Ur perspektivet implicit egoism bör människor dras till andra som liknar dem därför att liknande andra aktiverar människors positiva, automatiska associationer om sig själva. Fyra arkivstudier och tre experiment stödde denna hypotes. Studierna 1-4 visade att människor är oproportionerligt benägna att gifta sig med andra vars för- eller efternamn liknar deras egna. Studierna 5-7 gav experimentellt stöd för implicit egoism. Deltagarna var mer attraherade än vanligt till människor (a) vars godtyckliga experimentella kodnummer liknade deras egna födelsedagsnummer, (b) vars efternamn delade bokstäver med sina egna efternamn, och (c) vars jerseynummer hade parats, subliminalt, med sina egna namn. Diskussionen fokuserar på implikationer för implicit egoism, likhet och interpersonell dragningskraft. Jesse Jefferson bor på Johnston Avenue i Jacksonville. Jennifer Jeffries bor bara några kvarter bort. Det är tydligt att Jesse och Jennifer har mycket gemensamt. Med tanke på varje persons förmodade preferens för bokstaven J, skulle det inte vara alltför förvånande om dessa grannar utvecklade ett nära förhållande. Men om Jesse och Jennifer skulle börja dejta, skulle det vara svårt att veta exakt varför de hade gjort det. En anledning kan vara närheten. Allt annat är lika, människor är mycket mer benägna att vara vän och gifta sig med andra som är nära till hands (Bossard, 1932; Festinger, Schacter, & Tillbaka, 1950). En annan orsak kan vara likhet. En stor mängd forskning tyder på att människor, när de väljer bland potentiella vänner och älskare, är oproportionerligt attraherade av andra vars attityder, värderingar och fysiska egenskaper liknar deras egna (Byrne, 1971; Newcomb, 1961; Vandenberg, 1972). De viktiga rollerna av likhet och närhet trots, det är tesen i denna rapport att det finns en annan viktig men underskattad anledning till varför Jesse och Jennifer kan lockas till varandra-nämligen, de positiva associationer de har till bokstaven J. Till en början rodnar tanken att viktiga beslut i livet påverkas av något så godtyckligt som bokstäverna i en persons namn kan tyckas ohållbara. Den senaste tidens forskning inom implicit social kognition tyder dock på att de positiva associationerna människor har om bokstäverna i sina egna namn och antalet i sina egna födelsedagar påverkar ett brett spektrum av viktiga livsbeslut. För att till exempel få insikt i namnbokstävernas roll i konsumenternas preferenser fick Brendl, Chattopadhyay, Pelham och Carvallo (2004) deltagarna provsmaka två koppar te. De tre första bokstäverna i namn av en av de två teerna matchade alltid de tre första bokstäverna i deltagarnas förnamn (t.ex. kan en person som heter Sandra få ett te som heter Sanya och ett te som heter Larin). Viktigt var att varje deltagare var okad till en annan deltagare vars namn också användes för en av teerna (t.ex., en person som heter Larry skulle få samma två teer med samma två etiketter). När deltagarna ombads välja ett te för att ta med sig hem som en gåva, föredrog de det te som innehöll deras namnbokstäver. Under en trattdebriefing rapporterade den stora majoriteten deltagare att namnen på teerna inte spelade någon roll i deras preferenser. Dessutom var preferensen för namnbokstäver fortfarande tillförlitlig bland dem som insisterade på att namnet på teet inte spelade någon som helst roll i deras beslut. Brendl m.fl. observerade liknande fynd i studier av människors preferenser för kex och populära choklad godis. Pelham, Mirenberg och Jones (2002) noterade liknande resultat för mycket fler följdbeslut. I ett dussin systematiska studier använde de offentliga register (t.ex. telefonkataloger, professionella medlemskataloger) för att identifiera personer vid namn, av Nuttin, 1987; Pelham et al., 2002; Pelham, Carvallo, & Jones, 2004; Staats & Staats, 1958). Implicit egoism syftar på tanken att människors positiva associationer om sig själva spiller över i sina utvärderingar av objekt som förknippas med jaget. Ur detta perspektiv dras människor till städer, stater, karriärer och teer vars etiketter delar bokstäver eller siffror med sina egna namn eller födelsedagar på grund av de positiva associationer människor har om sig själva. I samband med nära relationer har implicit egoism potential att ge några nya insikter i självbegreppets roll i den interpersonella attraktionen. Samma princip som förklarar varför Jesse och Jennifer drogs till Jacksonville kan också förklara varför de drogs till varandra. Valet av en långsiktig romantisk partner är utan tvekan ännu viktigare än de livsbeslut som studeras av Pelham et al. (2002)................................................................ Vi ville därför se om implicit egoism spelade en roll i detta ytterst viktiga beslut. Vi anser dock inte att det nuvarande arbetet bara utgör en annan viktig demonstration av implicita egoismeffekter. I stället anser vi att denna forskning är viktig för teoretiska och metodologiska såväl som av praktiska skäl. För det första försöker vi belysa de underliggande mekanismer som är involverade i implicit egoism. För det andra dokumenterar vi att implicit egoism kompletterar och förlänger tidigare forskning om likhet och attraktion. Samtidigt som vi närmar oss dessa nya teoretiska mål tillhandahåller vi också några av de första experimentella och halvexperimentella bevisen för implicit egoism. Tidigare arbete på likhet och attraktion har nästan uteslutande fokuserat på rollen av attitudinell likhet i attraktion. Däremot kan implicit egoism påverka attraktionen på grundval av nästan alla former av likhet (inklusive likhet i godtyckliga eller triviala dimensioner). Till exempel, befintliga teorier om likhet och attraktion skulle sannolikt inte förutsäga att människor skulle lockas till andra vars örsnibbar, fingerlängder eller namn bokstäver liknar sina egna (se Buss, 1985; Diamond, 1992; för recensioner). Ur perspektivet implicit egoism kan dock även godtyckliga likheter öka människors dragningskraft till andra eftersom sådana likheter aktiverar människors omedvetna själv-associationer. Det finns ytterligare skäl att misstänka att implicit egoism inte bara är en följd av likhetsprincipen. Dessa misstankar grundar sig på de specifika orsakerna till att likheten anses ge upphov till dragningskraft. Likhet verkar leda till attraktion (a) eftersom liknande andra bekräftar ens tro (Byrne & Clore, 1970) och (b) eftersom likhet främjar förväntan om ömsesidig sympati (dvs, människor förväntar sig liknande andra att gilla dem; Condon & Crano, 1988). Däremot är kopplingen mellan likhet och attraktion rent associationistisk (se även Heider, 1958). Den blotta uppfattningen om likhet (särskilt, kanske, om den inträffar utanför medvetandet) bör vara tillräcklig för att producera interpersonell dragningskraft. Befintlig laboratorieforskning tyder, om än indirekt, på att implicit egoism påverkar dragningen oberoende av mekanismer som självvalidering eller ömsesidigt gillande. Finch och Cialdini (1989) fick till exempel deltagarna att läsa en biografisk skiss av Rasputin, den ökända "Mad Monk of Russia". I denna skiss beskrevs Rasputin i avgjort negativa termer. Hälften av deltagarna trodde att Rasputin delade sin födelsedag, medan den andra hälften inte fick någon information om Rasputins födelsedatum. I matchning-födelsedag villkor, deltagarna gjorde mycket mer gynnsamma bedömningar av Rasputins karaktär. Det verkar tveksamt om deltagarna kände att Rasputin bekräftade sina åsikter-eller att de förväntade sig att denna avlidna ryska munk skulle återgälda deras gillande. På liknande sätt fann Miller, Downs och Prentice (1998) att deltagarna mer än vanligt samarbetade med en falsk interaktionspartner i en fånges dilemmaspel när de trodde att de och deras partner delade samma födelsedag. Viktigt, Miller et al. fann att "de känslor av närhet som uppstår mellan födelsedagskamrater gör det i avsaknad av starka antaganden om allmän likhet" (s. 479). Detta tyder på att implicit egoism kan ge insikter i den likhet-attraktion relation som inte erbjuds av tidigare forskning. Mer nyligen, Burger, Messian, Patel, del Prado, och Anderson (2004) fann att deltagare som trodde att de delade en födelsedag (Studie 1), ett förnamn (Studie 2), eller fingeravtryck likheter (Studie 3) med en konfederat var mer benägna att uppfylla confederate begäran i förhållande till deltagare som inte trodde konfederat delade en sammanfallande likhet med dem. I Burger m.fl.I studie 2 fick deltagarna intrycket att den person som de liknade var omedveten om denna slumpartade likhet. Det förefaller därför osannolikt att dessa deltagare förväntade sig att konfederaterna skulle återgälda deras gillande. Trots dessa resultat ansåg vi att det var klokt att direkt bedöma om de mekanismer som ansågs förklara sambandet mellan likhet och attraktion också kunde förklara sambandet mellan implicit egoism och attraktion. Studierna 5-7 utformades med detta i åtanke. Men först hoppades vi att etablera den verkliga betydelsen av implicit egoism för den interpersonella dragningskraften. Vi gjorde detta i Studie 1-4. Archival Approach: Studies 1-4 Vi bedömde den implicita egoismens roll i den interpersonella attraktionen med hjälp av både ett arkiv och ett experimentellt förhållningssätt. Vi började med att undersöka arkivhandlingar för att avgöra om människor är oproportionerligt benägna att gifta sig med andra människor vars namn 666 JONES, PELHAM, CARVALLO, OCH MIRENBERG liknar sina egna. I studie 1-4 fokuserade vi främst, men inte uteslutande, på människors attraktion till andra som delade sina första eller sista initialer (Nuttin, 1987). Vi gjorde det av både pragmatiska och teoretiska skäl. För det första har tidigare forskning visat att preferenser för namnbokstäver är starkare för människors initialer jämfört med de andra bokstäverna i människors namn. För det andra väcker vår egen tidigare forskning om implicit egoism vissa frågor om huruvida implicit egoism verkligen är implicit. De starkaste bevisen för att människor dras till platser och yrken som liknar deras namn kommer från studier där de flesta, om inte alla, av bokstäverna i människors namn liknade de saker som de lockades till. Till exempel, när det gäller kvinnor som heter Virginia och som flyttade till Virginia, är det möjligt att dessa kvinnor självmedvetet valde att leva i ett tillstånd som liknade deras namn. Men om människor är oproportionerligt attraherade av människor som bara delar sina första eller sista initialer, är sannolikheten för att denna attraktionseffekt medvetet förmedlas mycket mer avlägsen. Ett viktigt bidrag av denna forskning är därför att ge rigorösa bevis för att preferenser med namnbokstäver påverkar ett stort livsbeslut under förhållanden där människor sannolikt inte är medvetna om ett sådant inflytande. Brist på medvetenhet om psykologisk process är en av signaturerna för implicit social kognition Staats & Staats, 1958). Eftersom människors för- och efternamn har distinkta psykologiska betydelser, fokuserade vi också på matchningar inom snarare än mellan specifika typer av namn i denna forskning. Det vill säga, vi antar att människors för- och efternamn, respektive, är tecken på människors personliga (individuella) kontra kollektiva (familj) identiteter (Hetts, Sakuma, & Pelham, 1999). Precis som människor med fristående örsnibbar är oproportionerligt attraherade till andra människor med fristående örsnibbar snarare än fristående armbågar (Buss, 1985; Diamond, 1992), människor med efternamn Taylor bör vara mer attraherade till personer med efternamn Thomas än till personer med förnamnet Thomas. Läsare som finner denna förutsägelse otillfredsställande kan vara glada att få veta att när det gäller människors preferenser för saker som inte har för- och efternamn (städer och yrken), är människors för- och efternamn utbytbara prediktorer av vad de gillar. Influeras bestående romantiska band av implicit egoism? Vi tog upp denna fråga genom att fråga om människor är oproportionerligt benägna att gifta sig med andra vars namn liknar deras egna. I studie 1-4 använde vi arkivregister för att bedöma (a) om människor var mer benägna att gifta sig med andra som delade sina första eller sista initialer, (b) om människor var oproportionerligt benägna att gifta sig eller sambo med människor som delade de första bokstäverna i sina förnamn, och (c) om människor var oproportionerligt benägna att gifta sig med andra som delade deras fullständiga efternamn. Vårt specifika tillvägagångssätt varierade från studier till studier utifrån våra teoretiska och metodologiska mål och på arten av de data vi kunde undersöka. Studierna 1a och 1b Studierna 1a och 1b inriktades på äktenskapsregister tillgängliga på den genealogiska webbplatsen "USGenWeb" (www.rootsweb.com/-usgenweb/ga/walker.htm). Skivorna för flera län i Georgien och Florida upprätthålls på ett sätt som gör dem lätta att ladda ner och analysera. I Walker County, ett landsbygdsland i nordvästra Georgien, ägde äktenskapen rum mellan 1882 och 1920. Florida-äktenskapen (n 079) ägde rum i Liberty County, ett grevskap på landsbygden i Florida Panhandle, mellan 1823 och 1965. Folkräkningar visade att var och en av dessa godtyckligt utvalda län var etniskt homogen (t.ex. 1990 var Walker County 94,3% icke-Hispanic White). De viktigaste upplysningarna i dessa äktenskapsregister är a) brudgummens första och sista namn, b) brudarnas första och första flicknamn, och c) vigseldagen. Med tanke på de normer som gäller äktenskapet i sydöstra USA under de senaste 2 århundradena antog vi att brudgummen (a) vanligtvis tog ledningen i uppvaktningen och (b) ofta måste få tillstånd av brudarnas fäder att gå vidare med ett bröllop. Vi förväntade oss därför att den viktigaste prediktorn för äktenskap i dessa prover skulle vara efternamn snarare än förnamn. Denna förutsägelse är förenlig med forskning om kultur. I förhållande till andra amerikaner är sydbor relativt kollektivistiska (Vandello & Cohen, 1999). Kollektivism bör främja en betoning på ett efternamn snarare än ett förnamn (Hetts m.fl., 1999). Dessutom, när det gäller att härleda en känsla av identitet från gruppmedlemskap, män är mer kollektivistiska än kvinnor (Gabriel & Gardner, 1999). I jämförelsesyfte har vi dock också gjort analyser av förnamnsmatchning. Var det oproportionerligt troligt att människor skulle gifta sig med dem vars efternamn började med samma brev som deras egna? För att testa denna idé, jämförde vi (a) andelen par vars efternamn initialer matchade med (b) andelen par vars efternamn initialer borde ha matchat om människor parade upp slumpmässigt med avseende på efternamn initialer. Den förväntade andelen slumpmatchningar av detta slag kan erhållas genom att a) beräkna provandelen av manliga och kvinnliga efternamn (förnamn) som börjar med varje bokstav i alfabetet, b) multiplicera de manliga och kvinnliga proportionerna för varje bokstav i alfabetet, och c) sammanfatta dessa 26 olika korsprodukter (förväntad andel slumpmatcher) för alla par i urvalet. Till exempel började 4,3% av de kvinnliga flicknamnen och 4,4% av de manliga efternamnen i Walker County-provet med bokstaven A. Således, på grundval av slump parningar, skulle vi förvänta sig 4,3%  på 4,4% (,043.044, eller 0,0019%) av paren i det totala urvalet för att dela den specifika efternamn initial A. På grundval av dessa beräkningar var den förväntade andelen slumpmatcher för alla möjliga efternamn initialer (totalt alla 26 bokstäver).0655 (6.55 %) i Georgien data och.0686 (6.86 %) i Florida data.  Vi jämförde den observerade andelen efternamnsmatcher i varje prov med den förväntade andelen slumpmatcher. Chansstandarden i Georgia-provet var 6,55 %. Andelen observerade matcher var 7,51 %-cirka 15 % större än slumpvärdet, 2 (1, N  på 11,455)  på 16,78, p på 0.001. De jämförbara förväntade och observerade värdena för Florida-provet var 6,86 % respektive 8,70 %, cirka 25 % större än slumpen, 2 (1, N 3 079).39, p.001. De positiva associationer människor har om bokstäverna i sina efternamn kan underlätta att uthärda romantiska band. Analyser av de första initialerna visade inga tecken på matchning. I Georgiens data var frekvensen för förväntade och observerade matchningar 4,86 % respektive 4,92 %, p 750. I Floridas datauppsättning var värdena 5,08 % och 4,55%, p 150. Åtminstone i sydöstra Förenta staterna tycks människor bli förälskade i dem vars familjenamn påminner dem om deras egna. 1 Förväntade slumpvärden beräknades på ett identiskt sätt i studierna 1b och 3. Kreativa läsare har genererat många alternativa förklaringar till dessa fynd. Den mest rimliga alternativa förklaringen är förmodligen etnisk matchning. Som ett förenklat exempel, om våra prover enbart bestod av skottar och spanjorer, och om skotska och spanska efternamn skilde sig åt i sina första bokstavsfrekvenser, då kunde etnisk matchning lätt maskeras som implicit egoism. Med tanke på de båda länens etniska homogenitet anser vi att denna alternativa förklaring är ganska osannolik. Man kan också ifrågasätta vårt provtagningsförfarande. Även om dessa uppgifter förmodligen var mycket uttömmande, var de begränsade till två godtyckligt utvalda län. För att ta itu med oron över etnisk matchning och urval genomförde vi därför en ytterligare studie där vi a) uteslutande fokuserade på vanliga europeiska amerikanska efternamn och b) provtagna statliga äktenskapsregister från tre olika sydöstra stater. Studie 2 Studie 2 fokuserade på äktenskapsregister tillgängliga på den genealogiska webbplatsen "Ancestry.com". Betalda medlemmar av denna genealogiska tjänst kan söka igenom födelse -, äktenskaps - och dödsregister från många olika regioner i Förenta staterna. Dessa uppgifter varierar dock kraftigt i den utsträckning som de ger information som lämpar sig för arkivforskning. Till exempel, ingen av dessa poster kan laddas ner i sin helhet, och de som kommer med sökverktyg tillåter vanligtvis användare att söka efter endast ett namn i taget. Statliga äktenskapsregister för Georgien (som omfattar 1851-1900), Tennessee (som också omfattar 1851-1900) och Alabama (som omfattar 1809-1920) är dock undantag från denna regel, vilket gör det möjligt för användarna att ange namnen på brudar och brudpar separat. Man kan till exempel avgöra hur många äktenskap i varje delstat som en brudgum vid namn Smith gifte sig med en brud vars flicknamn också var Smith. Genom att begränsa våra sökningar till de fem vanligaste amerikanska efternamnen (Smith, Johnson, Williams, Jones och Brown), kunde vi minimera möjligheten till etnisk matchning. För var och en av dessa tre stater, skapade vi en 5  på 5 (Groom Surname  och Bride Maiden Name) rutnät och jämförde förväntade och observerade frekvenser för de avgörande celler som involverar matchande efternamn (t.ex. Smith gifta Smith, Jones gifta Jones) i förhållande till de återstående 20, nonmatching celler. Eftersom vi inte prov efternamn uttömmande, Studie 2 är en studie av slumpmässiga snarare än fasta effekter (se Gallucci, 2004; Pelham, Carvallo, DeHart, & Jones, 2003). Således, som ett konservativt förhållningssätt till dataanalys, behandlade vi de enskilda cellerna i dessa tre 5  och 5 matriser som individuella observationer i en traditionell analys av varians (ANOVA). Även om detta tillvägagångssätt inte är särskilt kraftfullt (eftersom det ger bara en enda observation för varje cell i en 5  på 5-matris), möjliggör det en fokuserad hypotes test som är känslig för variabiliteten i den förutsagda effekten i samband med olika specifika namn. Detta innebär till exempel att det är osannolikt att det kommer att ge en betydande förutsagd effekt på grundval av mycket stödjande resultat som endast förekommer för ett eller två specifika namn. För att testa hypotesen att människor skulle vara oproportionerligt benägna att gifta sig med dem som delade sitt efternamn, vi dummy kodade data från varje rad och kolumn av dessa tre 5  och 5 matriser för att återspegla fyra dummy-kodade variabler: a) tillstånd (AL, GA, eller TN), (b & c) separata fem-kategori brudgummen (och brud) efternamn effekter, och (d) en matchvariabel som återspeglade om de två efternamn som motsvarar en viss cell i varje 5-matris råkade vara samma efternamn. Dessa fyra variabler tjänade som oberoende variabler i en traditionell ANOVA där matchningsvariabeln återspeglade efternamnets matchningseffekt. Den statliga variabeln kontrollerade för det faktum att olika antal poster fanns för de tre staterna. Brud jungfrunamn och brudgummen efternamn variabler kontrolleras för bas-rate skillnader i frekvensen av olika efternamn. Innan vi lämnar in individuella cellfrekvenser till denna ANOVA, loggar vi omvandlade var och en av de 25 frekvenserna från varje matris-för att undvika överkontroll för basfrekvenser efternamn (se Pelham et al., 2003). Förutom de viktigaste effekterna av brudgummens efternamn och brudens flicknamn, både Fs(4, 63)  och 4.00, båda ps.01, gav denna analys också en stor huvudeffekt för matchvariabeln F(1, 63)  och 55.62, p.001,.68. Eftersom resultaten var mycket konsekventa i de tre staterna, kollapsade vi över hela staten. I tabell 1 sammanfattas således de samlade resultaten för alla tre staterna. Som föreslagits av de förhöjda frekvenserna i var och en av de diagonala cellerna i tabell 1, människor var mycket mer benägna att gifta sig med andra människor vars efternamn råkade vara samma som sin egen. Även om det är omöjligt att garantera att dessa resultat inte hade något som helst att göra med etnicitet, det faktum att vi begränsade dessa analyser till extremt vanliga kaukasiska efternamn minimerar denna möjlighet. En nackdel med Studie 2 är naturligtvis att dessa resultat kan ha återspeglat en medveten snarare än en omedveten preferens. I Studie 3 försökte vi undvika möjligheten av medvetna matchande effekter genom att fokusera på matcher baserade på en singe initial snarare än ett komplett efternamn. Studie 3 tog också upp problem med etnisk matchning. I studie 3 undersökte vi äktenskap i ett tillstånd med en betydande latinsk befolkning. Om efternamnet matchade effekten uppstod i ett latinoprov, skulle det vara mycket svårt att tillskriva effekten till etnisk matchning. 2 Vi analyserade födelserekord för 1926, det första året för vilket sådana poster fanns tillgängliga. Dessa register omfattade både a) för- och efternamnet på varje barns far och b) för- och flicknamnet på varje barns mor. Dessa register var mycket omfattande, inklusive var och en av de 84.117 Texas födslar som registrerades 1926. Nästan alla dessa poster (n  på 83,713) inkluderade namnen på båda föräldrarna. För att ta itu med etnisk matchning utnyttjade vi det faktum att det praktiskt taget inte finns någon överlappning mellan kaukasiska och latinska efternamn. Särskilt har vi konsulterat en genealogisk webbplats (www.infowest.com/personal/l/lplatt/catalog.html) som identifierar världens 200 vanligaste latino-efternamn (Abreu, Garcia, Peña, Zuniga, etc.). Varje far med ett av dessa 200 efternamn (n 7 114) kodades som latino. Nästan alla dessa män var gifta med kvinnor vars flicknamn verkade vara latino. Vår metod för dataanalys i studie 3 var identisk med den i studie 1. Den förväntade procentandelen slumpmässiga efternamnsmatcher i studie 3 var 6,27 %. Den observerade procentandelen av efternamn initiala matcher var 10.37%, 2 (1, N  på 83,713)  på 2.244,30, p.001, vilket är cirka 65% större än slumpvärdet. För att se om denna effekt höll för Latinos, vi räknade om de förväntade värdena för slumpen efternamn matchar endast för Latinos. Som förväntat förekom den initiala matchningseffekten även i delprovet från Latino. De förväntade och observerade matchfrekvenserna var 8,26 % respektive 13,45 %, 2 (1, N  på 7,114)  på 253,10, p på 0,001. Den matchande effekten för latinos var således något större än den matchande effekten för resten av provet. Studie 3 gav också en liten men mycket betydande första- initial matchningseffekt. Medan slumpvärdet för första startmatcher var 5,42%, var det observerade värdet 5,88%, eller cirka 8,5% större än slumpen, 2 (1, N 83,713)  på 34,54, p.001. Vår bästa gissning är att det finns en mycket svag tendens för människor att bli romantiskt attraherade av andra som delar sina första initialer. Våra resultat hittills tyder på att implicit egoism spelar en viktig roll i det viktigaste beslut som de flesta människor någonsin tar. Även om vi uppenbarligen inte vet hur dessa par skulle ha förklarat sitt beslut att gifta sig, anser vi att det är ytterst osannolikt att många av dem skulle ha citerat en matchande initial som en primär källa till sin tillgivenhet. Även om det kan verka långsökt att ett socialt kontrakt så viktigt som äktenskap påverkas av något så nyckfullt som bokstäverna i en persons namn, antar vi att många av människors domar och beslut har omedvetna komponenter (Bargh & Ferguson, 2000;. Slutligen är det värt att notera att vi fick stöd för våra hypoteser om efternamn trots att det fanns kraftfulla tabun mot att gifta sig med andra människor vars efternamn är identiska med ens egna. Ytterligare anmärkning om alternativa förklaringar till studier 1-3 Som vi konstaterade tidigare har läsarna föreslagit några extremt kreativa alternativa förklaringar till dessa arkivfynd. Vi tar kort upp tre av dessa. För det första har somliga, trots att vissa av våra upptäckter tycks utesluta etnisk matchning, framhärdat i argumentet att etnisk matchning kan vara roten till våra upptäckter. En granskare av en version av denna rapport föreslog till exempel att etnisk undergruppsmatchning skulle kunna vara ansvarig för våra resultat. Till exempel, om bastalen för olika efternamn initialer skiljer sig åt i olika Latino grupper (t.ex. kubaner vs. Chicanos), etnisk matchning kan fortfarande förekomma i Texas Latino data. Vi känner dock inte till någon stark anledning att tro att frekvensen av olika efternamns initialer varierar kraftigt mellan olika undergrupper i Latino. Vi misstänker också starkt att den mycket stora majoriteten av latinos som bodde i Texas 1926 var chicano. Enligt Texas-uppgifterna verkar åtminstone etnisk undergruppsmatchning vara extremt osannolik. Kanske en mer rimlig alternativ förklaring till våra upptäckter är närheten. Det vill säga, människor är ibland sorterade i sociala grupper (såsom gymnasiet hemrum) på grundval av deras efternamn (Segal, 1974). Det är därför möjligt att människor har en oproportionerlig kontakt med andra vars efternamn liknar deras egna. Vi anser att denna förklaring är osannolik i våra uppgifter av flera skäl. För det första, i studie 1, var den efternamnsmatchande effekten mycket robust även för personer som gifte sig på 1800-talet, när bruket att sortera människor efter efternamn i gymnasiehemmen förmodligen inte existerade i de glest befolkade glesbygder som vi studerade. Proximitet är förmodligen en mer rimlig alternativ förklaring i fallet med Studie 2 och 3, som använde sig av statliga register. Närheten kan dock inte förklara de första namn matchande effekter som observerats i Texas. För att ta itu med detta ytterligare gjorde vi en rad kompletterande analyser i studie 2 (studie i sydöstra staterna). I dessa studier bedömde vi matchande effekter för människors första eller mellersta initialer (vi inkluderade mitt initialer eftersom sökverktyget för dessa poster behandlade mellannamn eller initialer som om de var förnamn). Till exempel har vi genomfört en studie där vi ersatt de fem vanliga efternamnen med initialerna A, B, C, D och E. Denna analys gav en blygsam men konsekvent, och betydande, matchande effekt, F (1, 63). I förhållande till basfrekvensen var sannolikheten för att människor skulle gifta sig med en annan person större när personens första eller mellersta initial var densamma som den första eller mellersta initialen. Våra resultat verkar inte vara en artefakt av närhet. En tredje alternativ förklaring till våra slutsatser är att rapporteringsfel skulle kunna ge felaktiga efternamnsmatcher i vissa äktenskapsregister. I regioner och historiska perioder där en betydande del av människor inte var skickliga läsare (t.ex. i Alabama på 1800-talet), kan vissa människor felaktigt skriva in en bruds snart gifta namn i stället för hennes flicknamn. Även om det är svårt att bedöma sannolikheten för denna typ av misstag, verkar detta misstag mindre troligt att inträffa i fallet med moderna till skillnad från äldre äktenskapsregistret. Med tanke på detta identifierade vi en källa till moderna, omfattande äktenskapsregister från Texas Department of Health (http://www.tdh.state.tx.us/bvs/registra/marridx/marridx.htm). De senaste äktenskapsregistren som fanns tillgängliga vid denna källa identifierade omkring 165 000 äktenskap som ägde rum 2001. Med hjälp av dessa register, vi ob-2 Strax efter att vi laddat ner dessa data, togs de offline, uppenbarligen eftersom en adopterad person hade använt dem för att identifiera sina biologiska föräldrar. Vid tidpunkten för detta skrivande, ett meddelande på webbsidan där vi fick data visade att det var oklart om uppgifterna skulle bli tillgängliga igen för nedladdning. IMPLICIT EGOTISM OCH INTERPERSONAL ATTRACTION tjänade en tydlig replikering av de efternamnsmatchande effekter som observerades i de mycket äldre poster som användes i studie 2. I förhållande till basfrekvenser, människor var cirka 36% mer benägna att gifta sig med andra som delade sitt efternamn, och samma slumpmässiga effekter ANOVA som användes för att analysera data från Studie 2 visade att detta efternamn matchande effekt var mycket betydande, F(4, 15).01, p.005,.65 (jämfört med.68 för de tre sydöstra staterna). Eftersom dessa Texasdata omfattade brudarnas och brudgummens ålder vid tiden för deras äktenskap, tillät de oss också att ta itu med frågan om närheten på ett enklare sätt än vad vi kunde göra i något av våra andra prover. Den vanligaste vägen genom vilken människor placeras i sociala grupper baserat på deras efternamn är utbildning (t.ex. genom att sorteras i high school hemrum på grundval av efternamn). Närheten perspektivet tyder på att efternamn matchande effekt bör försvinna, eller åtminstone minskas, för par som är långt ifrån varandra i ålder-eftersom par långt ifrån varandra i ålder är inte sannolikt att ha grupperats tillsammans i utbildningsmiljöer. I Texas data var dock efternamn matchande effekt något större än vanligt bland par vars åldrar var mer diskrepant. Till exempel en dummykodad efternamn-match variabel korrelerade positivt, om än inte betydande, med det absoluta värdet av skillnaden mellan brud- och brudpar ålder, r(304).07, p.233. Tillsammans med våra andra upptäckter tyder detta på att närhet inte är en bra alternativ förklaring till implicit egoism. En fjärde alternativ förklaring till våra arkivfynd är att de helt enkelt återspeglar provtagningsfel. Baserat på våra provstorlekar, och utbudet av prover vi studerat, detta kvalificerar förmodligen som den minst rimliga av alla tänkbara förklaringar till våra fynd. För att ta itu med en mer tydlig version av denna fråga har vi ännu inte identifierat några stora datauppsättningar där vi inte observerat namnbrev efternamn matchande effekter i äktenskapet. Denna effekt är mycket replikerbar. Med detta sagt bör det vara självklart att våra bevis för en förnamnsmatchande effekt i äktenskapet är mycket begränsade. Det vill säga, vi fick bara bevis på en förnamn matchande effekt i Studie 2 och 3, och denna effekt var alltid blygsam. Studie 4 var utformad för att undersöka förnamn matchande effekter med hjälp av en annan analytisk metod-en som kan öka vår förmåga att upptäcka en effekt genom att undersöka matcher baserat på mer än en bokstav. I studie 4 ingick också invånare i hela Förenta staterna. Även om vi inte kunde hitta en nationell uppsättning äktenskapsregister, identifierade vi en källa till arkivdata som identifierade par som tycktes vara gifta eller sambo. Slutligen hoppades vi i Studie 4 att få bevis för en namn-bokstav matchande effekt att a) inte kunde baseras på alfabetisk sortering efter efternamn och b) inte baserades på matchning efter ålder eller etnicitet. Studie 4 I studie 4 undersökte vi gemensamma telefonlistor i en nationell Internettelefonkatalog (http://www.ancestry.com/search/rectype/directories/ustel/main.htm). Vi började med att identifiera 12 manliga och kvinnliga förnamn som i hög grad liknade varandra. Vi gjorde detta genom att undersöka en rangordnad lista över manliga och kvinnliga förnamnsfrekvenser baserat på 1990 års folkräkningsregister. Mer specifikt sökte vi efter vanliga kvinnliga förnamn som delade minst sina fyra första bokstäver med vart och ett av de vanligaste manliga förnamnen. (Vi använde manliga namn som utgångspunkt eftersom kvinnliga namn ofta härrör från manliga namn.) När inget vanligt (dvs. topp-200 rankad) kvinnligt förnamn matchade ett specifikt manligt förnamn (t.ex. det finns ingen match för John), gick vi vidare till nästa manliga namn i listan. Den resulterande uppsättningen 12 namnpar (t.ex. Eric-Eric) visas i tabell 2. Efter att ha identifierat de 12 namnparen organiserade vi dem i tre block av fyra par baserat på åldern på de manliga namnen. Detta är viktigt eftersom a) människor vanligtvis gifter sig med andra som är lika i ålder och b) förnamnsfrekvenserna varierar systematiskt med ålder. Vi har daterat mansnamnen genom att undersöka register över dödsfall i socialförsäkringssystemet för att ta fram befolkningsfrekvenser för varje namn för människor födda 1920 och 1960. För varje förnamn skapade vi sedan ett oddsförhållande mellan 1920-frekvenserna i förhållande till 1960-frekvenserna i samband med det specifika namnet. Dessa oddskvoter tjänade som objektiva indikatorer på åldern för varje namn. Slutligen blockerade vi de fyra äldsta manliga namnen tillsammans (Frank, Charles, Joseph, Carl), följt av de fyra "medelålders" manliga namnen (Robert, Paul, Andrew, Stephen), följt av de fyra yngsta manliga namnen (Patrick, Michael, Eric och Christopher). Vi parade sedan varje kvinnlig förnamn med det specifika manliga förnamnet som det liknade. Detta förfarande minimerade sannolikheten för att personer med liknande förnamn skulle kunna paras oproportionerligt tillsammans baserat på åldersmatchning. Om till exempel Josef och Josefine båda råkade vara mycket gamla namn, men de tre manliga namn som var grupperade med Josef var precis lika gamla som Josef, då den oproportionerliga parning av Josef och Josephine kunde inte lätt tillskrivas åldersmatchning. Resultaten av studie 4 sammanfattas i tabell 2. Som föreslås av frekvenserna i diagonalerna i varje 4 4 rutnät, människor var oproportionerligt sannolikt att vara gift med andra vars förnamn liknade sina egna. Det observerade antalet matcher överskred slumpstandarden för 10 av de 12 namnparen. Om de behandlades som separata replikationer gav två av de tre studierna signifikanta förstanamnsmatchande effekter. I fokuserade tester som jämförde det totala förväntade och observerade antalet matcher och missmatchningar för varje 4  på 4 rutnät, respektive chi-kvadratvärden för äldre, medelålders, och unga manliga namnuppsättningar var 2 (1, N  på 2,539)  på 11.01, p.001; 2 (1, N  på 6,064)  på 32.43, p på 0; och 2 (1, N på 11,385)  på 3,54, ns. På det hela taget var effektstorleken i denna studie liten. I genomsnitt över de tre replikeringarna översteg det totala antalet förnamnsmatcher slumpvärdet med endast 7,6 %. Ändå, med tanke på den godtyckliga karaktären av människors namn och rådande visdom om varför människor ska gifta sig, anser vi att denna effekt är både teoretiskt och praktiskt betydande (Prentice & Miller, 1992). Dessa matchande effekter verkar inte ha sin grund i etnisk matchning. Till exempel är de tre första kvinnliga förnamnen i Replication 1 (äldre manliga namn) alla franska, medan inget av de tre första manliga namnen är franska. Kompletterande analyser tyder också på att storleken på matchningseffekten (uttryckt som ett oddsförhållande) var direkt proportionell mot a) matchstyrkan i uttalet av manliga och kvinnliga namn (t.ex. gav Carl-Carla en större effekt än Frank-Frances) och b) den objektiva frekvensen av namnen (som vi har sett på annat håll, namnbokstäver effekter är större för personer med mindre vanligt-dvs. mer särskiljande namn). Till exempel gav namnet pair Michael-Michelle en blygsam omsvängning i dessa uppgifter. Dessa två namn är mycket vanliga och uttalas helt olika. Däremot gav namnet par Eric-Eric (två sällsynta namn som uttalas mycket likartat) ett oddsförhållande som närmade sig 2:1. Kritiker kan också notera att Studie 4 är baserad på ett icke-representativt prov. För att kvalificera sig för studie 4, dvs. par var tvungna att ha gemensamma telefonlistor. Om dessa par liknar dem som upprätthåller gemensamma i stället för individuella kontrollkonton, tyder tillgängliga bevis på att de känner sig särskilt nära varandra (Kurdek, 1993). Detta är utan tvekan snarare en styrka än en svaghet i Studie 4. En allvarligare kritik av Studie 4 är att par med liknande förnamn kanske inte är oproportionerligt benägna att gifta sig. I stället kan de, när de väl har gift sig, vara oproportionerligt benägna att begära gemensamma telefonlistor (t.ex. därför att de tycker om allitering). För att ta itu med denna oro kopierade vi denna första namn matchningseffekt i en uppsättning av statligt-omfattande Colorado äktenskap register (den enda stora uppsättningen av poster som vi kunde hitta som skulle tillåta ett test av effekten). Till exempel, för en direkt replikering med de 6 namnpar som gav de bästa matchningarna i Studie 4, observerade vi 168 matcher när basräntan dikterade att det skulle ha funnits endast 147 (ett överskott på 14,3%). Våra upptäckter verkar vara baserade på beundran snarare än på allitering. Det är också värt att notera att den största delen av kritiken mot det omvända orsakssambandet inte är tillämplig i de aktuella studierna. I synnerhet är det inte troligt att människors äktenskap orsakade de namn som förutsade dem. En slutlig kritik av Studie 4 är att, liksom Studie 2, Studie 4 provade en begränsad uppsättning namn (snarare än uttömmande provtagning alla möjliga namn). Således skulle ett mer konservativt förhållningssätt till analysen av Studie 4 behandla individuella kombinationer av namn (t.ex. enskilda celler i dessa 4  och 4 matriser) som analysens enhet (som vi gjorde i Studie 2). Dessa mer konservativa analyser visade att den första namnmatchande effekten endast var signifikant i Studie 4 för de sex namnpar vars första stavelser uttalas på samma sätt (p.001). Kanske den mest rättvisa tolkningen av Studie 4 är att, liksom Studie 2 och 3, det gav bevis på en mycket blygsam förnamn matchande effekt. Experimentellt förhållningssätt: Studierna 5-7 Tillsammans tyder resultaten av Studie 1-4 på att implicit egoism kan påverka den interpersonella dragningskraften. I synnerhet tycks människor vara oproportionerligt benägna att gifta sig eller sambo med andra människor vars namn liknar deras egna för- eller efternamn. Men denna arkival strategi ger inte den typ av fasta kausala slutsatser man kan vilja dra när det gäller påverkan av implicit egoism på interpersonell dragningskraft. Till exempel, medan vi provade namn med hjälp av en strikt och systematisk procedur, gjorde vi inte stickprov namn slumpmässigt. För att befästa argumentet att implicit egoism ökar attraktionen verkar det viktigt att testa denna hypotes experimentellt. Dessutom har ett experimentellt tillvägagångssätt också gjort det möjligt för oss att undersöka de sannolika associationistiska, självrelevanta mekanismer som är ansvariga för implicita egoistiska effekter. Slutligen hoppades vi kunna visa mer övertygande att Studie 1-4 inte bara är en följd av tidigare forskning om likhet och attraktion. Följaktligen var studierna 5-7 också utformade för att testa hypotesen att implicit egoism påverkar attraktion oberoende av mekanismer såsom självvalidering eller ömsesidig sympati. Anmärkning. Förväntade värden i kritiska celler visas i parenteser. Namn är de vanligaste manliga förnamn och kvinnliga förnamn som åtminstone delar sina första fyra bokstäver med manliga namn, baserat på 1990 års folkräkning. Studierna 5a och 5b Studierna 5a och 5b utformades som preliminära experimentella tester av den implicita egoismens roll i den interpersonella attraktionen. Deltagare i studierna 5a och 5b deltog alltid i studien tillsammans med 3 andra deltagare. Med ett undantag var de två studierna identiska. På grund av förändringar i laboratorie-rymd-uppgifter kunde deltagarna i studie 5a enkelt se varandra under studien, medan deltagarna i studie 5b satt på ett sätt som minimerade visuell kontakt. Innan de deltog i ett bekant samtal utbytte de kvinnliga deltagarna till synes bakgrundsundersökningar med en partner. I själva verket utarbetades alla undersökningar av försökspersonen och innehöll samma icke-deskriptiva bakgrundsinformation. Partnerns godtyckliga experimentella kodnummer (t.ex. 12-31) råkade dock vara detsamma som eller annorlunda än deltagarnas månad och födelsedag. Om implicit egoism påverkar den interpersonella dragningskraften bör deltagare som tror att deras partners godtyckliga kodnummer liknar deras egna födelsedagsnummer värdera sina partners mer gynnsamt än vanligt. Deltagare i studierna 5a respektive 5b var 52 respektive 110 kvinnor på grundexamen i introduktionspsykologi vid State University of New York i Buffalo (UB), som deltog för kurspoäng. Deltagarna drevs i grupper om 4 och satt, vända bort från varandra, vid ett av fyra skrivbord. Studien beskrevs som en utredning av bekantskapsprocessen. Vi studerade kvinnor snarare än män eller grupper av blandkön eftersom a) kvinnor var vanligare i UB:s deltagarpool och b) vi ville undersöka platoniska snarare än romantiska attraktioner.
Människor väljer oproportionerligt många makar med namn som liknar deras egna REF.
How Do I Love Thee? Let Me Count the Js: Implicit Egotism and Interpersonal Attraction
{'venue': 'Journal of personality and social psychology', 'journal': 'Journal of personality and social psychology', 'mag_field_of_study': ['Psychology', 'Medicine']}