Den arkitektoniska sårbarhetsfaktorn (AVF) för en maskinvarustruktur är sannolikheten för att ett fel i strukturen kommer att påverka utgången av ett program. AVF fångar både mikroarchitecturala och arkitektoniska fel maskering effekter; därför kan AVF mätningar inte generera insikt i sårbarheten hos programvara oberoende av hårdvara. För att utvärdera beteendet hos programvara i närvaro av hårdvarufel, måste vi isolera den programvaruberoende (arkitektur-nivå maskering) delen av AVF från den hårdvaruberoende (mikroarkitektur-nivå maskering) delen, vilket ger en kvantitativ grund för att fatta tillförlitlighetsbeslut om programvara oberoende av hårdvara. I detta arbete, visar vi att den nya Program Vulnerability Factor (PVF) metrisk ger en sådan grund: PVF fångar arkitektur-nivå fel maskering inneboende i ett program, vilket gör det möjligt för mjukvarudesigners att göra kvantitativa uttalanden om ett programs tolerans mot mjuka fel. PVF kan också förklara AVF-beteendet hos ett program när det utförs på hårdvara; PVF fångar arbetsbelastningsdrivna förändringar i AVF för alla strukturer. Slutligen demonstrerar vi två praktiska användningsområden för PVF: att välja algoritmer och kompilatoroptimeringar för att minska ett programs felfrekvens.
Eftersom AVF representerar den kombinerade effekten av arbetsbelastningen och dess interaktion med hårdvaran, försöker Sridharan och Kaeli REF koppla bort programvarukomponenten i AVF från hårdvarukomponenten genom en mikroarkitekturoberoende metriska som kallas Program Vulnerability Factor (PVF).
Eliminating microarchitectural dependency from Architectural Vulnerability
{'venue': '2009 IEEE 15th International Symposium on High Performance Computer Architecture', 'journal': '2009 IEEE 15th International Symposium on High Performance Computer Architecture', 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}