Vi beskriver resultaten av en longitudinell studie på fem spädbarn från 12 till 20 månaders ålder, som presenteras med en utom räckhåll leksak och ett rake-liknande verktyg inom räckhåll. Fem villkor för rumslig relation mellan leksak och rake testades. Utfall och typer av beteende analyserades. Det fanns framgångar som observerades omkring 12 månader i tillståndet för rumslig kontinuitet mellan rake och leksak, men dessa kunde inte tolkas som att motsvara full förståelse för användningen av rake. Vid denna ålder och under de följande månaderna, i de förhållanden som innebär rumslig separation mellan rake och leksak, fluktuerade spädbarnens strategier mellan att uppmärksamma endast leksaken, utforska rake för sin egen skull, och ansluta rake och leksak men utan något uppenbart försök att föra leksaken närmare. Endast mellan 16 och 20 månader började spädbarn ganska plötsligt att avsiktligt försöka föra leksaken närmare verktyget: i detta skede blev barnen också i stånd att lära av sina misslyckanden och att korrigera sina handlingar, samt att dra nytta av demonstration från en vuxen. Vi undersöker de individuella skillnaderna i beteendemönster som leder till verktygsanvändning hos de fem spädbarnen, och finner ingen ökning av någon typ av beteende som systematiskt föregår framgång. Vi drar slutsatsen att plötslig framgång vid 18 månader förmodligen motsvarar den sammanfallande av en mängd olika kapaciteter.
En longitudinell studie på spädbarn REF visar att barn vid cirka 16-20 månader avsiktligt och framgångsrikt börjar föra långt borta leksaker närmare sig med hjälp av verktyg som rakes.
The emergence of use of a rake-like tool: a longitudinal study in human infants
{'venue': 'Front. Psychol.', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Psychology', 'Medicine']}