CALM-överenskommelsen, som Hellerstein först angav [23] och som visade sig i sin reviderade form av Ameloot et al. [13] inom ramen för relationella transducernätverk, hävdar att en fråga har en samordningsfri genomförandestrategi om och endast om frågan är monoton. Zinn m.fl. [32] utvidgade ramen för relationella transducer-nätverk för att möjliggöra särskilda datadistributionsstrategier och visade att den ickemonontoniska win-move-frågan är samordningsfri för domänstyrda datadistributioner. I denna artikel avslutar vi historien genom att likställa allt större klasser av samordningsfria beräkningar med allt svagare former av monotonitet och göra Datalog-varianter explicita som fångar var och en av dessa klasser. Ett sådant fragment är baserat på stratifierad datalogg där regler krävs för att anslutas med undantag för det sista stratumet. Dessutom karakteriserar vi samordningsfriheten som de beräkningar som inte kräver kunskap om alla andra noder i nätverket och som därför inte kan samordnas globalt. Resultaten i denna rapport kan tolkas som ett mer finkornigt svar på CALM-överväganden.
Ameloot m.fl. REF gav därefter ett mer finkornigt svar på CALM-övergreppet genom att relatera dessa starkare varianter av relationstransducernätverk till svagare föreställningar om monotonitet.
Weaker forms of monotonicity for declarative networking: a more fine-grained answer to the calm-conjecture
{'venue': "PODS '14", 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}