Social intelligens inom robotar har en ganska ny historia inom artificiell intelligens och robotik. Det har dock blivit allt tydligare att sociala och interaktiva färdigheter är nödvändiga krav inom många tillämpningsområden och sammanhang där robotar behöver interagera och samarbeta med andra robotar eller människor. Forskning om människa-robotinteraktion (HRI) innebär många utmaningar när det gäller interaktivitet och "socialt beteende" hos robot och människa. Den första delen av detta dokument behandlar dimensioner av HRI, diskuterar krav på sociala färdigheter för robotar och introducerar det konceptuella utrymmet för HRI-studier. För att illustrera dessa begrepp presenteras två exempel på HCI-forskning. För det första undersöks forskning som undersöker utvecklingen av en kognitiv robot följeslagare. Syftet med detta arbete är att utveckla sociala regler för robotbeteende (robotiquette) som är bekväma och acceptabla för människor. För det andra diskuteras robotar som möjliga pedagogiska eller terapeutiska leksaker för barn med autism. Begreppet interaktiv utveckling i samspelet mellan människor och barn lyfts fram. Olika typer av lekar bland barn diskuteras mot bakgrund av deras potentiella undersökning i experiment med människor-robotar. Dokumentet avslutas med att undersöka olika paradigmer om "sociala relationer" mellan robotar och människor som interagerar med dem.
Autonoma socialt-assistiva robotar måste ha ett brett spektrum av sociala och kognitiva färdigheter som bör integreras sömlöst för att göra det möjligt för dem att interagera effektivt REF.
Socially intelligent robots: dimensions of human–robot interaction
{'venue': 'Philosophical Transactions of the Royal Society B: Biological Sciences', 'journal': 'Philosophical Transactions of the Royal Society B: Biological Sciences', 'mag_field_of_study': ['Biology', 'Medicine']}