Modellering och genomförande av sofistikerade multimodala gränssnitt för programvara/hårdvara är en aktuell vetenskaplig utmaning av stor samhällsrelevans. De viktigaste egenskaperna som dessa gränssnitt medför är att kunna interagera med människor, dra slutsatser om sociala, organisatoriska och fysiska sammanhang som bygger på inlevade data, hjälpa människor med särskilda behov, förbättra äldrevården, lärande och rehabilitering i den dagliga funktionella verksamheten. Genomförandet av sådana system för mänsklig datainteraktion (HCI) är av allmänt intresse och lönsamt för en levande vetenskap som bör förenkla användarnas tillgång till ett brett spektrum av sociala tjänster, antingen på distans eller i en person-till-person-miljö. De nuvarande och framtida tillämpningar som förutses inom detta mycket tvärvetenskapliga område är oräkneliga: bland dessa finns kontextmedvetna avatarer och robotutrustning som ersätter och/eller agerar på uppdrag av människor i högansvarsuppgifter eller tidskritiska farliga uppgifter som urbana nödsituationer. Andra nya tillämpningar gäller robotkompanjoner för äldre och utsatta personer och intelligenta agenter för tjänster där det råder brist på lämpliga färdigheter eller på annat sätt finns det en begäran om betydande investeringar i utbildningskvalificerad personal, t.ex. i terapeutbaserade interventioner. Med tanke på de komplexiteter som krävs för dessa automatiserade uppgifter måste strategin för att utveckla sådana produkter ta hänsyn till ett helhetsperspektiv. Nya kognitiva arkitekturer måste förutses och nya kognitiva integrationer måste utnyttjas för att dra nytta av den kunskap som härrör från analysen av mänskliga beteenden i olika sammanhang. På spel finns behovet av att utveckla en djup förståelse av de emotionella och avsiktliga kognitiva processer som ligger till grund för människans interaktioner. Härmed måste nya insikter spridas för att utforma komplexa och självstyrande system, som krävs för att kunna känna mänskliga emotionella och avsiktliga tillstånd, gemensamt anpassa sig till dem genom ett socialt etiskt och förnuftigt beteende, och uppvisa samstämmiga muntliga, visuella och gesturala förmåner. Den nuvarande specialfrågan undersöker dessa ämnen, genom att samla nya experimentella data och teorier över ett spektrum av discipliner, för att identifiera de metastrukturer som ligger till grund för dessa fenomen. Detta arbete kommer förhoppningsvis att stimulera å ena sidan idén om nya matematiska modeller för att representera data, resonemang och lärande. Å andra sidan kommer den att producera nya psykologiska och beräkningsmässiga metoder med avseende på befintliga kognitiva ramar och algoritmiska lösningar. Att möjliggöra konsekventa framsteg mot införandet av en mänsklig automatiserad intelligensnivå är avgörande för att utveckla sådana HCI-system och förbättra livskvaliteten för människor som tar itu med sina nuvarande och framtida samhälleliga behov. De ämnen som föreslås i den aktuella specialfrågan är tvärvetenskapliga och täcker frågor relaterade till flera forskningsområden. Låt oss rapportera dem: beteendeanalys av interaktioner; matematiska modeller för att representera data, resonemang och lärande; sociala signaler och kontexteffekter; algoritmiska lösningar för socialt trovärdiga robotar och
Studier av känsloövergångar är viktiga om vi vill bättre förstå de emotionella och kognitiva processerna av mänskliga interaktioner REF.
Modeling Emotion, Behavior and Context in Socially Believable Robots and ICT Interfaces
{'venue': 'Cognitive Computation', 'journal': 'Cognitive Computation', 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}