Referenser [Akkermans et al., 1993] 13 oberoende och uppgiftsspecifika PSM. Ett antal författare har diskuterat uppgiftsoberoende PSM-specifikationer. I synnerhet [van Heijst och A. Anjewerden, 1996] formulerar uppgiftsoberoende PSM när det gäller acceptanskriterier. Till exempel, deras uppgift-oberoende formalisering av cover & differentiera anger att den "täcka" delen av metoden är tillämplig på domäner där det finns en relation X, som är transitiv, anti-symmetrisk och anti-reflexiv. Denna formulering säger dock ingenting om möjligheten att tillämpa metoden på ett område. Med andra ord ger det inte en alternativ problemlösningsmodell (eller paradigm) för den uppgiftsspecifika modellen som tillhandahålls av cover & differentiera. I själva verket kommer det för det mesta inte att vara särskilt meningsfullt att tillämpa omslagsundermetoden på en relation till de givna egenskaperna. I motsats till detta tillvägagångssätt beskrivs våra uppgiftsoberoende PSM som varianter av sökmetoder - d.v.s. De ersätter ett uppgiftsspecifikt problemlösningsparadigm med ett generiskt. Den metod som användes av [van Heijst och A. Anjewerden, 1996] postulerar också en tydlig åtskillnad mellan uppgiftsspecifika och uppgiftsoberoende beskrivningar av PSM. En liknande dualistisk uppfattning intas också av McDermott [Mc Dermott, 1988], som jämför rollbegränsande metoder med svaga metoder och indikerar att "en svag metod är öppnare när det gäller kontroll än en rollbegränsande metod kan vara; en svag metod sätter inga gränser för karaktären eller komplexiteten hos den uppgiftsspecifika kontrollkunskap som den använder". Vi anser att denna karakterisering av starka vs svaga metoder är för grovkornig. Till exempel gör en svag metod som A* exakta antaganden om förekomsten av heuristisk kunskap, vilket gör det möjligt att konvergera till en optimal lösning. Som detta dokument visar är det dessutom möjligt att omformulera en stark metod som att föreslå och se över som en specialiserad, men uppgiftsoberoende sökmekanism. Så, är en sådan uppgift-oberoende föreslå & revidera en svag eller en stark metod? I grund och botten är det en sökalgoritm - precis som hill-clubing och A* - som gör starka antaganden om tillgängligheten av domänspecifika kunskaper för att undvika backtracking när ett inkonsekvent tillstånd upptäcks. I ett nötskal finns inga starka och svaga metoder, det finns ett kontinuum där man kan definiera sökstrategier som gör starkare och starkare antaganden om tillgängligheten av uppgiftsspecifik kontrollkunskap. Men det finns ingen skarp skiljelinje. I detta dokument har vi karakteriserat denna metodspecialiseringsprocess som en process som består i att utföra lämpliga ontologikartläggningar. Genom detta tillvägagångssätt separeras tydligt specificeringen av en uppgiftsoberoende resonemangsstrategi från frågan om att anpassa strategin till alternativa typer av uppgifter. Ett annat exempel på detta tillvägagångssätt ges i vem som undersökte brädspelsmetoden. Denna metod är en förfining av kronologisk backtracking för en spelare brädspel. Därför är brädspelsmetoden redan en uppgiftsspecifik förfining av en generisk sökstrategi. Det kan dock vara ytterligare specialiserat för att bli tillämpligt på uppdrag eller parametriska designuppgifter (jfr. (Eriksson m.fl., 1995)............................................................................................................ Användningen av ontologier för att karakterisera uppgifter och PSM är inte helt ny. Till exempel definierar [ten Teije, 1997] en uppgift ontologi för diagnostiska problem och [Gennari et al., 1994] har föreslagit att ontologier ska användas som ett sätt att specificera kunskapskraven för en metod för problemlösning. Den senare definierar dock huvudsakligen namn för kunskapstyper och inget tillvägagångssätt ger en specifikation i svart-box-stil av 12 En nackdel med denna generaliserade specifikation är den försvagade uppfattningen om metodens kompetens. Vi kan garantera optimalitet endast i den meningen att en efterföljande stat är en lokal optimal av miljön i en föregångare stat (se Ax 4.2 ́). I de tidigare avsnitten har vi specificerat en uppgift ontologi för parametrisk design och svagare och starkare versioner av en uppgiftsoberoende föreslå och revidera problemlösare. Det återstår att koppla ihop båda, d.v.s. för att anpassa förslag och revidera för parametrisk design. Detta steg består av att producera den relevanta adaptern - se bild. 6............................................................. 4 Det viktigaste ontologiska beslutet är att tolka ett tillstånd i form av en designmodell. I synnerhet definitionerna i bild. 6 identifiera korrekta tillstånd med giltiga designmodeller, fullständiga tillstånd med kompletta designmodeller och partiell fullständighet med den uppsättning parametrar som tilldelas ett värde av en designmodell. Ordning och jämlikhet i fråga om partiell fullständighet definieras i termer av fastställd inkludering och fastställande av lika parametrar. Det avgörande axiomet är Ax 6.3, vilket säkerställer att metodens utdata motsvarar uppgiftens mål. Beviset på detta axiom är ganska trivialt. Den huvudsakliga ansträngningen för att verifiera vår ontologiska specifikation är att säkerställa optimal utmatning av förslag och översyn som antas av Ax 4.2. Metoder och verktyg för att verifiera sådana axiom beskrivs i [Fensel & Schönegge, 1997]. 5 I det här dokumentet har vi definierat i) en ontologi för den parametriska designuppgiften, som är oberoende av alla domäner och PSM; ii) en ontologi för att föreslå & revidera, som är oberoende av alla domäner och aktivitetsmodeller; och slutligen iii) en adapter som integrerar uppgifts- och metodspecifikationer. Den resulterande modellen utgör en uppgiftsspecifik variant av förslag och översyn: föreslå och revidera för parametrisk design. Därför har vi tillhandahållit beskrivningar som möjliggör återanvändning av uppgiftsspecifikationer samt återanvändning av uppgift-4. Infixeringsnotationen används för att skilja termer från parametrisk utformning (infix PD) och termer från förslag och översyn (infix P&R).
Ett tidigt tillvägagångssätt genom Ref tog itu med återanvändning genom att införliva ontologier för domän-, uppgifts- och PSM-specifika kunskaper.
Using ontologies for defining tasks, problem-solving methods and their mappings
{'venue': 'Lecture Notes in Computer Science', 'journal': 'Lecture Notes in Computer Science', 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}