Vissa statistiska metoder som utvecklats nyligen i biometri och ekonometri litteratur visar stora löften om att förbättra analysen av durationstider i marknadsföring. De införlivar rätt censurering som är allmänt förekommande i varaktighet gånger data, och kan användas för att göra en mängd olika användbara förutsägelser. Båda dessa egenskaper gör att dessa metoder är att föredra framför regressions-, logg- och diskriminanta analyser som marknadsförare vanligtvis har använt för att analysera durationer. Detta dokument är avsett att uppfylla tre mål. För det första visar vi hur beslutssituationer med varaktighet skiljer sig från andra marknadsföringsfenomen. För det andra visar vi hur standardmodelleringsmetoder för att hantera durationstider kan brytas ner på grund av de egenheter som är inneboende i durationer. I de senaste marknadsföringsartiklarna har det föreslagits att ett alternativ till dessa konventionella förfaranden, dvs. riskfrekvensmodeller och proportionell riskregression, på ett effektivare sätt kan hantera uppgifter om durationstyp. För det tredje, för att undersöka om dessa föreslagna fördelar faktiskt levereras för marknadsföringstid data, uppskattar och validerar vi både konventionella och riskfrekvens modeller för hushåll interpurchase tider saltin kex. Våra resultat visar att de proportionella riskregressionsmetoderna är överlägsna de vanliga förfarandena när det gäller estimatens stabilitet och face validitet och prediktiv noggrannhet.
I samband med marknadsföringsvetenskap validerade Helsen och Schmittlein (1993) riskfrekvensmodeller för hushållets interköpstider och bevisade modellens effektivitet REF.
Analyzing Duration Times in Marketing: Evidence for the Effectiveness of Hazard Rate Models
{'venue': None, 'journal': 'Marketing Science', 'mag_field_of_study': ['Economics']}