Abstrakt. Den tvåfas märke protokoll är en konvention för att representera både en sträng av bitar och klockkanter i en fyrkantig våg. Protokollet används ofta för kommunikation på fysisk nivå i ISO/OSI-hierarkin, och implementeras på mikrokontroller som Intel 82530 Serial Communications Controller. En viktig egenskap hos protokollet är att bitsträngar av godtycklig längd kan överföras tillförlitligt, trots skillnader i klockfrekvenser av avsändare och mottagare (drift), variationer av klockfrekvenser (jitter), och förvrängning av signalen efter generering av en kant. I den här artikeln visar vi hur protokollet kan modelleras naturligt i termer av tidsinställd automata. Vi använder modellen checker Uppaal för att härleda maximal toleranser på klockfrekvenser, för olika fall av protokollet, och för att stödja den allmänna parametriska verifiering som vi formaliserade med bevis assistenten PVS. Baserat på de härledda parameterbegränsningarna föreslår vi fall av BMP som är korrekta (åtminstone i vår modell) men har en snabbare bithastighet än de fall som ofta implementeras i hårdvara.
Metodiskt, metoden i detta dokument liknar vår studie av Bifas Mark Protocol REF, som också använder Uppaal för att analysera fall av protokollet och en teorem bevis för den fullständiga parametrisk analys.
Analysis of a biphase mark protocol with Uppaal and PVS
{'venue': 'Formal Aspects of Computing', 'journal': 'Formal Aspects of Computing', 'mag_field_of_study': ['Computer Science', 'Biology']}