Den stora populariteten av Android-system har åtföljts av ett ökat antal malware riktade dessa system. Detta beror till stor del på den öppna karaktären av Android-ramverket som underlättar införlivandet av tredje part program som körs ovanpå någon Android-enhet. Inter-process kommunikation är en av de mest anmärkningsvärda funktionerna i Android-ramverket eftersom det gör det möjligt att återanvända komponenter över processgränser. Denna mekanism används som gateway för att få tillgång till olika känsliga tjänster i Android-ramverket. I Android-plattformen, är detta kommunikationssystem oftast drivs av en sen körtid bindande meddelande objekt som kallas Intent. I detta dokument utvärderar vi effektiviteten av Android Intents (explicit och implicit) som en särskiljande funktion för att identifiera skadliga program. Vi visar att Intendents är semantiskt rika funktioner som kan koda avsikterna med malware jämfört med andra välstuderade funktioner såsom behörigheter. Vi hävdar också att denna typ av funktion inte är den ultimata lösningen. Det ska användas tillsammans med andra kända egenskaper. Vi utförde experiment med hjälp av ett dataset med 7 406 applikationer som omfattar 1 846 rena och 5,560 infekterade applikationer. Resultaten visar detektionsfrekvens på 91% med Android Intent mot 83% med Android-tillstånd. Dessutom resulterar experiment på kombination av båda funktionerna i detektionsfrekvens på 95,5%.
Feizollah m.fl. REF utvärderade effektiviteten hos Android Intents (explicit och implicit) för att identifiera skadliga appar.
AndroDialysis: Analysis of Android Intent Effectiveness in Malware Detection
{'venue': 'Comput. Secur.', 'journal': 'Comput. Secur.', 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}