Det har nyligen visat sig att ett makroskopiskt fundamentalt diagram (MCD) som kopplar samman rymdmedelsnätverksflödet, densiteten och hastigheten finns i stadstransportnäten under vissa förhållanden. En MFD är vidare väl definierad om nätverket är homogent med länkar av liknande egenskaper. Detta kollektiva beteende koncept kan också användas för att införa enkla kontrollstrategier för att förbättra rörligheten i homogena stadskärnor utan att behöva detaljer i enskilda länkar. Många verkliga stadstrafiknät är dock heterogena med olika trängselnivåer. För att studera förekomsten av MFD och genomförbarheten av enkla kontrollstrategier för att förbättra nätprestandan i heterogent överbelastade nät fokuserar detta dokument på klusterbildning av transportnät som bygger på de rumsliga egenskaperna hos överbelastning under en viss tidsperiod. Insikter ges om hur denna ram kan utvidgas i det dynamiska fallet. Syftet med partitionering är att erhålla (i) liten variation av länktätheter inom ett kluster som ökar nätverksflödet för samma genomsnittliga densitet och (ii) rumslig kompaktitet för varje kluster vilket gör det möjligt att tillämpa strategier för områdeskontroll. Därför är en partitioneringsmekanism som består av tre på varandra följande algoritmer, utformad för att minimera variansen av länktätheter samtidigt som den rumsliga kompaktiteten hos kluster. För det första tillhandahålls en översegmentering av nätverket av en sofistikerad algoritm (Normalized Cut). För det andra utvecklas en sammanslagningsalgoritm baserad på inledande segmentering och en grov partitionering av nätverket erhålls. Slutligen, en gränsjusteringsalgoritm är utformad för att ytterligare förbättra kvaliteten på partitionering genom att minska variansen av länktätheter samtidigt som den rumsliga kompaktiteten hos kluster. Dessutom, både densitet varians och form jämnhet mätvärden införs för att identifiera önskat antal kluster och utvärdera partitionering resultaten. Dessa resultat visar att både målen för små varianser och rumslig kompaktitet kan uppnås med denna fördelningsmekanism. En simulering i ett verkligt stadstransportnätverk visar ytterligare hur överlägsen den föreslagna metoden är i fråga om effektivitet och robusthet jämfört med andra klusteralgoritmer.
Samtidigt anger REF att om en region innehåller delregioner med avsevärt olika nivåer av trängsel kommer kontrollstrategierna att vara ineffektiva.
On the spatial partitioning of urban transportation networks
{'venue': None, 'journal': 'Transportation Research Part B-methodological', 'mag_field_of_study': ['Mathematics']}