Fraktionell frekvensåteranvändning (FFR) är en interferenshanteringsteknik som är väl anpassad till OFDMA-baserade cellulära nätverk där cellerna delas upp i rumsliga regioner med olika frekvensåteranvändningsfaktorer. Hittills har FFR-teknik typiskt utvärderats genom simuleringar på systemnivå med hjälp av ett sexkantigt rutnät för basstationer. Denna uppsats fokuserar istället på att analytiskt utvärdera de två huvudtyperna av FFR-installationer -Strict FFR och Soft Frequency Reuse (SFR) - med hjälp av en Poisson-punktprocess för att modellera basstationens placeringar. Resultaten jämförs med standardnätmodellen och en faktisk urban utbyggnad. I rimliga specialfall för moderna cellulära nätverk minskar våra resultat till enkla slutna uttryck, som ger insikt i riktlinjer för systemdesign och de relativa fördelarna med strikt FFR, SFR, universell återanvändning och fast frekvensåteranvändning. Vi konstaterar att FFR ger en ökning av summan samt den välkända fördelen med förbättrad täckning för användare med celspetsar. Slutligen föreslås en strategi för SINR-proportionell resursfördelning baserad på analytiska uttryck, som visar att strikt FFR ger en större total nätgenomströmning vid låga trafikbelastningar, medan SFR bättre balanserar kraven på störningsreduktion och resurseffektivitet när trafikbelastningen är hög.
Novlan m.fl. Syftet är att utvärdera två metoder för fraktionerad frekvensåteranvändning (FFR) - begränsa FFR och mjuk frekvensåteranvändning genom att använda Poisson punktprocesser (PPPs) i REF.
Analytical Evaluation of Fractional Frequency Reuse for OFDMA Cellular Networks
{'venue': 'IEEE Transactions on Wireless Communications', 'journal': 'IEEE Transactions on Wireless Communications', 'mag_field_of_study': ['Mathematics', 'Computer Science']}