Vi definierar modellmätningsproblemet: med tanke på en modell M och specifikation, vad är det maximala avståndet ρ sådan att alla modeller M inom avstånd ρ från M uppfyller (eller bryter) ∂. Modellens mätproblem förutsätter en distansfunktion på modellerna. Vi koncentrerar oss på automatiska avståndsfunktioner, som definieras av viktad automata. Den modell-mäta problem subsumerar flera generaliseringar av den klassiska modell-kontroll problem, i synnerhet, kvantitativa modell-kontroll problem som mäter graden av tillfredsställelse av en specifikation, och robusthet problem som mäter hur mycket en modell kan störa utan att bryta mot specifikationen. Vi visar att man kan lösa problemet med modellmätning för automatiska avståndsfunktioner och specifikationer för linjär tid och förgreningstid. Vi använder automatiserat-teoretiska modellkontrollmetoder för modellmätning och ersätter tomhetens fråga om standardord och trädautomata med den optimala viktfrågan för de viktade versionerna av dessa automata. Vi anser att viktad automata som ackumulerar vikter genom maximering, summering, discounting, och begränsa genomsnitt. Vi ger flera exempel på att använda modellmätningsproblemet för att beräkna olika begrepp om robusthet och kvantitativ tillfredsställelse för tidsspecifikationer.
Idén om kvantitativa språk utökas ytterligare i REF, genom att definiera modellens mätproblem.
From model checking to model measuring
{'venue': 'CONCUR', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}