Vi presenterar en algoritm för att hitta en meningsfull vertex-till-vertex korrespondens mellan två triangelmaskor, som är utformad för att hantera allmänna icke-rigid transformationer. Vår algoritm arbetar med inbäddningar av de två formerna i spektraldomänen för att normalisera dem med avseende på enhetlig skalning och stel kroppsomvandling. Varians för att forma böjning uppnås genom att förlita sig på ungefärliga geodesiska punktförutsättningar på ett nät för att fånga dess form. För att hantera måttlig stretching tar vi först upp frågan om "eigenmode switching" och diskuterar heuristik för att få eigenmodes att anpassa sig. För ytterligare icke-rigid avvikelser i spektral inbäddningar, föreslår vi att använda icke-rigid justering via tunnplatta splines. Detta kombineras med ett förfiningssteg baserat på geodesiska förutsättningar för att förbättra tät korrespondens. Vi visar empiriskt att vår algoritm överträffar tidigare spektralmetoder, samt system som beräknar korrespondens i den rumsliga domänen via icke-rigid iterative närmaste punkter eller användning av lokala formdeskriptorer, t.ex. 3D form sammanhang. Slutligen, för att påskynda vår algoritm, undersöker vi effekten av att använda subsampling och Nyström metod.
Jain m.fl. REF omvandlade 3D-maskor till spektraldomänen, baserad på geodesiska affiniteter, och matchade sedan eigenvektorernas spektralinbäddningar med avseende på enhetlig skalning och stel kroppsomvandling.
Non-Rigid Spectral Correspondence of Triangle Meshes
{'venue': 'Int. J. Shape Model.', 'journal': 'Int. J. Shape Model.', 'mag_field_of_study': ['Mathematics', 'Computer Science']}