Abstract Decadal klimatprognoser kan ha skicklighet på grund av förutsägbara komponenter i gränsförhållanden (huvudsakligen växthusgaskoncentrationer men också troposfäriska och stratosfäriska aerosoldistributioner) och initiala förhållanden (huvudsakligen havstillståndet). Vi undersöker skickligheten i temperatur och nederbörd hindcasts från en multi-modell ensemble av fyra klimatprognoser system baserade på kopplade ocean-atmosfär modeller. Regionala variationer i skicklighet med och utan trend jämförs med på liknande sätt analyserade oinitierade experiment för att separera trenden på grund av monotont ökande tvingar från fluktuationer runt trenden på grund av havets initiala tillstånd och aerosoldrivningar. I temperaturen kommer det mesta av skickligheten i båda multimodellernas ensembler från de externt påtvingade trenderna. Ökningen av den globala medeltemperaturen är väl representerad i de initialiserade hindcasts, men variationer runt trenden visar lite skicklighet efter det första året på grund av avsaknaden av vulkaniska aerosoler i hindcasts och oförutsägbarheten av ENSO. Modellerna har icke-trivial skicklighet i hindcasts av Nordatlanten yttemperatur bortom trenden. Denna skicklighet är högst i norra Nordatlanten i initialiserade experiment och i subtropiska Nordatlanten i uninitialiserade simuleringar. Ett liknande resultat finns i Stilla havet, även om signalen är mindre tydlig. De oinvigda simuleringarna har god skicklighet bortom trenden i västra norra Stilla havet. De initialiserade experimenten visar en viss skicklighet i decadal ENSO-regionen i östra Stilla havet, i enlighet med tidigare studier. Resultaten i denna studie är dock inte statistiskt signifikanta (p & 0,1) av sig själva. De initialiserade modellerna visar också viss skicklighet i att förutsäga 4 års genomsnittlig Sahelnederbörd vid ledtider på 1 och 5 år, i överensstämmelse med den observerade teleanslutningen från Atlanten. Återigen är skickligheten inte statistiskt signifikant (p & 0.2). Dessutom har oinitierade simuleringar som inkluderar vulkaniska aerosoler liknande färdigheter. Det är därför fortfarande en öppen fråga om initialiseringen förbättrar prognoserna om regnet i Sahel. Vi drar slutsatsen att den främsta källan till färdighet i prognostisering av temperaturen är den trend som tvingas fram av stigande koncentrationer av växthusgaser. Havets initialtillstånd bidrar till skicklighet i vissa regioner, men variationer i gränskrafter såsom aerosoler är lika viktiga i dekadalprognoser.
En MME med fyra klimatprognoser med hjälp av kopplade havsatmosfärmodeller undersöks i REF med särskilt fokus på prognosverifiering.
Decadal prediction skill in a multi-model ensemble
{'venue': 'Climate Dynamics', 'journal': 'Climate Dynamics', 'mag_field_of_study': ['Geology']}