I denna artikel föreslås en variationsbaserad stereoseendemetod baserad på maskor för att återställa 3D-scener (form och lyster) från bilder. Vår metod är baserad på generativa modeller och minimerar reprojiceringsfelet (skillnaden mellan de observerade bilderna och de bilder som syntetiseras från rekonstruktionen). Våra bidrag är tvåfaldiga. 1) För första gången beräknar vi noggrant lutningen av omprojektionsfelet för icke släta ytor som definieras av diskreta triangulära maskor. Lutningen tar korrekt hänsyn till de synförändringar som uppstår när en yta rör sig; detta tvingar konturerna som genereras av den rekonstruerade ytan att perfekt matcha med de synliga konturerna i de ingående bilderna. 2) Vi föreslår en ursprunglig ändring av Lambert-modellen för att ta hänsyn till avvikelser från antagandet om konstant ljusstyrka utan att uttryckligen modellera reflektionsegenskaperna hos scenen eller andra fotometriska fenomen som kameramodellen är inblandad i. Vår metod är således i stånd att återställa formen och den diffusa utstrålningen av icke Lambertiska scener.
För att kringgå denna fråga använde REF direkt den icke-släta ytan för optimering av omprojektionsfelet.
Minimizing the Multi-view Stereo Reprojection Error for Triangular Surface Meshes.
{'venue': 'BMVC', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}