Naturen neurOSCIenCe Volume 13 NUMMER 4 APRIL 2010 5 0 7 a rt I C l e S Att läsa detta manuskript kräver uppmärksamhet för att frivilligt sättas in, på ett "uppifrån-och-ned"-sätt, på denna uppgift. Som en följd av att man selektivt tar del i sidan, kan man bli omedveten om omgivande ljud och sevärdheter. Men om ett brandlarm plötsligt blossar, kommer denna framträdande stimulans förmodligen att fånga uppmärksamhet på ett nedifrån-och-upp-sätt och avbryta den pågående uppgiften så att en lämplig åtgärd kan inledas. Detta enkla exempel illustrerar en grundläggande aspekt av uppmärksamhet: vad som slutligen når vår medvetenhet och vägleder vårt beteende beror på samspelet mellan målriktad och stimulansdriven uppmärksamhet 1,2. Även om mycket är känt om de neurala mekanismer som stöder målriktad 1,3-7 och stimulansdriven uppmärksamhet 1, 5, [8] [9] [10] [11] [12], hur dessa två former av uppmärksamhet slutligen samordnas är ännu inte förstått. Slutsatsen att dessa uppmärksamhet former stöds av i stort sett distinkta neurala nätverk, med ett dorsal nätverk som inkluderar frontal ögonfält (FEF) och överlägsen parietal cortex 1,4-7,13 stödjande målriktad uppmärksamhet och en ventral en som består av den laterala och sämre frontal / prefrontal cortex och den temporo-parietal korsning (TPJ) underliggande stimulansdriven uppmärksamhet 1, 3, 8, 9, 12, 13, har ytterligare komplicerat frågan. Som ett resultat, flera hypoteser har föreslagits för att förklara hur dessa två former av uppmärksamhet kan samordnas: genom en interaktion mellan ventrala och dorsal nätverk 1, över dorsal 14,15 eller ventral 5 uppmärksamhet nätverk, eller i den främre delen av ventralnätet 16. Många av dessa förslag är dock baserade på studier som använde uppgifter som påskyndar stimulansdriven och målinriktad uppmärksamhet, vilket gör det svårt att bestämma de relativa bidragen från nedifrån-och-upp-och-ned neurala processer till uppgiftsprestanda. Till exempel, de hjärnmekanismer av stimulansdriven uppmärksamhet kan inte lätt separeras från dem av mål-riktat beteende om stimulans-driven uppmärksamhet uppgift innebär rumsliga skiftningar av uppmärksamhet, målorienterade processer, eller motoriska svar, eftersom ingen av dessa kognitiva processer är nödvändig för att fånga uppmärksamhet exogent men alla är kända för att engagera den dorsal uppmärksamhetsnätverk 1,3-6. Samma sak gäller även för vår nuvarande förståelse av hur uppmärksamhet kontrollerar medvetenheten. Både ventrala och dorsal uppmärksamhetsnätverk har förknippats med medveten perception 5,17-23, lånar stöd till teorier om medvetenhet där omfattande förändringar i hjärnans aktivitet åtföljer medveten perception 17,24. Det har dock inte gjorts något särskilt försök att bedöma de relativa bidragen från de dorsal och ventrala nätverken till den neurala basen av uppmärksamhetsbegränsningar till medveten uppfattning genom att använda uppgifter som separerar mellan stimulansdrivna och målriktade uppmärksamhetsprocesser. Därför, i vilken utsträckning var och en av dessa uppmärksamhet nätverk är nödvändig för medvetenhet är för närvarande oklart 22, 23, 25. Vi har nyligen utvecklat ett experimentellt tillvägagångssätt som avslöjar en djup men flyktig brist i visuell medvetenhet som är ett resultat av foveal presentation av en oväntad, uppgift-irrelevant stimulans som varken innebär en overt svar eller en förändring i rumslig uppmärksamhet. Underskottet, som kallas överraskningsinducerad blindhet (SiB), utlöses av en händelse som saknas från observatörens målinriktade uppmärksamhetsuppsättning och inte står under observatörens inledande kontroll 26. Som sådan, förfarandet utgör ett kraftfullt sätt att bedöma om stimulansdriven uppmärksamhet gränser för medveten uppfattning kan uppstå inom det ventrala uppmärksamhetsnätet i avsaknad av dorsal nätverk engagemang. Dessutom, eftersom den oväntade händelsen slutligen påverkar den målriktade uppgiften att upptäcka ett mål, SiB experiment är också väl lämpade att avslöja de neurala mekanismer genom vilka stimulans-driven uppmärksamhet påverkar målriktat beteende. Vi skannade 30 deltagare medan de letade efter ett mål i en snabb seriell visuell presentation (RSVP) ström av distraktor Uppmärksamhet är den process som väljer vilken sensorisk information som företrädesvis bearbetas och slutligen når vår medvetenhet. Uppmärksamhet är dock inte en enhetlig process; den kan fångas av oväntade eller betydande händelser (stimulansdriven) eller användas under frivillig kontroll (målinriktad), och dessa två former av uppmärksamhet genomförs av i stort sett skilda ventrala och dorsal parieto frontal nätverk. För att ett konsekvent beteende och medvetenhet ska uppstå, måste stimulus-drivet och målriktat beteende i slutändan interagera. Vi fann att ventralen, men inte dorsal, nätverket kan redogöra för stimulans-driven uppmärksamhet gränser för medveten uppfattning, och att stimulans-driven och mål-riktad uppmärksamhet konvergerar i den laterala prefrontal komponenten i det nätverket. Även om dessa resultat inte utesluter dorsal nätverk engagemang i medvetenhet när målriktade uppgiftskrav är närvarande, de föreslår en allmän roll för den laterala prefrontal cortex i kontrollen av uppmärksamhet och medvetenhet.
Deras slutsats stöddes också av Asplund och hans kollegor, som fann att det ventrala nätverket kan redogöra för stimulansdriven uppmärksamhet REF.
A central role for the lateral prefrontal cortex in goal-directed and stimulus-driven attention
{'venue': 'Nature Neuroscience', 'journal': 'Nature Neuroscience', 'mag_field_of_study': ['Psychology', 'Medicine']}