De tekniska byggstenarna finns på plats för att möta sex stora utmaningar för naturliga visualiseringsgränssnitt för att möjliggöra en spännande framtid där naturliga gränssnitt kraftfullt stärker och utökar användningen av visualiseringar inom vetenskap, teknik, konst och humaniora. Förmågan att föreställa sig och interagera med begrepp på nya sätt har alltid varit inneboende i upptäcktsprocessen. Till exempel, Muybridge klassiska stroboskopiska fotografier av hästar ledde till upptäckten att alla fyra av en hästs hovar lämnar marken under en gallop; vid den tiden, denna hypotes kallades "ostödd transit". Da Vincis handritade studier av strömmande vatten informerade inte bara hans konst utan också vetenskapen om hydrodynamik. Idag förlitar sig ingenjörer, forskare och konstnärer rutinmässigt på fysiska modeller och 3D-prototyper-ofta, den fysiska handlingen att röra vid, rotera och kommentera dessa modeller är det som frambringar nya insikter. Tänk om dessa visuella, fysiska och rumsliga mänskliga aktiviteter skulle kunna äga rum i ett virtuellt datavisualiseringsutrymme, där kraftfulla beräkningstekniker skulle kunna kombineras med naturliga mänskliga interaktioner och visuell kommunikation. Nyckeln till att möjliggöra denna spännande framtid för visualisering ligger i att göra de grafiska visualiseringsverktyg som vi bygger sömlöst passar in i arbetsflöden för forskare, ingenjörer och andra användare. Mot det nuvarande datorlandskapet ser vi en logisk väg för att uppnå denna utveckling genom ny forskning i naturliga användargränssnitt för vetenskaplig visualisering-forskning som specifikt tar itu med utmaningarna att införliva nya, naturliga input och display i visualiseringsprocessen. Termen naturliga användargränssnitt används i olika sammanhang, 1 hänvisar ofta till explosionen av multitouch-gränssnitt som blivit populära av nya telefoner, surfplattor och ytdatorer. Ett vanligt, och förenklat, antagande är att endast använda en touch interface producerar "naturlig interaktion". Vi föreställer oss dock naturliga användargränssnitt, liksom väl utformade människa-dator-gränssnitt som möjliggör flytande, ofta moderlösa, interaktion med datorer genom att tolka direkt fysisk eller rumslig ingång, potentiellt från flera användare. Detta koncept kontrasterar mot traditionella PC-baserade gränssnitt som förlitar sig på musen och tangentbordet för inmatning, som inte bara är indirekta former av inmatning utan också fokuserar på en enda interagerande person. Att skapa naturliga gränssnitt kräver att man löser grundläggande forskningsproblem för att göra det möjligt för forskare att mer effektivt interagera med data. Här fokuserar vi specifikt på visualisering med dataset som i sig är två- eller tredimensionella och deras speciella begränsningar, 2 i motsats till att arbeta med mer abstrakta data-ett område där insatser för att utnyttja naturlig interaktion har också nyligen fått dragkraft. Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Att utforma effektiva interaktionsteorier och -metoder betraktas som en huvudutmaning för vetenskaplig visualisering REF.
Reimagining the Scientific Visualization Interaction Paradigm
{'venue': 'Computer', 'journal': 'Computer', 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}