folkmassan är dåligt definierad som en renommégrupp. I de sista raderna i tabell 2 redovisas andelen elever som rapporterar intern och extern självöverensstämmelse per skola. Omkring 60 procent av alla elever rapporterar konsekventa interna identitetstillhörigheter, medan 40 procent rapporterar att de inte är i sin ideala publik. Extern självkonsistens är vanligare: endast 28 procent rapporterar att deras identitet inte bekräftas av andra. Den väsentliga förekomsten av dessa identitetsobalanser stämmer överens med argumenten om de ungas flyktighet (Erikson 1968). Vi måste dock upprepa att majoriteten av ungdomarna uppfattar sin identitet som både internt och externt konsekvent. En skola, Los Altos, verkar skilja sig något från de andra, men det frekventa urvalet av Loner kategorin vid Los Altos bidrar till att förklara denna skillnad.Som framgår av resultaten i tabell 3 och 4, Loners rapporterar sin sociala identitet som internt konsekvent men externt inkonsekventa. Vad gör att aktörerna uppfattar sina identiteter som interna eller externa inkonsekventa? I tabell 3 identifierar vi variabler som förknippas med interna identitetsinkonsekvensfaktorer som får eleverna att rapportera att de inte är i sin ideala publik. I tabell 4 identifierar vi variabler som förknippas med externa identitetsfaktorer som leder till att studenterna rapporterar att deras kategoriska tillhörighet skiljer sig från andras. I varje tabell introducerar vi variabler i uppsättningar för att bedöma vilka sammanhang som utövar de starkaste effekterna (jämför skalade avvikelsepoäng; för metod, se Allison 1999:206-12). Tabell 3 visar flera betydelsefulla relationer. För det första visar en jämförelse mellan modellerna 3 och 5 att nätverkskontexterna förbättrar vår modells passform mer än kategoriegenskaperna (förändring i skalad avvikelse för nätverk = 56; och för kategori 15). Den bäst lämpade modellen (förlaga 5) utesluter i själva verket kategorivariabler. Även om vi beräknade förändringen i skalad avvikelse från modell 3 i jämförelse med en villkorslös modell (dvs. inklusive bakgrunds- och medlemseffekter), skulle detta inte förbättra modellens passform mer än nätverkskontexterna. Vi finner dock vissa betydande effekter för bakgrund, kategori och nätverkssammanhang. Särskilt studenter i rasgrupper som är numeriska minoriteter tenderar att rapportera en känsla av intern identitet obalans mer än de i majoriteten rasgrupper. Modell 6 visar att när en ungdom tillhör en minoritetsgrupp som är en standardavvikelse mindre än genomsnittet (Se bilaga tabell A1, där medelvärdet =.38, sd =.18), att ungdomar är 9 procent mer sannolikt att rapportera interna obalanser. I konkreta termer innebär detta att ungdomar i minoritetsgrupper som utgör 20 procent av skolbefolkningen är 9 procent mer sannolikt än aver- Levereras av Ingenta till: okänd fre, 20 jan 2006 22:11:47 300 SOCIAL PSYCHOLOGI QUARTERLY ålder att rapportera inre obalans; de i ännu mindre rasgrupper som utgör endast 2 procent av skolbefolkningen, är 18 procent mer sannolikt än genomsnittet att göra det. Minoritetsungdomar tillhör inte alltid sin ideala skara, eftersom de kan ha begränsad tillgång till utvalda folkskaror. I själva verket är antalet studenter som rapporterar sig tillhöra varje typ av minoritetspublik (tabell 2) mindre än den faktiska andelen studenter med dessa rasattribut (bilaga tabell A1 ). Yngre elever är också mer benägna att rapportera att de inte är i sin ideala skara. Enligt modell 6, 14-åringar är 9 procent mer sannolikt än 15-åringar att känna obalans. 17-åringar är däremot 9 procent mindre benägna att göra det än 15-åringar (genomsnittlig ålder = 15,59, sd = 1,26). Två faktorer kan förklara detta förhållande till åldern. För det första kan yngre studenter vara mer utsatta för identitetskriser på grund av sin utvecklingsfas när de söker efter förbättrade medlemskap (Erikson 1968). För det andra, eftersom yngre ungdomar ofta har lägre status i gymnasiet, kan de se mer önskvärda medlemskap på annat håll, såsom de som ockuperas av äldre studenter som är etablerade i det unga samhället. Kännetecken hos skaror är också i hög grad relaterade till inre uppfattningar om identitetsobalans. Ensamstående är mer benägna att rapportera att de tillhör den idealiska kategorin, medan normala är mer benägna att rapportera att de inte är det.Det tidigare fallet är som vi förväntar oss: Ensamstående är mer självständiga än andra ungdomar och mer nöjda med deras icke-medlemskap i ryktesrika skaror. När det gäller de normala, tyder resultatet på att personer rapporterar medlemskap i en restgrupp som inte är deras ideala medlemskap utan bara en godtagbar kategorisk beteckning. Således valet av en odefinierad publik eller kategori kan återspegla skådespelarens brist på självdefinition, och därför hans eller hennes önskan att ändra identiteter över tid. Ingen av våra hypoteser om #2586-socialpsykologi Quarterly-VOL. 68 ANM.: Nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej! 4-68401-McFarland Netto av alla andra variabler, nätverksförhållandena visar ett betydande samband med uppfattningarna om den interna identitetsobalansen (Modell 6). Som väntat är det mindre troligt att framstående personer rapporterar identitetsobalans (Hypothesis Hn4a). Elever som väljs ut av mer än fyra vänner är 8 procent mer benägna att rapportera att de är i sin ideala skara än de som väljs av endast två eller tre vänner (benägenhet medelvärde = 2,63, sd = 2,01). De som väljs ut av en vän eller ingen är 8 procent mer benägna att rapportera att de inte är i sin ideala publik. Ett liknande resultat hittas för kamratgrupp homogenitet (Hypothesis Hn2a): skiftning av en standardavvikelse i kamrat homogenitet (från 23% av vänner i samma publik till 50%) resulterar i en 16 procent ökning av sannolikheten för att faktiskt tillhöra ens ideala publik. Friends with consistent crowd tillhörighets tenderar att förstärka aktörernas interna uppfattning av deras egen crowd tillhörighet.Som framgår av detta resultat, sociala förstärkningar och kamratgrupp homogenitet skapar därför en större intern identitetsbalans. Det är något förvånande att vissa nätförhållanden (framträdanden och inbördes homogenitet) i hög grad hänger samman med den interna identitetsobalansen. Som vi har konstruerat det uppstår inre inkonsekvens när en skådespelare rapporterar att han eller hon inte är medlem av en folkmassa som han eller hon idealiserar. Därför är det en psykologisk konstruktion som reflekterar en personlig preferens eller ett beslut starkare än ett socialt tryck. Det faktum att nätverksförhållandena påverkar den inre uppfattningen om identitetsbalansen tyder på att nätverkssammanhang tränger djupare in i psykologiska processer än vad som föreslagits av tidigare litteratur (Deaux och Martin 2003). De resultat som visas i tabell 4 ger ett enkelt resultat: sociala sammanhang, särskilt nätverk, utövar stora, dominerande effekter #2586-Social Psychology Quarterly-VOL. 68 ANM.: Nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej! 4-68401-McFarland I varje modell i tabell 4 finner vi betydande resultat för män, numeriska minoriteter och personer som är mycket engagerade i fritidsaktiviteter. Alla är mer benägna än sina motsvarigheter att tro att deras kamrater ser dem som medlemmar av olika folkskaror än de som de faktiskt tillhör. Pojkar är mer benägna än flickor att rapportera denna skillnad, kanske för att de förväntas vara självständiga och lätt differentierade från andra (Harter 1990:379-80). Däremot förväntas flickor vara sammankopplade och intima, vilket gör att den externa bekräftelsen av deras identitet är lättare. 13 Medlemmar av numeriska minoriteter är mer benägna än sina motsvarigheter att rapportera extern identitet inkonsekvens, förmodligen på grund av att deras rasidentitet uppfattas som att skilja dem åt oavsett deras beteende och klubbtillhörighet. Elever i en rasgrupp som representerar 20 procent av skolan är 13 procent mer benägna än genomsnittet att känna att andra inte kommer att bekräfta sin verkliga identitet. Elever i en grupp som representerar 68 procent av skolan är 26 procent mer benägna att tro att andra betraktar dem som medlemmar av deras verkliga skara. På så sätt etablerar en skolas rassammansättning ett sammanhang som definierar en identitets betydelse, och det påverkar skådespelarens uppfattning om hur exakt andra kommer att kategorisera honom eller henne. Studenter som är involverade i fritidsaktiviteter kommer också sannolikt att uppfatta extern identitet inkonsekvens eftersom de korsar sociala kretsar och kategoriska grupper (Mead 1934). Baserat på vår modell, resulterar en en-standard-minskning ökning av klubbtillhörigheter (från 1,5 till tre klubbmedlemskap) i en 16 procent större sannolikhet för extern obalans. Studenter med anknytning till nästan fem klubbar är 32 procent mer sannolikt att rapportera externa missuppfattningar av sin identitet. Rassammansättning och engagemang i aktiviteter förbättrar i hög grad modellens passform; detta är nyckelfaktorer för att forma ungdomars uppfattning om att deras jag är (eller inte) verifieras av kamrater. Kategori egenskaper hos skaror har en stark, betydande relation till uppfattningar om självverifiering (Stets och Burke 2000). Loner stående utövar den största effekten: Loners är 32 procent mer sannolikt än studenter i andra grupper att rapportera tillhör en annan kategorisk tillhörighet från sina vänner. De förberedande analyserna visar att Loners uppfattar sig som skilda från sina vänner och från andra. Bara 16 procent av dem som påstår sig vara Loners säger att deras vänner också är Loners, och mer än 84 procent säger att deras vänner tillhör någon annan grupp. 14 På liknande sätt är det mer sannolikt att elever i den normala folkmassan (netto av folkmassans storlek) rapporterar uppfattningar om extern inkonsekvens. En förklaring kan vara att Normals inte är så mycket en ryktesmässig "grupp" som en restkategori; därför är de mer benägna att säga att andra kan se dem i mer definitiva medlemskap än de själva skulle hävda. Nettot av dessa två stora kategoriska tillhörigheter är den betydande effekten av folkmassans status och storlek. Jock, Popular, and Popular-Nice crowds (Brown 1990) skapar större identitetskonsistens (Hypothesis Hc2b). Statusen och synligheten för personer i dessa kategorier får förmodligen medlemmarna att tro att andra kommer att karakterisera deras tillhörighet mer exakt. På liknande sätt är det mer sannolikt att medlemmar av större skaror tror att deras kamrater kommer att kategorisera dem korrekt (Hypothesis Hc1b). Detta resultat uppstår från enkla sannolikheter: om skådespelare tillhör stora skaror, sannolikheten är högre att de kommer #2586-Social Psychology Quarterly-VOL. 68 ANM.: Nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej! 4-68401-McFarland 13 Det verkar som om det bara finns ett smalt urval möjliga förklaringar för effekten av kön eftersom kön behåller sitt inflytande netto av många kontrollvariabler. Denna effekt beror inte på graden av klubbinflytande (summan av extraordinärt engagemang skulle medla) eller på icke-överlappande medlemskap (mellanhet skulle medla). Könsskillnaden kan delvis förklaras av interaktionsstilar (Cahill 2002; Kanaan 1990; Eder 1995) : i genomsnitt håller flickor mer intima samtal och har djupare relationer än pojkar. Detta faktum kan göra yttre inkonsekvenser mindre vanligt. Däremot tar pojkar på sig retande manövrer och delar inte personliga frågor lika mycket med sina vänner; därför är yttre inkonsekvenser mer sannolika. 14 Det är troligt att kontrollvariabler fånga de flesta av de 16 procent som hävdar att deras vänner är Loners också. Modellerna 4–6 visar att nätverksförhållandena har en genomgående betydande och stark effekt på rapporter om obalans i den externa identiteten. Överbryggande aktörer är mer benägna att rapportera inkonsekvent upplevda identiteter (och netto av att vara en Loner) (Hypothesis Hn3b). I själva verket finner vi en 13 procent större sannolikhet att rapportera extern obalans för varje en-standard-undvikande ökning i mellanhet. 15 Aktörer med överbryggande band spänner över flera grupper och är därför mer benägna att tro att kamrater missbedömer sin grupptillhörighet. Peer homogenity utövar också en stark effekt på den yttre identiteten perceptioner (Hypothesis Hn2b). Aktörer som rapporterar att 50 procent av deras fem bästa vänner är i samma grupp som de själva är 21 procent mer benägna att rapportera att de har en socialt verifierad identitet än skådespelare med bara 23 procent av sina fem bästa vänner i samma grupp. Elever med 100 procent av sina vänner i samma grupp är 63 procent mer benägna att tro att deras jag är socialt verifierade. Effekten av ömsesidiga eller täta band är positiv, och motsatsen till vad som förväntades (Hypotesis Hn1b). Detta är effekten av att tillhöra en sammanhållen grupp som inkluderar heterogena individer, eftersom det är netto av homogenitet (dvs. en tät grupp av olikartade individer). Tillhör en sådan grupp ökar uppfattningen att ens identitet inte bekräftas externt eftersom de som omger individen har olika identiteter. Sammanhang är relevanta för både interna och externa uppfattningar om identitetsobalans. Kategorier spelar en viktig roll när det gäller att forma aktörernas uppfattning om självkonsistens. I synnerhet tycks de rasmässiga sammanhangen i skolorna forma dessa kategoriers hälsa och få ungdomar att tro att de själva är inkonsekventa (särskilt i yttre bemärkelse). På samma sätt definierar ungdomars val av Loner status dem som internt konsekvent men externt inkonsekvent: säker på vem de är men osäker på hur andra ser på dem. Däremot är studenter som väljer restställning (Normals) missnöjda med vilka de är enligt både interna och externa standarder. Enligt modell fitness tester, nätverkssammanhang är särskilt nära relaterade till inkonsekvens motiv, även netto av alla andra variabler. Nätverksbetonad och jämlik homogenitet leder till att aktörerna blir mer konsekventa eller själveffektiva internt, det vill säga att de tror att de har sin ideala identitet. Täta nätverk av vänner som är homogena leder också aktörer att tro att deras identitet bekräftas externt av kamrater. Däremot är det mer sannolikt att elever i överbryggande relationer tror att andra kategoriserar dem felaktigt. På så sätt påverkar olika nätverkskonfigurationer aktörernas uppfattningar om intern och extern självkonsistens. Sammanfattningsvis illustrerar resultaten i tabellerna 3 och 4 hur kategorier och nätverk kan påverka centrala motivationsprocesser inom både identitetsteori och social identitetsteori. Vissa nätverkskonfigurationer kan "köra djupt" och påverka inre konsekvens motiv för själveffekt. På samma sätt kan kategoriegenskaper "köra grunt" och påverka yttre konsekvens motiv för självverifiering. Trots detta verkar nätverkssammanhang ha en mer robust relation till aktörernas uppfattning om identitetskonsistens än kategoriegenskaper. Nedan illustrerar vi hur uppfattningar om identitetsinkonsekvens är centrala mekanismer för identitetsförändring och därmed tydliggör det starka indirekta inflytandet från sociala sammanhang på identitetsutvecklingsprocessen. Nu när vi förstår hur kategoriegenskaper och nätverksförhållanden påverkar identitetsskillnader kan vi identifiera de faktorer som leder till att studenterna ändrar sina sociala identiteter över tiden. Vi vill särskilt avgöra om sammanhang och uppfattad identitetsobalans leder till identitetsförändring. Resultaten i tabell 5 visar flera viktiga resultat. För det första påverkar kontrollvariabler föga eller ingen förändring av den sociala identiteten. Endast andelen individer av samma ras ökar sannolikheten för en sådan förändring, och detta förmedlas av den overksamma variabeln för rasskaror (Modell 3) och inkonsekvensmotiv (Modell 6). Detta konstaterande tyder på att om en aktör tillhör en numerisk minoritet av en synbart tillskriven kategori är det mindre troligt att denna aktör kommer att ändra identitet över tiden. Detta återspeglar stabiliteten i minoritetsungdomars rasskarors tillhörighet i till övervägande del vita skolor. Medlemmar av majoritetsbefolkningar är mer benägna att betrakta sin ras som mindre framträdande och därför välja andra, mindre permanenta eller lätt övergångsidentiteter för sig själva. Kategorier endast milt förbättra konditionen hos våra modeller (se chi-kvadrattest). Normala folkmassor verkar stabilisera aktörernas identitetsval, men denna situation är medierad av publikens storlek. Enkla sannolikheter för val förklarar de flesta av effekterna av denna kategori. Urvalet av en rasskara har emellertid ett betydande samband med identitetsförändring: elever som väljer sådana rasskaror är 27 procent mer benägna än elever i andra folkskaror att välja den identiteten under skolåren. Dessutom saknar de flesta nätverkssammanhang en solid direkt effekt på identitetsförändringar. Övergående positioner och bristen på täta vänskapsförhållanden tycks öka sannolikheten för identitetsförändring (Modell 4), men detta förhållande närmar sig bara betydelse. Jämförande homogenitet ökar dock avsevärt sannolikheten för stabil identifiering över tiden (se förbättring i modell 5). Om ytterligare 27 procent av ens vänner har samma identitet som sig själv, minskar sannolikheten för att ändra ens grupptillhörighet med 22 procent. Om 100 procent av ens vänner tillhör samma grupp, är det 66 procent mindre troligt att skådespelaren ändrar sin identitet över tid. På så sätt tycks homogena vänner införa en viss grad av social kontroll över folkskarors tillhörighet över tiden. Det kanske mest betydande resultatet som visas i tabell 5 beror på att variabler för uppfattad identitetskonsekvens ingår (se förbättring i modell 6). Både den interna och den externa formen utövar starka, konsekventa effekter på identitetsförändring efter alla andra variabler. Utan undantag leder uppfattningar om inre och yttre identitetsobalans till att studenterna ändrar sin identitet. Uppfattade inkonsekvenser i medlemskapet skapar tydligt en kognitiv dissonans som leder till att aktörerna ändrar sin sociala identifiering. Obalansen i den yttre identiteten påverkar den sociala identiteten i större utsträckning än den inre identitetsobalansen. Resultat som rapporterats i Modell 6 till 8 visar att om en skådespelare tror att andra kategoriserar honom eller henne felaktigt, kommer den skådespelaren att vara 36 procent mer sannolikt att ändra crowd tillhörighet över tid. Om skådespelaren tror att hon eller han inte är en del av den ideala folkmassan är sannolikheten för förändring av den sociala identiteten bara 24 procent större. Också intressant är effekten av variabler för identitetsobalans på andra kovariater i modellen, särskilt förändringen av koefficientvärden för alla nätförhållanden. Sådana förändringar visar att identitetsobalans förmedlar en del av nätverksförhållandenas effekter på identitetsförändringar. Nätverksbyte införs som en slutlig kovariat i modell 8. Resultatet tyder på att nätverket förändras samevolverar med identitetsförändring. Ungdomar nätverk i detta urval är ganska volatila över tid, dock: i genomsnitt 64 procent av banden ändras varje år. Resultatet tyder därför på att för en student med extremt volatila band (82% förändring i vänner) kommer sannolikheten att byta publik att öka med bara 15 procent. För en student med relativt stabila vänner, dock (t.ex., endast en 12% förändring i vänskap), sannolikheten för att ändra folkmassor kommer att minska med mer än 30 procent (medelvärde för förändring i vänner =.64, sd =.28; Bilaga tabell A1 ). Därför resulterar drastiska förändringar i nätverk i milda identitetsförskjutningar, medan stabila nätverk resulterar i betydligt stabilare jag. I allmänhet visar våra resultat att identitetsutvecklingen påverkas mer av nätverksförhållanden och inkonsekvenser (externa) än av kategoriegenskaper,
Forskare observerade 6000 high school ungdomar efter ett år, hittade identitetsförändringar av en användare i termer av anknytningar till användaren i gruppen, beskrivning av sig själv REF.
Motives and Contexts of Identity Change: A Case for Network Effects
{'venue': None, 'journal': 'Social Psychology Quarterly', 'mag_field_of_study': ['Psychology']}