Sup-tolkningsmetoden föreslås som ett nytt verktyg för att styra minnesresurser av första ordningens funktionella program med mönstermatchning genom statisk analys. Det har införts för att öka förstärkningen, det vill säga antalet fångade algoritmer, av en tidigare metod, de kvasi-tolkningar. I grund och botten ger en sup-tolkning en övre gräns på storleken på funktionsutgångar. Ett kriterium, som kan tillämpas för att avsluta såväl som icke-avslutande program, utvecklas för att binda stack ramstorlek polynomialt. Eftersom detta arbete är relaterat till kvasi-tolkning, beroende par, och storleksförändring princip metoder, jämför vi dessa begrepp få flera resultat. Det första resultatet är att, med tanke på alla program, vi har heuristik för att hitta en sup-tolkning när vi överväger polynom av begränsad grad. Ett annat resultat består i karakteriseringarna av de uppsättningar av funktioner som kan beräknas i polynom tid och i polynom utrymme. Ett sista resultat är tillämpning av övertolkningar på beroendeparet och metoder för storleksändring.
Den allmänna ramen för stödtolkning infördes i REF utan att man tog hänsyn till syntesproblemet.
Sup-interpretations, a semantic method for static analysis of program resources
{'venue': 'TOCL', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Mathematics', 'Computer Science']}