Testmetoden för in vivo-programvara fokuserar på att testa levande applikationer genom att utföra enhetstester under hela livscykeln, inklusive efter installation. Motiveringen är att den "kända tillståndsmetoden" för traditionella enhetstester inte alltid är tillräcklig; utplacerade applikationer fungerar sällan under sådana förhållanden, och det kan vara mer informativt att utföra tester i levande miljöer. En av begränsningarna med detta tillvägagångssätt är de höga prestandakostnader det medför, eftersom enhetstesterna utförs parallellt med applikationen. Här presenterar vi distribuerade in vivo tester, som fokuserar på att lätta bördan genom att dela belastningen över flera fall av tillämpning av intresse. Det vill säga, vi höjer omfattningen av in vivo-testning från en enda instans till en gemenskap av instanser, som alla deltar i testprocessen. Vårt tillvägagångssätt skiljer sig från tidigare arbete genom att vi aktivt testar under utförandet, i motsats till passiv övervakning av applikationen eller utförande av tester i användarmiljön före drift. Vi diskuterar nya tillägg till den befintliga testramen in vivo (kallas Invite) och presenterar empiriska resultat som visar prestanda overhead förbättrar linjärt med antalet kunder.
Chu och al. REF uppger att det kan bli mer informativt att utföra testerna inne i live-situationer.
Distributed In Vivo Testing of Software Applications
{'venue': '2008 1st International Conference on Software Testing, Verification, and Validation', 'journal': '2008 1st International Conference on Software Testing, Verification, and Validation', 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}