Det finns ett överflöd av affektiva inflytanden i grupper. I den här artikeln föreslår vi en organisationsmodell för att förstå dessa affektiva influenser och deras effekter på grupplivet. Vi börjar med affektiva egenskaper på individnivå som medlemmarna för med sig till sina grupper: sinnesstämningar, känslor, känslor och emotionell intelligens. Dessa affektiva egenskaper kombineras sedan till att bilda en grupps affektiva sammansättning. Vi diskuterar explicita och implicita processer genom vilka denna affektiva kombination sker genom att undersöka forskningen om emotionell smitta, intrigering, modellering och manipulation av påverkan. Vi undersöker också hur element i det affektiva sammanhanget, såsom organisatoriska känslonormer och gruppens speciella emotionella historia, kan bidra till att begränsa eller förstärka gruppmedlemmarnas känslor. Utfallet, gruppkänslor, är resultatet av kombinationen av gruppens affektiva sammansättning och det affektiva sammanhang i vilket gruppen uppför sig. Slutligen fokuserar vi på det viktiga samspelet mellan icke-affektiva faktorer och affektiva faktorer i grupplivet och föreslår en möjlig agenda för framtida forskning. 2001 Academic Press Under det senaste århundradet har en enorm mängd forskning ägnats åt att förstå strukturen och prestandan hos små grupper (Livine & Moreland, 1990). Även om det historiskt har noterats att grupper har både uppgift och sociala/emotionella komponenter (Bales, 1950), har uppmärksamheten främst riktats mot att förstå dessa uppgifter snarare än emotionella element. Denna artikel är ett försök att avgränsa affektiva influenser som är involverade i gruppinteraktion och att utforska hur känslorna delas mellan gruppmedlemmar. Vi föreslår en dynamisk organisationsmodell för hur påverkan fungerar i små grupper. Genom denna modell diskuterar vi individuella och kontextuella föregångare till gruppkänslor, hur de individuella och kontextuella faktorerna samverkar genom emotionella delningsprocesser för att bilda gruppkänslor, hur gruppkänslor påverkar gruppprestationer och hur gruppkänslor matas tillbaka in i gruppens affektiva system. Utformningen av gruppkänsla och gemensamma känslor bland gruppmedlemmarna har breddats under de senaste åren. I en stor del av den tidiga gruppforskningen, om affektiva komponenter nämns alls, var det i samband med individuell tillfredsställelse, moral eller sammanhållning. Mer nyligen, den sociala karaktären av känslor har betonats (Parkinson, 1996), och påverkan har uttryckligen erkänts som en viktig stimulans i en grupps miljö (Hackman, 1992). Detta erkännande har ökat i takt med att uppbyggnaden av påverkan inom grupper, och på arbetsplatsen i allmänhet, har utökats och omformulerats, vilket ger en mer fullständig förståelse för dess roll i små grupper och organisationer. Även om begreppet gruppkänslor har en lång historia, finns det ingen gemensam definition. Vi definierar gruppkänslor som gruppens affektiva tillstånd som uppstår genom kombinationen av dess "bottom-up" komponenter-affektiva kompositionseffekter-och dess "top-down" komponenter-affektiva sammanhang (Barsade & Gibson, 1998). Det vill säga, gruppkänslor är resultatet av såväl kombinationer av individuella affektiva faktorer som gruppmedlemmarna har som av faktorer på grupp- eller kontextnivå som definierar eller formar gruppens affektiva erfarenheter. Begreppet gruppkänslor har visat sig vara tillförlitligt erkänt av gruppmedlemmar och externa taxare, både på plats och genom video betyg (Barsade, 2000; Bartel & Saavedra, 2000; Totterdell, Kellet, Teuchmann, & Briner, 1998), och har tillförlitligt mätts genom en mängd olika statistiska tekniker som diskuterats senare i artikeln. Vi beskriver specifikt de positiva processerna bakom dessa affektiva kompositions- och affektiva kontexteffekter och erbjuder en organisationsstruktur inom vilken man kan undersöka dessa affektiva faktorer i små grupper och arbetslag (se bild). 1 )............................................................................................................... Den modell vi presenterar tyder på att affektiv påverkan i grupper kan beskrivas i en allmän input, process, output form, där indata hänvisar till affektiva föregångare till gruppens erfarenhet, process hänvisar till hur påverkan sprids bland andra gruppmedlemmar, och output hänvisar till den resulterande gruppkänslor och dess effekter på gruppliv. Efter vår organisationsmodell börjar affektiva kompositionseffekter med den variation av affektiva komponenter på individnivå som medlemmarna för med sig i gruppinteraktionen. Vi följer Ashforth och Humphrey (1995) för att definiera påverkan brett och inkluderande som en "subjektiv känsla" som kan variera från diffusa stämningar till intensiva känslor. Gruppmedlemmarna tar med sig sina känslomässiga upplevelser på individnivå, såsom dispositionell påverkan, humör, känslor, emotionell intelligens och känslor, till en gruppinteraktion. Vi föreslår sedan att genom en mängd olika explicita och implicita processer kommuniceras dessa affektiva ingångar till andra gruppmedlemmar och bildar de affektiva sammansättningsgruppernas effekter. Explicit medvetna processer inkluderar olika former av socialt framkallad påverkan, såsom avsiktlig skapande eller upprätthållande av emotionell erfarenhet i gruppmedlemmar genom affektiv påverkan och vad vi kallar "affektiv impression management". Implicit processer inkluderar automatiska affektiva överföringsprocesser, såsom emotionell smitta, känsla påverkar vikariöst, och beteendemässiga intrigering, som leder till spridning av individuell nivå humörer och känslor till andra gruppmedlemmar. Genom dessa två typer av emotionella delning processer, individuell nivå stämningar och känslor sprids och delas och bildar "bottom-up" processen av affektiv team sammansättning (Barsade & Gibson, 1998). Därefter diskuterar vi "top-down"-faktorer i gruppens affektiva sammanhang som kan påtvinga gruppen en affektiv ton eller förstärka eller begränsa de sätt på vilka en grupp upplever eller uttrycker känslor. Speciellt undersöker vi organisatoriska känslonormer, lokala gruppnormer och gruppens emotionella historia tillsammans som viktiga kontextvariabler. Vi föreslår då att kombinationen av det affektiva sammanhanget och gruppens affektiva sammansättning leder till gruppkänslor vid varje givet tillfälle. Gruppkänslor kan syfta på specifika känslomässiga tillstånd, såsom gruppavund eller avundsjuka, till mer diffusa känslor tillstånd, såsom trevliga eller obehagliga gruppstämningar. Gruppkänslorna matas sedan tillbaka till de affektiva precedenterna och det affektiva sammanhanget, vilket leder till ett dynamiskt affektivt system i gruppen. Vi har också inkluderat förekomsten av icke-affektiva sammanhang, processer och resultat i vår modell. Det ligger utanför tillämpningsområdet för denna artikel att uttryckligen diskutera hur affektiva och icke-affektiva variabler interagerar, men genom att inkludera dem i 102 KELLY- OCH BARSADE-modellen betonar vi att vi förväntar oss ett ömsesidigt förhållande mellan affektiva och icke-affektiva faktorer. I diskussionen behandlar vi några områden av ny forskning som undersöker hur icke-affektiva kontextvariabler, såsom intergroup relations, teknik, och den fysiska kontext i vilken gruppen arbetar, påverkar gruppkänslor. Det finns en stor begreppsmässig fråga om huruvida känslor, och de individuella komponenter som vi skisserar i vår modell, kan karakteriseras på ett meningsfullt sätt på gruppnivå. Det vill säga, vad innebär det för en grupp att ha en känsla? Vilket är det lämpligaste sättet att mäta denna grupps känslor? Vår artikel försöker besvara dessa frågor genom den förklarande modell den presenterar. Vår premiss är att även om känslor inte är en konstruktion som är exklusiv för grupper, som till exempel "gruppstorlek", är det tillräckligt kollektivt för att förtjäna hänsyn som en grupp-nivå konstruktion. Specifikt visar vi att det har begreppsmässig betydelse på gruppnivå såväl som statistiska bevis för dess existens. Som vår modell visar antar vi att det är delningsprocesserna som leder till affektiv komposition, och den ömsesidiga exponeringen för det affektiva sammanhanget, som kan förklara hur och varför gruppkänslor är livskraftiga och meningsfulla.
Tidigare forskning inom arbetspsykologi har indikerat att stämning, känslor och teammedlemmar empati kan påverka teamprocesser och resultat av lagarbete, såsom prestanda, sammanhållning och tillfredsställelse REF.
Mood and Emotions in Small Groups and Work Teams
{'venue': None, 'journal': 'Organizational Behavior and Human Decision Processes', 'mag_field_of_study': ['Psychology']}