Abstract-Multi-hop överföring beaktas för stora täckningsområde i bandbreddsbegränsade undervattens akustiska nätverk. Diskret effektstyrning införs som ett praktiskt sätt att optimera den totala systemprestandan över de fysiska och medelstora åtkomstkontrolllagren. Det antal effektnivåer som krävs och det sätt på vilket de fördelas för att öka nättätheten analyseras mot bakgrund av minsta möjliga energiförbrukning per bit. Systemprestandan utvärderas för olika frekvensfördelningsmönster (centerfrekvens fc och bandbredd B). Resultaten visar att den totala energiförbrukningen per bit kan minskas genom att flytta till högre frekvenser, där bakgrundsinterferensen minskas och en större bandbredd finns tillgänglig. En större bandbredd stöder överföring med högre bithastigheter, vilket resulterar i en dubbel effekt: för det första minskar den totala energiförbrukningen eftersom överföringstiden är kortare, och för det andra är det mindre sannolikt att kortare paket kolliderar. Dessa fakta uppmuntrar användningen av höga bit-rates även om ansökan inte kräver det. Dessutom motiverar de en översyn av protokollen för kontroll av medelåtkomst, vars prestanda beror på antalet kollisioner. Två MAC-protokoll beaktas: Distance Aware Collision Revivalance Protocol (DACAP), ett virtuellt bärar-sense-liknande protokoll som helt undviker skadliga kollisioner, och den enkla Carrier Sensing ALOHA. Tillsammans med effektstyrning, båda protokollen visas vara väl lämpade för nätverk som innehåller statiska och mobila noder som inte synkroniseras till en global klocka.
I REF introduceras diskret effektstyrning för akustiska undervattensnät, och systemets prestanda utvärderas för olika scenarier och frekvensfördelningsmönster.
Distributed power control for underwater acoustic networks
{'venue': 'OCEANS 2008', 'journal': 'OCEANS 2008', 'mag_field_of_study': ['Engineering']}