Tidigare studier har visat fördelarna med en-ISA heterogena flerkärniga arkitekturer för kraft och prestanda. Ingen av dessa studier undersökte dock hur en sådan processor skulle konstrueras; istället började de med en förmodad kombination av redan existerande kärnor. Detta arbete förutsätter flexibilitet för att konstruera en flerkärnig arkitektur från grunden och syftar till att ta itu med följande fråga: vilka egenskaper bör kärnorna ha för en heterogen multiprocessor för det högsta området eller effekteffektivitet? Studien görs för varierande grad av trådnivåparallalism och för olika områdes- och maktbudgetar. De mest effektiva chip multiprocessorer visas vara heterogena, med varje kärna anpassas till en annan delmängd av applikationsegenskaper - ingen enda kärna är nödvändigtvis väl lämpad för alla applikationer. Prestandabeställning av kärnor på sådana processorer är olika för olika applikationer; det finns bara en partiell beställning bland kärnor i termer av resurser och komplexitet. Denna metod ger resultatvinster på upp till 40 %. Prestandaförbättringarna kommer med den extra kostnaden för anpassning.
I REF, Kumar m.fl. ta itu med utformningen av en godtagen marknadspraxis, målområde och energieffektivitet.
Core architecture optimization for heterogeneous chip multiprocessors
{'venue': "PACT '06", 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}