Vi föreslår att musikuppfattning är en aktiv handling av att lyssna, vilket ger ett oemotståndligt epistemiskt erbjudande. När vi lyssnar på musik skapar vi ständigt rimliga hypoteser om vad som kan hända härnäst, samtidigt som vi aktivt tar hand om musiken löser den därav följande osäkerheten. Inom ramen för den prediktiva kodningen presenterar vi en ny formulering av precisionsfiltrering och uppmärksamhetsval, vilket förklarar varför vissa hörsel- och till och med musiksyntaktiska processer på högre nivå som framkallas av oregelbundna händelser är relativt undantagna från prediktiva processer uppifrån och ned. Vi granskar resultat som ger unika bevis för det uppmärksammande urvalet av framträdande auditiva funktioner. Denna formulering tyder på att "lyssna" är en mer aktiv process än vad som traditionellt utformats i modeller av perception. Under de senaste åren har prediktiva processer erkänts som en integrerad del av både perception och handling [1, 2]. Prediktiv kodning (PC) ger en övertygande ram för att förstå sådana processer i audition och språkförståelse [3] [4] [5] [6]. Enligt PC-ramverket, bakåt förutsägelser skickas ner kortikala hierarkier för att lösa eller "förklara bort" förutsägelser fel (se Ordlista) på lägre nivåer (dvs. sensorisk information som inte matchar en förutsägelse) ( Figur 1, Nyckelfigur). Dessa förutsägelser fel sedan stiga hierarkin för att visa bättre förutsägelser [7]. När det gäller hörseluppfattningen skulle nivåerna i denna hierarki kunna omfatta hörselhjärnan och thalamus, den primära hörseln cortex, hörselföreningen cortex och frontal cortex. Detta distribuerade system är en del av en hierarki som slutligen subsumerar andra system som sensorimotor, visceromotor (autonomic) och minnessystem. Genom att formulera motoriska och autonoma reflexer som upplösning av förutsägelser fel, kommer man till aktiv slutledning, nämligen en aktiv generalisering av PC. Denna generalisering innebär att perceptuella processer inte bara är passiva och nedifrån-och-upp, utan är konstruktiva, där perceptionen aktivt drivs av uppifrån-och-ned-processer. Således innebär aktiv slutledning att kognitiva processer å ena sidan (t.ex. förutsägelse, planering, handling, lärande och liknande) och perceptuella processer å andra sidan inte är seriella eller åtskilda, utan sammanflätade i en hierarkisk kaskad av förutsägelsefel som minskar dynamiken. Musik erbjuder ett mycket upplysande paradigm för att förstå den prediktiva hjärnans fundament, till stor del på grund av att varje typ av musik är baserad på förutsägbara regler (t.ex. temporal, melodisk och, beroende på musikkultur eller musiktradition, harmonisk, timbral och textural struktur) [8]. I motsats till en oförutsägbar (t.ex. slumpmässig) sensorisk ström ger musikalisk struktur konkurrerande hypoteser eller förutsägelser om möjliga utfall [9] och skingrar sedan osäkerheten genom att bekräfta en viss förutsägelse, med tanke på en viss musikalisk tradition eller kultur. Vi kommer först att betrakta det enklaste exemplet på musikaliska förutsägelser, nämligen förutsägelser av musikaliska händelser i tiden (dvs. förutsägelser om när musikaliska händelser inträffar). Vi vänder oss sedan till det conundrum som akustiskt oregelbundna händelser, liksom oregelbundna harmonier, Musik ger ett anmärkningsvärt "epistemiskt erbjudande": det uppfyller ständigt vårt behov av att lösa osäkerhet och därmed underskriva dess givande natur. Inom ramen för den prediktiva kodningen finns (första ordningens) förutsägelser om perceptuellt innehåll och (andra ordningens) förutsägelser om precisionen (dvs. förtroende eller säkerhet) som tillskrivs första ordningens förutsägelser. Förmågan att uppdatera uppfattningar om precision ger oss förmågan att selektivt delta i osäkerhet lösa, epistemiskt belönande strömmar av information, som exemplifieras i att aktivt lyssna på musik. Vi betraktar bevisen för "aktivt lyssnande" i form av ökad ackumulering av bevis (dvs. minskad latens i den tidiga högern främre negativitet), när ämnen informeras om annalkande musiksyntaktiska kränkningar. Detta enactive ta på musik perception passar bekvämt med föreställningen att våra förutsägelser av musik bygger på hur vi skulle generera det själva, och därmed redovisning för fenomenet "musikalisk skåra".
Ramverket för prediktiv kodning (PC) i REF pekar också på att transmodala neurala kretsar är involverade i både förutsägelse- och förutsägelsefelupplösning (aktiv inferens) av musikaliskt innehåll.
Predictive Processes and the Peculiar Case of Music
{'venue': 'Trends in cognitive sciences', 'journal': 'Trends in cognitive sciences', 'mag_field_of_study': ['Psychology', 'Medicine']}