Tekniska framsteg, i kombination med de trådlösa systemens flexibilitet och rörlighet, är drivkraften bakom nätverkets alla, överallt och när som helst paradigm. Samtidigt ser vi en konvergens av telefon-, kabel- och datanäten till ett enhetligt nätverk som stöder multimedia och realtidstillämpningar som röst och video utöver data. Kontrollprotokoll för medelstor åtkomst definierar regler för ordnad tillgång till det delade mediet och spelar en avgörande roll för en effektiv och rättvis delning av knapp trådlös bandbredd. Den trådlösa kanalens natur ger upphov till nya problem som lokaliseringsberoende operatörsavkänning, tidsvarierande kanal och sprängfel. Låga effektkrav och hälften duplex drift av de trådlösa systemen lägga till utmaningen. Trådlösa MAC-protokoll har blivit föremål för omfattande forskning och en uppsjö av protokoll har föreslagits. Protokoll har utarbetats för olika typer av arkitekturer, olika tillämpningar och olika medier. Denna undersökning diskuterar utmaningarna i designen av trådlösa MAC-protokoll, klassificerar dem baserat på arkitektur och driftssätt, och beskriver deras relativa prestanda och programdomäner där de är bäst utplacerade. Förmågan att kommunicera med vem som helst på planeten från var som helst på planeten har länge varit mänsklighetens dröm. Trådlöst är det enda medium som kan möjliggöra sådan obunden kommunikation. Med de senaste framstegen inom VLSI och trådlös teknik är det nu möjligt att bygga snabba trådlösa system som är billiga samt lätta att installera och använda. Det trådlösa mediet är dock ett brett gjutet medium, och därför kan flera enheter komma åt mediet samtidigt. Flera samtidiga transmissioner kan resultera i förvrängda data, vilket gör kommunikation omöjlig. Ett protokoll moderator för mediumåtkomst (MAC) ger tillgång till det delade mediet genom att fastställa regler som gör det möjligt för dessa enheter att kommunicera med varandra på ett ordnat och effektivt sätt. MAC-protokoll spelar därför en avgörande roll för att möjliggöra detta paradigm genom att säkerställa en effektiv och rättvis delning av den skrämda trådlösa bandbredden. Wireless MAC proto cols har studerats i stor utsträckning sedan 1970-talet. De första protokollen utarbetades för data och satellitkommunikation. Vi bevittnar nu en konvergens av telefon-, kabel- och datanäten till ett enda enhetligt nätverk som stöder multimedia och realtidstillämpningar som röst och video utöver data. Multimedia applikationer kräver fördröjningar och jitter garantier från nätverket. Denna efterfrågan på nätet är känd som Quality of Service (QoS) guaran tee. Dessa krav har lett till nya och komplexa MAC-protokoll som kan stödja multimediatrafik. Denna artikel undersöker de olika MAC protokoll som har föreslagits i litteraturen och jämför dem baserat på arkitektur (MAC samordning, duplexing), prestanda (genomströmning, fördröjning, stabilitet, tvistelösning algoritmer och rättvisa) och multimediastöd (schemaläggning, tillgång priorities). Vi begränsar vår studie till system som spänner över relativt små områden. Artikeln är organiserad enligt följande. Först konstruerar vi olika trådlösa nätverksarkitekturer. Vi tar sedan fram de frågor som är unika för trådlösa MAC-protokoll. De perfor mance-mått som används för att jämföra olika MAC-protokoll diskuteras senare. Vi presenterar sedan en klassificering av proto cols. Vi kommer att presentera de olika klasserna av föreslagna MAC-protokoll och jämföra för- och nackdelarna med de föreslagna protokollen. Ett trådlöst nätverk består av enheter med trådlösa adaptrar som kommunicerar med varandra med hjälp av radiovågor. Dessa trådlösa enheter kallas noder i denna avhandling. Signalen som överförs kan endast tas emot inom ett visst avstånd från avsändaren, som kallas nodens räckvidd. En basstation (BS) är en speciell nod i nätverket som inte är mobil och ligger i ett centralt läge. Trådlösa nätverk skiljer sig åt i duplexing-mekanismen och nätverksarkitekturen. Den duplexing mekanismen hänvisar till hur dataöverföring och data mottagningskanaler är multiplexed. De kan multiplexas i olika tidsslots eller olika fre quency kanaler. Tidsdelning duplex (TDD) avser multiplexering av överföring och mottagning under olika tidsperioder i samma frekvensband. Med hjälp av olika frekvensband för upplänk och nedlänk kallas fre quency division duplex (FDD) driftsätt. I FDD är det möjligt för noden att överföra och ta emot uppgifter samtidigt; detta är inte möjligt i TDD. Baserat på nätverksarkitekturen kan trådlösa nätverk logiskt delas in i två klasser: distribuerade och centrala. Distribuerade trådlösa nätverk - Distribuerade trådlösa nätverk, även kallade ad hoc-nätverk, är trådlösa terminaler som kommunicerar med varandra utan någon redan existerande infrastrukturstruktur på plats; därför kallas de också för infrastrukturlösa nätverk. Ett typiskt ad hoc-nätverk illustreras i bild. 1a. Vad är det som händer? Trådlösa terminaler har ett trådlöst gränssnitt (RF eller infraröd) och utbyter information mellan varandra på ett distribuerat sätt. Ett ad hoc-nätverk har ingen central administration, vilket säkerställer att nätverket inte kollapsar när en av terminalerna slås av eller flyttas bort. I ett distribuerat nätverk måste all dataöverföring och mottagning vara i samma frekvensband eftersom det inte finns några speciella noder för att översätta överföringen från ett frekvensband till ett annat. Därför fungerar alla ad hoc-nät i TDD-läge. Centraliserade trådlösa nätverk - Centraliserade trådlösa nätverk, även kallade sista-hop nätverk, är förlängningar till trådnät med trådlöst i den sista delen av nätet arbete. Dessa nätverk har en basstation som fungerar som gränssnitt mellan trådlösa nätverk och trådnät. I centrala nätverk sänds nedlänköverföringarna (från basstation till trådlösa noder) och kan höras av alla enheter på nätverket. Upplänken (från trådlösa terminaler till BS) delas av alla noder och är därför en multiple access kanal. Förekomsten av en central nod som en BS ger en stor grad av flexibilitet i utformningen av MAC proto cols. BS kan styra upplänköverföringarna genom att tillåta åtkomst enligt QoS-krav. Systemarkivet för ett centraliserat nätverk visas i bild. LB. Ett centraliserat nätverk kan fungera både i TDD-läge eller FDD-läge. Den trådlösa kanalen sägs vara slitsad om överföringsförsök kan äga rum vid diskreta tidpunkter i tid. Ett slitsat system kräver nätverkstäckande tidssynkronisering, vilket är lätt att uppnå i centraliserade nätverk genom att använda BS som tidsreferens. Sådan synkronisering är svår i distribuerade nätverk. En slot är den grundläggande tidsenheten i ett slitsat system. Den är vanligtvis tillräckligt stor för att bära det minsta paketet, kanske några byte tillsammans med paket över huvudet såsom headers och vaktband. De unika egenskaperna hos det trådlösa mediet gör utformningen av MAC-protokoll skiljer sig mycket från, och mer cal- Ad-hoc nätverk Last hop nätverk • FIGURE 1. Systemarkitektur altematives: de hyllade och cen tralized trådlösa nätverk. Engagerar än, trådnät. De unika egenskaperna hos trådlösa system och deras medium är: Half-Duplex Operation: I trådlösa system är det mycket svårt att ta emot data när sändaren skickar data. Detta beror på att när en nod sänder data läcker en stor del av signalenergin in i mottagningsbanan. Detta kallas självinblandning Den överförda och mottagna effektnivån kan variera beroende på storleksordning. Läckagesignalen har vanligtvis mycket högre effekt än den mottagna sig nal, vilket gör det omöjligt att upptäcka en mottagen signal under överföringen av data. Därför är det inte möjligt att upptäcka kollisioner när man skickar data och därför kan Ethernet-liknande protokoll inte användas. På grund av den halva duplex driftsätt, upplänken och nedlänken måste multiplexas i tid (TDD) eller fre quency (FDD). Eftersom kollisioner inte kan upptäckas av avsändaren, försöker alla föreslagna protokoll minska sannolikheten för en kollision med hjälp av principer för undvikande av kollisioner. Time Varying Channel: Radiosignaler sprids enligt tre mekanismer: reflektion, diffraktion och spridning. Den signal som tas emot av en nod är en superposition av tidsförskjutningar och försvagade versioner av den överförda signalen. Som ett resultat av detta varierar den mottagna signalkraften som en funktion av tiden. Detta fenomen kallas multip ath propagation. Kanalens variationshastighet bestäms av kanalens koherenstid. Samstämmighetstiden definieras som den tid inom vilken den mottagna signalstyrkan ändras med 3 dB [1]. När den mottagna signalstyrkan sjunker under en viss tröskel, sägs noden vara i fa de. Handskakning är en allmänt använd strategi för att minska tidsvarierande länkkvalitet. När två noder vill kommunicera med varandra, utbyter de små meddelanden som testar den trådlösa kanalen mellan dem. En enkel handskakning indikerar en bra kommunikationslänk mellan de två noderna. Burst Channel Fel: Som en följd av tidsvariationskanalen och varierande signalstyrka, fel är mer sannolikt i trådlösa sändningar. I trådnät är bitfelsfrekvensen vanligtvis mindre än 10-6 och som ett resultat av detta är sannolikheten för ett paketfel liten. Däremot kan trådlösa kanaler ha bit-terror så höga som 10-3 eller högre, vilket resulterar i en mycket högre sannolikhet för paketfel. I trådnät beror dessa fel oftast på slumpmässiga ljud. I kontrast, felen på en trådlös länk uppstår i långa sprickor när noden är i blekning. Packet förlust på grund av sprängfel kan minimeras genom att använda en eller flera av följande tre tekniker: • Mindre paket. • Främre felkorrigering av koder. • Metoder för vidaresändning. En allmänt använd strategi är att använda återsändningar i länklager. Därför har de flesta protokoll omedelbar bekräftelse (ACK) för att upptäcka paketfel. Om en ACK inte tas emot i slutet av en sändning överförs paketet på nytt. Plats-dependent Carrier Sensing: Det är väl känt att i fritt utrymme sönderfaller signalstyrkan med kvadraten på o,, > <, : • FIGUR 2. Lokation-depen den t sensation: dolda noder, exponerade noder, och fånga. banlängd [1]. Som ett resultat bäraravkänning är en funktion av mottagarens position i förhållande till sändaren. I tråden mindre medium, på grund av multipat utbredning, signalstyrka förfaller enligt en makt lag med avstånd. Endast noder inom en viss radie av sändaren kan upptäcka bäraren på kanalen. Denna lokaliseringsberoende bärarsensibilisering resulterar i tre typer av noder i protokoll som använder bäraravkänning. • Dolda noder: En dold nod är en som ligger inom räckhåll för den avsedda destinationen men utanför avsändarens räckvidd [2]. Begrunda det fall som visas i bild. 2............................................................... Nod A sänder till nod B. Nod C kan inte höra transporten från A. Under denna sändning när C känner kanalen, tror den falskt att kanalen är sysslolös. Om nod C startar en sändning, stör den datamottagningen på B. I detta fall är nod C en dold nod till nod A. Därför kan dolda noder orsaka kollisioner vid dataöverföring. • Exposed noder: Exposed noder är komplement till dolda noder. En exponerad nod är en nod som ligger inom avsändarens räckvidd men utanför destinationens räckvidd [2]. På bild. 2, Betrakta fallet som nod B försöker överföra till A. Node C kan höra sändningen från B. När den känner av kanalen, tror den att kanalen är upptagen. All överföring via nod C når dock inte nod A och påverkar därför inte mottagningen av data på nod A. I teorin kan C därför ha en parallell konversation med en annan terminal utanför B:s räckvidd och inom C:s räckvidd. I detta fall är nod C en exponerad nod för nod B. Om de exponerade noderna inte minimeras, är bandbredden underutnyttjad. • Fånga: Fånga sägs inträffa när en mottagare rent kan ta emot en sändning från en av två simultana stora sändningar, båda inom sitt område [2]. På bild. 2, När noderna A och D sänder samtidigt till B, är signalstyrkan från D mycket högre än från A, och D överföring kan avkodas utan fel i närvaro av överföring från A. Fånga kan förbättra protokoll prestanda, men det resulterar i orättvis delning av bandbredd med företräde ges till noder närmare BS. Trådlösa MAC-protokoll måste säkerställa rättvisa under sådana förhållanden. Fångstmodeller diskuteras [3] [4] [5]. Med tanke på det breda spektrum av protokoll som har föreslagits, är det nödvändigt att förstå de mått som används för att komma överens om MAC-protokollen. Försening, genomströmning, rättvisa, stöd för multimedia och stabilitet är de allmänt använda mätvärdena för att jämföra MAC-protokoll. Robusthet mot blekning och bat tery effektförbrukning är ytterligare mått som används för att com pare trådlösa MAC-protokoll. Följande är en kort diskussion av dessa mätvärden: • Försening: Försening definieras som den genomsnittliga tid som spenderas av ett paket i MAC-kön, dvs. från det ögonblick det är enqueued tills dess överföring är klar. Försening är en funktion av protokoll och trafikegenskaper. När man jämför protokoll är det därför nödvändigt att jämföra dem utifrån samma trafikparametrar. • Genomströmning: Genomströmning är den del av kanalens kapacitet som används för dataöverföring. Ett MAC-protokolls mål är att maximera genomströmningen samtidigt som åtkomstfördröjningen minimeras. Om den genomsnittliga meddelandestorleken är P-bitar, är den genomsnittliga tiden att överföra ett enda paket T-seks, och C-bls är kanalens kapacitet, sedan ges dataflöde 11 av 11 = PITC • Rättvisa: Ett MAC-protokoll är rättvist om det inte uppvisar preferens till någon enskild nod när flera noder försöker komma åt kanalen. Detta resulterar i rättvis delning av bandbredden [6]. Denna definition kan vara partisk när trafik med olika prioriteringar hanteras. När multimediatrafik stöds, definieras rättvisa som att kunna distribuera bandbredd i proportion till deras allo katjon. • Stabilitet: På grund av overhead i protokollet, systemet kan kunna hantera varaktiga källbelastningar som är mycket mindre än den maximala överföringskapaciteten i kanalen. Ett stabilt system kan hantera momentana laster som är större än den maximala kontinuerliga belastningen när den långsiktiga erbjudna belastningen är mindre än maxi mamma. • Robusthet mot Channel Fading: Den trådlösa Channel är tidsvarierande och felbenägen. Kanal blekning kan göra länken mellan två noder oanvändbar under korta perioder. Sådana länkfel bör inte resultera i instabilt beteende. • Strömförbrukning: De flesta trådlösa enheter har begränsad batterieffekt. Därför är det viktigt för MAC protokoll för att spara kraft och ge vissa maktbesparande fea tures. • Stöd till multimedia: Med konvergens av röst-, video- och datanät är det nu nödvändigt att MAC-protokollen stöder multimediatrafik. Protokollen kräver mekanismer för att behandla paket från olika tillämpningar på grundval av deras fördröjningsbegränsningar. Två gemensamma metoder är tillträdesprioriteringar och schemaläggning. Åtkomstprioriteringarna ger differentierade tjänster genom att göra det möjligt för vissa noder att få tillgång till nätverkstjänster med större sannolikhet än andra. Schemaläggning kan ge förseningar och jitter garantier. Figur 3 visar en klassificering av trådlösa MAC-protokoll. Trådlösa MAC-protokoll kan i stort delas in i två kategorier, fördelade och centraliserade, beroende på vilken typ av nätverksarkitektur de är utformade för. Protokoll kan ytterligare klassificeras baserat på driftssättet i slumpmässiga åtkomstprotokoll, garanterade åtkomstprotokoll och hybridaccessprotokoll. I en slumpmässig åtkomst protokoll, noder kämpa för tillgång till mediet. När bara en nod gör ett överföringsförsök, levereras paketet helt framgångsrikt. När flera noder gör ett överföringsförsök, resulterar en kollision. Noderna löser kollisionerna på ett ordnat sätt i enlighet med de regler som fastställs av stridsalgoritmen (CRA). ALOHA var det första protokollet pro poserade för paketradionät [7, 8], och det är ett klassiskt exempel på en slumpmässig åtkomst protokoll. Protokollet fungerar enligt följande: En nod som har data att skicka överför den. Om överföringen kolliderar med en annan sändning, upprepas den efter en slumpmässig period. Den maximala genomströmningen av detta protokoll är 18 procent. Om mediet är slitsat och överföringsförsök görs i början av ankomst- och avgångstiderna halveras den känsliga perioden för en överföring, vilket fördubblar systemets effektivitet [9]. Denna slitsade version av ALOHA kallas S-ALOHA. I en garanterad åtkomst protokoll, noder få tillgång till mediet på ett ordnat sätt, vanligtvis på ett round-robin-sätt. Det finns två sätt att genomföra dessa protokoll. Det ena är att använda en master-slav konfiguration, där mastermätningar varje nod och noden skickar data som svar på undersökningen. Protokollen kallas valprotokoll. Den andra är att verka på ett distribuerat sätt genom att utbyta polletter. Endast stationen med token kan överföra data. Varje station, efter att ha överfört Ting data, passerar token till nästa station. Dessa protokoll kallas token-passing protokoll. Hybrid åtkomstprotokoll blandar de bästa egenskaperna hos ovanstående två protokoll för att härleda effektivare MAC-protokoll. De flesta hybrida åtkomstprotokoll är baserade på mekanismer för begäran-bidrag. Varje nod skickar en begäran till basstationen som anger hur mycket tid eller bandbredd som krävs för att skicka de uppgifter som för närvarande är bosatta i dess buffert. Begäran skickas med hjälp av ett slumpmässigt åtkomstprotokoll. Basstationen allo ger sedan en uppströmstid för den faktiska dataöverföringen och skickar ett bidrag till noden som anger den tidsrymden. Beroende på underrättelserna på BS, kan hybridaccess protokollen ytterligare klassificeras i Random Reservation Access (RRA) protokoll och Demand Inmission (DA) protokoll. I ett RRA-protokoll har BS implicita regler för reservering uppströms bandbredd. Ett exempel på en regel är: En enkel begäran resulterar i en periodisk reservation av en uppströms slits. Å andra sidan kontrollerar BS i ett DA-protokoll uppströms dataöverföringar i enlighet med deras QoS-krav. Den samlar in alla förfrågningar från noderna och använder schemaläggningsalgoritmer för att göra bandbreddstilldelningar. Även om trådlösa MAC-protokoll hanterar frågor mycket annorlunda från trådnät, några av principerna i hybridaccess protokoll liknar principerna i de protokoll som utvecklats för hybrid-fiber coax system [10]. Hybrid åtkomst protokoll och röstning protokoll genom deras sätt att fungera kräver en central nod. Därför faller de in i kategorin centraliserade MAC-protokoll. Slumpmässiga åtkomstprotokoll kan fungera i någon av arkitekturerna. Token passerar protokoll skulle kunna användas som distribuerade protokoll men är inte på grund av robusthet överväganden. På grund av den tid varierande naturen av den trådlösa kanalen, skulle token förlust vara vanligt och token återvinning är en enorm overhead. Som ett resultat, alla föreslagna distribuerade MAC-protokoll är slumpmässiga åtkomstprotokoll. • FIGUR 3. Classification av trådlösa MAC-protokoll. Med undantag för ALOHA, alla distribuerade MAC proto cols bygger på principer för bäraranalys och undvikande av kollisioner. Carrier sensing avser att lyssna på det fysiska mediet för att upptäcka pågående sändningar. Kom ihåg att lokaliseringsberoende bäraranalys resulterar i dolda och exponerade noder. Sådana noder spelar en dominerande roll i CSMA-protokoll. Kollisioner som inträffar vid destinationsnoden hörs inte nödvändigtvis av avsändaren, så destinationen måste vidarebefordra mata tillbaka till avsändaren. Begrunda exemplet i bild. 2 när noderna A och C sänder samtidigt till B. Detta resulterar i en kollision vid B men inte vid vare sig A eller C. Därför B måste överföra denna kollision information tillbaka till A och C. Men eftersom trådlösa transceivers fungerar i halvduplex läge, noder kan inte lyssna när de sänder och feedback infor mation måste skickas med hjälp av bandsignaler eller noden måste stanna och lyssna för feedback. Som ett resultat mest distribuera ed MAC protokoll använder kollision undvikande tekniker vari mekanismer är inbyggda i protokollet för att minimera sannolikheten för en kollision. Det finns två mekanismer som kan användas: den redan nämnda out-of-band-metoden och handskakningsmetoden. Dessa två metoder beskrivs nedan. Kollision Undvikande med Out-of-Band Signaling -Busy ton flera åtkomst (BTMA) [11] är ett exempel på ett protokoll som använder en out-of-band upptagen tonsignal för att förhindra dolda noder. Varje nod som hör en pågående sändning sänder en hektisk ton; varje nod som hör en hektisk ton initierar inte en sändning. Således, alla noder i en 2R radie av sända ting noden hindras från att överföra, där R är intervallet för den sändande noden. Även om denna lösning elimi nates dolda noder, ökar det antalet exponerade noder. I mottagare i itia ted -busy ton e multip le access (RI-BTMA) [12], en nod sänder en upptagen ton först efter det avkodar överföringen och identifierar sig som avsedd mottagare. Till följd av detta hämmas endast noderna inom radien R från den mottagande noden. I RI - BTMA måste destinationen avkoda och matcha destinationsadressen för att upptäcka en kollision. Som ett resultat av detta tar det lång tid att inleda den hektiska tonen. Därför är paketöverföringen sårbar för kollision under en längre tid än tur-och-returen. Detta resulterar i en högre risk för kollision och därmed lägre genomströmning. RI BTMA inte helt eliminera dolda noder men mini Mizes exponerade noder. Kollision Undvikande av kollisioner med Control Handshaking - Multiple ple access with coicleundance (MACA) [13] använder ett trevägs handskakning som en lösning på problemet med dold nod. En nod som har data att skicka skickar en kort begäran att skicka (R TS) paket. Alla stationer inom ett hopp från den sändande noden hör R TS och skjuter upp sina sändningar. Destinationen svarar med ett Clear to Send message (CTS). Alla noder med i ett hopp av destination noden hör CTS och även skjuta upp sina sändningar. Vid mottagandet av CTS förutsätter överföringsnoden att kanalen förvärvas och initierar dataöverföringen. Denna handskakningsmekanism löser inte helt det dolda terminalproblemet, men den förhindrar det i stor utsträckning. Förbättringar av RTS-CTS con trol handshaking och mer kompletta enkanaliga lösningar kan hittas i [2, 14, 15]. I dessa tekniker finns det en kompromiss mellan overhead av handskakning och num ber av dolda noder elimineras. Den grundläggande funktionen hos alla CSMA-protokoll är följande: En nod som har data för att överföra sinnen kanalen under en viss tid innan den överförs. Om kanalen är upptagen, noden väntar en slumpmässig period och försöker överföra vid en senare tidpunkt. Om kanalen är tomgång, noden gör ett försök att förvärva kanalen. Framgångsrikt förvärv följs av överföring av datapaketet. Om förvärvsförsöket resulterar i en kollision, försöker de kolliderande noderna lösa kollisionen på ett ordnat sätt. Varje paketöverföring kantas sedan av destinationsstationen. Två nyligen föreslagna CSMA-protokoll diskuteras här. Bilda. 4........................................... När en nod (anbud) har data att överföra, väljer den en slumpmässig väntetid. Detta väntar peri od är decremented när kanalen är sysslolös. När denna period löper ut försöker noden förvärva kanalen genom att skicka ett R TS-paket. Den mottagande noden (destination) svarar med ett CTS-paket som visar att den är redo att ta emot data. Avsändaren slutför sedan paketöverföringen. Om detta paket tas emot utan fel, svarar destinationsnoden med en ACK. Om en ACK inte tas emot antas paketet gå förlorat och överföras på nytt. Om R TS misslyckas försöker noden lösa kollisionen genom att fördubbla väntetiden. Denna koncentration upplösningsmetod kallas binär exponentiell backoff (BEB). För att ge företräde åt en station som försöker skicka en ACK anges olika väntetider. En nod behöver känna kanalen sysslolös för en Dis tributed In ter-Frame Sp ace (DIFS) intervall innan du gör ett RTS försök och en Sh Ort In ter-Frame Sp ace (SIFS) intervall innan du skickar ett ACK paket. Eftersom SIFS intervallet är kortare än DIFS intervallet, den station som skickar en ACK försöker överföring innan en station försöker skicka data och därmed prioriteras. Förutom den fysiska kanalavkänningen uppnås virtuell bäraravkänning genom att använda tidsfält i paketen, vilket indikerar för andra noder varaktigheten för den aktuella överföringen. Detta tidsfält kallas fältet Network Allocation Vector (NA V), som anger varaktigheten för det aktuella transuppdraget. Alla noder som hör R TS- eller CTS-meddelandet drar sig tillbaka från NAV-tiden innan de känner av channel igen. En detaljerad beskrivning av protokollet finns i [17, 16]. Protokollets resultat och stabilitet diskuteras i [18] [19] [20]. Förbättringar av DFWMAC föreslås i [21].
En bra sammanfattning av trådlösa MAC-protokoll, inklusive röstningsprotokoll, finns i REF.
Wireless medium access control protocols
{'venue': 'IEEE Communications Surveys & Tutorials', 'journal': 'IEEE Communications Surveys & Tutorials', 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}