Tågens energiförbrukning är mycket effektiv på grund av den låga friktionen mellan stålhjul och räls, även om effektiviteten också i hög grad påverkas av den körstrategi som tillämpas och de planerade körtiderna i tidtabellen. Optimala energieffektiva körstrategier kan avsevärt minska driftskostnaderna och bidra till en ytterligare ökning av järnvägstransporternas hållbarhet. Järnvägssektorn visar därför ett ökat intresse för effektiva algoritmer för energieffektiv tågstyrning, som skulle kunna användas i realtidssystem för förarrådgivning (DAS) eller system för automatisk tågdrift (ATO). Detta dokument ger en omfattande litteraturgenomgång om energieffektiv tågstyrning (EETC) och det relaterade ämnet energieffektiv tågtidtagning (EETT), från de första enkla modellerna från 1960-talet av ett tåg som kör på en nivåbana till de avancerade modeller och algoritmer under det senaste årtiondet som handlar om varierande lutningar och hastighetsgränser, inklusive regenerativ bromsning. Pontryagin's Maximum Principe (PMP) har tillämpats intensivt för att härleda optimala körsystem som utgör den optimala energieffektiva körstrategin för ett tåg under olika förhållanden. De optimala sekvens- och växlingspunkterna för de optimala körsystemen är dock inte triviala i allmänhet, vilket ledde till ett brett utbud av optimeringsmodeller och algoritmer för att beräkna de optimala tågbanorna och på senare tid använda dem för att optimera tidtabeller med en kompromiss mellan energieffektivitet och restider.
En omfattande översyn av olika energieffektiva tågkontrollmetoder tillhandahålls av Scheepmaker et al. Hoppa över det.
Review of energy-efficient train control and timetabling
{'venue': 'Eur. J. Oper. Res.', 'journal': 'Eur. J. Oper. Res.', 'mag_field_of_study': ['Mathematics', 'Computer Science']}