Abstract-Millimeter våg (mmWave) cellulära system kommer att kräva hög-gain riktning antenner och täta basstation (BS) utbyggnader för att övervinna en hög nära-fält väg förlust och dålig diffraktion. Som en önskvärd bieffekt erbjuder höggångsantenner störningsisolering, vilket ger en möjlighet att införliva självbackhauling, dvs. BSs backhauling inbördes i en mesh arkitektur utan betydande förlust i genomströmningen, för att möjliggöra de nödvändiga stora BS densiteter. Användningen av riktningsantenner och resursdelning mellan åtkomst- och backhaullänkar leder till täckning och hastighetstrender som skiljer sig avsevärt från konventionella UHF-cellsystem. I detta dokument föreslår vi en allmän och dragbar mmWave cellmodell som fångar dessa viktiga trender och karakteriserar den tillhörande hastighetsfördelningen. Den utvecklade modellen och analysen valideras med hjälp av faktiska byggplatser från tät stadsmiljö och empiriskt härledda modeller för vägförluster. Analysen visar att, i skarp kontrast till den interferensbegränsade karaktären hos UHF-cellnätverk, ökar spektraleffektiviteten hos mmWave-nätverk (förutom den totala hastigheten) också med BS-tätheten, särskilt vid cellkanten. Att öka systembandbredden påverkar inte signifikant cellkanten, även om det ökar medianen och topphastigheten. Med självbackhaulering visas att olika kombinationer av den trådbundna backhaulfraktionen (dvs. fraktionen av BS med en trådbunden anslutning) och BS-tätheten garanterar samma medianhastighet (QoS). Index Terms-Millimeter våg nätverk, backhaul, självbackhauling, heterogena nätverk, stokastisk geometri.
En dragbar hastighet modell föreslogs för att karakterisera hastighetsfördelningen i själv-backhauled mmWave nätverk REF.
Tractable Model for Rate in Self-Backhauled Millimeter Wave Cellular Networks
{'venue': 'IEEE Journal on Selected Areas in Communications', 'journal': 'IEEE Journal on Selected Areas in Communications', 'mag_field_of_study': ['Mathematics', 'Computer Science']}