Ny forskning i kvantitativa teorier för informationsdöljande ämnen, såsom anonymitet och säkert informationsflöde, tenderar att konvergera mot idén att modellera systemet som en bullrig kanal i informationsteoretisk betydelse. Begreppet informationsläckage, eller systemets sårbarhet, har i vissa avseenden förknippats med begreppet ömsesidig information om kanalen. Ett av Smiths senaste arbeten har dock visat att om attacken består av ett enda försök så är den ömsesidiga informationen och andra koncept som bygger på Shannon entropi inte lämpliga, och han har föreslagit att Rényis min-entropi istället ska användas. I detta dokument överväger och jämför vi två olika möjligheter att definiera läckaget, baserat på Bayes-risken, ett koncept som är relaterat till Rényi min-entropi. Informationsdömande avser en stor grupp av problem, inklusive säkert informationsflöde och anonymitet. Det har funnits ett växande intresse för att utveckla kvantitativa teorier för denna klass av problem, eftersom det har erkänts att icke kvantitativa (dvs. Possibilistiska) tillvägagångssätt är i allmänhet alltför grova, i den meningen att de tenderar att betrakta som likvärdiga system som har mycket olika grader av skydd. Begrepp från informationsteorin har avslöjat ganska bekvämt inom detta område. I synnerhet, begreppet bullriga kanal har använts för att modellera protokoll för informationsdöljning, och flödet av information i program. Tanken är att kanalinmatningen representerar den information som ska hållas hemlig, och utmatningen representerar den observerbara. Ljudet i kanalen genereras av ansträngningarna i protokollet för att dölja kopplingen mellan hemligheter och observerbara, ofta uppnås genom att använda randomiserade mekanismer.
Dessutom har idén om kvantitativt läckage i samband med protokoll undersökts i REF.
Quantitative Notions of Leakage for One-try Attacks
{'venue': 'MFPS', 'journal': 'Electr. Notes Theor. Comput. Sci.', 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}