Intersektioner är flaskhalsarna i stadsvägsystemet eftersom en korsnings kapacitet endast utgör en bråkdel av de maximala flöden som vägarna som ansluter sig till korsningen kan bära. Denna kapacitet kan ökas om fordon korsar korsningarna i plutoner snarare än en efter en som de gör idag. Plutonbildning möjliggörs genom uppkopplad fordonsteknik. I detta dokument görs en bedömning av de potentiella fördelarna med rörlighet i samband med platuering. Den hävdar att mättnadsflödena, och därmed skärförmågan, kan fördubblas eller tredubblas genom plutooning. Argumentet stöds av analysen av tre kömodeller och av simuleringen av ett vägnät med 16 korsningar och 73 länkar. Den köande analysen och simuleringarna visar att ett signalerat nätverk med fast tidsstyrning kommer att stödja en ökning av efterfrågan med en faktor på (säg) två eller tre om alla mättnadsflöden ökas med samma faktor, utan någon förändring i kontrollen. Dessutom kommer fordonen, trots den ökade efterfrågan, att drabbas av samma försening och restid. Samma skalförbättring uppnås när den fasta tidskontrollen byts ut mot den högsta adaptiva tryckregleringen. En del av kapacitetsökningen kan alternativt användas för att minska kölängderna och den tillhörande köfördröjningen genom att minska cykeltiden. Brister i kontrollen av anslutna fordon för att uppnå platuering vid korsningar verkar vara små.
Författarna använder tre kömodeller av ökande komplexitet för att matematiskt analysera detta argument och komma fram till följande slutsatser: platueringsmekanismen i CACC minskar fordonets framfart och ökar mättnadsflödet; och, vägnätet kan stödja en ökad trafikefterfrågan med samma faktor genom vilken mättnadsflödet i ökade utan att orsaka ökad restid eller en köande fördröjning REF.
Platoons of connected vehicles can double throughput in urban roads
{'venue': None, 'journal': 'arXiv: Dynamical Systems', 'mag_field_of_study': ['Engineering', 'Mathematics']}