Tänk på en diskussionssituation där talaren försöker övertyga åhöraren om en viss ståndpunkt. Den första uppgiften för åhöraren är att förstå vad det är talaren vill att han ska tro - att analysera strukturen av det argument som presenteras, innan bedöma trovärdighet och slutligen svara. Detta dokument beskriver en modell för analys av argument som inkluderar: • en teori om förväntad sammanhängande struktur som används för att begränsa analysen till återuppbyggnaden av vissa överföringsformer, • en teori om språkliga ledtrådar som ger en funktionell tolkning till särskilda ord och fraser som talaren använder för att ange argumentets struktur, • en teori om bevisrelationer som inkluderar kravet på pragmatisk analys för att tillgodose uppfattningar som för närvarande inte hålls. Implikationerna av denna särskilda utformning för dialoganalys i allmänhet är således: • struktur är en viktig egenskap för att extrahera i en representation för att kontrollera behandlingen, • språkliga konstruktioner kan tilldelas användbara tolkningar, • pragmatisk analys är avgörande i fall där deltagarna skiljer sig åt i övertygelser.
På samma sätt lade Ref fram en beräkningsmodell för argumentanalys där strukturen för varje argument är begränsad till påståendet och bevisförhållandet.
Analyzing The Structure Of Argumentative Discourse
{'venue': 'Computational Linguistics', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}