Det är svårt att betrakta alla dessa val i en enda modell, även om en integrerad modell är slutmålet. Även med dagens datorkraft kommer en integrerad modell oundvikligen att kräva några strikta antaganden som kommer att minska dess tillämpningsvärde till lokala specifika problem. Det klassiska sättet att förutse resultaten av en sådan komplex valprocess är att dela upp den i enklare underprocesser på ett logiskt och lättfattligt sätt. Modeller för dessa underprocesser utvecklas sedan individuellt, och förhoppningen är att de så småningom kan sättas ihop för att ge beslutsfattare användbara förutsägelser. Det senaste halvseklet har bevittnat flera olika metoder för att lösa upp den komplexa resebeslutsprocessen. Två viktiga tillvägagångssätt har utvecklats över tiden: trip- and aktivitetsbaserade tillvägagångssätt. De traditionella fyrastegsmodellerna för reseprognoser kallas ofta för trip-baserade metoder, eftersom de behandlar enskilda resor som elementära ämnen. På så sätt tenderar fyrstegsmodellen att ignorera mångfalden bland olika individer och tar hänsyn till aggregerade reseval i fyra steg-trip-generering, resedistribution, lägesdelning och rutttilldelning. Andra val behandlas antingen som exogena (t.ex. markanvändning och bilägande) eller extremt förenklade (t.ex. schemaläggning av resor). En aktuell sammanfattning av resultaten inom detta område finns i boken av Ortuzar och Willumsen (7 ). Det råder viss oenighet om hur man monterar dessa fyra underprocesser i reseprognosen. Vissa forskare anser att de fyra stegen bör lösas i en sammanhängande nätjämvikt i stället för sekventiellt. Boyce (8) ger en grundlig genomgång av ursprunget och den senaste utvecklingen av denna fråga. En viktig typ av efterfrågan på resor som ignoreras av resebaserade metoder är att resor är en härledd efterfrågeresa är önskvärt att delta i andra aktiviteter, inte för sitt eget konsumtionsvärde. Mot bakgrund av detta och andra brister i fyrstegsmodellen har aktivitetsanalys tillämpats på analys av efterfrågan på resor sedan 1970-talet. Verksamhetsbaserade tillvägagångssätt beskriver vilka verksamheter människor bedriver, var, när och hur länge fast markanvändning, transportförsörjning och individuella egenskaper. En resa genereras för att ansluta två rumsligt separerade sekventiella aktiviteter. I aktivitetsbaserade tillvägagångssätt är varje individ en beslutsfattare som möter en enorm uppsättning olika aktivitetsmönster i tid-rymd-domänen. Varje kombination av aktiviteter och deras platser, utgångspunkter och varaktigheter bildar ett unikt aktivitetsmönster. Individer väljer (eller åtminstone avser att välja) de mönster som maximerar deras verktyg genom att på något sätt lösa ett storskaligt kombinatoriellt optimeringsproblem beroende på andras beslut. Olika från de resebaserade modellerna, aktivitetsbaserade metoder bedömer individers beslutsfattande som underprocesser av uppkomsten av efterfrågan på resor. Dessa underprocesser är vanligtvis sammansatta genom mikroskopisk resesimulering för att bilda aggregerade reseprognoser. I det nuvarande skedet av aktivitetsbaserade tillvägagångssätt, ruttval och ibland lägesval modelleras fortfarande av externa moduler Samtida modeller av efterfrågan på stadspassagerare från 1950-talet (1, 2). Aggregerade efterfrågemodeller som relaterar konsumtionen av varor till varornas egenskaper, de konkurrerande varorna och konsumenternas egenskaper ansågs olämpliga för modellering av efterfrågan på resor på grund av både deras oförmåga att testa vissa viktiga transportrelaterade strategier och själva transportsystemets komplexitet. Därför har en disaggregerad eller beteendemässig strategi lockat det mesta av forskningsintresset under de senaste decennierna. Disaggregerade modeller för reseefterfrågan antar direkt beteendet hos verkliga beslutsfattande enheter såsom en individ eller hushåll. Diskret val analys baserad på slumpmässig nytta teori har allmänt antagits, och individer antas alltid välja det alternativ som maximerar deras verktyg (3). Agentbaserad strategi för reseefterfrågan Modellering av efterfrågan på stadsresor är ett resultat av en flerdimensionell hierarkisk valprocess. En förteckning över sådana val omfattar bostads- och affärsplats, bilägande, och när man ska göra en resa, med vem, från var till var, med vilket läge, och med vilken rutt. Vissa studier tyder på att resenärer, genom att utveckla heuristik, bara kan hitta en genomförbar, inte nödvändigtvis global, optimal lösning på valet problem med en uppsättning begränsningar (4-6). Dock gäller följande:
Zhang och Levinson REF använde metoden för att bilda en agentbaserad reseefterfrågan modell för att förutsäga makroskopiska resemönster från mikroskopiska agent resor beteenden.
An agent-based approach to travel demand modeling: An exploratory analysis
{'venue': 'In Transportation Research Record: Journal of the Transportation Research Board No.1898, 2004. Athanasios Ziliaskopoulos. Optimum Path Algorithms on Multidimensional Networks: Analysis, Design, Implementation and Computational Experience', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Engineering']}