Vi presenterar en grundlig studie för att utvärdera olika ljusfältsredigeringsgränssnitt, verktyg och arbetsflöden ur ett användarperspektiv. Detta är av särskild betydelse med tanke på ljusfältens flerdimensionella karaktär, vilket kan göra att vanliga bildredigeringsuppgifter blir komplexa i ljusfältsrymden. Vi undersöker dessutom de potentiella fördelarna med att använda djupinformation vid redigering, och de begränsningar som införs av ofullständig djuprekonstruktion med hjälp av nuvarande tekniker. Vi utför två olika experiment, som samlar både objektiva och subjektiva data från ett varierat antal redigeringsuppgifter med ökande komplexitet baserat på lokala punkt-och-klickverktyg. I det första experimentet förlitar vi oss på perfekt djup från syntetiska ljusfält, och fokuserar på enkla redigeringar. Detta gör det möjligt för oss att få grundläggande insikter om ljusfältsredigering och att utforma ett mer avancerat redigeringsgränssnitt. Detta används sedan i det andra experimentet, med användning av verkliga ljusfält med ofullständigt rekonstruerat djup, och täcker mer avancerade redigeringsuppgifter. Vår studie visar att användare kan redigera ljusfält med vårt testade gränssnitt och verktyg, även i närvaro av ofullständigt djup. De följer olika arbetsflöden beroende på vilken uppgift som finns, främst beroende på en kombination av olika djupsignaler. Sist bekräftar vi våra resultat genom att be en uppsättning konstnärer att fritt redigera både verkliga och syntetiska ljusfält.
Volymen av 4D-data och redundans av ljusfält gör dock ljusfält segmentering extremt svårt REF.
How do people edit light fields?
{'venue': 'TOGS', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}