I denna artikel redovisas den första fasen av ett forskningsprogram om visuell uppfattning om rörelsemönster som är karakteristiska för levande organismer i rörelse. Sådana rörelsemönster hos djur och människor kallas här biologisk rörelse. De kännetecknas av en mycket högre grad av komplexitet än de mönster av enkla mekaniska rörelser som vanligen studeras i våra laboratorier. I vardagliga perceptioner är den visuella informationen från biologisk rörelse och från motsvarande bildliga konturmönster (kroppens form) sammanflätad. En metod för att studera information från rörelsemönstret i sig utan påverkan på formaspekten utarbetades. Kort sagt, rörelsen i den levande kroppen representerades av några ljusa fläckar som beskriver rörelserna i de viktigaste lederna. Man finner att 10-12 sådana element i lämpliga rörelsekombinationer i proximal stimulans framkallar ett övertygande intryck av mänskliga promenader, löpning, dans, etc. Den kinetiska-geometriska modellen för visuell vektoranalys utvecklades ursprungligen i studien av perception av rörelsekombinationer av den mekaniska typen applicerades på dessa biologiska rörelsemönster. Denna modells giltighet i det nuvarande sammanhanget prövades experimentellt och resultaten visade sig vara mycket positiva. Med mycket få undantag, forskning om visuell rörelse perception har behandlat enkla mönster av mekaniska rörelser. Som regel har stela föremål i rotations- eller översättarrörelse valts som distal stimuli, och de proximala stimulansmönster som undersökts har varit projektioner av sådana objekt i rörelse. Stimulusmönster som representerar levande djur i rörelse har sällan studerats. Michottes (1963) studie av uppfattning om larvrörelse kan pekas på som ett viktigt undantag. Denna relativa brist på studier avseende visuell perception av djur- och mänskliga rörelsemönster har inget samband med den biologiska betydelsen av denna typ av visuell perception. Det förefaller uppenbart att giltig information om andra djurs rörelse under hela djurutvecklingen har uppnått ett mycket högt överlevnadsvärde. Vår dagliga erfarenhet säger oss också att den mänskliga synen inte bara upptäcker rörelseriktningar hos människor och djur, utan också skiljer mellan olika standardtyper av rörelsemönster i extremiteter. Vi ser omedelbart om en person går, springer eller dansar, och även om han går framåt med samma hastighet i dessa tre fall.
REF undersökte rörelser av en levande organism som representerades med hjälp av ljusa fläckar som avbildade rörelse i de primära lederna.
Visual perception of biological motion and a model for its analysis
{'venue': None, 'journal': 'Perception & Psychophysics', 'mag_field_of_study': ['Psychology']}