Chameleonsignaturer infördes av Krawczyk och Rabin som icke-interaktiva signatursystem som inte medger överföring. Denna första konstruktion använder dock en kameleon hash som lider av ett viktigt exponeringsproblem: Den icke överförbara egendom kräver villighet av mottagaren att följaktligen avslöja en hemlig nyckel, och därmed ogiltigförklara alla signaturer som utfärdats till samma mottagares offentliga nyckel. För att ta itu med denna nyckelåterkallelsefråga och dess problem med viktig omfördelning, lagring av statlig information och ett större behov av interaktion föreslogs ett identitetsbaserat system [1], medan en helt nyckelexponeringsfri konstruktion, baserad på elliptiska kurvor med parningar, dök upp senare [7]. Här tillhandahåller vi flera konstruktioner av exponeringsfria kameleonhashfunktioner baserade på olika kryptografiska antaganden, såsom RSA och diskreta logaritmantaganden. Ett av systemen är en ny konstruktion som bygger på en enda lucka och därför potentiellt kan realiseras över en stor uppsättning kryptografiska grupper (där den diskreta logaritmen är hård).
Ateniese och Medeiros REF föreslog tre nyckelexponeringsfria kameleonthashfunktioner, två baserade på RSA och en baserad på parningar.
On the Key Exposure Problem in Chameleon Hashes
{'venue': 'SCN: Security in Communication Networks, 4th International Conference, Springer-Verlag, LNCS(3352):165–179', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}