I detta dokument presenteras en kvalitativ studie som genomförs för att undersöka uppfattningar, attityder och förväntningar om en virtuell assistent som är utformad för att komplettera vården av människor och underlätta en förbättrad livskvalitet och långsiktiga hälsofördelar för äldre vuxna. Studien genomfördes med en human-centrerad metod; anställa fokusgrupper och individuella intervjuer med äldre vuxna, professionella vårdgivare och psykologer specialiserade på åldrandeprocessen. Resultaten visade att användarna var för en virtuell följeslagare och betonade dess potential att hjälpa till med att utföra dagliga aktiviteter och använda vårdtjänster på ett effektivare sätt. Mänsklig kommunikation och mänskligt beteende var önskvärt, medan blandade uppfattningar uttrycktes om människolikt utseende. Konsekvenserna av studien diskuteras i form av designkonsekvenser för utvecklingen av en virtuell assistent som har lämpliga "sociala färdigheter" för att etablera och upprätthålla bekväm och acceptabel långsiktig interaktion och erbjuder "nyttigt" stöd till äldre vuxna.  Kategorier och ämnesdeskriptorer Design, mänskliga faktorer, mätning. Mänsklig-centrerad design, äldre användare, kvalitativ fältstudie, hälsofrämjande, personalisering, HCI. INLEDNING Den ökande efterfrågan på hälso- och sjukvård och livskvalitet för att stödja den åldrande befolkningen har inspirerat forskare över hela världen att utforska tillämpningen av ny intelligent teknik för att stödja äldre vuxna att klara av de utmaningar som åldrande, leva mer självständigt och mer effektivt använda vårdtjänster. Även om vård av människor inte kan och inte kommer att ersättas, har hjälpmedelsteknik potential att komplettera vård av människor och förbättra livskvaliteten för både äldre vuxna och deras vårdgivare [25]. En rad datorbaserade tekniker har använts vid utformningen av avancerad hjälpmedelsteknik som är inriktad på "aging in place", dvs. att göra det möjligt för äldre vuxna att stanna kvar i sina hem under längre perioder och hjälpa dem som befinner sig i assisterade vårdinrättningar att behålla större självständighet där. Virtuella dator-animerade tecken, även känd som Empily Conversational Agents (ECAs) [12], har lockat mycket uppmärksamhet under de senaste åren och har framgångsrikt använts i hälsoåtgärder, inklusive flera utformade speciellt för äldre användare [2, 8, 26, 30]. ECA går längre än datorns paradigm som ett verktyg och möjliggör multimodal interaktion som återspeglar naturlig kommunikation mellan människor. Den senaste tidens forskning har visat att ECA som uttrycker empatiska känslor har potential att öka användarens tillfredsställelse, engagemang [18] och prestation i uppgiftsuppfyllelse [23]. Inom ramen för det europeiska projektet CaMeLi [10] undersöker vi användningen av ECA som långtidshjälpande följeslagare för äldre vuxna (65 år och äldre). I detta sammanhang definierar vi en framgångsrik "virtuell assistent" som en agent som är sömlöst integrerad i den levande miljön och följer sina användares dagliga livsmönster med nyckelfunktionen för att identifiera och tillgodose deras behov, främst i betydelsen att organisera och utföra sina rutinmässiga aktiviteter och själv leda sin vård. Sambandet måste vara både "nyttigt", d.v.s. kunna utföra en mängd olika uppgifter för att hjälpa människor och "socialt intelligenta", d.v.s. ha sociala färdigheter för att kunna interagera med människor på ett trovärdigt, bekvämt och godtagbart sätt [14]. Ett samarbetsområde utan dessa funktionella och sociala möjligheter skulle varken engagera sig eller accepteras och skulle därför misslyckas med att utveckla ett långvarigt fördelaktigt förhållande till sina användare. För att identifiera "användbar" funktionalitet och avgöra vilka "sociala färdigheter" som krävs för ett hjälpcentrum måste både applikationsdomänen och typen av interaktion med användarna analyseras i detalj [13]. Vi tar itu med denna utmaning ur teknisk och psykologisk synvinkel och genomför en kvalitativ människocentrerad studie med primäranvändare (dvs. äldre vuxna 65 år och äldre) och individer som tar hand om dem (dvs. formella vårdpersonal) i hemmet och i assisterade vårdmiljöer i två olika länder, Nederländerna (NL) och Schweiz (CH). Specialister inom gerontopsykologi ger ytterligare inblick i emotionella och kognitiva åldrandeprocesser och föreslår metoder för psykologisk intervention för att förbättra den dagliga vården av äldre vuxna. I synnerhet undersöker vi uppfattningar, attityder och förväntningar på idén om en virtuell assistent för äldre vuxna och utforskar följande forskningsfrågor:
Tsiourti m.fl. REF undersökte äldre vuxnas attityder och uppfattning om olika aspekter av virtuella följeslagare under designfasen och pekade på "användbarhet" och "social intelligens" som avgörande faktorer för framgången.
Virtual assistive companions for older adults: qualitative field study and design implications
{'venue': 'PervasiveHealth', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}