Med tiden har benproteser förbättrats i design, men har inte kunnat anpassa sig aktivt till olika gånghastigheter på ett sätt som är jämförbart med en biologisk lem. Personer med en ben amputation med hjälp av sådana kommersiellt tillgängliga passiva-elastiska proteser kräver betydligt mer metabolisk energi för att gå på samma hastigheter, föredrar att gå långsammare och har onormala biomekanik jämfört med icke-amputees. En bionisk protes har utvecklats som emulerar funktionen av en biologisk fotled under plan mark gång, särskilt ger det nettopositiva arbete som krävs för en rad promenader hastigheter. Vi jämförde metaboliska energikostnader, föredragna hastigheter och biomekaniska mönster av sju personer med en unilateral transtibial amputation med hjälp av den bioniska protesen och med hjälp av sin egen passivaelastiska protes till dem av sju icke-amputees under plan-ground promenader. Jämfört med passiv-elastisk protes minskade den bioniska protesen den metaboliska kostnaden med 8 procent, den efterföljande protesen med 57 procent och minskade det ledande biologiska benmekaniska arbetet med 10 procent i genomsnitt över gånghastigheterna på 0,75–1,75 m 21 och den föredragna gånghastigheten ökade med 23 procent. Med hjälp av den bioniska protesen resulterade i metaboliska energikostnader, föredrog promenader hastigheter och biomekaniska mönster som inte var signifikant annorlunda från människor utan amputation.
Under 2011 gjordes ett genombrott av Grabowski och Herr från Massachusetts Institute of Technology and Center for Restorative and Regenerative Medicine REF, där de utvecklade en bionisk protes som emulerar funktionen av den biologiska vristen under plana promenader.
Bionic ankle–foot prosthesis normalizes walking gait for persons with leg amputation
{'venue': 'Proceedings of the Royal Society B: Biological Sciences', 'journal': 'Proceedings of the Royal Society B: Biological Sciences', 'mag_field_of_study': ['Medicine']}