Tillkomsten av geografiska online sociala nätverk som Foursquare, där användarna frivilligt signalerar sin nuvarande plats, öppnar dörren för kraftfulla studier om mänskliga rörelser. I synnerhet den fina granularitet av lokaliseringsdata, med GPS-noggrannhet ner till 10 meter, och den globala skalan av Foursquare adoption är aldrig tidigare skådade. I detta dokument studerar vi urbana rörlighetsmönster hos människor i flera storstadsstäder runt om i världen genom att analysera en stor uppsättning Foursquare-användare. Förvånansvärt nog, även om det finns variationer i människans rörelse i olika städer, visar vår analys att dessa främst beror på heterogen fördelning av platser över olika stadsmiljöer. Dessutom identifieras en universell lag för människors rörlighet, som isolerar rangavståndet som en nyckelkomponent, som tar hänsyn till antalet platser mellan ursprung och destination, snarare än rent fysiskt avstånd, som beaktas i tidigare verk. Med utgångspunkt i våra upptäckter visar vi också att en rankbaserad rörelse exakt fångar verkliga mänskliga rörelser i olika städer. Våra resultat kastar nytt ljus över de drivande faktorerna för urban mänsklig rörlighet, med potentiella tillämpningar för stadsplanering, platsbaserad reklam och till och med sociala studier. Sedan Ravensteins seminarium [1] har rörligheten för människor i rymden varit ett aktivt ämne för forskning inom samhälls- och geografiska vetenskaper. Det har visats i nästan varje kvantitativ studie och beskrivits i ett brett spektrum av modeller att det finns ett nära samband mellan rörlighet och distans. Människor rör sig inte slumpmässigt i rymden, som vi vet från vårt dagliga liv. Människors rörelser uppvisar i stället en hög grad av regelbundenhet och tenderar att hindras av geografiskt avstånd. Ursprunget till detta beroende av rörlighet på distans och utformningen av kvantitativa lagar som förklarar människors rörlighet är dock fortfarande en öppen fråga, vars svar skulle leda till många tillämpningar, t.ex. förbättra konstruerade system som datormoln och platsbaserade rekommendationer [2–5], förbättra forskningen i sociala nätverk [6] [7] [8] [9] och ge insikt i olika viktiga samhällsfrågor, såsom stadsplanering och epidemiologi [10] [11] [12]. I klassiska studier har två besläktade men divergerande synpunkter dykt upp. Det första lägret hävdar att rörligheten direkt avskräcks av de kostnader (i tid och energi) som är förknippade med fysiskt avstånd. Inspirerad av Newtons gravitationslag förväntas flödet av individer minska med det fysiska avståndet mellan två platser, vanligtvis som en kraftlag för avstånd [13] [14] [15]. Dessa så kallade gravitationsmodeller har en lång tradition inom kvantitativ geografi och stadsplanering och har använts för att modellera ett brett spektrum av sociala system, t.ex. Mänsklig migration [16], kommunikation mellan städer [17] och trafikflöden [18]. Det andra lägret hävdar i stället att det inte finns något direkt samband mellan rörlighet och avstånd, och att avståndet är en surrogat för effekten av mellanliggande möjligheter [19]. Flyttningen från ursprung till destination antas bero på hur många möjligheter som finns närmare än denna destination. En person tenderar därför att söka efter destinationer där man kan tillfredsställa de behov som ger upphov till dess resa, och det absoluta värdet av deras avstånd är irrelevant. Bara deras rankning frågor. Förskjutningar drivs på så sätt av den rumsliga fördelningen av intressanta platser, och därmed av reaktionen på möjligheter snarare än av transportimpedans som i gravitationsmodeller. Det första lägret verkar ha gynnats av praktiker på grund av beräkningslätthet [20], trots att flera statistiska studier har visat att begreppet mellanliggande möjligheter är bättre på att förklara ett brett spektrum av mobilitetsdata [21] [22] [23] [24] [25]. Denna långvariga debatt är av särskilt intresse med tanke på den senaste tidens återupplivande av empirisk forskning om människors rörlighet. I motsats till traditionella verk, där forskare har förlitat sig på undersökningar, småskaliga observationer eller aggregerade data, har den senaste forskningen utnyttjat tillkomsten av genomträngande teknik för att upptäcka banor av miljontals individer med en aldrig tidigare skådad upplösning och för att söka efter universella rörlighetsmönster, till exempel för att mata kvantitativa modeller. Intressant nog har alla dessa verk fokuserat på rörelsernas probabilistiska natur när det gäller fysiskt avstånd. När det gäller gravitationsmodeller finner denna syn sina rötter i fysik, i teorin om onormal spridning. Den tenderar att koncentrera sig på fördelningen av förskjutningar som en funktion av geografiskt avstånd. Nyligen genomförda studier tyder på att det finns en universell makt-law distribution P ( skar)  på – β, som observerats till exempel i celltornsdata av människor som bär mobiltelefoner β = 1.75 [26] eller i rörelserna av "Var är George" dollar räkningar β = 1.59 [27]. Denna universalitet står emellertid i strid med iakttagelserna att förskjutningar i hög grad beror på var de äger rum. En undersökning av hundratusentals mobiltelefoner i Los Angeles och New York visar till exempel på olika karaktäristiska färdlängder i de två städerna [28]. Denna iakttagelse antyder antingen avsaknaden av universella mönster i människans rörlighet eller det faktum att det fysiska avståndet inte är en lämplig variabel för att uttrycka det. I detta arbete tar vi itu med detta problem genom att fokusera på mänskliga rörlighetsmönster i ett stort antal städer arXiv:1108.5355v4 [fysik.soc-ph]
De identifierar också universella egenskaper för rörlighet i städer.
A tale of many cities: universal patterns in human urban mobility
{'venue': 'ArXiv', 'journal': 'ArXiv', 'mag_field_of_study': ['Biology', 'Medicine', 'Physics', 'Computer Science']}