Ett hypotetiskt behov av att bilda och upprätthålla starka, stabila relationer mellan människor utvärderas mot bakgrund av den empiriska litteraturen. Behovet är av frekventa, icke-överflödande interaktioner inom ett pågående relationsband. I överensstämmelse med tillhörighetshypotesen bildar människor lätt sociala fasthållanden under de flesta förhållanden och motsätter sig upplösningen av existerande band. Tillhörighet tycks ha flera och starka effekter på emotionella mönster och på kognitiva processer. Brist på fasthållanden är kopplat till en mängd olika skadliga effekter på hälsa, anpassning och välbefinnande. Andra bevis, till exempel sådana som gäller mättnad, substitution och beteendemässiga konsekvenser, stämmer också överens med den hypotetiska motivationen. Flera skenbara motexempel visade sig inte missbekräfta hypotesen. Befintliga bevis stöder hypotesen att behovet av att tillhöra är en kraftfull, grundläggande och extremt genomgripande motivation. Syftet med denna översyn är att utveckla och utvärdera hypotesen att ett behov av att tillhöra är en grundläggande mänsklig motivation och att föreslå att behovet av att tillhöra kan ge en utgångspunkt för att förstå och integrera en hel del av den befintliga litteraturen om mänskligt interpersonellt beteende. Mer exakt är tillhörighetshypotesen att människor har en genomträngande drivkraft att bilda och upprätthålla åtminstone en minsta mängd bestående, positiva och betydelsefulla relationer mellan människor. Tillfredställandet av denna satsning innebär två kriterier: För det första finns det ett behov av täta, affektivt trevliga interaktioner med några få andra människor, och för det andra måste dessa interaktioner äga rum inom ramen för en tidsmässigt stabil och bestående ram av affektiv omsorg om varandras välfärd. Interaktioner med en ständigt föränderlig sekvens av partners kommer att vara mindre tillfredsställande än upprepade interaktioner med samma person (s), och släktskap utan frekvent kontakt kommer också att vara otillfredsställande. Brist på tillhörighet bör innebära allvarlig fattigdom och orsaka en rad olika skadliga effekter. Dessutom orsakas en hel del mänskligt beteende, känslor och tankar av detta grundläggande interpersonella motiv. Hypotesen att människor är motiverade att bilda och upprätthålla interpersonella band är naturligtvis inte ny. John Donne (1975) (1968) rangordnade "kärlek och tillhörighetsbehov" mitt i sin motiverande hierarki; det vill säga att tillhörighetsbehov inte uppstår förrän mat, hunger, säkerhet och andra grundläggande behov är tillfredsställda, men de har företräde framför aktning och självförverkligande. Bowlby's (t.ex. 1969Bowlby's (t.ex.,,1973 fasthållande teori också posited behovet av att bilda och upprätthålla relationer. Hans tidiga tänkande följde det freudianska mönstret att härleda fasthållandebehov från förhållandet till sin mor; han betraktade den vuxnas behov av fasthållande som ett försök att återerövra den intima kontakt som individen hade som spädbarn med sin mor. 1 Horney (1945), Sullivan (1953 ), Fromm (1955 ), de Rivera(1984, Hogan (1983), Epstein (1992), Ryan (1991), Guisinger och Blatt (1994), och andra har lämnat liknande förslag. Förekomsten av ett behov av att tillhöra är således en välbekant punkt för teori och spekulation, även om inte alla teoretiker har förutsett vår speciella formulering av detta behov som kombinationen av frekvent interaktion plus ihållande omsorg. Dessutom har de flesta teoretiker försummat att ge en systematisk empirisk utvärdering av denna hypotes. Maslows (1968) inflytelserika påstående om ett tillhörighetsbehov åtföljdes till exempel varken av ursprungliga uppgifter eller granskning av tidigare rön. Trots att det ofta förekommer spekulativa påståenden om att människor behöver tillhöra någon, måste därför tillhörighetshypotesen kritiskt utvärderas mot bakgrund av empiriska bevis. Ett huvudmål med denna artikel är att samla en stor mängd empiriska rön som är relevanta för tillhörighetshypotesen för att utvärdera hur väl hypotesen passar in på data. Ett annat mål med den här artikeln är att visa den breda tillämpligheten av behovet av att tillhöra för att förstå människans motivation och beteende. Även om många psykologiska teoretiker har lagt märke till mänskliga affiliativa tendenser i en eller annan form, har fältet som helhet försummat den breda tillämpligheten av detta 1 Hans senare tänkande kan emellertid ha gått bortom denna syn att betrakta fasthållandebehov som att ha en separat, till och med med medfödd grund i stället för att härledas från kontakten med sin mor; i denna senare syn behandlade han förhållandet till sin mor som helt enkelt en inflytelserik prototyp av fasthållande. 497 Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Belgien
Människor önskar och upprätthåller i grunden interpersonella fasthållanden REF.
The need to belong: Desire for interpersonal attachments as a fundamental human motivation.
{'venue': 'Psychological bulletin', 'journal': 'Psychological bulletin', 'mag_field_of_study': ['Psychology', 'Medicine']}