Vi beskriver en optimeringsmodell för ambulansplats som maximerar den förväntade systembred täckningen, med tanke på ett totalt antal ambulanser. Modellen mäter förväntad täckning som den andel samtal som nås inom en given tidsstandard och anser att svarstiden består av en slumpmässig fördröjning (före resan till platsen) plus en slumpmässig restid. Förseningar före avsändning och aktivering kan vara betydande, och modeller som inte tar hänsyn till sådana förseningar kan allvarligt överskatta den möjliga täckningen för ett visst antal ambulanser och underskatta antalet ambulanser som behövs för att tillhandahålla en viss täckningsnivå. Genom att explicit modellera slumpmässigheten i förseningarna och restiden kommer vi fram till en mer realistisk modell för ambulansplats. För att fånga upp beroendet av ambulans upptagen fraktioner på fördelningen av ambulanser mellan stationer, itererar vi mellan att lösa optimeringsmodellen och att använda den ungefärliga hyperkub modellen för att beräkna upptagen bråk. Vi illustrerar användningen av modellen med hjälp av faktiska data från Edmonton.
I REF ansåg författarna problemet med ambulanstilldelning till olika stationer för att ge täckning för en viss region, förutsatt att restiderna från en station till efterfrågeplatsen följs av en specifik distribution.
Optimal ambulance location with random delays and travel times
{'venue': 'Health care management science', 'journal': 'Health care management science', 'mag_field_of_study': ['Medicine']}