Abstrakt. Hybridautomata är en allmänt accepterad modelleringsram för system med diskreta och kontinuerliga variabler. Den traditionella semantik av ett nätverk av automata bygger på interleaving, och kräver konstruktion av en monolitisk hybrid automaton baserat på sammansättningen av automaten. Detta förstör strukturen i nätverket och resulterar i en förlust av effektivitet, särskilt med hjälp av begränsad modell kontroll tekniker. En alternativ kompositionssemantik, kallad "shallow synkronisering", utnyttjar lokaliseringen av övergångar och slappnar av tidssynkronisering. Semantiken erhålls genom att komponera spår av den lokala automaten, och superimponerande kompatibilitetsbegränsningar till följd av synkronisering. I den här artikeln undersöker vi de olika symboliska kodningarna av tillgänglighetsproblemen i ett nätverk av hybrida automata. Vi föreslår en ny kodning baserad på ytlig synkronisering semantik, som tillåter olika strategier för att söka lokala vägar som kan synkroniseras. Vi genomförde en begränsad räckvidd sökning baserat på användningen av en inkrementell tillfredsställande-ModuloTheory lösare. De experimentella resultaten bekräftar att den nya kodningen ofta fungerar bättre än den som bygger på interleaving.
Vår specifika kodning styrs av scenariot är inspirerad av REF, där författarna presenterar en annan semantik av BMC-problemet för hybridsystem, som erhålls genom att komponera spår av den lokala automaten, och superimponerande kompatibilitet begränsningar som härrör från synkroniseringar.
Model checking of hybrid systems using shallow synchronization
{'venue': 'FMOODS/FORTE', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}