Detta dokument presenterar en teori för automatiserat trafikflöde, baserad på en abstraktion av fordonsaktiviteter som in-, utgångs- och cruising, som härrör från ett fordons automatiska kontrolllagar. En aktivitet representeras i flödesmodellen av det utrymme som används av ett fordon som deltar i denna verksamhet. Teorin formulerar TMC trafikplaner som en specifikation av fordonens verksamhet och hastighet, och in- och utfartsflöden för varje motorvägsavsnitt. Vi visar att flöden som uppnår kapacitet kan realiseras genom stationära planer som också minimerar restiden. Dessa optimala planer kan beräknas genom att lösa ett linjärt programmeringsproblem. Vi illustrerar dessa begrepp genom att beräkna kapaciteten hos ett automatiserat motorvägssystem med ett enda körfält, och jämför adaptiv kryssningsstyrning och platooning strategier för automatisering. Teorin tillåter studier av övergående fenomen såsom trängsel, och TMC återkoppling trafikregler utformade för att hantera transienter. Vi föreslår en "grå" TMC-regel som alltid uppnår kapacitet men inte minimerar restiden. Slutligen genomför vi en mikroskopisk studie av infartsaktiviteten och visar hur bristande samordning mellan infart till fordon och fordon på huvudlinjen stör trafikflödet och ökar restiden.
Broucke m.fl. presenterade en trafikflödesteori i automatiserade motorvägssystem och noterade att samordningen av fordonens ingångar till en motorväg kan bidra till att förbättra flödena REF.
A theory of traffic flow in automated highway systems
{'venue': None, 'journal': 'Transportation Research Part C-emerging Technologies', 'mag_field_of_study': ['Engineering']}