Abstract-Vi studerar ett nätverkssäkerhetsspel där strategiska spelare väljer sina investeringar i säkerhet. Eftersom en spelares investering kan minska spridningen av datorvirus, är ett viktigt inslag i spelet den positiva externalitet som görs av investeringen. Med själviska spelare, tyvärr, den totala nätverkssäkerheten kan vara långt ifrån optimal. Bidragen från detta dokument är följande: 1) Vi karakteriserar först priset på anarki (POA) i det strategiska spelet under en "Effektiv investering" modell och en "Bad Traffic" modell, och ger insikt om hur POA beror på enskilda spelares kostnadsfunktioner och deras ömsesidiga inflytande. Vi introducerar också begreppet "viktad POA" för att binda regionen av payoff vektorer. 2) I ett upprepat spel har spelarna mer incitament att samarbeta för sina långsiktiga intressen. Vi anser att det socialt bästa resultatet kan stödjas av det upprepade spelet, jämfört med det sociala optimala. 3) Därefter jämför vi fördelarna med att förbättra säkerhetstekniken och förbättra incitamenten, och visar att enbart förbättring av tekniken kanske inte uppväger priset på anarki. 4) Slutligen karakteriserar vi resultatet av korrelerad jämvikt (CE). Även om dokumentet fokuserar på nätsäkerhet, många resultat är i allmänhet tillämpliga på spel med positiva externa effekter. Index Terms-Correlaterad jämvikt (CE), spelteori, nätverkssäkerhet, positiv externitet, priset på anarki (POA), upprepade spel.
Den effektiva investeringsmodellen i Ref har övervägts för att fastställa en gräns för priset på anarkisk klyfta, dvs. Klyftan mellan socialt optimala och Nash jämviktsinvesteringar, i säkerhetsspel.
How Bad Are Selfish Investments in Network Security?
{'venue': 'IEEE/ACM Transactions on Networking', 'journal': 'IEEE/ACM Transactions on Networking', 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}