Begäran om kommunikation via mobila enheter kan vara störande för den aktuella uppgiften eller den sociala situationen. För att minska frekvensen av störande förfrågningar är ett lovande tillvägagångssätt att ge samtalspersonerna signaler om en mottagares sammanhang genom en informationsvisning, vilket möjliggör välgrundade beslut om när de ska ringa. Befintliga displayer ger vanligtvis signaler baserade på vad som lätt kan kännas, vilket kanske inte motsvarar vad som behövs under samtalsbeslutet. I den här artikeln rapporterar vi resultat från en fyra veckors dagboksstudie av mobiltelefonanvändning, där användarna spelade in vilken kontextinformation de övervägde när de ringde, och vilken information de önskade att andra hade tagit hänsyn till när de tog emot ett samtal. Våra resultat destillerades till lektioner som kan användas för att förbättra utformningen av medvetenhetsdisplayer för mobila enheter, t.ex. visa frekvensen av en mottagares senaste kommunikation och avstånd från en mottagare till hennes telefon. Vi diskuterar teknik som kan göra det möjligt att förverkliga de signaler som anges i dessa lektioner i informationsdisplayer, samt diskutera begränsningar av sådana displayer och frågor om integritet.  Den snabba spridningen av mobila kommunikationsutrustningar som mobiltelefoner har möjliggjort allestädes närvarande kommunikation mellan familj, vänner och kollegor. Detta har uppenbara fördelar, men att ta emot förfrågningar om kommunikation vid olämpliga tillfällen kan vara mycket störande för den nuvarande uppgiften [33] eller den sociala situationen [2, 33]. För att identifiera lämpliga tidpunkter för att initiera kommunikation måste de som ringer kunna balansera sitt behov av kommunikation med mottagarnas behov av att fortsätta att engagera sig i uppgiften eller den sociala situationen. Befintliga mekanismer för att upprätthålla denna balans inkluderar att tillåta mottagare att välja bland många aviseringsmetoder såsom ringsignaler och ringstilar (t.ex. ljud, vibrat, tyst) eller genom att utnyttja caller-id-funktionen. Men dessa mekanismer är mottagarorienterade - mottagaren är tvungen att besluta om att ta emot ett samtal i förväg eller inte utan att känna till samtalets syfte. Att göra det möjligt för de som ringer att skicka mer kontextinformation (t.ex. textmeddelanden som anger syftet) till mottagaren erbjuder en möjlig lösning, eftersom det skulle göra det möjligt för en mottagare att fatta ett mer välgrundat beslut om huruvida samtalet ska tas emot. Den uttryckliga ansträngning som krävs av uppringaren (inmatning av meddelandet) och som åläggs mottagaren (läsning och tolkning av meddelandet) kan dock uppväga en eventuell ökning av mottagarens förmåga att moderera inkommande samtal. Ett lovande alternativ är att utveckla kommunikationsorienterade informationsdisplayer som ger en uppringare en signal om mottagarens sammanhang (t.ex. se [13, 18, 21, 34] ), vilket gör det möjligt för den som ringer att fatta ett mer informerat beslut om huruvida det nu är en lämplig tidpunkt att ringa. En övertygande fördel med detta tillvägagångssätt är att det bibehåller balansen i ansträngningen mellan uppringaren och mottagaren i samtalsinitieringsprocessen. Till exempel kan en uppringare konsultera informationsdisplayen för att avgöra om begäran ska initieras, medan en mottagare kan använda anmälningssätt eller uppringare-id för att besluta om han eller hon ska acceptera. Befintliga informationstavlor förser vanligtvis besökare med kontextinformation som lätt kan kännas (t.ex. närvaro, schema, konversation osv.) [4, 13, 18, 34] ; som kanske inte motsvarar vad som faktiskt behövs under samtalsinitieringsprocessen. Studier bekräftar att de som ringer verkligen kommer att använda kontextinformation för att samordna sina kommunikationsförfrågningar [2, 11], men på liknande sätt har dessa studier endast ansett kontextinformation som lätt kunde uppfattas eller på annat sätt ansågs vara viktig. Som ett resultat av detta finns det fortfarande inte tillräcklig förståelse för vilket spektrum av kontextinformation som bör ingå i informationsdisplayer för kommunikationsutrustning, t.ex. mobiltelefoner. I detta dokument rapporterar vi resultaten av en fyra veckor lång dagboksstudie av mobiltelefonanvändning, där användare registrerade på plats vilken kontextinformation de övervägde när de skulle besluta om de skulle inleda ett samtal (samtalsperspektiv), och vilken information de önskade att de som ringde hade övervägt innan de ringde (mottagare perspektiv). Användningen av just denna forskningsmetod gjorde det möjligt för oss att få tillgång till användarnas pågående tankeprocesser i vardagssituationer [6]. Vår studie fokuserade på användningen av mobila enheter på grund av deras prevalens och eftersom kommunikationsförfrågningar från dessa enheter ofta stör våra dagliga uppgifter och sociala situationer [32]. Resultaten från vår studie ger ytterligare inblick i vilka typer av kontextinformation som behövs under samtalsinitieringsprocessen. Till exempel, våra mer överraskande resultat inkluderade att frekvensen av en mottagares senaste kommunikation och avstånd från mottagaren till deras telefon ofta beaktades i samtalsinitieringsprocessen, men ändå inte finns i befintliga medvetande displayer. Vi destillerar våra resultat till en uppsättning designlektioner som kan utnyttjas för att förbättra utformningen av medvetenhetsdisplayer för mobila enheter. Genom att hänvisa till befintlig och kommande teknik beskriver vi också realistiska tekniker som kan användas för att känna av mycket av den kontextinformation som anges i våra lärdomar. Slutligen lägger vi fram bevis från vår studie som belyser eventuella begränsningar i användningen av informationsdisplayer och användarnas önskemål om integritet. I detta avsnitt beskriver vi kostnader för avbrott orsakade av mobila enheter, tekniker för samordning av kommunikation, och hur vårt arbete skiljer sig från andra studier av telekommunikationsutrustning. Den snabba spridningen av mobila enheter har gjort människor mer tillgängliga för kommunikation. Detta erbjuder otrolig bekvämlighet,
Anledningen är att det inkommande samtalet är välkommet för någon eftersom det ger en mental paus från den aktuella uppgiften som behövs för hennes REF.
Should I call now? understanding what context is considered when deciding whether to initiate remote communication via mobile devices
{'venue': "GI '07", 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}