Absfruct-Vi presenterar Pulse Protocol som är utformad för multi-hop trådlös infrastruktur tillgång. Även om den liknar den mer traditionella tillträdespunkten, utvidgas den till att gälla för flera humle. Detta är särskilt användbart f i x konferens, flygplats, eller stora företags driftsättningar. I dessa typer av environmen& där användarna är mycket mobila, euerpy effektivitet han blir av stor betydelse. Pulsprotokollet använder en peridic Rood initierad vid nätverksgateways som ger både muting och synchhmnization lo nätverket. Denna synkronisering används för att tillåta tomgång noder att stänga av sina radioapparater för B stora procent av tiden när de inte behövs för paket vidarebefordring. Tlus leder till betydande energibesparingar. Genom simulering validerar vi routingprotokollets prestanda med avseende på både paketleverans och energibesparingar. Trådlöst nätverk används idag främst för att ge mobila användare otömlig tillgång till fast infrastruktur. Detta gör det möjligt för användare att röra sig fritt i hela kontorsnummerlagret samtidigt som de kontinuerligt är anslutna till kontorsnätet och Internet. I dessa typer av miljöer rör sig en majoritet av trafiken mellan de mobila noderna och den fasta infrastrukturen, i motsats till mellan de mobila noderna själva, t.ex. i ad hoc-nät. Medan traditionella åtkomstpunkt enheter för närvarande ger denna förmåga. De har ett begränsat täckningsområde och därför krävs många åtkomstpunkter för att täcka ett visst område. En lösning på detta problem är att använda ett routing protokoll som gör det möjligt för användarna att passera flera humle till närmaste åtkomstpunkt. Detta utökar täckningen avsevärt för varje tillträdespunkt samtidigt som kostnaderna minskar och utbyggnaden förenklas. Även om ett antal ruttprotokoll har föreslagits av den trådlösa nätverksgemenskapen. De har i första hand utformats för ad hoc-nätverk som är peer-to-peer och inte särskilt optimerade för tillträde till fast infrastruktur. Multi-hop tixed infrastruktur access-nät innehåller vanligtvis upp till ett stort antal mobila användare utan lätt tillgängliga kraftresurser. Även om dessa nätverk kan innehålla ett stort antal användare. I allmänhet är det bara en liten del av dem som kommunicerar på en gång. Detta kräver ett protokoll som skalar till höga nodtätheter. hanterar topologiska förändringar på grund av rörlighet och är mycket energieffektiv. Flera metoder har föreslagits för energibevarande. Till exempel ger standarden 802.11 strömsparfunktioner, men den fungerar bara i en enda humlemiljö. Ett antal energisparprotokoll har utformats för ad hoc-nätverk. Men ingen av dem har särskilt fokuserat på denna typ av infrastrukturtillträde. Eftersom denna infrastrukturmodell är ett mer specifikt fall av den allmänna ad hoc-modellen, kan det vara möjligt att utforma ett protokoll som extraherar ytterligare prestanda och energibesparing. Vår Cunrribriion. Vi presenterar puls protokollet som använder en periodisk översvämning. som vi kallar en puls, initierad vid nätverksgateways för att ge både routing och synkronisering till nätverket. Denna periodiska puls bildar ett spännande träd rotat vid nätverksportarna. Genom att spåra sin nuvarande förälder i trädet. Varje nod har en kontinuerligt uppdaterad rutt mot närmaste nätverksgateway. Detta gör det möjligt för noder att upprätthålla anslutning med fast infrastruktur över flera trådlösa humle, vilket ökar täckningsområdet för ett traditionellt tillträdespunktsbaserat system. Noder kan synkronisera med pulsen. vilket gör det möjligt för overksamma noder att stänga av sina radioapparater i större delen av tiden. utom när de krävs för speditering av paket. Detta resulterar$ i betydande energibesparingar. Genom simulering validerar vi routingprotokollets prestanda med avseende på både paketleverans och energibesparingar. Detta dokument är organiserat enligt följande: I Avsnitt II presenterar vi vår infrastruktur tillgång modell och kraftmodell. Vi diskuterar befintliga strategier för maktbevarande i avsnitt 111. I Avsnitt IV beskriver vi i detalj Pulsprotokollet och tillhandahåller simuleringar i Avsnitt V. PROBLEM DEFINITITON OCH MODEL Medan nyttan av trådlösa nätverk sträcker sig till ett brett spektrum av applikationer. Vi skulle särskilt vilja överväga tillämpningen av multi-hop infrastrukturaccess. För närvarande innebär en ma.jority av trådlösa nätverksdistributioner användning av accesspunkter som använder IEEE 802.11 Point Coordination Function (PCF) för att kontrollera åtkomsten till det trådlösa mediet genom centraliserad samordning. Dessa anslutningspunkter ger tillgång till fast infrastruktur för alla noder inom ett enda humle. Multi-hop drift anges för närvarande inte som en del av IEEE-standarden. Denna begränsning komplicerar utbyggnaden av trådlösa nät genom att kräva att varje åtkomstpunkt kopplas in i den fasta infrastrukturen och att ett stort antal anslutningspunkter måste tillhandahålla tillräcklig täckning för ett visst område. Genom att utöka den begränsade åtkomstpunkten modellen till en multi-hop För att analysera effekteffektiviteten av routing protokoll. det är imponaut att tirst förstå exakt hur ström förbrukas av trådlösa gränssnitt. I detta arbete kommer vi spontant att hänvisa till SO2.I I wirelcss adaptrar. Det trådlösa gränssnittet kan vara i fyra möjliga drifttillstånd. Var och en av dem förbrukar energi i spccilic takt. Den minst strömförbrukande staten är slerp sfutr. Medan i sömnen tillstånd den trådlösa kortet dessclfis fortfarande konsumerar en smull mängd kraft. koja radion (som normalt förbrukar mest ström) är avstängd. Medan jag är i det här tillståndet. Kortet kan inte skicka eller ta emot paket och har ingen kunskap om aktiviteter som äger rum på mediet. Eftersom endast radion är avstängd, kan kortet stänga av och på radion snabbt. Om kortet är helt avstängd (inte bara radion) är reaktiveringstiden mycket längre. Det trådlösa kortet kan också finnas i en i d r sfute. Vilket betyder att dess radio är påslagen. hydda är det för närvarande inte skicka eller ta emot data. På begäran routing protokoll brukar spendera en hel del tid i denna skiffer. Eftersom de måste vara ständigt redo att ta emot begäran om rutt. Medan kortet befinner sig i tomgångsläge övervakar det kontinuerligt den mediumavkänning för en bärarsignal som skulle få det att komma in i mottagarstaten. Kortet är i transnit eller får tillstånd när det aktivt skickar eller tar emot. Enligt strömförbrukningsmätningarna för allmänt tillgängliga 802.11b-kort [2] (tabell I)_ är strömförbrukningen i sändande eller mottagande tillstånd inte mycket mer än strömförbrukningen i tomgångshålet_ medan viloläget förbrukar betydligt mindre ström. Den tomgång swte förbrukar endast 36% mindre effekt än kontinuerlig överföring, Sömntillståndet konsumerar dock 9% mindre ström och sedan kontinuerligt sänder, Som ett resultat. För att uppnå maximal effektbesparing måste ett protokoll använda sömntillståndet så ofta som möjligt. Det har gjorts en hel del forskning om energieffektivitet i trådlösa ad hoc-nät och i sensornätverk där det kan anses ännu viktigare på grund av mer begränsade resurser. I allmänhet. Detta arbete tycks delas in i två huvudkategorier. Den första tekniken försöker kontrollera den mängd kraft som används för att överföra ett paket så att endast den kraft som krävs för att få paketet till en viss destination används. Den andra kategorin omfattar utformningen av distribuerade protokoll som gör det möjligt att placera noderna i nätverket i viloläge. Kategorin viloläge är ytterligare uppdelad i tre typer av inflygningar: anslutna aktiva undergrupper. asynkront vakna upp. och synkront vakna upp. Var och en av dessa suategies har fördelar och nackdelar när de tillämpas på den angivna infrastrukturen tillgång och elmodell. Topologi kontrollprotokoll och minst energiväg routing [5] båda försöker att ge energibesparingar genom att styra överföringskraft, Det grundläggande konceptet som driver dessa protokoll är att långdistansöverföringar kräver större effekt än kortdistansöverföringar. Som ett resultat av detta. Att skicka ett paket med flera shon rang < humle kan förbruka mindre total överföringseffekt än att skicka paketet direkt till destinationen. Den största nackdelen med kraftkontrollprotokoll är att överföringseffektförbrukningen vanligtvis utgör en liten del av den totala förbrukade systemeffekten i typiska 502.11 radioapparater. Detta beror både på den höga tomgångsenergiförbrukningen. och låg sändningseffektcykeln ot' en typisk nod i delade trådlösa multi-hop-nätverk. I dessa nätverk noder måste turas sända, så någon särskild nod kommer bara att ha möjlighet att överföra en bråkdel av tiden. Som ett resultat av detta är energistyrningsstrategierna i grunden begränsade till att minska den totala energiförbrukningen med en bråkdel av 36 %. Denna typ av effektbesparande suategy är mycket mer användbar när man använder mycket högre strömradior där överföringskraften börjar dominera den totala strömförbrukningen. och i CDMA-system där överföringsaktivitetscykeln är mycket högre. Intuitionen bakom en ansluten aktiv delmängd protokoll. såsom SPAN [6] eller CAF [7]_ är att när det Me många noder nära tillsammans i en multi-hop trådlöst nätverk. Endast en delmängd av dessa noder behöver vara aktiva för att upprätthålla en huvudsaklig nackdel med den aktiva delmängdsstrategin är att den i.s i sig är beroende av nodtäthet för energibesparingar (SI). Den grundläggande förutsättningen är att det finns tillräckligt med noder att bara ett litet antal av dem behövs vid ett och samma tillfälle. I nätverk med låg densitet. nästan ingen ström kan sparas med hjälp av denna strategi eftersom nästan varje nod måste förbli aktiv. En annan stor nackdel med denna strategi är de allmänna omkostnader som krävs för att upprätthålla en effektiv delmängd. Eftersom noderna är rörliga. Delmängd ska uppdateras kontinuerligt för att ge fullständig täckning. Även om noderna inte var rörliga. Undergruppen måste vara roterad för att undvika att resurser från några noder dräneras helt. Eftersom samordning krävs varje gång delmängd ändras. Detta kan ge upphov till betydande mängder kommunikationstrafik som både begränsar skalbarheten och minskar bra kapacitet genom att skära in i tillgänglig medeltid. Tanken bakom den asynkrona uppvaknandestrategin [9] är att varje nod i nätverket ska kunna sova under en viss del av tiden genom att använda ett noggrant utformat uppvaknandeschema. Dessutom, på grund av schemat-noden kommer att garanteras att vara vaken samtidigt som någon viss angränsande nod i nätverket inom en begränsad tid, utan att kräva någon typ av nätverksklocka synkronisering. Den främsta fördelen med denna strategi är att det krävs lite samordning mellan noderna. Även eftersom varje nod använder samma uppvaknande schema. Nätverket är till sin natur balanserat i termer av lika effekt användning hy differenr noder. Dessutom. Energibesparingarna är oberoende av nodtätheten och möjliggör effektiv drift i nät med låg densitet. Hur som helst. medan asynkron strategi har låga protokoll overhead och god energieffektivitet. Dessa kommer till priset av minskad kommunikation kvalitet och kapacitet. Den asynkrona strategin garanterar bara att två noder kommer att k på samtidigt wilhin en jagad tidsperiod; att garantin inte håller för något antal noder utöver två. Med andra ord, alla noder ett paket måste gå längs en väg kommer inte alla han på samtidigt, så paketet kan fördröjas av upp till den avgränsade tiden för varje humle det passerar. På samma sätt kommer alla noder grannar inte att vara på samtidigt. På så sätt är det också omöjligt att sända traditionella sändningar. Istället "broadcast" meddelanden måste vara individuellt unicasl till varje granne. Eftersom de allra flesta trådlösa routingprotokoll är beroende av sändning för effektiv drift, är detta en stor nackdel för den asynkrona strategin och minskar i hög grad dess verkliga praktiskhet i världen. Dessutom använder den asynkrona väckarprotokollet kraftigt fyrpaket (flera per sekund) för att upptäcka när grannarna är vakna. Eftersom varje nod måste skicka dessa fyrar. Denna strategis skalbarhet kan äventyras i nät med hög densitet. Synkroniserade wake-up metoder fungerar genom att erhålla och underhålla nätverket wide clock synkronisering och göra det möjligt att fatta beslut i nätverket med specifika tidsintervall. Denna typ av tillvägagångssätt kan spara den största mängden kraft. särskilt i tomgångsnätverk, eftersom alla noder i nätverket kan stänga av sina radioapparater under längre tidsperioder. Detta kan ske oberoende av nätet korrekt, såsom densitet. Den andra stora fördelen med denna typ av tillvägagångssätt är att eftersom noder alltid är aktiva samtidigt: nätverkssändningar är fortfarande möjliga. Detta gör det möjligt för traditionella ad hoc routing protokoll att fungera. som är beroende av sändning för effektivitet. De flesta energisparprotokoll brukar inte använda detta tillvägagångssätt på grund av svårigheten att upprätta synkronisering över hela nätet. Den mest kända synkroniserade strategin för att spara energi är SO2.1 I Power Save Mode (PSM). Detta protokoll fungerar bara inom en enda humleproduktion som inte är tillämplig på den modell som vi överväger. Zheng m.fl. Detta beslut träder i kraft dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. [IO] tillhandahåller ett protokoll som utvidgar den 802.11 PSM för att fungera över flera humle. Deras strategi ger vägaktivering. Minimera per paketfördröjning. Men deras synkroniseringsstrategi kräver MAC-lagerimplementering för att uppnå den submillisekundnoggrannhet som krävs av SO2.11 PSM, och hanterar inte fallet med partitioner och sammanslagningar som kan uppstå i en ad hoc-miljö. Pulsprotokollet är också ett synkroniserat uppvaknande tillvägagångssätt. Därför tillåter det sändning och tillåter alla noder i nätverket att stänga av sina radioapparater när nätverket är inaktivt. Vårt protokoll använder också sökväg aktivering för att eliminera per humlefördröjning. men skiljer sig från de befintliga synkroniserade protokollen på så sätt att tidsskalan är mycket större. och att en proaktiv routingtjänst tillhandahålls samtidigt till den effektbesparande funktionaliteten. Den större tidsskalan av Pulse protokollet gör det möjligt att fungera med mycket courder tid synkronisering (i storleksordningen 10 millisekunder) som han kan genomföra utan MAC lager integration. Protokollet är centrerat kring en översvämning som vi kallar puls. som regelbundet skickas vid en fast pulsinfervol. Denna puls översvämning härrör från infrastruktur access noder (pulskällor) och sprids genom hela ad hoc-komponenten i nätet. Denna rytmiska puls fyller två funktioner samtidigt. Det fungerar som den primära routing 0-7603-6355-9/04/$20.Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 av den 25 oktober 2012 om finansiella regler för unionens allmänna budget och om upphävande av rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 (EUT L 298, 26.10.2012, s. 1). Mekanism genom regelbunden uppdatering av varje nod i nätverksrutten till närmaste pulskälla. Varje nod spårar den bästa vägen till pulskällan genom att komma ihåg endast den nod från vilken den fick en översvämning packei med den lägsta metriska. Utbredningen av översvämningen bildar en slinga fri routing träd rotad vid pulskällan. Dessutom. det används för att tillhandahålla nätverkstäckande tidssynkronisering. Om en nod behöver skicka och ta emot paket, svarar den på översvämningen med ett bokningspaket. Reservationspaketet skickas upp i trädet till pulskällan. Reservationspaketet innehåller adressen till den nod som gör bokningen. och används för att ställa in omvända rutter vid alla noder på vägen mellan pulssnurren och den sändande noden. Denna bokningsmekanism fungerar på samma sätt som den vägresponsmekanism som används i AODV [I I]. Observera att det är onödigt för en nod att skicka ett bokningspaket som svar på Hood? Om den inte har paket att överföra. En nod som aktivt kommunicerar måste skicka ett bokningspaket för varje puls den får för att hålla den omvända rutten färsk. När en naken inte har skickat eller tagit emot paket för åtminstone ett fullständigt pulsintervall. Det skickar inte längre ett bokningspaket som svar på pulsen. Pulsprotokollet använder tidssynkroniseringen som tillhandahålls av översvämningen för att skapa en fast tidsperiod under vilken alla noder i nätverket är aktiva. Under denna period. Pulsen förökar sig. och noder kan svara med bokningspaket. Eftersom en nod som inte skickar eller vidarebefordrar ett bokningspaket inte kommer att ha något paket vidarebefordringsansvar förrän nästa puls inträffar. Den kan placera sin radio i viloläge tills nästa pulsperiod börjar. Denna nod deaktivering är vad som gör att Puls protokollet för att spara kraft. Förhållandet mellan pulsperioden och pulsintervallet avgör protokollets arbetscykel. Denna arbetscykel är den primära faktor som bestämmer den inaktiva effektförbrukningen för varje nod i nätet. Att minska pulsperioden resulterar därför i ökad energieffektivitet. Pulsperioden måste dock vara tillräckligt lång så att pulsen svämmar över och bokningspaket kan levereras. För att minimera denna tid. Datatrafiken är stoppad. eliminera stridigheter mellan datapaket och översvämningen. Den periodiska pulsvågen utnyttjar kommunikationskoncentrationen vid pulskällan genom att förse varje nod i nätverket med en kontinuerligt uppdaterad rutt. I sällsynta fall kan noder i nätverket behöva etablera peer to peer connections, som vidarebefordras genom pulskällan. Detta resulterar i alla de rutter i nätet som leder till pulskällan och eliminerar behovet av ytterligare routing overhead. En unik kvalitet av Pulse protokollet är dess inneboende skalbarhet enligt många mätvärden. Protokollet skalar sig till stora nät med avseende på täckningsområde genom att tillåta samtidig drift av flera pulskällor. Dessutom. Protokollets multihop-karaktär gör det möjligt för varje pulskälla att täcka ett mycket större område än den traditionella accesspunktsmodellen. Också. Eftersom all annan routing trafik förutom den periodiska pulsen är unicast. Vägförvärvsprocessen skapar endast lokal trafik på nätet. I kontrast till det. Traditionella ondemand-protokoll måste översvämma och återuppleva nätet för varje aktiv anslutning för att upprätta och underhålla rutter. Skalbarhet till höga nivåer. av rörlighet tillhandahålls av den proaktiva pulsflod. När mohetilitetsnivån ökar. Många fel i rutten kan uppstå i hela nätverket. I Pulsprotokollet repareras alla trasiga rutter samtidigt inom ett pulsintervall med en översvämning och en unicast för varje aktiv nod. I kontrast, ett on-demand protokoll kan Effektiviteten av denna teknik bäst ses genom våra simuleringsresultat i Avsnitt V. Pulsprotokollet cyklar kontinuerligt genom fyra distinkta faser. Bild 2 anger dessa faser och avbildar visuellt arbetscykeln för det två andra pulsintervallet som används i simuleringsavsnittet. Noder måste slå på innan den förväntade pulsen ankomsttid för att säkerställa att det inte missas på grund av ett synkroniseringsfel. Denna period är märkt som Early Power O n i diagrammet. En initial övre gräns för denna period skulle vara en full nätverksdiameter. som vi definierar som tiden för ett översvämmat paket från pulskällan att nå varje nod i nätverket. Eftersom varje nod i nätverket skulle synkroniseras wilh åtminstone den precisionen. En mer exakt mekanism. beskrivs nedan. gör det möjligt för denna tid att bli betydligt mindre i praktiken. Nästa fas kallas för Forward Pirlse Flood. Under detta tidsintervall är pulsen översvämmad till alla noder i nätverket. Detta kräver en full nätverksdiameter för att nå alla noder. Protokollet går sedan in i Foruard Resenorions som ger tillräckligt med tid för eventuella bokningspaket att han vidarebefordras tillbaka till pulskällan. Denna tidsperiod måste vara tillräckligt lång så att den sista noden i nätverket som tar emot pulsfloden kan returnera ett bokningspaket till källan innan noderna i nätverket går in i nästa fas. En gång till. Detta kräver att en nod som har reserverats finns kvar på och deltar aktivt i överföringen av data under denna tidsperiod. Pulsen flödar från pulskällan, och skickas med ett ixed tidsintervall. Flera parametrar används för att ställa in översvämningen för snabb utbredning. Hög nodtäcke. och bra vägval. Översvämningen ger både routing och synkronisering, så den måste ställas in för att tjäna båda behoven samtidigt. Ett pulspaket innehåller bara några få fält: ett sekvensnummer, ett kostnadsmått som används för valet av rutt. och en accumulaied delay timer som används för att öka tidssynkronisering noggrannhet. Detta håller storleken på paketet till ett minimum: öka antalet som kan överföras på en liten tid. Två timingparametrar styr översvämningsutbredningen: jitter och fördröjning. När du tar emot det första pulspaketet. En nod anger en timer för vidaresändning av pulspaketet. Ett enhetligt slumpmässigt tal mellan fördröjning och fördröjning + jitter väljs för denna timer. När timern går ut återsänds pulspaketet med ett ökat kostnadsfält. Fördröjningen tilltog till den ackumulerade fördröjningen. Den slumpmässiga retransmission jitter är en välkänd teknik som används av många översvämningar protokoll för att förhindra kollisioner mellan noder som fick samma sändning. Den fasta fördröjningen är en mekanism som används av pulsprotokollet för att förbättra den ursprungliga noggrannheten hos routingmåttet. Att lägga till en fast fördröjning ökar dramatiskt risken för att det första pulspaketet som hörs kommer att ha lägsta möjliga kostnad. Detta är en önskvärd funktion för pulsprotokollet. Eftersom en nod måste reservera en rutt nästan omedelbart efter att ha hört pulsen översvämning för att uppfylla de snäva tidskrav som krävs för låg effekt drift. En nod är engagerad i en väg när den är reserverad. Även om kunskap om en bättre väg blir tillgänglig. Den fasta fördröjningen maximerar chansen att den bästa vägen han kommer att känna till innan stigen är reserverad. Som en optimering. Fast fördröjning används inte av noder inom två hopar av pulskällan_ eftersom dessa noder alltid hör den bästa vägen först.  1471 Noder i nätverket måste förvärva och upprätthålla korrekt synkronisering med pulskällan för att fungera effektivt. Förvärvet sker genom att man stannar kvar i ett lyssnande tillstånd tills en pulsflod tas emot. Varje översvämningspaket innehåller en relativ tidsutjämning som representerar den tid som förflutit sedan pulsfloden påbörjades. Använda den mottagna tiden, offset. och sin egen lokala oscillator. en nod kan förutsäga när nästa pulsflod kommer att skickas av källan. Eftersom den offset i översvämningspaketet inte inkluderar alla källor till fördröjning Hood paketet kan ha upplevt (sådana Ils MAC tvisteförsening). Och eftersom den lokala oscillatorn inte är perfekt. Tidssynkroniseringen är endast delvis korrekt. För att kompensera för detta. Varje nod håller koll på den tidigaste pulsstanstid som mottagits över alla nyligen mottagna pulser. Dessutom. varje nod vaknar upp ett synkroniseringsintervall tidigt för att undvika att missa pulshood på grund av en ofullständig synkronisering. I händelse av att en nod missar pulsen Hood, kommer den att förbli i ett avlyssnande tillstånd tills den kan återta synkroniseringen på nästa Hood. Reservationspaketen tjänar två syften. De aktiverar mellanliggande noder så att de förblir vakna för att vidarebefordra datapaket och de skapar omvänd rutt poster till uppsättningen av aktiva noder. När en nod i nätverket får ett pulsuppdateringspaket och har data att överföra. Det skapar en reservation paket och vidarebefordrar det-omedelbart (när det har åtagit sig på en ~route) upp för trädet till pulskällan. Ett bokningspaket innehåller en lista över nod-IDS. Initialiserat till ID för noden som skapade nyzeelingen och ett kostnadsfält som initierades till nodens distancc från pulskällan. Whcn en inteirrnediate node vidarebefordrar ett bokningspaket det skapar omvända rutter till de noder som anges i listan över IDS. sätter kostnadsfältet lika med sitt eget avstånd till pulskällan. och bifogar sitt nod-ID om det inte redan har vidarebefordrat eller skickat en bokning. Efter att alla bokningspaket har mottagits av pulskällan. Det har omvända linjer till alla aktiva noa i nätet. Alla andra noder i nätverket som inte skickar eller vidarebefordrar bokningspaket stänger av sina radioapparater vid slutet av pulsperioden. Noder som skickar data under långa tidsperioder måste skicka en bokning "packet som svar på varje puls Hood. Detta krävs eftersom topologin kan förändras kontinuerligt. Eftersom varje gång pulsuppdateringen översvämmas genom nätverket kan ett nytt träd bildas. noder med aktiva anslutningar måste upprepade gånger skicka ett bokningspaket som svar på varje puls. så att de nuvarande noderna som bildar dess väg förblir på. Noder som inte är i färd med att överföra data behöver inte någonsin initiera en ~reservation paket. Pulsprotokollet kräver en mekanism som gör det möjligt att höra bokningspaket som skickas av angränsande noder.
Pulsprotokollet REF är utformat för trådlös infrastruktur med flera block till mobila användare genom att använda en periodisk översvämning som initierats vid gateways för att tillhandahålla routing- och synkroniseringsinformation till nätverket.
The pulse protocol: energy efficient infrastructure access
{'venue': 'IEEE INFOCOM 2004', 'journal': 'IEEE INFOCOM 2004', 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}