Befintligt arbete på kapaciteten i trådlösa nätverk övervägande anser homogena slumpmässiga nätverk med slumpmässig arbetsbelastning. De mest relevanta gränserna för nätkapaciteten, t.ex., tar endast hänsyn till antalet noder och nätområdet. Dessa gränser kan dock avsevärt överskatta den uppnåeliga kapaciteten i verkliga situationer där nättopologi eller trafikmönster ofta avviker från dessa förenklade antaganden. För att ge analytiska men ändå asymptotiskt snäva approximationer av nätkapacitet föreslår vi ett nytt rymdbaserat tillvägagångssätt. I centrum för vår metod ligger enkla funktioner som indikerar förekomsten av aktiva sändningar nära en given plats i nätverket och som utgör ett verktyg som är väl lämpat för att reda ut samspelet mellan samtidiga sändningar. Vi kan tillhandahålla kapacitetsgränser som är strängare än de traditionella och som uttryckligen involverar topologi och trafikmönster, t.ex. genom längden på Euclidean Minimum Spanning Tree, eller genom trafikkrav mellan kluster av noder. Som ytterligare en nyhet våra resultat omfattar unicast, multicast och sändning och är asymptotiskt tight. Särskilt, våra kapacitetsgränser är enkla nog att kräva endast kunskap om nod plats, och det finns inget behov av att lösa eller optimera multi-variable ekvationer i vårt tillvägagångssätt.
I REF presenterar författarna ett rumsligt ramverk för övre gräns för antalet samtidiga sändningar i ett nätverk med allmän topologi.
Bounds for the capacity of wireless multihop networks imposed by topology and demand
{'venue': "MobiHoc '07", 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}