Programsystem blir mer öppna, distribuerade, genomträngande och uppkopplade. I sådana system blir sambanden mellan löst kopplade tillämpningselement icke-deterministiska. Samordning kan ses som ett sätt att göra sådana löst kopplade system mer anpassningsbara. I detta dokument visar vi hur koordineringssystem, som är jämförbara med nervsystem, kan definieras oberoende av de funktionella system som de reglerar. Sådana samordningssystem är ett nätverk av organisatörer och kontrakt. Vi utvecklar hur kontrakt kan användas för att övervaka, reglera och konfigurera interaktioner mellan kluster av programvaruenheter som kallas roller. Abstract management-kontrakt reglerar flödet av kontroll genom rollerna och tillhandahåller övervakningspunkter. Konkreta kontrakt är domänspecifika och tillåter specificering av prestandavillkor. Dessa kontrakt binder samman grupper av roller i självstyrande kompositer – var och en sammansatt med sin egen organisationsroll. Organisatorernas roller kan styra, skapa, upphäva och omplacera kontrakt. Adaptiva system är uppbyggda från en rekursiv struktur av sådana självstyrda kompositer. En prototypram har byggts från vilken adaptiva applikationer kan härledas. I denna ram används associeringsaspekter som en mekanism för att genomföra kontrakt.
Colman och Han REF diskuterar några idéer om att tillämpa roller i adaptiv mjukvaruutveckling genom att utarbeta hur kontrakt kan användas för att övervaka, reglera och konfigurera interaktioner mellan kluster av programvaruenheter som kallas roller.
Using role-based coordination to achieve software adaptability
{'venue': 'Sci. Comput. Program.', 'journal': 'Sci. Comput. Program.', 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}