....................................... De klassificerade celler i några diskreta kategorier, även om det nu verkar som Center för neurobiologi och Behavior Columbia University dessa kategorier representerar idealiserade fall från en kontinuerlig distribution (LeVay och Voigt, 1988). Mera reNew York, New York 10032 cently, Ohzawa et al. (1990 Ohzawa m.fl.) (, 1996 gav detaljerad kvantitativ kartläggning av binokulära mottagliga fält av Vi uppfattar världen i tre dimensioner även om katt visuella kortikala celler och föreslog modeller för simuthe input till vårt visuella system, bilderna projicerade lating deras svar. Även om dessa och många andra exonto våra två näthinnor, har bara två rumsliga dimensioner. Periment har visat neurala substrat för Hur uppnås detta? Det är väl känt att skillnaden kodning på det tidigaste stadiet av binokulära konvisuella systemet kan härleda den tredje dimensionen, djup, från randen, de lämnar öppen frågan om hur en populaa variation av visuella signaler i näthinnan bilder. En sådan uppdelning av skillnader selektiva celler kan användas för att beräkna kö är binokulär skillnad, den positional skillnaden bedisparity kartor från ett par retinala bilder såsom mellan de två näthinnan projektioner av en given punkt i stereogram som används av Julez. Vad som behövs, dessutom utrymme ( Figur 1 ). Denna positionsskillnad resulterar från till experimentella undersökningar, är en beräkning det faktum att de två ögonen i sidled separeras och ory (Marr, 1982; Churchland och Sejnowski, 1992) specificerar därför världen från två något annorlunda Vanfying en algoritm för att kombinera neuronala signaler tage punkter. till ett meningsfullt beräkningssystem. Tanken att näthinneskillnader bidrar kritiskt Även om det också har funnits många beräknings- till djup perception härrör från uppfinningen av studier av stereoseende i det förflutna, fram till nyligen, mest stereoscope av Wheatstone i 1800-talet, med studier hade behandlat skillnader beräkning främst som en som han visade slutgiltigt att hjärnan använder horimathematics eller ingenjörsproblem samtidigt ger endast zontal skillnader för att uppskatta den relativa djupet av objekt sekundära överväganden till befintliga fysiologiska data. i världen med avseende på fixeringspunkten, en process En del av denna tradition härrör från en tro avancerad parakänd som steroskopisk djup perception eller stereopsis. doxiskt av David Marr, en av de mest originella tänkare Eftersom enkel geometri ger relativt djup ges i vision forskning, att fysiologiska detaljer är inte imretinal olikhet, problemet med att förstå stereoportant för att förstå information bearbetning uppgifter vision minskar till frågan: Hur hjärnan mea-(såsom visuell perception) på systemnivå. Marr säker skillnad från de två näthinnan bilder i den första (1982) hävdade att en verklig förståelse bara kommer att komma plats? från en abstrakt beräkningsanalys av hur en particEftersom Wheatstone upptäckt, studenter av vision sciular problem kan lösas under vissa matematiska ence har använt psykofysiska, fysiologiska, och antaganden, oavsett neuronal implementationacomputational metoder för att reda ut hjärnans mechations i hjärnan. Även om betydelsen av Marrs nisms av skillnader beräkning. År 1960, Julez gjorde beräkningskonceptet kan inte överskattas, det viktigaste bidraget att stereoseendet inte problem med att ignorera fysiologi är att det vanligtvis krävs monokulära djupsignaler som skuggning och per mer än ett sätt att "lös" en given perceptuell uppgift. spektive (se Julez, 1971). Detta visades Utan att ägna noggrann uppmärksamhet åt fysiologi, en ofta genom sin uppfinning av slumpmässiga dot stereograms. En kommer upp med algoritmer som fungerar i någon mening men typiska stereogram består av två bilder av slumpmässigt har lite att göra med de mekanismer som används av hjärnan. distribuerade punkter som är identiska förutom att en central I själva verket, de flesta tidigare stereoseende algoritmer innehåller fyrkantig region av en bild skiftas horisontellt genom en icke-fysiologisk procedurer som inte kunde vara implesmallt avstånd med avseende på den andra bilden (se Bild med verkliga neuroner (se Qian, 1994, för en disure 6a till exempel). När varje bild beskådas cussion). individuellt, det verkar som ingenting mer än ett platt fält För att förstå visuell information bearbetning per av slumpmässiga punkter. Men när de två bilderna bildas av hjärnan istället för av en godtycklig maskin, ses dikoptiskt (dvs., vänster och höger bilder är en uppenbarligen måste konstruera beräkningsteorier presenteras för vänster respektive höger ögon, respektive vid vision baserad på verkliga neurofysiologiska data. Samtidigt har den skiftade centrala fyrkantsregionen "hoppat" en realistisk modelleringsmetod för stereoseende varit ute på ett annat djup. Detta visar att det på senare tid har visat sig vara möjligt. Disparity-justerade enheter, baserat på att hjärnan kan beräkna binokulära skillnader utan att svara egenskaper verkliga binokulära celler, kan mycket hjälpa från andra visuella metoder. visas för att på ett effektivt sätt beräkna skillnadskartor från det första direkta beviset på skillnader i stereogram. Dessutom, stereoalgoritmen kan exbrain erhölls i slutet av 1960-talet, när Pettigrew tenderade att inkludera rörelsedetektion och ge coherand medarbetare inspelade skillnader selektiva celler från ent förklaringar för några intressanta djup illusioner striate cortex i katten, det primära visuella området och fysiologiska observationer. I diskussionen som (se Bishop och Pettigrew, 1986). Resultatet blev som följer, jag försöker återskapa den tankegång som ledde överraskning. Få människor på den tiden förväntas hitta disparto dessa modeller och använda dem som exempel för att diskutera ity trimmade celler så tidigt i hjärnans visuella bearbetning den allmänna frågan om hur modeller som dessa kan strömma. Ett decennium senare rapporterade Poggio och samarbetspartners liknande fynd hos vaken behaving apor (se användbar vid tolkning av relevanta experimentella data.
Begreppet differens bidrar till förståelsen av begreppet djup REF.
Binocular Disparity and the Perception of Depth
{'venue': 'Neuron', 'journal': 'Neuron', 'mag_field_of_study': ['Psychology', 'Medicine']}