Glasögonfria automultiskopiska displayer är på väg att bli en standardteknik i konsumentprodukter. Dessa displayer är kapabla att producera illusionen av 3D-innehåll utan behov av ytterligare glasögon. Men på grund av begränsningar i vinkelupplösning, de kan bara visa ett begränsat fältdjup, som översätter till suddiga områden när ett objekt extruderar bortom ett visst djup. Dessutom är den suddiga enheten specifik, på grund av de olika begränsningarna i varje display. Vi introducerar en ny visning-adaptiv ljusfält retargeting metod, för att ge högkvalitativa, suddiga tittarupplevelser av samma innehåll på en mängd olika visningstyper, allt från handhållna enheter till biografer. Vi ställer problemet som en optimering, som syftar till att modifiera det ursprungliga ljusfältet så att det visade innehållet verkar skarpt samtidigt som den ursprungliga uppfattningen om djupet bevaras. I synnerhet kör vi optimeringen på den centrala sikten och använder warpning för att syntetisera resten av ljusfältet. Vi validerar vår metod med hjälp av befintliga objektiva mått för både bildkvalitet (blur) och upplevd djup. Den föreslagna ramen kan också tillämpas för att omrikta skillnader i stereoskopiska bildskärmar, vilket stöder både dikotoma och icke-dikotoma komfortzoner.
Masia m.fl. I REF föreslogs en ljusfältsomriktningsmetod som bevarar perceptuellt djup på en mängd olika visningstyper.
Display Adaptive 3D Content Remapping
{'venue': 'Comput. Graph.', 'journal': 'Comput. Graph.', 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}