"Kontroll" studier försöker ställa in resultatet av val genom tillägg, radering, eller uppdelning av väljare eller kandidater. Den uppsättning av benchmarking kontrolltyper var till stor del satt i seminal 1992 papper av Bartholdi, Tovey, och Trick som införde kontroll, och det finns nu en stor litteratur som studerar hur många av referenstyper olika valsystem är sårbara för, d.v.s., har polynom-tid attack algoritmer för. Även om de långvariga referensmodellerna för addition och radering relativt väl är de verkliga inställningarna som inspirerar dem, är de långvariga referensmodellerna för partitionsmodellinställningar som utan tvekan är ganska avlägsna från dem som de försöker fånga. I detta dokument introducerar vi-och för några viktiga fall analysera komplexiteten i nya partitionsmodeller som försöker bättre fånga många verkliga partition inställningar. I synnerhet i många partitionsinställningar vill man att de två delarna av partitionen ska vara av (nästan) lika storlek, eller delas upp i mer än två delar, eller har grupper av aktörer som måste placeras i samma del av partitionen. Vår förhoppning är att dessa nya partitionstyper kommer att tillåta studier av kontrollattacker att inkludera sådana modeller som mer realistiskt fångar många inställningar.
Ref överväga en form av kontroll genom att lägga till väljare där grupper av väljare måste läggas ihop.
More Natural Models of Electoral Control by Partition
{'venue': 'ArXiv', 'journal': 'ArXiv', 'mag_field_of_study': ['Mathematics', 'Computer Science']}