Abstract-flera verktyg och metoder för att bevisa icke-interferens egenskaper för Java och andra språk finns. Vissa av dem har en hög grad av automatisering eller är till och med helt automatiska, men över approximera det faktiska informationsflödet, och därmed kan producera falska positiva. Andra verktyg, såsom de som bygger på teorem bevis, är exakta, men kan behöva interaktion, och därmed, analys är tidskrävande. I detta dokument föreslår vi en hybrid strategi som syftar till att få det bästa av båda tillvägagångssätt: Vi vill använda helt automatisk analys så mycket som möjligt och endast på platser i ett program där, på grund av över tillnärmning, automatiska tillvägagångssätt misslyckas, vi tar till mer exakt, men interaktiv analys, där det senare innebär verifiering endast av specifika funktionella egenskaper i vissa delar av programmet, snarare än att kontrollera mer intrikata icke-interferens egenskaper för hela programmet. För att illustrera hybridmetoden, använder vi i en fallstudie detta tillvägagångssätt-tillsammans med det helautomatiska verktyget Joana för att kontrollera icke-interferens egenskaper för Java-program och teoremet bevis KeY för verifiering av Java-program- samt CVJ ram som föreslagits av Küsters, Truderung, och Graf för att etablera kryptografiska integritetsegenskaper för ett icke-trivial Java-program, nämligen ett e-voting system. CVJ-ramverket gör det möjligt att etablera kryptografiska oskiljbarhetsegenskaper för Java-program genom att kontrollera (standard) icke-interferensegenskaper för sådana program.
Syftet med Hybrid Approach Ref är också att kombinera automatisk beroende-grafanalys och teorembevisning.
A Hybrid Approach for Proving Noninterference of Java Programs
{'venue': '2015 IEEE 28th Computer Security Foundations Symposium', 'journal': '2015 IEEE 28th Computer Security Foundations Symposium', 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}