Dagens programvara system är ofta anpassningsbara med hjälp av last-tid eller kompilering-tid konfigurationsalternativ. Dessa alternativ är vanligtvis inte oberoende och deras beroenden kan specificeras med hjälp av funktionsmodeller. Eftersom många industriella system innehåller tusentals alternativ är underhåll och användning av funktionsmodeller en utmaning för alla intressenter. Under de senaste två decennierna har många strategier presenterats för att stödja intressenter i analysen av funktionsmodeller. Sådana analyser är ofta reducerade till tillfredsställande problem, som lider av det ökande antalet alternativ. Medan de första försöken har gjorts att bryta ner funktionsmodeller i mindre delar, kräver de fortfarande att komponera alla delar för analys. Vi föreslår konceptet med en funktionsmodell gränssnitt som endast består av en delmängd av funktioner, typiskt utvalda av experter, och döljer alla andra funktioner och beroenden. Baserat på en formalisering av funktionsmodellgränssnitt, visar vi kompositionsegenskaper. Vi utvärderar funktionsmodellgränssnitt med hjälp av en tre månader lång historik av en industriell funktionsmodell från fordonsdomänen med 18.616 funktioner. Våra resultat indikerar prestandafördelar särskilt under utveckling eftersom ofta bara delar av funktionsmodellen behöver analyseras igen.
Istället, Schröter et al. REF studerar hur gränssnitt för funktionsmodeller kan användas för att stödja utveckling för en funktionsmodell som består av funktionsmodeller fragment.
Feature-model interfaces: the highway to compositional analyses of highly-configurable systems
{'venue': None, 'journal': 'Proceedings of the 38th International Conference on Software Engineering', 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}