Förhållandet mellan utbredningen av läs - och skrivkunnighet i Juda och sammansättningen av bibliska texter har väckt vetenskaplig uppmärksamhet i över ett århundrade. Information i denna fråga kan härledas från hebreiska inskriptioner från slutfasen av den första tempelperioden. Vi rapporterar vår utredning av 16 inskriptioner från den Judahitiska ökenfästningen i Arad, daterad ca. 600 f.v.t., kvällen före Nebukadnessars förstöring av Jerusalem. Utredningen bygger på nya metoder för bildbehandling och dokumentanalys samt algoritmer för maskininlärning. Dessa tekniker gör det möjligt att identifiera det minsta antalet författare i en given grupp av inskriptioner. Vår algoritmiska analys, kompletterad med textinformation, avslöjar minst sex författare inom de undersökta inskriptionerna. Resultaten visar att i denna avlägsna fort läs- och skrivkunnighet hade spridit sig över hela den militära hierarkin, ner till quartermastern och förmodligen till och med under den rangen. Detta innebär att det fanns en utbildningsinfrastruktur som kunde stödja sammansättningen av litterära texter i Juda redan innan det första templet förstördes. En liknande läs- och skrivkunnighetsnivå inom detta område bekräftas igen endast 400 y senare, ca. 200 f.Kr. Biblisk exegetis  på läs- och skrivkunnighetsnivå  på Arad ostraca  med dokumentanalys  på maskininlärning B på biblisk exegetis och historiska överväganden forskare diskuterar om den första stora fasen av sammanställningen av bibliska texter i Jerusalem ägde rum före eller efter förstörelsen av staden av babylonierna år 586 f.v.t. (t.ex. ref. Första stycket ska ersättas med följande: En relaterad och omstridd fråga är läskunnighetens nivå, det vill säga den grundläggande förmågan att kommunicera skriftligt, särskilt i de hebreiska kungadömena Israel och Juda (2). Det bästa sättet att besvara denna fråga är att titta på de materiella bevisen: de inskriptioner som härrör från arkeologiska utgrävningar (t.ex. ref. Tre, tre, fyra, fyra, fyra, fyra, fyra, fyra, fyra, fyra, fyra, fyra, fyra, fyra, fyra, fyra, fyra, fyra, fyra, fyra, fyra, tre, tre, tre, tre, tre, tre, tre, tre, tre, tre, tre, tre, tre, tre, tre, tre, tre, tre, tre, tre, tre, tre, tre, tre, tre, tre, tre, tre, tre, tre, tre, tre, tre... Inskriptioner som citerar bibliska texter, eller som är besläktade med dem, finns sällan (för två amuletter från Jerusalem som möjligen daterar sig till denna period, ekar den prästerliga välsignelsen i 4 Mosebok 6:23-26, se refs. 4 och 5), förmodligen på grund av att papyrus och pergament inte är väl bevarade i klimatet i regionen. Men ostraca (inskriptioner i bläck på keramiska sherder) som behandlar mer vardagliga frågor kan också kasta ljus över volymen och kvaliteten på skrivandet och erkännandet av kraften i det skrivna ordet i samhället. För att undersöka graden av läs - och skrivkunnighet och scenen för sammanställning av litterära texter i det monarkiska Juda vände vi oss till Hebreiska ostraka från rikets sista dagar, innan Nebukadnessar förstördes år 586 f.v.t. och dess elit förvisades till Babylonien. Det finns flera inskriptioner för denna period. Vi fokuserade på corpus av över 100 hebreiska ostraca som hittades vid fästningen av Arad, belägen i torra södra Juda, vid gränsen av riket med Edom (se ref. 6 och bild 1 )............................................................................................................... Inskriptionerna innehåller militära befallningar om truppers rörlighet och försörjning av förnödenheter (vin, olja och mjöl) som ställs mot bakgrund av de stormiga händelserna under de sista åren före Juda fall. De inbegriper befallningar som kom till Arads fästning från högre echeloner i det judaitiska militärsystemet, såväl som korrespondens med grannfästen. En av inskriptionerna nämner "Judas konung" och en annan "JHWH:s hus", som syftar på templet i Jerusalem. De flesta av de bestämmelser som nämner den grekiska legosoldaten (7) hittades på golvet i ett enda rum. De är adresserade till en person som heter Eliashib, kvartersmästaren i fästningen. Det har föreslagits att de flesta av Eliashib brev innebär registrering av cirka en månads utgifter (8). Av alla hebreiska inskriptioners corpora ger Arad den bästa uppsättningen data för att utforska frågan om läskunnighet i slutet av den första tempelperioden: (i) Lejonets andel av corpus representerar en kort tidsrymd på några år ca. 600 f.v.t.; ii) det kommer från en avlägsen region i riket, där spridningen av läskunnighet är mer betydelsefull än dess spridning i huvudstaden; och iii) det är kopplat till Juda militära administration och därmed byråkratisk apparat. Att identifiera antalet "händer" (dvs. författare) som är inblandade i denna corpus kan belysa betydelsen av Scholars-debatten om huruvida den första stora fasen av sammanställningen av bibliska texter ägde rum före eller efter Jerusalems förstöring år 586 f.v.t. Spridning av läs- och skrivkunnighet anses vara en förutsättning för att sådana texter ska kunna skapas. Forntida inskriptioner ger viktiga bevis för att läs - och skrivkunnigheten ökar. Detta papper fokuserar på 16 bläck inskriptioner som finns i öknen fästningen Arad, skriven ca. 600 f.Kr. Genom att använda nya bildbehandlings- och maskininlärningsalgoritmer drar vi slutsatsen att det finns minst sex författare i denna corpus. Detta tyder på en hög grad av läs- och skrivkunnighet i den judaitiska administrativa apparaten och ger en möjlig scenmiljö för sammanställning av bibliska texter. Efter rikets bortgång återuppstår en liknande läs - och skrivnivå endast ca. 200 f.Kr. Författarens bidrag: S.F.-G., A.S. och B. Sober utformade forskning; S.F.-G., A.S. och B. Sober utförde forskning; S.F.-G., A.S. och B. Sober bidrog med nya reagenser/analytiska verktyg; D.L. och E.T. övervakade utvecklingen av algoritmerna N.N., B. Sass och I.F. Tillhandahåller arkeologisk och epigrafisk analys och historisk rekonstruktion; E.P. övervakade utvecklingen av algoritmerna; S.F.-G., A.S. och B. Sober analyserade data; S.F.-G., A.S., B. Sober, D.L., N.N., B. Sass, E.T., E.P., och I.F. skrev tidningen, och E.P. och I.F. Ledde forskargruppen.  Man kan försöka använda befintliga datoriserade algoritmer för automatisk handstilsjämförelse. En algoritmisk analys av Arad corpus via lättillgängliga medel hämmas dock av flera faktorer. För det första, det dåliga tillståndet att bevara ostraca (Fig. 2) kunde inte åtgärdas med befintliga metoder för bildförvärv (9, 10). För det andra utgör de ofullkomliga digitala bilderna en utmaning för bildsegmentering och förbättringsmetoder (11, 12). Slutligen, att känna igen händer via dokumentanalys algoritmer är ett lockande problem även i en modern skrivande inställning (13). Följaktligen utvecklade vi nya metoder för bildbehandling och dokumentanalys samt algoritmer för maskininlärning. Dessa tekniker gör att vi kan identifiera det minimala antalet författare representerade i en given grupp av ostraca. Vår algoritmiska sekvens bestod av tre på varandra följande steg, som fungerar på digitala bilder av ostraca (se Supporting Information). Alla steg är helt automatiska, med undantag för det första, som är ett semiautomatiskt steg. i) Återställande av tecken (se exempel i bild 3 ; se även Stödinformation och ref. 14) ii) Utdrag av teckens egenskaper, som beskriver deras olika aspekter (t.ex. vinklar mellan drag och teckenprofiler), och mätning av likheten ("avstånd") mellan tecknens vektorer. iii) Test av nollhypotesen H 0 (för varje par ostraca), att två givna inskriptioner skrevs av samma författare. Ett motsvarande P-värde (P) härleds genom att utnyttja data från föregående steg. Om P ≤ 0,2, avvisar vi H 0 och accepterar den konkurrerande hypotesen hos två olika författare; annars förblir vi obeslutsamma. Slutprodukten är en tabell som innehåller P för en jämförelse av varje par ostraca. Innan vi implementerade vår metodologi på Arad corpus, testades den grundligt på moderna hebreiska handstilar och fann solid (se Supporting Information för detaljer). Med hjälp av denna datoriserade procedur analyserade vi 16 inskriptioner från Arad fästningen (nämligen ostraca 1, 2, 3, 5, 7, 8, 16, 17, 18,, 24, 31, 38, 39, 40 och 111), som är relativt läsbara och har ett tillräckligt antal tecken för undersökning. Två av inskriptionerna (ostraca 17 och 39) är inskrivna på båda sidor av sherden, vilket gör att antalet texter är under utredning till 18. Resultaten sammanfattas i tabell 1. Ostraca-numren leder raderna och kolumnerna i tabellen, med skärningscellerna som ger jämförelserna 'P. Cellerna med P ≤ 0,2 är markerade med rött, vilket indikerar att de två ostraca anses vara skrivna av olika författare. Vi upprepar att när P > 0.2 kan vi inte hävda att de skrevs av en enda författare. Resultaten gör det möjligt för oss att uppskatta det minimala antalet författare i de testade inskriptionerna. Till exempel visar undersökningen av ostraca 7, 18, 24 och 40 att deras författare är parvisa distinkt; i själva verket kan sex sådana "quadruplets" identifieras i tabell 1, vilket gör förekomsten av minst fyra författare som mycket troligt; se Stödinformation för detaljer. Utifrån den statistiska analysen kan man därför dra slutsatsen att det finns minst fyra unika händer i den testade corpus. Våra algoritmiska observationer kan kompletteras ytterligare av den textmässiga och arkeologiska kontexten av ostraca, avsiktligt undvikas fram till denna punkt. I synnerhet var de prosaiska förteckningarna över namn i ostraca 31 och 39* sannolikt sammansatta i Arad, i motsats till ostraca 7, 18, 24 och 40, som troligen sändes från andra platser. † Enligt tabellen skiljer sig ostracon 31 från båda sidor av ostracon 39; vi kan därför anta att det finns ytterligare två författare, sammanlagt minst sex olika författare. Att identifiera författarnas militära led kan ge information om spridningen av läskunnighet inom den Judahiska armén. Vår föreslagna rekonstruktion av de hierarkiska förbindelserna mellan signatärerna och adressaterna till de undersökta inskriptionerna är följande (se bild). 4 ): i) Juda konung: omnämnd i ostracon 24 att diktera den övergripande militära strategin ii) En namnlös militär befälhavare: författaren till ostracon 24 iii) Malkiyahu, befälhavaren för Arad fästningen: nämns i ostracon 24 och mottagaren av ostracon 40 § iv) Eliashib, kvartsmästaren i Arad fästning: adressaten för ostraca 1-16 och 18; nämns i ostracon 17a; författaren av ostracon 31 v) Eliashib underordnad: tilltalar Eliashib som "min herre" i ostracon 18 Efter denna rekonstruktion, är det rimligt att härleda spridningen av läskunnighet bland den Judahitiska armén rankas ca. 600 f.Kr. Ett bestridande påstående att ostrakan skrevs av professionella skriftlärda kan avfärdas med två argument: förekomsten av två skilda författare i den lilla fästningen Arad (författare till ostraca 31 och 39) och textinnehållet i inskriptionerna: Ostracon 1 beordrar mottagaren (Eliashib) "skriv namnet på dagen", ostracon 7 kommandon "och skriv det inför dig. ." och i ostracon 40 (rekonstruktioner i refs. 6 och 18) nämner författaren att han hade skrivit brevet. I stället för att antyda att det finns skriftlärda som följer med varje judisk ämbetsman antyder de skrivna bevisen således en hög grad av läs - och skrivkunnighet i hela den judaitiska befälsordningen. Spridningen av skrift inom den Judahitiska armén runt 600 f.Kr. bekräftas också av förekomsten av andra militärrelaterade korpora av ostraca, i Horvat 'Uza (19) och Tel Malh. ata (20) i närheten av Arad och i Lachish { i Shefelah (sammanfattning i ref. 3)-alla ligger vid Juda gränser (Fig. 1).................................................................. Vi antar att på alla dessa platser var situationen liknande Arad, med även de mest vardagliga order nedskrivna ibland. Med andra ord, hela arméapparaten, från högt uppsatta tjänstemän till ödmjuka vice-kvartsmästare av små ökenutposter långt från centrum, var läskunnig, i betydelsen av förmågan att kommunicera skriftligt. För att stödja denna byråkratiska apparat måste det ha funnits ett lämpligt utbildningssystem i Juda vid slutet av den första tempelperioden (2, 21-23). Ytterligare bevis som stöder skrivande medvetenhet av de lägsta echelonerna i samhället verkar komma från Mez. ad Hashavyahu ostracon (24), som innehåller ett klagomål från en korvarbetare mot en av hans tillsyningsmän (de flesta forskare är överens om att det var sammansatt med hjälp av en skrivare). Extrapolering av minst sex författare i 16 Arad ostraca till hela Arad corpus, till hela militärsystemet i södra Juda gräns, till militära poster i andra delar av riket, till centrala administrativa städer som Lachish, och till Vi förmodar att statusen för de officerare som beordrade leveranser till Kittiyim (den grekiska eller cypriotiska legosoldat enhet), som skrev ostraca 1-8 och 17a, liknade den Malkiyahu (befälhavaren av fästningen i Arad), och i alla fall de var Eliashibs överordnade. Lägg också märke till att Gemaryahu och Nehemyahu (ostracon 40) är Malkiyahus underordnade, medan Hananyahu (författare till ostracon 16, även omnämnd i ostracon 3) förmodligen är Eliashibs motsvarighet i Beer Sheba. Ostracas textinnehåll tyder också på en differentiering mellan stridande och logistikinriktade tjänstemän (Fig. 4) Spridningen av läs- och skrivkunnighet i senmonarkiska Judar ger en möjlig scenmiljö för sammanställning av litterära verk. Det är sant att bibeltexter kunde ha skrivits av några få och hållits i avskildhet i Jerusalems tempel, och den analfabetiska befolkningen kunde ha informerats om dem i offentliga uppläsningar och muntliga budskap av dessa få (t.ex., 2 Kungaboken 23:2, med hänvisning till den period som diskuteras här). Men den utbredda läs - och skrivkunnigheten ger en bättre bakgrund till de ambitiösa verkens sammansättning, såsom Femte Moseboken och det forntida Israels historia i Josuas böcker till Kungaboken (den så kallade Deuteronomistiska Historien), som utgjorde plattformen för den judaitiska ideologin och teologin (t.ex. ref. Det är viktigt att se till att det finns tillräckligt med information för att kunna utföra sina uppgifter och för att kunna utföra sina uppgifter på ett effektivt sätt. Helst, för att härleda från läskunnighet om litterära (att skilja sig från vardagliga) texter, borde vi ha genomfört jämförande forskning under århundradena efter Jerusalems förstöring, en period då andra bibliska texter skrevs i både Jerusalem och Babylonien enligt nuvarande textforskning (t.ex. refs. 1 och 26)........................................................................................................... Men under de babyloniska, persiska och tidiga hellenistiska perioderna visar Jerusalem och de södra högländerna nästan inga bevis i form av hebreiska inskriptioner. I själva verket har inte en enda säkert daterad hebreisk inskription påträffats i detta område under perioden mellan 586 och ca. 350 BCE # -inte en ostracon eller ett sigill, ett sigill intryck, eller en tjura [det lilla som vi vet om denna period är i arameiska, manus av den nyligen nuvarande persiska imperium (27)]. Detta bör inte komma som någon överraskning, eftersom förstöringen av Juda medförde kollapsen av rikets byråkrati och deportationen av många av litteraturen. Ändå, i århundraden mellan ca. 600 och 200 f Kr, spänningen mellan nuvarande bibliska exegetis (argument för massiv sammansättning av texter) och de negativa arkeologiska bevisen förblir olösta. Denna forskning utfördes på två datauppsättningar av skriftligt material. Huvuddokumentet assemblage var en corpus av 16 hebreiska ostraca inskriptioner som hittades vid Arad fästningen (ca. 600 ft (större än 600 ft). Forskningen utfördes på digital tabell 1. Jämförelse mellan olika Arad ostraca A P ≤ 0,2, markerat i rött, indikerar förkastande av "ensamma författare" hypotes, vilket innebär att acceptera ett "två olika författare" alternativ. Observera att ostraca 17 och 39 innehåller skrift på båda sidor av sherden (märkt som "a" och "b"). Bilder på dessa inskriptioner. En andra datauppsättning, som används för att validera algoritmen, innehöll handstilsprover som samlats in från 18 nutida författare av modern hebreiska. Syftet med vår huvudalgoritm var att skilja mellan författare i en given uppsättning texter. Denna algoritm bestod av flera steg. I det första steget, karaktär restaurering, var bilden av inskriptionen segmenterad i (ofta bullriga) tecken som återställdes genom en semiautomatisk rekonstruktion förfarande. Metoden baserades på representationen av en karaktär som en förening av individuella stroke som behandlades självständigt och senare rekombinerade. Syftet med stroke restaurering var att imitera en vasspenna rörelse med hjälp av flera manuellt provade nyckelpunkter. En optimering av pennans bana utfördes för alla mellanliggande provpunkter. Renoveringen genomfördes genom minimering av bildenergifunktionaliteten, som tog hänsyn till fasthållandet till den ursprungliga bilden, jämnheten i draget, samt vissa egenskaper hos vassradien. Minimeringsproblemet löstes genom att utföra gradient nedstigning iterationer på en kubik-spline representation av stroken. Slutprodukten av rekonstruktionen var en binär bild av karaktären, med alla dess drag (se figurer. S1 och S2). Den andra etappen av algoritmen, bokstavsjämförelse, förlitade sig på funktioner som extraherats från tecknens binära bilder, används för att automatiskt jämföra tecken från olika texter. Flera egenskaper anpassades, med hänvisning till aspekter som karaktärens övergripande form, vinklarna mellan drag, karaktärens tyngdpunkt samt dess horisontella och vertikala projektioner. De funktioner som användes var SIFT (28), Zernike (29), DCT, K d -tree (30), Bildprojektioner (31), L 1, och CMI (32). Dessutom definierades ett visst avstånd för varje funktion. Senare kombinerades alla dessa avstånd till en enda, generaliserad vektor. Denna vektor beskrev varje tecken med graden av dess närhet till alla tecken, med hjälp av alla funktioner. Slutligen beräknades ett avstånd mellan två tecken enligt Euclideans avstånd mellan deras generaliserade vektorer (se tabell S1 för detaljer om olika funktioner som användes). Det sista steget i algoritmen tog upp huvudfrågan: Vad är sannolikheten att två givna texter skrevs av samma författare? Detta uppnåddes genom att man lade fram en alternativ nollhypotes H 0 ("båda texterna skrevs av samma författare") och försökte förkasta den genom att genomföra ett relevant experiment. Om resultatet var osannolikt (P ≤ 0,2), avvisade vi H 0 och drog slutsatsen att dokumenten skrevs av två individer. Alternativt, om förekomsten av H 0 var sannolik (P > 0,2), förblev vi agnostiska. Experimentet som testade H 0 utförde en klustring på en uppsättning bokstäver från de två testade inskriptionerna (av specifik typ, t.ex. alep jj ), utan att beakta deras anknytning till någon av inskriptionerna. De klustererande resultaten borde ha liknat de ursprungliga inskriptionerna om två olika författare var närvarande, medan de var slumpmässiga om så inte var fallet. Även om denna typ av test kunde ha utförts på en specifik bokstav, kunde vi få ytterligare statistisk signifikans om flera olika bokstäver (t.ex., alep, he, waw, etc.) var närvarande i de jämförda dokumenten. Därefter utfördes flera oberoende experiment (ett för varje bokstav), och deras P-värden kombinerades med den väletablerade fiskemetoden (33). Kombinationen representerade sannolikheten för att H 0 var sant baserat på alla de bevis som stod till vårt förfogande (se bild. S3 för en illustration av förfarandets flöde). Se Stödinformation för ytterligare information om de metoder som används och deras resultat på både forntida och moderna hebreiska datauppsättningar (finns på www-nukleär.tau.ac.il/ och eip/ostraca/DataSets/Arad_Ancient_Hebrew.zip respektive www-nukleär.tau.ac.il/ och eip/ostraca/DataSets/Modern_Hebrew.zip). I synnerhet, se Figs. S4 och S5 för prover tagna från moderna respektive antika hebreiska datauppsättningar, respektive. Dessutom, Tabell S2 sammanfattar resultaten av det moderna hebreiska experimentet, medan tabell S3 ger, bet, gimel, dalet, he, vav, zayin, het, tet, jod, kaf, lam, mem, nunna, samek, ayin, pe, tsadi, qof, resh, shin, tav
Faigenbaum m.fl. använda nya bildbehandling och maskininlärning algoritmer för upphovsdetektering REF.
Algorithmic handwriting analysis of Judah's military correspondence sheds light on composition of biblical texts.
{'venue': 'Proceedings of the National Academy of Sciences of the United States of America', 'journal': 'Proceedings of the National Academy of Sciences of the United States of America', 'mag_field_of_study': ['Geography', 'Medicine']}