Vi lever i en spännande tid, eftersom människor lever längre, mer aktiva liv. Det här är en omformning av hur vi tänker om åldrande. I stället för att betrakta åldrandet som ett problem som ska rättas (dvs. en åldrandemodell) betraktar många åldrande forskare åldrandet som ett utvecklingsstadium i livet som ska firas och stödjas, det vill säga "framgångsrikt åldrande". I den här artikeln omfamnar vi detta tillvägagångssätt och betraktar det i samband med hjälprobotdesign i ett syfte att styra samtalet bort från underskottsmodeller som har begränsade robotdesignmöjligheter. För att utforska en alternativ designstrategi till studien av åldrande i människa-robotinteraktion (HRI) bjöd vi in fem åldrande forskare (tre geritriker, en gerontolog och en epidemiolog) och nio äldre vuxna att delta i vår forskning. I studien illustrerade deltagarna sina tolkningar av åldrandet och föreslog potentiella hjälprobotar. Vi fann att medan alla deltagare uppfattade vikten av potentiella funktionshinder på grund av åldrande, de ansåg potentiella funktionshinder som bara en aspekt av upplevelsen av åldrande. De lyfte fram andra viktiga teman att överväga vid utformningen av robotar för att stödja framgångsrikt åldrande, såsom äldre vuxnas självständighet och motståndskraft. Vi diskuterar dessa resultat för HRI samhället och efterlyser "robotar för framgångsrikt åldrande."
Äldre vuxna och intressenter i äldre vuxenvård värdesätter också att designa robotar för att fokusera på autonomi och motståndskraft, inte bara potentiella utmaningar i samband med åldrande REF.
Reframing Assistive Robots to Promote Successful Aging
{'venue': 'THRI', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}