Drivs av behovet att minska installationskostnader och underhållskostnader för strukturella hälsoövervakningssystem (SHM) blir trådlösa sensornätverk allt populärare. Perfekt tidssynkronisering bland de trådlösa sensorerna är en nyckelfaktor som gör det möjligt att använda billiga, lågeffektiva WSN:er för strukturella hälsoövervakningsapplikationer baserade på utgående modalanalys av strukturer. I detta dokument presenterar vi en teoretisk ram för analys av den inverkan som skapas av tidsfördröjningar i det uppmätta systemsvaret på rekonstruktionen av modeformer med hjälp av den populära frekvensdomännedbrytningstekniken (FDD). Denna metod beräknar direkt förändringen i formvärden för läge baserat på sensorsynkronicitet. Vi bekräftar den föreslagna teoretiska modellen genom experimentell validering i modal identifiering experiment som utförs på en aluminiumstråle. Den experimentella valideringen utfördes med hjälp av en trådlös intelligent sensor och ställdonsnätverk (WISAN) som möjliggör nära tidssynkronisering mellan sensorer (0,6-10 μs i den testade konfigurationen) och garanterar förlustfri dataöverföring under normala förhållanden. De experimentella resultaten stämmer nära överens med teoretiska förutsägelser och visar att även mycket små fördröjningar i utdatasvar påverkar modeformer.
En liten fördröjning i utdatasvaret har en stark inverkan på läget former, särskilt för högorderlägen REF.
The effect of time synchronization of wireless sensors on the modal analysis of structures
{'venue': None, 'journal': 'Smart Materials and Structures', 'mag_field_of_study': ['Materials Science']}