Både språk och gener utvecklas genom överföring över generationer med möjlighet till differentialreplikation av former 1. Förståelsen att genfrekvenser ändras slumpmässigt genom genetisk drift, även i avsaknad av naturligt urval, var en seminal framsteg i evolutionär biologi 2. Stochastic drift måste också ske i språket som ett resultat av slumpmässighet i hur språkliga former kopieras mellan högtalare 3,4. Här kvantifierar vi styrkan i urvalet i förhållande till stokastisk drift i språkutvecklingen. Vi använder tidsserier som härrör från stora corpora av kommenterade texter som daterar sig från den 12: e till 21: a århundraden för att analysera tre välkända grammatiska förändringar på engelska: legalisering av förflutna-tens verb 5-9, införandet av periphrastic "do" 10, och variation i verbal negation 11. Vi avvisar stokastisk drift till förmån för urval i vissa fall, men inte i andra. I synnerhet sluter vi valet mot de oregelbundna formerna av några förflutna verb, som sannolikt drivs av att ändra frekvenser av rhyming mönster över tiden. Vi visar att stokastisk drift är starkare för sällsynta ord, vilket kan förklara varför sällsynta former är mer benägna att ersätta än vanliga 6,9,12. Detta arbete ger en metod för att testa selektiva teorier om språkförändring mot en null modell och avslöjar en underskattad roll för stokasticitet i språk Kod Tillgänglighet Källkod finns tillgänglig online på
Nybär et al. REF undersöker tre grammatiska förändringar för att kvantifiera styrkan av naturligt urval i förhållande till slumpmässig drift: (1) förändring i det förflutna tempuset av 36 verb, (2) ökningen av do i negation i Early Modern English, och (3) en sekvens av förändringar i negation på Mellanengelska.
Detecting evolutionary forces in language change
{'venue': 'Nature', 'journal': 'Nature', 'mag_field_of_study': ['Biology', 'Computer Science', 'Medicine']}