Vi anser att problemet är att effektivt bevisa integriteten hos data som lagras på opålitliga servrar. I den bevisbara datainnehavsmodellen (PDP) förbehandlar klienten datan och skickar den sedan till en opålitlig server för lagring, samtidigt som en liten mängd metadata sparas. Kunden ber senare servern att bevisa att de lagrade uppgifterna inte har manipulerats med eller tagits bort (utan att ladda ner de faktiska uppgifterna). Det ursprungliga PDP-systemet gäller dock endast statiska (eller endast bihang) filer. Vi presenterar en definitionsram och effektiva konstruktioner för dynamisk bevisbar datainnehav (DPDP), som utökar PDP-modellen för att stödja påvisbara uppdateringar av lagrade data. Vi använder en ny version av autentiserade ordböcker baserat på rank information. Priset för dynamiska uppdateringar är en prestandaförändring från O(1) till O(log n) (eller O(n) log n)), för en fil som består av n block, samtidigt som samma (eller bättre, respektive) sannolikhet för felbeteende upptäckt. Våra experiment visar att denna avmattning är mycket låg i praktiken (t.ex., 415KB bevisstorlek och 30ms beräknings omkostnader för en 1GB-fil). Vi visar också hur vi tillämpar vårt DDP-system på utkontrakterade filsystem och versionskontrollsystem (t.ex. CVS).
Erway och Al. Föreslagna dynamiska bevisbara datainnehav (DPDP), som är en utvidgning av PDP REF.
Dynamic provable data possession
{'venue': 'ACM Conference on Computer and Communications Security', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}