Word sense disambiguation har utvecklats som en del av naturligt språk bearbetning, som om, som tolkning, det var en väldefinierad uppgift som var en förutsättning för ett brett spektrum av språkförståelse tillämpningar. För det första går jag igenom tidigare arbeten som visar att en uppsättning sinnen för ett ord bara definieras i förhållande till ett visst mänskligt syfte, och att en syn på ordförnimmelser som en del av de språkliga möblerna saknar teoretisk underbyggnad. Sedan undersöker jag om och hur ordförståelig tvetydighet i själva verket är ett problem för NLP-tillämpningar. Det finns nu en omfattande litteratur om problemet med ordförnimmelsedeambigering (WSD). Målet med WSD-forskningen anses i allmänhet vara disambigering mellan de sinnen som ges i en ordbok, tesaurus eller liknande. Idén är enkel nog och kan sägas som följer: Många ord har mer än en mening. När en person förstår en mening med ett tvetydigt ord i den, byggs den förståelsen på grundval av bara en av betydelserna. Som en del av den mänskliga språkförståelseprocessen har därför den rätta innebörden valts från möjligheternas räckvidd. På detta sätt verkar det som om WSD kan vara en väldefinierad uppgift, som utförs av en särskild modul inom den mänskliga språkprocessorn. Denna modul kunde sedan modelleras beräkningsmässigt i ett WSD-program, och detta program, utför, som det gjorde, en av de väsentliga funktionerna hos den mänskliga språkprocessorn, skulle stå vid sidan av en parser som en viktig komponent i ett brett utbud av NLP-tillämpningar. Det finns problem med detta synsätt. Det enklaste är konstaterandet att olika ordböcker * Forskning som stöds av EPSRC, bidrag K18931. E-post: Adam.Kilgarriff@itri.bton.ac.uk ger ofta olika sinnen för ett ord. En närmare undersökning visar att det saknas teoretiska grunder för begreppet ordförnimmelse. Konceptet är intimt kopplat till vår kunskap och erfarenhet av ordböcker, men dessa är sociala artefakter som skapats för att tillfredsställa sådana mänskliga syften som att spela ordspel, lösa familjeargument och göra vinster för förlag. Mitt bland alla dessa konkurrerande mål är sökandet efter sanningen inte alltid dominerande. I ett standardlexikon anges i synnerhet ett ords betydelse i en lista, möjligen inbäddad, av sinnen. Detta är inte resultatet av en analys av hur ordbetydelse fungerar, utan är snarare ett svar på begränsningar som påtvingats av: • tradition • den tryckta sidan Formatet på ordboken har förblivit ganska stabilt sedan Dr Johnsons dag. Orsakerna till formatet, och skälen till att det har visat sig vara så resistent mot förändring och innovation, undersöks ingående i Nunberg (1994). Kort sagt ledde utvecklingen av tryckta tal, särskilt de nya tidskrifterna, i England i början av 1700-talet till en omvärdering av betydelsens natur. Man kunde inte längre anta att en oenighet eller förvirring om ett ords betydelse kunde lösas ansikte mot ansikte, och det verkade då som om den nya diskursen bara skulle vara säker om det fanns någon ömsesidigt godtagbar auktoritet på vad orden betydde. Lösningen på krisen kom i form av Johnsons ordbok. Därför har det moderna lexikonet redan från början haft en avgörande symbolisk roll
SENSEVAL definierade den första utvärderingsramen för disambigering av ordbetydelse (WSD) i NLP REF.
What is word sense disambiguation good for?
{'venue': 'Proc. Natural Language Processing Pacific Rim Symposium. Phuket, Thailand. December 1997. Pp 209--214.', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}