Webben är flyktig. Många resurser har representationer som förändras med tiden, och många av dessa representationer går förlorade för alltid. Några lyckliga personer lyckas återuppstå som arkiverade resurser som bär på sina egna URI:er. Till exempel har vissa innehållshanteringssystem versionssidor som återspeglar ett fruset tidigare tillstånd av sina föränderliga resurser. Arkiven kryper regelbundet på nätet för att få den faktiska representationen av resurser, och därefter göra dem tillgängliga via särskilda arkiverade resurser. I båda fallen har arkivexemplaren URIs som protokollmässigt kopplas bort från URI av den resurs som de representerar ett tidigare tillstånd. Faktum är att bristen på tidsmässig kapacitet i det vanligaste webbprotokollet, HTTP, förhindrar att komma till en arkiverad resurs på grundval av URI av dess ursprungliga. Detta gör åtkomsten till arkiverade resurser till en betydande upptäckt utmaning för både mänskliga och programvaruagenter, vilket vanligtvis innebär att följa en mängd länkar från originalet till arkivresursen, eller att söka arkiv för den ursprungliga URI. Detta dokument föreslår den protokollbaserade Memento-lösningen för att ta itu med detta problem, och beskriver ett proof-of-concept experiment som innehåller stora servrar av arkivinnehåll, inklusive Wikipedia och Internet Archive. Memento-lösningen baseras på befintliga HTTP-funktioner som tillämpas på ett nytt sätt för att lägga till tidsdimensionen. Resultatet är en ram inom vilken arkiverade resurser sömlöst kan nås via URI av deras ursprungliga: protokollbaserade tidsresor för webben.
Motiveringen för Memento Framework Ref är att uppnå en starkare integration mellan den nuvarande webben och rester av det förflutnas nät.
Memento: Time Travel for the Web
{'venue': 'ArXiv', 'journal': 'ArXiv', 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}