Oday's Web fungerar främst som ett globalt utrymme för att presentera information för mänsklig konsumtion. Den saknar dock en mekanism för att tillhandahålla information som maskiner kan förstå eller bearbeta, så att de kan kommunicera och samarbeta. Så, programvaruingenjörer måste arbeta hårt för att utveckla intelligenta tjänster och automatiserade mjukvaruagenter eftersom de först måste komma överens om datas syntax och semantik innan hårdkoda dem i sina tillämpningar. Dessutom kräver förändringar av syntax och semantik dyra tillämpningsändringar. Vi behöver en semantisk webb 1 med en väletablerad mekanism för att uttrycka information som är maskintolkbar och möjliggör syntaktisk och semantisk interoperabilitet mellan webbapplikationer. Även om XML (eXtensible Markup Language) och RDF (Resource Description Framework) erbjuder grunder för syntaktisk och semantisk interoperabilitet, kan deras mekanismer inte uppnå detta mål. XML i sig låter samma semantiska enhet uttryckas i mer än en syntaktisk struktur. XML-, RDF- och RDF-schemakombinationer kan lösa detta problem med flera strukturer, men de skulle fortfarande sakna uttryckskraft. Till exempel kunde axiom, villkor och begränsningar inte anges. 2 OL 3 (Ontology Inference Layer) och DAML+OIL 4 (DARPA Agent Markup Language + OLIL) är två nyligen förbättrade rambaserade språk. De utökar RDF Schema med rikare uppsättningar av modellering primitiver för representation av booleska uttryck, axiom och egendom restriktioner. Semantiken av dessa språk innebär att kartlägga sådan utökad RDF uttalanden om motsvarande representationer i en viss logisk teori-till exempel på första ordningen logik meningar-följt av motsvarande bestämning av deras semantik. OLIL:s semantik bygger på en översättning till beskrivningslogiken SHIQ, 5 medan DAML+OIL:s baseras på KIF (Kunskapsutbytesformat) 6 -ett språk utformat för kunskapsutbyte och baserat på första ordningens predikatlogik. Deras huvudsakliga slutsatser är klasskonsistens och underkonsumtionskontroll med andra resonemangstjänster, t.ex. underkonsumtion av frågor och svar på frågor över klasser och instanser, omformulerat i form av underförbrukningskontroll. Alla dessa tillägg kräver ytterligare formalismer för XML och RDF för att definiera deras semantik eller specificera axiom och begränsningar. Vi behöver ett XML-baserat språk med en enda formalism som uppfyller alla krav på den semantiska webben. Dess avsedda semantik bör vara exakt och formellt definierbar under dess enda formalism, och den bör stödja allmänna slutledningsmekanismer. XML Deklarativ Beskrivning 7 syftar till att fylla detta behov. En webbresurss semantik. Den använder XML som sin blotta syntax och förbättrar XML uttryckskraft genom att använda Deklarativ Beskrivningsteori. 8 En beskrivning i XDD är en uppsättning vanliga XML-element, utökade XML-element med variabler, och XML-elementens relationer i termer av XML-klausuler. Ett vanligt XML-element betecknar en semantisk enhet och är ett surrogat för ett informationsobjekt i den verkliga applikationsdomänen. Ett utökat XML-element representerar implicit information eller en uppsättning semantiska enheter. Klausuler uttrycker regler, villkorade relationer, integritetsbegränsningar och ontologiska axiom. Vi definierar de exakta och formella semantiken i en XDD-beskrivning som en uppsättning vanliga XML-element, utan att använda andra formalismer. Viktiga axiom som saknas i XML och RDF men uttrycks i XDD inkluderar symmetri, sammansättning-av, och omvänt relationer. Som ett exempel på invers-relation axiom, betrakta XML-klausulerna A och B i figur 1a. De modellerar Skapar- och Publikationsegenskapernas inverser som antas av någon särskild domän. Figur 1b ger sedan ett exempel på att representera en RDF uttalande C, "En skapare av ett dokument med titeln 'XDD språk' är John." Semantiken i en XDD beskrivning, som innehåller klausulerna A, B och C, kommer också att innehålla en RDF uttalande, "En publikation av John är "XDD språk" (Figur 1c ), vilket möjliggör omvänd slutsats av sådan implicit information. Detta axiom kan naturligtvis inte representeras i RDF. XDD kan direkt representera alla XML-baserade programmarkup-språk. Det kan också helt enkelt representera XML-tillämpningar som tillhandahåller gemensamma konventioner för semantik, syntax och strukturer för vissa specifika domäner. Utöver RDF omfattar dessa domäner följande: Figur 2 skildrar XDD:s roll i att modellera den semantiska webben. Unicode-lagret visar bara utbytt data som en ström av Unicode-tecken. Därefter skapar XML-lagret ett XML-dokument från strömmen. Vanligtvis kan det erhållna dokumentet bara vara ett dokument, ett XML-schema, ett RDF-dokument, ett RDF-schema eller en kombination av dessa, eftersom de på liknande sätt är kodade i XML-syntax. Dokumentets semantik bestäms formellt i XDD-lagret, vilket ger en uppsättning dataobjekt som kodas i Computer.org/intelligent 55 <rdf:Beskrivning om=$S:personP> <rdf:type resource="#Person"/> <Publication resource=$S:documentD/> </rdf:Beskrivning> <rdf:Beskrivning om=$S:documentD> <rdf:type resource="#E-Document"/> <Creator resource=$S:personP/> $E:D_properties </rdf:Beskrivning>. <rdf:Beskrivning ca=$S:documentD> <rdf:type resource="#E-dokument"/> <Creator resource=$S:personP/> </rdf:Beskrivning> <rdf:Beskrivning ca=$S:personP> <rdf:type resource="#Person"/> <Publication resource=$S:documentD/> $E:P_properties </rdf:Beskrivning>. <rdf:Beskrivning ca="http://xdd.org"> <rdf:type resource="#E-dokument"/> <Title>XDD Language </Title> <Creator resource="http://smith.com/john"/> </rdf:Beskrivning> <rdf:Beskrivning ca="http://xdd.org"> <rdf:type resource="#E-docment"/> <rdf:type resource="#Person"/> <Title>XDD Language </Title> <Publication resource="http://xdd.org"/> <Creator resource="http://smith.com/john"/> </rdf:Beskrivning> </rdf:Beskrivning> % Om en skapare av ett e-dokument D är % en resurs P, är det känt att en sådan %-resurs P måste vara ett exempel på en klassperson och en av P-publikations"http://s som e-org % är en resursen. deras respektive XML-tillämpningar i dataobjektskiktet. Dessa objekt kan uttryckligen beskrivas i dokumentet eller härledas från samband, regler eller axiom i dokumentet. I applikationslagret är sådana objekt surrogat av verkliga objekt i en viss applikationsdomän. Variabel momentiation definieras av grundläggande specialiseringar, som var och en har formen (v, w) där v anger namnet på variabeln som ska specialiseras och w specialiseringsvärdet. Till exempel ($N:name1, $N:name2), ($S:url, "http://smith.com") och ($E: Properties, ($E:p1, $E:p2)) är grundläggande specialiseringar som omnämner N-variabeln $N:name1 som $N:name2, omedelbart S-variabeln $S:url i strängen "http://smith.com/", och utöka E-variabeln $E: Properties till sekvensen av E-variables $E:p1 och $E:p2. Grundläggande specialiseringar finns i fyra typer: • byta namn på variabler, • expandera en P-eller en E-variabel i en sekvens av variabler av sina respektive typer, Computer.org/intelligent T h e S e m a nt i c W e b Let A, G och S vara uppsättningar av objekt, markobjekt, och specialiseringar, respektive μ vara en kartläggning från S till partiell_map(A) (uppsättningen av alla partiella kartläggningar på A). Den fyrdubbla  till A, G, S, är ett specialiseringssystem under villkoren 1. S 1, s 2  påsen, s påsen: μ(s) = μ(s 1 ) ° μ(s 2 ); 2. tills S, AA : μ(s)a) = a; och 3. G  till A, där μ(s 1 ) °μ(s 2 ) är den sammansatta kartläggningen av de partiella kartläggningarna μ(s 1 ) och μ(s 2 ). Intuitivt betyder förhållandena 1 till 3 1. För alla specialiseringar s 1 och s 2, Det finns en specialisering s sådan att motsvarande partiell kartläggning av s är sammansättningen av de två kartläggningar som motsvarar s 1 och s 2, 2. Det finns en specialisering som inte ändrar några objekt (identitetsspecialisering), och 3. Markföremål är objekt. När μ är klar från sammanhanget, för  påsen, skriver vi μ( ska)(a) helt enkelt som en. Om b finns sådan att a och a = b, sägs vara tillämplig på a, och a är specialiserat på b av.  • ta bort P-, E- eller I-variabler, eller • omedelbart variabler till XML-uttryck eller komponenter i XML-uttryck som motsvarar variablernas typer. En sekvens av grundläggande specialiseringar är en specialisering. Datastrukturen för XML-uttryck kännetecknas av en matematisk abstraction Ε X = A X, G X, S X, μ X, kallas XML Specialization System (se tillhörande sidofältet), där • A X är uppsättningen av alla XML-uttryck, • G X är undergruppen av A X som omfattar alla grund XML-uttryck i A X, • S X är uppsättningen av alla specialiseringar som återspeglar datastrukturen av XML-uttryck i A X, och • μ X är specialiserings operatör, som bestämmer för varje specialisering s i S X förändringen av varje XML-uttryck i A X orsakas av s. Figur 3a illustrerar ett exempel på en icke-grundlig XML-uttryck a i A X. Figur 3b illustrerar en specialisering i S X, och tillämpningen av  på en av operatören μ X för att få en grund XML uttryck g i G X (Figur 3c ). Det är g = μ X (på engelska)(a) eller, genom postfix-notation, g = a på engelska. Specialisering  och ändrar icke-grunduttrycket a till markuttrycket g by
Databaser av RDF och DAML data samt deras frågor kan då exakt formuleras och manipuleras REF.
XML Declarative Description: A Language for the Semantic Web
{'venue': 'IEEE Intell. Syst.', 'journal': 'IEEE Intell. Syst.', 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}