Abstrakt. Om agenter ska förhandla automatiskt med varandra måste de dela med sig av en förhandlingsmekanism och ange vilka möjliga åtgärder som varje part kan vidta när som helst, när förhandlingarna avslutas och vilken struktur de resulterande avtalen har. Nuvarande standardiseringsverksamhet såsom FIPA [2] och WS-avtal [3] representerar detta som ett förhandlingsprotokoll som anger meddelandeflödet. De utelämnar dock andra aspekter av förhandlingsreglerna (t.ex. att tvinga en deltagare att förbättra ett tidigare erbjudande), vilket innebär att dessa måste representeras implicit i en agents utformning, vilket kan leda till problem med inkompatibilitet, underhåll och återanvändning. I detta kapitel föreslår vi ett alternativt tillvägagångssätt som gör att alla mekanismer kan vara formella och explicita. Vi presenterar (i) en taxonomi av deklarativa regler som kan användas för att fånga en mängd olika förhandlingsmekanismer på ett principfast och välstrukturerat sätt; (ii) ett enkelt interaktionsprotokoll, som kan stödja alla mekanismer som kan fångas med hjälp av deklarativa regler; (iii) en programvaruram för förhandlingar som gör det möjligt för agenter att effektivt delta i förhandlingar som definieras med hjälp av vår regel taxonomi och protokoll och (iv) ett språk för att uttrycka aspekter av förhandlingarna baserade på OWL-Lite [4]. Vi ger exempel på några av de mekanismer som ramen kan stödja.
I REF föreslår författarna en programvaruram för förhandlingar, där förhandlingsmekanismen representeras av en uppsättning regler, som i vårt fall.
N.R.: A Software Framework for Automated Negotiation
{'venue': 'In: Proceedings of SELMAS’2004, LNCS 3390', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}