När det gäller mobila ad hoc-nätverk och trådlösa mesh-nät används ofta sekvensnummer i routingprotokoll för att undvika routing-slingor. Det är vanligt anges i protokollspecifikationer att sekvensnummer är tillräckliga för att garantera slinga frihet om de är monotont ökat med tiden. Ett klassiskt exempel för användning av sekvensnummer är den populära Ad hoc On-Demand Distance Vector (AODV) routing protokoll. AODV:s frihet att slinga är inte bara en vanlig uppfattning, det har hävdats i sammanfattningen av dess RFC och åtminstone två bevis har föreslagits. AODV-baserade protokoll såsom AODVv2 (DYMO) och HWMP hävdar också slinga frihet på grund av samma användning av sekvensnummer. I denna artikel visar vi att AODV inte är en priori loop fri; genom detta motsätter vi oss de föreslagna bevisen i litteraturen. I själva verket beror slingans frihet på icke-klara antaganden som ska göras för att lösa tvetydigheter som uppstår i RFC. Således garanterar monotont ökande sekvensnummer, av sig själva, inte loopfrihet.
AWN används också i REF för att visa att tvetydigheter i RFC kan leda till slingbildning och monotont ökande sekvensnummer, av sig själva, inte garanterar slinga frihet.
Sequence numbers do not guarantee loop freedom: AODV can yield routing loops
{'venue': "MSWiM '13", 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}