Undervatten trådlöst sensornätverk (UWSN) har många unika egenskaper, inklusive långsam spridningshastighet, hög endto-end fördröjning, låg tillgänglig bandbredd, variabel länkkvalitet och energibegränsning. Alla dessa problem utgör en stor utmaning att utforma en överföring effektiv, energisparande, och låg fördröjning routing protokoll för UWSNs. I detta dokument vi utformar en relativ avstånd baserad spedition (RDBF) routing protokoll, som syftar till att ge överföring effektiv, energisparande, och låg fördröjning routing. Vi använder en konditionsfaktor för att mäta och bedöma graden av lämplighet för en nod att vidarebefordra paketen. Med hänsyn till lämplighetsfaktorns begränsningar kan RDBF begränsa räckvidden för kandidatspeditörerna och hitta de positiva reläerna till frampaketen. På så sätt är endast en liten del av noderna involverade i vidarebefordringsprocessen, vilket tydligt kan minska energiförbrukningen. Dessutom kan användning av endast utvalda positiva noder som skotare både öka överföringseffektiviteten och minska den end-to-end fördröjningen. Detta beror på att avstånden från dessa noder till diskhon är de kortaste och humle räknas routing vägar som består av dessa noder är minimala. Vi använder ns-2-baserad simulator för att genomföra vårt experiment; resultaten visar att RDBF presterar bättre i fråga om paketleveransförhållande, end-to-end fördröjning och energieffektivitet. göra det till en utmaning [1, 2] när vi försöker utforma en överföring effektiv, energibesparande och låg fördröjning undervattens routing protokoll. För allt detta har många routingprotokoll [3] för UWSN föreslagits under de senaste åren. Dessa protokoll kan sorteras efter olika emfaser. När man överväger kommunikationsvägen kan dessa protokoll delas in i kommunikationsvägar baserade och icke-kommunikationsbaserade protokoll. De tidigare protokollen [4-6] återger de kommunikationsvägar som upprättats i förväg. När en källsensor har 2 International Journal of Distributed Sensor Networks paket att skicka, skickar den bara paketen till sina nästa humlenoder längs de kommunikationsvägar som är förknippade med denna källnod. Och nästa hopp noder kommer att vidarebefordra dessa paket till deras nästa hopp noder. På så sätt kan paketen äntligen nå destinationsnoden. Den chie uppgiften för denna typ av protokoll är att upprätta kommunikationsvägar, vilket är en tidskrävande och komplicerad process. Dessutom kan rörligheten av sensorn noderna deorganisera topologin av etablerade vägar dramatiskt. Ombyggnad av kommunikationsvägarna kommer att kosta extra energi och tid, vilket kommer att försämra routingprotokollens prestanda. Den senare typen av protokoll är icke-kommunikationsbaserade. När avsändaren noder har paket att skicka, det finns ingen etablerad väg för dem. De måste hitta den lämpliga nästa humle noder omedelbart enligt routing system. I denna typ av protokoll behöver det inte kosta någon energi och tid att upprätta och upprätthålla kommunikationsvägarna. Medan den viktigaste punkten i dessa protokoll är hur man hittar de mest lämpliga nästa humle noder; ett paket kan skickas till en enda nästa humle nod eller flera nästa humle noder. Många routingprotokoll [7-10] använder sändningstekniken och inför vissa parametrar för att kontrollera antalet nästa humlenoder. Men gränserna som används i dessa protokoll är varken flexibla eller exakta nog för att välja de mest lämpliga nästa humle noder. I detta dokument föreslår vi ett relativt avståndsbaserat speditionsprotokoll (RDBF) för att övervinna dessa utmaningar. Avståndet till diskbänken [11] nod är en absolut parameter för att avgöra om noden är lämplig att vara nästa humlenod. Vi använder en konditionsfaktor som återspeglar lämpligheten och prioriteringarna hos en avsändares grannnoder för att förmedla paketen för det. RDBF använder fitnessfaktorn för att begränsa omfattningen av kandidat skotare och hitta de fördelaktiga reläer till framåt paket. Inom gränserna för konditionsfaktorn är endast en liten del av noderna involverade i vidarebefordringsprocessen, vilket tydligt kan minska den totala energiförbrukningen. Dessutom kan användning av endast utvalda positiva noder som skotare både öka överföringseffektiviteten och minska den end-to-end fördröjningen. Detta beror på att avstånden från dessa noder till diskhon är de kortaste och humle räknas routing vägar som består av dessa fördelaktiga noder är minimala. Resten av detta dokument är organiserat enligt följande. I avsnitt 2 introducerar vi flera föreslagna routingprotokoll för UWSN och anger deras problem. I Avsnitt 3 beskriver vi vårt nya routingprotokoll (RDBF) i detalj. I Avsnitt 4 utvärderas RDBF genom en ns-2-baserad simulator och vi analyserar resultaten på olika sätt.
Relativ distansbaserad vidarebefordring (RDBF) REF är ett annat routingprotokoll som på liknande sätt bygger på användningen av platsbaserade koordinater.
Relative Distance Based Forwarding Protocol for Underwater Wireless Networks
{'venue': None, 'journal': 'International Journal of Distributed Sensor Networks', 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}