Utvecklingen av mikroprocessorernas design har gått över till flerkärniga arkitekturer. Därför förväntas parallellismen spela en viktig roll i framtida generationer av tillämpningar. Under årens lopp har ett oräkneligt antal parallella programplaneringsmodeller föreslagits. Vid valet av en parallell programmeringsmodell är inte bara prestandaaspekten viktig, utan också kvalitativ aspekten av hur väl parallellismen är abstrakt till utvecklare. En modell med en väl abstraktion av parallellism leder till en högre tillämpnings-utvecklingsproduktivitet. I detta dokument föreslår vi sju kriterier för att kvalitativt utvärdera parallella programplaneringsmodeller. Vårt fokus ligger på hur parallellism abstrakteras och presenteras för applikationsutvecklare. Som fallstudie använder vi dessa kriterier för att undersöka sex välkända parallella programmeringsmodeller i HPC-gemenskapen.
I sin undersökning om de parallella programmeringsmodellerna, Kasim, mars, Zhang, och See (2008), beskrevs hur parallellism abstrakteras och presenteras för programmerare, genom att undersöka sex parallella programmeringsmodeller som används av HPC-gemenskapen, nämligen Pthreads, OpenMP, CUDA, MPI, UPC, och Fästning REF.
Survey on Parallel Programming Model
{'venue': 'NPC', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}