I vår naturliga värld stöter man vanligtvis inte på ett ansikte som ett isolerat föremål, utan som en integrerad del av en hel kropp. Både ansiktet och kroppen bidrar normalt till att förmedla individens känslomässiga tillstånd. Här visar vi att observatörer som bedömer ett ansiktsuttryck påverkas starkt av det känslomässiga kroppsspråket. Fotografier av rädda och arga ansikten och kroppar användes för att skapa ansikts-kropp sammansatta bilder, med antingen matchade eller missmatchade emotionella uttryck. När ansikte och kropp förmedlar motstridiga emotionella upplysningar, hindras omdömet om ansiktsuttrycket och blir partiskt mot den känsla som kroppen uttrycker. Elektrisk hjärnaktivitet spelades in från hårbotten, medan försökspersoner tog hand om ansiktet och bedömde dess känslomässiga uttryck. En förstärkning av den ockcipital P1-komponenten så tidigt som 115 ms efter presentation debut pekar på förekomsten av en snabb neural mekanism känslig för graden av överenskommelse mellan samtidigt presenterade ansikts- och kroppsliga emotionella uttryck, även när de senare är obevakade. Känslokommunikation  på händelser-relaterade potentialer  på visuell perception T han ansikte och kroppen båda normalt bidrar till att förmedla det emotionella tillståndet hos individen. Darwin (1) var den första att i detalj beskriva de specifika ansiktsuttryck och kroppsliga uttryck som förknippas med känslor hos djur och människor och betraktade dessa uttryck som en del av känslospecifika adaptiva handlingar. Från denna utsiktspunkt är ansikte och kropp en del av en integrerad helhet. Ja, i vår naturliga värld stöter man vanligtvis inte på ansikten som isolerade föremål, utan som en integrerad del av en hel kropp. Snabb upptäckt av inkonsekvenser mellan dem är till nytta när det krävs snabba adaptiva åtgärder från observatörens sida. Hittills har det inte gjorts någon systematisk undersökning av hur ansiktsuttryck och emotionellt kroppsspråk interagerar i mänskliga observatörer, och de underliggande neurala mekanismerna är okända. Här undersöker vi hur känslomässigt kroppsspråk påverkar synen av ansiktsuttryck. Vi samlade in beteendedata och samtidigt uppmätta elektriska händelserelaterade potentialer (ERP) från hårbotten för att utforska tidsförloppet för neuronal bearbetning med en upplösning i storleksordningen millisekunder. Vi förutspådde att igenkännandet av ansiktsuttryck inflyceras av samtidigt presenterade emotionella kroppsspråk, och att affektiv information från ansiktet och kroppen börjar interagera snabbt. Med tanke på den viktiga adaptiva funktionen av att uppfatta emotionella tillstånd och tidigare upptäckter om snabb igenkännande av emotionella signaler, ansåg vi det osannolikt att den integrerade uppfattningen av ansikts-kroppsbilder kommer från relativt sena och långsamma semantiska processer. Vi antar att integrationen av affektiv information från ett ansiktsuttryck och medföljande emotionella kroppsspråk är en obligatorisk automatisk process som sker tidigt i processströmmen, vilket inte kräver selektiv uppmärksamhet, grundlig visuell analys av enskilda funktioner, eller medveten avsiktlig utvärdering. Fotografier av rädda och arga ansikten och kroppar användes för att skapa realistiska ansikts-kropp sammansatta bilder med antingen matchade eller missmatchade emotionella uttryck. Signaler från elektroencefalogram (EEG) spelades in medan personer tittade på ansiktet och bedömde det känslomässiga uttrycket. En kort stimulans-presentation tid användes (200 ms), vilket kräver observatörer att bedöma ansiktena på grundval av ett ""första intryck"" och att förlita sig på global bearbetning snarare än på omfattande analys av separata ansiktsdrag. Känslorna rädsla och ilska valdes eftersom de båda är känslor med en negativ valence, och var och en är associerad med evolutionärt relevanta hotsituationer. Även om subkortikala kretsar kan vara kapabla till viss kvalitativ skillnad mellan rädsla och ilska (2), är deras differentiering i fråga om kortikala reaktioner så minimal som möjligt. Differentiella ERP-svar har inte rapporterats inträffa före 170 ms (3). Detta kommer att göra observerade skillnader mellan elektrofysiologiska korrelerar av kongruent och inkongruent stimuli lättare att tolka. För att testa vår hypotes om automatisk bearbetning fokuserade vi på analys av tidiga elektrofysiologiska komponenter som lätt kan identifieras i den visuella ERP-vågformen, dvs. P1 och N170-komponenten. N170 återfinns vanligtvis i studier av ansiktsuppfattning som en framträdande negativ hjärnpotential som når en topp mellan 140 och 230 ms efter stimulidebut vid laterala occipito-temporala platser. Det visar en stark ansiktskänslighet putativt pekar på specialiserade neuronal bearbetning rutiner för ansikten jämfört med objekt. Det anses vanligen som ett index över de tidiga stadierna av kodning av ansiktsfunktioner och ansiktskonfigurationer (t.ex. ref. 4) och av följande skäl: Vågformen visar en robust ansiktsselektiv ''inversion''-effekt som indikerar konfigurativ bearbetning, dvs. den förstärks och fördröjs till ansikten som presenteras upp och ner men inte till inverterade föremål (5, 6). I allmänhet har det visat sig vara okänsligt för andra aspekter av ansiktet än den övergripande strukturen, som uttryck eller förtrogenhet. Av intresse fann man också en typisk men något snabbare N170-komponent som visar den typiska inversionseffekt som vanligen erhålls för ansikten för att uppfatta mänskliga kroppar (6). Nyligen genomförda studier har utmanat N170 som den tidigaste markören för selektiv ansiktsbehandling och uppmärksammat en tidigare komponent. P1-komponenten är en positiv avböjning som kan kännas igen vid occipitala elektroder med en debutlatens mellan 65 och 80 ms och toppar runt 100-130 ms. Det finns belägg för att denna komponent huvudsakligen genereras i ''tida'' extrastrierade visuella områden (t.ex. refs. 7-10), och det är vanligt att det återspeglar bearbetning av låg nivå funktioner i en stimulans. Dess amplitud moduleras av rumslig uppmärksamhet, men vald uppmärksamhet på icke-spatiala funktioner påverkar inte komponenten (t.ex. ref. 11) Förstainstansrätten har beslutat följande dom: Några färska undersökningar tyder dock på att åtminstone någon form av bearbetning av högre ordning redan kan ske i detta tidiga skede. Med hjälp av magnetoencefalografi har en ansiktsselektiv komponent redan identifierats runt 100-120 ms efter stimuli som var
I en studie av Hanneke et al. REF, bilder av illustrerade tecken som visar känslor av rädsla och ilska manipulerades till kongruent och inkongruent stimuli genom att utbyta ansikten i bilderna.
Rapid perceptual integration of facial expression and emotional body language
{'venue': 'Proceedings of the National Academy of Sciences of the United States of America', 'journal': 'Proceedings of the National Academy of Sciences of the United States of America', 'mag_field_of_study': ['Psychology', 'Medicine']}