Den rumsliga återanvändningen i ett mesh-nätverk kan göra det möjligt för flera kommunikationer att fortsätta samtidigt, och därmed proportionellt förbättra den totala nätgenomströmningen. För att maximera den rumsliga återanvändningen måste MAC-protokollet göra det möjligt för samtidiga sändare att bibehålla det minsta separationsavstånd som är tillräckligt för att undvika störningar. Detta dokument visar att fysisk bäraravkänning förstärkt med en tröskel för tonfiskavkänning är effektiv för att undvika störningar i 802.11 nät med maskor utan att kräva användning av virtuell bäraravkänning. Vi presenterar en analytisk modell för att härleda den optimala känslighetströskeln givet nättopologi, mottagningskraft och datahastighet. Ett distribuerat adaptivt system presenteras också för att dynamiskt justera den fysiska bäraranalyströskeln baserat på periodisk uppskattning av kanalförhållandena i nätet. Simuleringsresultat visas för storskaliga 802.11b- och 802.11a-nätverk för att validera både den analytiska modellen och anpassningssystemet. Det visas att den förbättrade fysiska bäraranalysmekanismen effektivt förbättrar nätgenomströmningen genom att maximera potentialen för rumslig återanvändning. Med dynamiskt avstämd fysisk bäraravkänning närmar sig slutet till slutet genomströmning 90 % av den förutsagda teoretiska övre gränsen om man antar ett perfekt MAC-protokoll, för en regelbunden kedjetopologi på 90 noder.
Arbetet i REF syftar till att maximera den rumsliga återanvändningen av det trådlösa mediet genom att dynamiskt justera tröskeln för den fysiska bärarsensorn beroende på nättopologin, den avkännbara effekten vid mottagningen och datahastigheten.
Adapting Physical Carrier Sensing to Maximize Spatial Reuse in 802.11 Mesh Networks
{'venue': 'Wireless Communications and Mobile Computing Journal', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}