Abstrakt. WeN anser en öppen och nyckellös kod (Enc, Dec) som används för att koda ett meddelande m och härleda ett kodord c = Enc(m). Kodordet kan motsträvigt manipuleras via en funktion f  på F från någon "tamperande funktionsfamilj" F, vilket resulterar i ett manipulerat värde c = f (c). Vi studerar de olika typer av säkerhetsgarantier som kan uppnås i detta scenario för olika familjer F av manipulering attacker. För det första inleder vi den allmänna studien av manipuleringskoder, som måste upptäcka att manipulering ägde rum och utgång Dec(c ) =  på. Vi visar att sådana koder finns för varje familj av funktioner F över n bit codewords, så länge som  till F < 2 2 n är tillräckligt mindre än uppsättningen av alla möjliga funktioner, och funktionerna f  på F ytterligare begränsas på två sätt: (1) de kan bara ha några fasta punkter x sådan att f (x) = x, (2) de måste ha hög entropy av f (x) över en slumpmässig x. Sådana koder kan också göras effektiva när  påf = 2 poly(n). Därefter ser vi över icke-aducerbara koder, som infördes av Dziembowski, Pietrzak och Wichs (ICS '10) och kräver att Dec(c ) antingen avkodar till det ursprungliga meddelandet m, eller till något orelaterat värde (eventuellt) som inte ger någon information om m. Vi ger en modulär konstruktion av icke-aducerbara koder genom att kombinera manipuleringskoder och läckage-resilient koder. Den resulterande konstruktionen matchar Faust et al. (EUROCRYPT '14) men har ett mer modulärt bevis och förbättrade parametrar. Slutligen inleder vi den allmänna studien av kontinuerliga icke-aducerbara koder, som ger en icke-aducerbar garanti mot en angripare som kan manipulera ett kodord flera gånger. Vi definierar flera varianter av problemet beroende på: (I) om manipulering är ihållande och varje på varandra följande attack ändrar kodordet som har ändrats av tidigare attacker, eller om manipulering inte är ihållande och alltid tillämpas på det ursprungliga kodordet, (II) om vi kan "självförstöra" och stoppa experimentet om ett manipulerat kodord någonsin upptäcks vara ogiltigt eller om angriparen alltid kan manipulera mer. I fallet med ihållande manipulering och självförstörelse (svagaste fallet), får vi ett brett existensresultat, som i huvudsak motsvarar vad som är känt för standard icke-aducerbara koder. Vid ihållande manipulering och ingen självförstörelse (starkast fall) måste vi ytterligare begränsa manipuleringsfunktionerna till att ha få fasta punkter och hög entropi. De två mellanliggande ärendena innebär att det endast krävs en av de två ovannämnda begränsningarna.
Jafargholi och Wichs REF ansåg att samma säkerhetsnivå var oöverträffad och visade att kontinuerliga icke-aducerbara koder är möjliga om manipuleringsfunktionerna är polynom eller har få fasta punkter och hög entropi (t.ex. HOE&IOCR-funktionernas egenskaper).
Tamper Detection and Continuous Non-malleable Codes
{'venue': 'TCC', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}