Abstract-Erasure koder ger ett lagring effektivt alternativ till replikation baserad redundans i (nätverkade) lagringssystem. De medför dock höga kommunikation overhead för underhåll, när några av de kodade fragmenten går förlorade och behöver fyllas på. Sådana overheads uppstår från det grundläggande behovet av att återskapa (eller hålla separat) först en kopia av hela objektet innan någon enskild kodad fragment kan genereras och fyllas på. Det har på senare tid funnits ett intensivt intresse för att utforska alternativ, där de mest framträdande är regenererande koder (RGC) och hierarkiska koder (HC). Vi föreslår som ett alternativ en ny familj av koder för att förbättra underhållsprocessen, som vi kallar självreparationskoder (SRC), med följande framträdande funktioner: a) kodade fragment kan repareras direkt från andra undergrupper av kodade fragment utan att först behöva rekonstruera de ursprungliga uppgifterna, se till att b) ett fragment repareras från ett fast antal kodade fragment, antalet beroende på hur många kodade block som saknas och oberoende av vilka specifika block som saknas. Dessa egenskaper möjliggör inte bara låg kommunikation overhead för att återskapa ett saknade fragment, men också oberoende rekonstruktion av olika saknade fragment parallellt, eventuellt i olika delar av nätverket. Den grundläggande skillnaden mellan SRC och HC är att olika kodade fragment i HC inte har symmetriska roller (lika betydelse). Följaktligen beror det antal fragment som krävs för att fylla på ett specifikt fragment i HC på vilka specifika fragment som saknas, och inte enbart på hur många. På samma sätt kan objektrekonstruktion behöva olika antal fragment beroende på vilka fragment som saknas. RGC:er tillämpar nätkodning över (n, k) raderingskoder och tillhandahåller nätverksinformationsflöde baserat på gränser för minimala underhållskostnader. RGCs måste kommunicera med minst k andra noder för att återskapa något fragment, och minimala overhead uppnås om bara ett fragment saknas, och information laddas ner från alla andra n - 1 noder. Vi analyserar SRC:s statiska resiliens med avseende på traditionella raderingskoder, och observerar att SRC:er har marginellt större överliggande lager för att uppnå ovannämnda egenskaper. De framträdande SRC egenskaper naturligt översätta till låg kommunikation overheads för rekonstruktion av förlorade fragment, och tillåta rekonstruktion med lägre latency genom att underlätta reparationer parallellt. Dessa önskvärda egenskaper gör självreparationskoder till en bra och praktisk kandidat för nätverksanslutna distribuerade lagringssystem.
Slutligen, Självreparerande koder (SRC) REF är en familj av icke-MDS radering koder som som RGC och CRGC syftar till att minimera reparation trafik och lagring overhead, även om detta uppnås genom att drastiskt minska antalet levande noder kontaktas för en reparation.
Self-repairing Homomorphic Codes for Distributed Storage Systems
{'venue': 'Infocom 2011, The 30th IEEE International Conference on Computer Communications', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}