Abstract-I detta arbete studerar vi problemet med optimal partitionering i realtid för patrullering i samband med multikameranätverk för övervakning. Målet är att dela upp en linje av fast längd i icke-överlappande segment, var och en tilldelas en annan kamera att patrullera. Varje kamera har både fysiskt rörlighetsområde och begränsad hastighet, och den måste patrullera sitt tilldelade segment genom att svepa det fram och tillbaka med maximal hastighet. Här föreslår vi tre olika distribuerade kontrollstrategier för att bestämma ytterligheterna i patrulleringsområdena i varje kamera. Alla dessa strategier kräver endast lokal kommunikation med grannkamerorna men antar olika kommunikationssystem: synkront, asynkront symmetriskt skvaller och asynkront asymmetriskt skvaller. För de två första systemen ger vi teoretiska konvergensgarantier, medan vi för det sista systemet tillhandahåller numeriska simuleringar som visar den föreslagna lösningens effektivitet. Jag. INLEDNING Nuvarande och framtida generationer av videoövervakningssystem inriktar sig på storskaliga scenarier där tiotals eller till och med hundratals smarta Pan-Tilt-Zoom-kameror (PTZ) samordnar varandra för att övervaka miljön, samarbeta för att upptäcka och spåra händelser och utföra beslutsuppgifter på hög nivå, genom algoritmer för videoinnehållsanalys. För detta ändamål visas kameror som aktiverade sensornoder inbäddade i installationsmiljön och anslutna via ett kommunikationsnät. Avveckling mellan anläggningens komplexitet och täckningens prestanda är en kanonisk uppgift för sådana system att patrullera, vilket innebär att gå runt i ett område för att skydda eller övervaka det [1]. I denna mening är en bra patrulleringsstrategi en strategi som minimerar tidsfördröjningen mellan två besök på samma plats, vilket säkerställer att alla platser ständigt övervakas. I synnerhet finns det en intressant variation av utomhus videoövervakning scenarier där denna uppgift tar strukturen av omkrets patrullering, där patrullering åtgärden är begränsad till den endimensionella gränsen av det område som ska skyddas. För att kort gå igenom litteraturen börjar vi med att peka på hur problemet med patrullering visar analogier med problemet med dynamisk optimal täckning i sensornätverk, som i [8], [9] där ett team av mobila agenter måste samordna för att uppnå distribuerad täckning av ett område samtidigt som kollisioner undviks. På samma sätt, med tanke på samordnade robotsystem,
I REF använder författarna en liknande teknik för att samordna ett team av videokameror i övervakningsuppdrag.
Distributed partitioning strategies for perimeter patrolling
{'venue': 'Proceedings of the 2011 American Control Conference', 'journal': 'Proceedings of the 2011 American Control Conference', 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}