Ansiktsneuromuskulära dysfunktion påverkar kraftigt adaptivt och uttrycksfullt beteende och emotionell hälsa. Lämplig behandling underlättas av kvantitativ och effektiv bedömning av ansiktsförsämring. Vi validerade en nyutvecklad metod för att kvantifiera ansiktsrörelse, automatiserad ansiktsanalys (AFA), genom att jämföra den med en etablerad manuell märkningsmetod, Maximal Static Response Assay (MSRA). I AFA, rörelse av ansiktsfunktioner spåras automatiskt av datorseende utan behov av placering av fysiska markörer eller begränsningar av stel huvudrörelse. Nio patienter (sju kvinnor och två män) med en medelålder på 39,3 år och olika ansiktsnervsjukdomar (fem med Bells pares, tre med trauma, och en med tumörresektion) deltog. Patienterna videofilmades när de utförde frivilliga ansiktsaktiviteter (brow-höjning, ögonslutning och leende). För jämförelse med MSRA placerades fysiska markörer på ansiktsmarkeringar. Bildsekvenser digitaliserades till 640  på 480 på 24-bitars pixelmatriser på 30 bilder per sekund (1 pixel på 0,3 mm). Enligt definition för MSRA, koordinaterna för mitten av varje markör registrerades manuellt i de inledande och slutliga digitaliserade ramar, som motsvarar vila och maximal respons. För AFA spårades dessa punkter automatiskt i bildsekvensen. Pearson korrelationskoefficienter användes för att utvärdera överensstämmelsen mellan manuella (MSRA) och automatiserade (AFA) spårningsmetoder, och parade t tester användes för att bedöma den genomsnittliga skillnaden mellan metoder för funktionsspårning. Feature åtgärder var mycket konsekventa mellan olika metoder, Pearson r 0.96 eller högre, p  med 0,001 för var och en av åtgärdsuppgifterna. De genomsnittliga skillnaderna mellan metoderna var små; det genomsnittliga felet mellan metoderna var jämförbart med felet inom den manuella metoden (mindre än 1 pixel). AFA visade en stark samtidig giltighet med MSRA för pixelvis förskjutning. Spårningen var helt automatiserad och gav rörelsevektorer, vilket kan vara användbart för att styra kirurgiska och rehabiliterande metoder för att återställa ansiktsfunktionen hos patienter med ansiktsneuromuskulära sjukdomar. (Plast. - Reconstr. - Vad är det? - Reconstr. Kirurg. 107: 1124, 2001 Ansiktsneuromuskulär dysfunktion påverkar kraftigt adaptivt och uttrycksfullt beteende och emotionellt välbefinnande. Patienten med ansiktsneuromuskulära störningar har ofta svårt att utföra grundläggande dagliga funktioner som att äta, dricka och svälja och förmedla sina känslor och avsikter till andra personer. Risken för måttlig till allvarlig depression och ångest ökar hos denna person.
En metod för att kvantifiera ansiktsrörelser föreslogs av REF.
Automated Tracking of Facial Features in Patients with Facial Neuromuscular Dysfunction
{'venue': 'Plastic and reconstructive surgery', 'journal': 'Plastic and reconstructive surgery', 'mag_field_of_study': ['Medicine']}