Abstrakt. DIRAC, LHCb community Grid-lösningen, omkonstruerades avsevärt för att uppfylla alla krav för behandling av data från LHCb-experimentet. Det täcker alla uppgifter som börjar med rådatatransport från experimentområdet till nätlagringen, databehandling fram till den slutliga användaranalysen. Den omkonstruerade DIRAC3-versionen av systemet innehåller ett ramverk som uppfyller kraven för helt nätsäkerhet för byggda serviceorienterade distribuerade system; ett komplett ramverk för pilotjobb för att skapa effektiva system för arbetsbelastningshantering; flera delsystem för att hantera verksamheter på hög nivå som dataproduktion och distributionshantering. Användargränssnitten för DIRAC3-systemet som tillhandahåller omfattande kommandorads- och skriptverktyg kompletteras med en fullfjädrad webbportal som ger användarna säker tillgång till alla detaljer om systemets status och pågående aktiviteter. Vi kommer att presentera en översikt över DIRAC3-arkitekturen, nya innovativa funktioner och den uppnådda prestandan. Utvidga DIRAC3 till att hantera datorresurser utöver WLCG-nätet kommer att diskuteras. Erfarenhet av att använda DIRAC3 av andra användargrupper än LHCb och inom andra tillämpningsområden än högenergifysik kommer att visas för att visa systemets allmänna ändamål.  LHCb Collaboration bygger och driver ett av de fyra experimenten på LHC protonprotonkollideraren vid CERN i Genève Schweiz. DIRAC-projektet startades ursprungligen 2002 som ett verktyg för att stödja en storskalig produktion av Monte-Carlo-experimentmodelleringsdata för LHCb Collaboration. De viktigaste designmålen definierades som följande: • Öppen tillgång till heterogena datorresurser som var tillgängliga för LHCb vid den tidpunkten. Dessa omfattade olika datorkluster i LHCb-samarbetsinstituten, samt datoranläggningar vid CERN men även individuella arbetsstationer för LHCb-användarna. • Ett integrerat produktionssystem med minimala behov av arbetskraft för underhåll och drift. I synnerhet ansågs inget särskilt stöd från platsförvaltarna vara ett obligatoriskt inslag. Efter en snabb prototypfas användes DIRAC-projektet framgångsrikt i produktionen 2003 och i efterföljande produktioner med resurser som tillhandahölls både av LCG-datanätet och oberoende datorkluster (kallade DIRAC-platser). Vi vill notera att produktionen av LHCb-data sommaren 2004 var den första framgångsrika demonstrationen av den massiva användningen av LCG:s nätresurser. Detta berodde till stor del på användningen av DIRAC:s system för hantering av arbetsbelastning, vilket avsevärt ökade effektiviteten i produktionsjobben. Baserat på den framgångsrika erfarenheten med DIRAC användning för Monte-Carlo dataproduktion, beslutades det att utöka systemet för att stödja även Data Processing och Användaranalys aktiviteter. Detta resulterade i utvecklingen av den andra generationen av DIRAC-projektprogramvaran som nu behandlade de flesta av LHCb distribuerade datoruppgifter. Den framgångsrika demonstrationen av DIRAC-funktionaliteten och prestandan gjorde det möjligt att använda det som grund för det distribuerade datorsystemet LHCb i Data TDR [1]. För att kunna leverera produkten av högsta kvalitet vid tiden för LHC-driften beslutades det att projektet skulle genomgå en djupgående översyn av sina arkitektur- och designlösningar. Översynen ägde rum i slutet av 2005 – med början 2006 och flera rekommendationer antogs av projektutvecklingsgruppen. Som ett resultat av detta har DIRAC-programvaran omarbetats helt för att kunna möta översiktsslutsatserna. En ny, tredje generation av DIRAC rullades ut sommaren 2008 och sattes successivt i produktion. Nu tillhandahåller DIRAC-projektet en komplett uppsättning verktyg för att stödja hela LHCb-databearbetningskedjan från Monte-Carlo Data Production och verklig Data Distribution till slutuppgiften Användaranalys. Det är viktigt att notera att alla DIRAC-anläggningar genomförs inom samma basramverk av ett enda samordnat team av utvecklare som delar grundläggande utvecklingsverktyg och designlösningar. Detta gjorde det möjligt för en relativt liten grupp utvecklare att snabbt leverera en omfattande uppsättning verktyg som täcker alla behov i distribuerad datorhantering av en så stor gemenskap som LHCb Collaboration. I detta dokument kommer vi att diskutera detaljerna och resultatet av DIRAC-översynen i avsnitt 2. De nya inslagen i den senaste DIRAC-projektgenerationen behandlas i de följande avsnitten. I Avsnitt 3 presenterar vi den nya renoverade ramen. De nya funktionerna i systemet för hantering av arbetsbelastning beskrivs i avsnitt 4. I DIRAC ägnas stor uppmärksamhet åt bristande motståndskraft, dessa aspekter diskuteras i avsnitt 5. Eftersom DIRAC-systemet används med ett allt större antal icke-expertanvändare blev betydelsen av användarvänliga gränssnitt uppenbar. Den nya webbportalen som gör det möjligt att övervaka och kontrollera alla DIRAC-aktiviteter presenteras i avsnitt 6. Ett produktionssystem på högre nivå och andra tjänster som bygger på DIRAC-ramverket beskrivs i avsnitt 7. En sammanfattning av den operativa erfarenheten finns i avsnitt 8. I avsnitt 9 presenterar vi slutsatserna och framtidsutsikterna för den framtida utvecklingen.
DIRAC REF är ett exempel på ett sådant system.
DIRAC3 – the new generation of the LHCb grid software
{'venue': 'Journal of Physics: Conference Series', 'journal': 'Journal of Physics: Conference Series', 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}