Abstrakt. Vi anser att problemet med att bevisa att en användare har valt och korrekt använt ett verkligt slumpmässigt frö i generationen av hennes RSA nyckelpar. Denna uppgift är relaterad till problemet med nyckelvalidering, den process där en användare bevisar för en annan part att hennes nyckelpar har genererats säkert. Syftet med nyckelvalideringen är att övertyga den verifierande parten om att användaren inte avsiktligt har försvagat eller återanvända sin nyckel eller oavsiktligt använt sig av dålig programvara. Tidigare strategier för detta problem har varit ad hoc, som syftar till att bevisa att en privat nyckel är säker mot specifika typer av attacker, t.ex., att en RSA-modul är motståndskraftig mot elliptiska kurvbaserade factoring attacker. Detta tillvägagångssätt resulterar i en ganska otillfredsställande tvättlista över säkerhetstester för nycklar. Vi föreslår ett nytt tillvägagångssätt som vi kallar nyckelgeneration med kontrollerbar slumpmässighet (KEGVER). Vårt mål är att visa i noll kunskap att en privat nyckel har genererats slumpmässigt enligt en föreskriven process, och är därför sannolikt att dra nytta av den fulla styrkan i det underliggande kryptosystemet. Vårt förslag kan ses som en typ av distribuerad nyckelgeneration protokoll som involverar användaren och kontrollera parten. Eftersom den resulterande privata nyckeln endast innehas av användaren, kan vi dock föreslå ett protokoll mycket mer praktiskt än konventionell distribuerad nyckelgenerering. Vi fokuserar här på ett KEGVER protokoll för RSA nyckelgeneration.
Juels och Guajardo REF erbjuder ett protokoll för nyckelgenerationen RSA som ytligt liknar den som vi presenterar här.
RSA Key Generation with Verifiable Randomness
{'venue': 'In Public Key Cryptography 2002, LNCS 2274', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}