Sammanfattning En nyckelfråga vid testning är hur många tester som behövs för en nödvändig nivå av täckning eller feldetektering. Uppskattningar baseras ofta på felfrekvenser vid inledande testning, eller på kodtäckning. Till exempel, tester kan köras tills en önskad nivå av uttalande eller gren täckning uppnås. Kombinatoriska metoder ger möjlighet till ett annat tillvägagångssätt för att uppskatta den erforderliga teststorleken med hjälp av testuppsättningens egenskaper. Detta dokument beskriver metoder för att uppskatta täckningen av, och förmågan att upptäcka, t-vägs interaktionsfel hos en testuppsättning baserad på en täckande uppsättning. Vi utvecklar också en koppling mellan (statisk) combinatorial täckning och (dynamisk) kod täckning, så att om ett specifikt villkor är uppfyllt, 100 % gren täckning garanteras. Med hjälp av dessa resultat föreslår vi praktiska rekommendationer för användning av kombinatorisk täckning för att specificera testkrav, och för att förbättra uppskattningar av feldetekteringskapaciteten hos en testuppsättning.
En annan studie REF presenterar användbara kombinatoriska täckningsmetoder som används för att uppskatta täckningen och kvaliteten på en testuppsättning med avseende på feldetektering för t-vägsinteraktioner.
Measuring and specifying combinatorial coverage of test input configurations
{'venue': 'Innovations in Systems and Software Engineering', 'journal': 'Innovations in Systems and Software Engineering', 'mag_field_of_study': ['Medicine', 'Computer Science']}