Optimering spelar en grundläggande roll inom teknisk design och inom många andra områden inom tillämpad vetenskap. En optimeringsprocess gör det möjligt att få de bästa konstruktionerna som maximerar och/eller minimerar ett antal mål, samtidigt som vissa begränsningar uppfylls. Nuförtiden kräver designaktiviteter en stor användning av beräkningsmodeller för att simulera experiment, som vanligtvis automatiseras genom genomförandet av de så kallade vetenskapliga arbetsflödena. Även om det finns en allmän överenskommelse inom både akademin och industrin om användningen av vetenskapliga arbetsflöden för representation av optimeringsprocesser, har ingen enskild standard uppstått som en giltig modell för att fullt ut karakterisera den. En standard kommer att underlätta samarbetet mellan forskare och industridesigners, samverkan mellan olika områden och en gemensam vokabulär i vetenskapliga och tekniska publikationer. I detta dokument föreslås användning av BPMN 2.0, en väldefinierad standard från affärsområdet affärsprocesser, som en formell representation för både abstrakta och utförande modeller för vetenskapliga arbetsflöden i samband med processoptimering. Aspekter som semantisk uttrycksfullhet, representationseffektivitet och extensibilitet, som krävs för optimering i industriella tillämpningar, har noga övervägts i denna forskning. Praktiska resultat av implementeringen av en industrikvalitetsoptimeringsarbetsflödesmotor definierad i termer av BPMN 2.0-standard presenteras också i pappret.
BPMN 2.0 kan användas för att formellt bygga vetenskapliga arbetsflöden i samband med optimeringsprocesser både när det gäller processrepresentation och utförande, som presenteras i REF.
Towards a Standard Approach for Optimization in Science and Engineering
{'venue': 'ICSOFT', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Engineering', 'Computer Science']}