inmatningsenhet taxonomier och andra ramar betonar vanligtvis den mekaniska strukturen av inmatningsanordningar. Vi föreslår att välja en lämplig inmatningsenhet för en interaktiv uppgift kräver att man ser bortom den fysiska strukturen av enheter till den djupare perceptuella strukturen av uppgiften, enheten, och sambandet mellan den perceptuella strukturen av uppgiften och styregenskaperna hos anordningen. Vi atllrm att perception är nyckeln till att förstå prestanda hos flerdimensionella inmatningsenheter på flerdimensionella uppgifter. Vi har därför utvidgat teorin om bearbetning av perceptuell struktur till grafiska interaktiva uppgifter och till kontrollstrukturen för inmatningsenheter. Detta gör att vi kan förutsäga aktivitets- och enhetskombinationer som leder till bättre prestanda och hypothesize att prestanda förbättras när den perceptuella strukturen av uppgiften matchar styrstrukturen på enheten. Vi utförde ett experiment där försökspersonerna utförde två uppgifter med olika perceptuella strukturer, med hjälp av två inmatningsenheter med motsvarande olika styrstrukturer, en tredimensionell spårare och en mus. Vi analyserade både hastighet och noggrannhet, liksom de banor som genereras av ämnen som de använde den okonstruerade tredimensionella spåraren för att utföra varje uppgift. Resultaten stödjer vår hypotes och bekräftar vikten av att matcha uppgiftens perceptuella struktur och inmatningsenhetens styrstruktur.
Det är dock sällan fallet eftersom få inmatningsenheter (eller enhetskombinationer) har tillräckligt med grad av frihet, och deras kontrollegenskaper sällan matchar den perceptuella strukturen av navigationsuppgifter REF.
Integrality and separability of input devices
{'venue': 'TCHI', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}