Abstract-Tendensen mot multicore processorer flyttar betoningen i beräkningen från sekventiell till parallell bearbetning. Alla tillämpningar kan dock inte parallelliseras och dra nytta av flera kärnor. Sådana tillämpningar leder till underutnyttjande av parallella resurser, vilket innebär att prestandan/watten är underoptimal. De kan dock dra nytta av mäktiga enprocessorer. Å andra sidan kan inte alla applikationer dra nytta av mer kraftfulla enprocessorer. För att möta konkurrerande krav på olika applikationer föreslår vi en heterogen flerkärnig arkitektur med en Dynamic Core Morphing (DCM) kapacitet. Beroende på de beräkningskrav som ställs på de applikationer som för närvarande körs, omvandlas resurser från ett fåtal tätt kopplade borrkärnor vid körtiden. Vi presenterar en enkel hårdvarubaserad algoritm för att övervaka de tidsvarierande beräkningsbehoven i applikationen och när det anses fördelaktigt, utlösa omkonfigurering av kärnorna på finkorniga tidsskalor för att maximera prestanda / watt för applikationen. Det föreslagna dynamiska systemet jämförs sedan mot en baslinje för statisk heterogen flerkärnig konfiguration och en likvärdig homogen konfiguration. Våra resultat visar att dynamisk morfering av kärnor kan ge prestanda/watt-vinster på 43% och 16% i genomsnitt, jämfört med homogena respektive baslinje heterogena konfigurationer, respektive.
I REF, Rodrigues et al. presenterade dynamisk morfering av kärnor vid körning för att maximera prestanda/Watt.
Performance Per Watt Benefits of Dynamic Core Morphing in Asymmetric Multicores
{'venue': '2011 International Conference on Parallel Architectures and Compilation Techniques', 'journal': '2011 International Conference on Parallel Architectures and Compilation Techniques', 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}