Globala analysatorer läser och analyserar av tradition hela programmet på en gång, på ett icke-inkrementellt sätt. Det finns dock många situationer som inte är väl lämpade för denna enkla modell och som istället kräver en omanalys av vissa delar av ett program som redan har analyserats. I dessa fall verkar det ineffektivt att utföra analysen av programmet igen från grunden, som behöver göras med nuvarande system. Vi beskriver hur de fasta punktalgoritmer som används i nuvarande generella analysmotorer för (konstraint) logiska programmeringsspråk kan utökas för att stödja inkrementell analys. De möjliga ändringarna i ett program är indelade i tre typer: addition, radering och godtycklig förändring. För var och en av dessa, tillhandahåller vi en eller flera algoritmer för att identifiera de delar av analysen som måste recomputeras och för att utföra den faktiska recomputation. De potentiella fördelarna och nackdelarna med dessa algoritmer diskuteras. Slutligen presenterar vi några experimentella resultat som erhållits med en implementering av algoritmerna i PLAI:s allmänna abstrakta tolkningsram. Resultaten visar på betydande fördelar när man använder de föreslagna inkrementella analysalgoritmerna.
Det mest relaterade förhållningssättet till vår är REF, som utvecklar en generisk inkrementell analysalgoritm för begränsande logiska program.
Incremental analysis of constraint logic programs
{'venue': 'TOPL', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}