Abstract-I denna tidning är vi intresserade av problemet med att tillnärma träd av träd med en särskild själv-nested struktur. Selfnested träd är sådana att alla deras underträd av en given höjd är isomorphic. Vi visar att dessa träd uppvisar anmärkningsvärda kompressionsegenskaper, med hög kompressionshastighet. För att mäta hur långt ett träd är från att vara ett självnested träd, studerar vi sedan hur man kvantifierar graden av självnestedness av något träd. För detta definierar vi ett mått på självnestenessen av ett träd genom att bygga ett självnested träd som minimerar avståndet av det ursprungliga trädet till uppsättningen av självnested träd som bäddade det ursprungliga trädet. Vi visar att denna åtgärd kan beräknas i polynom tid och skildrar motsvarande algoritm. Avståndet till detta närmaste inbäddade självnested träd (NEST) används sedan för att definiera kompressionskoefficienter som återspeglar ett träds kompressibilitet. För att illustrera detta tillvägagångssätt tillämpar vi sedan dessa begrepp på analysen av växtförgrenade strukturer. Baserat på en databas över simulerade teoretiska anläggningar där olika bullernivåer har införts, utvärderar vi metoden och visar att NEST i sådana grenningsstrukturer helt eller delvis återställer de ursprungliga, ljudlösa, grenningsstrukturerna. Hela metoden tillämpas sedan på analysen av en verklig växt (en rispangel) vars topologiska struktur mättes fullständigt. Vi visar att NEST av denna växt kan tolkas i biologiska termer och kan användas för att avslöja viktiga aspekter av växtens tillväxt.
Godin och Ferraro REF presenterade en strukturell analys av trädstrukturer som kan vara användbara i växttillväxtanalys.
Quantifying the Degree of Self-Nestedness of Trees: Application to the Structural Analysis of Plants
{'venue': 'TCBB', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Medicine', 'Mathematics', 'Computer Science']}