Abstract-This paper undersöker en självorganiserad kritisk metod för dynamisk belastningsbalans beräkningsarbetsbelastningar. Den föreslagna modellen bygger på sandpilen Bak-Tang-Wiesenfeld: en cellulär automaton som fungerar i en kritisk regim i utkanten av kaos. I analogi med sandkorn, uppgifter anländer och staplar upp på de olika bearbetning element eller platser i systemet. När en hög överskrider en viss tröskel, kollapsar den och initierar en lavin av migrerande uppgifter, dvs. att producera lastbalans. Vi visar att frekvensen av sådana laviner är i makt-lag förhållande till deras storlek, en skala-invariant fingeravtryck av självorganiserad kritik som dyker upp utan någon inställning av parametrar. Ett sådant uppkommet mönster har organiska egenskaper såsom självorganisering av uppgifter till resurser eller självoptimering av datorprestanda. Det utförda experimentet visar också att systemet har en kritisk dragningskraft i den punkt där ankomsthastigheten för uppgifter motsvarar systemets processorkraft. Med fördel av detta faktum tror vi att bearbetningselementen kan slås på och stängas av beroende på arbetstillståndet för att maximera utnyttjandet av resurser. En intressant bieffekt är att systemets totala energiförbrukning minimeras utan att tjänstens kvalitet äventyras.
I REF föreslogs en energibesparingsmetod baserad på sandpilen Bak-Tang-Wiesenfeld.
Load Balancing at the Edge of Chaos: How Self-Organized Criticality Can Lead to Energy-Efficient Computing
{'venue': 'IEEE Transactions on Parallel and Distributed Systems', 'journal': 'IEEE Transactions on Parallel and Distributed Systems', 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}