Det högpatogena aviära influensaviruset H5N1, som nu är utbrett i Sydostasien och som nyligen spred sig i vissa områden i Balkanregionen och Västeuropa, har väckt allmänhetens uppmärksamhet på den potentiella förekomsten av en ny allvarlig influensapandemi. Här studerar vi den globala spridningen av en pandemi och dess eventuella inneslutning på global nivå med beaktande av all tillgänglig information om flygresor. Vi studerade en metapopulationsstokastisk epidemimodell i global skala som tar hänsyn till flygflödesdata mellan stadsområden. Vi tillhandahöll en temporal och rumslig utveckling av pandemin med en känslighetsanalys av olika nivåer av smittsamhet av viruset och initiala utbrott förhållanden (både geografiska och säsongsbetonade). För varje spridningsscenario tillhandahöll vi tidslinjen och den geografiska effekten av pandemin i 3 100 stadsområden i 220 olika länder. Vi jämförde baslinjefallen med olika inneslutningsstrategier, inklusive reserestriktioner och terapeutisk användning av antivirala läkemedel (AV). Vi undersökte effekten av användningen av AV-läkemedel i händelse av att terapeutiska protokoll kan genomföras med maximal täckning för befolkningen i alla länder. Med tanke på den stora mångfalden av AV-lager i olika regioner i världen har vi också studerat scenarier där endast ett begränsat antal länder är förberedda (dvs. har betydande AV-leveranser). Framför allt jämförde vi olika planer i vilka, å ena sidan, endast förberedda och rika länder drar nytta av stora AV-resurser, med å andra sidan samarbetsscenarier där länder med stora AV-lager gör en liten del av sina leveranser tillgängliga över hela världen. Vi visar att införandet av lufttransporter är avgörande för bedömningen av sannolikheten för globala utbrott. Den storskaliga terapeutiska användningen av AV-läkemedel i alla drabbade länder skulle kunna mildra en pandemisk effekt med en reproduktionsfrekvens så hög som 1,9 under det första året; med AV-tillgång tillräckligt för att behandla cirka 2–6 % av befolkningen, i kombination med effektiv falldetektering och snabb distribution av läkemedel. För mycket smittsamma virus (dvs. en reproduktionsfrekvens så hög som 2,3) lämnar till och med den orealistiska användningen av förnödenheter motsvarande behandlingen av cirka 20 % av befolkningen 30–50 % av den smittade befolkningen. När det gäller begränsade AV-leveranser och pandemier med en reproduktionsfrekvens så hög som 1,9 visar vi att ju mer samarbetsvillig strategin är, desto effektivare är inneslutningsresultaten i alla regioner i världen, inklusive de länder som gjorde en del av sina resurser tillgängliga för global användning.
Colizza m.fl. REF analyserade infektionen på metapopulationsnivå med hjälp av data om flygresor mellan 3 100 stadsområden i 220 olika länder.
Modeling the Worldwide Spread of Pandemic Influenza: Baseline Case and Containment Interventions
{'venue': 'PLoS Med 4(1): e13. (2007)', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Geography', 'Biology', 'Physics', 'Medicine']}