Användningen av Laplacian eigenbases har visat sig vara fruktbar i många datorgrafikapplikationer. Idag, state-of-the-art metoder för att forma analys, syntes och korrespondens bygger på dessa naturliga harmoniska baser som gör det möjligt att använda klassiska verktyg från harmonisk analys på grenrör. Många tillämpningar som involverar flera former hindras dock av det faktum att Laplacian eigenbases som beräknas självständigt på olika former ofta är oförenliga med varandra. I detta dokument föreslår vi konstruktion av gemensamma ungefärliga eigenbaser för flera former med hjälp av ungefärliga gemensamma diagonaliseringsalgoritmer. Vi illustrerar fördelarna med det föreslagna tillvägagångssättet för uppgifter från formredigering, överföring, korrespondens och likhet.
I andra änden, Kovnatsky et al. REF föreslås för att undvika matchningsproblem genom att bygga en gemensam ungefärlig eigenbaser för flera former med hjälp av ungefärliga gemensamma diagonaliseringsalgoritmer.
Coupled quasi-harmonic bases
{'venue': 'ArXiv', 'journal': 'ArXiv', 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}