Abstract-The multihop spatial återanvändning Aloha (MSR-Aloha) protokollet infördes nyligen av Baccelli et al., där varje sändare väljer mottagaren bland dess möjliga nästa humle som maximerar den fortsatta utvecklingen av huvudet linjepaket mot sin slutdestination. De identifierar den optimala sannolikheten för medelåtkomst (MAP) som maximerar den rumsliga utvecklingstätheten, definierad som produkten av den rumsliga intensiteten hos försöksöverföringar gånger den genomsnittliga per-hop-framgången för varje paket mot dess destination. Vi föreslår en variant som kallas längst kant routing där varje sändare väljer sin längsta möjliga kant, och sedan identifierar ett paket i sin backlog vars nästa hopp är den tillhörande mottagaren. Det viktigaste bidraget från detta arbete (och från Baccelli m.fl.) är användningen av stokastisk geometri för att identifiera den optimala MAP och den motsvarande optimala rumsliga densiteten för framsteg.
I stället för att ta hänsyn till det genomsnittliga sändningsområdet föreslog författarna till artikeln REF en variant där varje sändare väljer sin längsta möjliga kant och sedan identifierar ett paket i sin buffert vars nästa humle är den tillhörande mottagaren.
Longest Edge Routing on the Spatial Aloha Graph
{'venue': 'IEEE GLOBECOM 2008 - 2008 IEEE Global Telecommunications Conference', 'journal': 'IEEE GLOBECOM 2008 - 2008 IEEE Global Telecommunications Conference', 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}