Utvecklingen av tillförlitliga programvarusystem är ett kostsamt företag. Feltoleranstekniker och självrepareringsmöjligheter leder vanligtvis till ytterligare systemkomplexitet som till och med kan förstöra den avsedda förbättringen när det gäller pålitlighet. Vi presenterar därför ett mönsterbaserat tillvägagångssätt för utformning av servicebaserade system som möjliggör självhantering genom att återanvända beprövade feltoleranstekniker i form av feltoleransmönster. Mönsterspecifikationen består av en tjänstebaserad arkitektonisk design och utplaceringsbegränsningar i form av UML-utplaceringsscheman för de olika arkitektoniska tjänsterna. Arkitekturen återanvänds när systemarkitekturen utformas. Utplaceringsrestriktionerna används för att fastställa giltiga driftsättningsscenarier för en ansökan. Under körtiden används samma restriktioner först för att automatiskt kartlägga ytterligare tjänster på lämpliga noder. Om nodkrascher upptäcks använder vi oss för det andra av restriktionerna för att styra självreparationen av systemet på ett sådant sätt att endast lämpliga reparationsbeslut fattas.
I samband med att denna ram utvidgades föreslog REF en ram för utveckling av tillförlitliga programvarusystem som bygger på ett mönsterperspektiv.
Design of self-managing dependable systems with UML and fault tolerance patterns
{'venue': "WOSS '04", 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Engineering', 'Computer Science']}