Det senaste arbetet inom språkvetenskapen har fokuserat på de bidrag som lexikala artiklar ger. I detta dokument diskuterar vi kontextuell utvärdering, inställning som härleds från lexikal betydelse och pragmatiska miljöer. Fokusering på bedömar-grundande påståenden som Vi gillade honom eftersom han så tydligt ogillade Margaret Thatcher, vi bygga en corpus och bygga ett system som använder sig av kompositionella principer för utvärderingsberäkning för att härleda att vi ogillar Margaret Thatcher. Det resulterande systemet har en F-poäng på 0,90 på våra datauppsättning, överträffar rimliga basvärden, och indikerar livskraften av inferencing i den utvärderingsdomänen. Ett centralt mål för samtida forskning om känslo- eller utvärderingsspråk är utvinning av utvärderingstripplar: utvärderare, mål, utvärdering. Hittills har både formella (t.ex. Martin och White 2005, Potts 2005) och beräkningsmetoder (t.ex. Pang och Lee 2008) fokuserat på hur sådana tripletter är lexikalt kodade (t.ex. negativ påverkan av skurk eller ogillande). Medan lexiska egenskaper är en viktig källa till utvärderande information, kan ordbaserade överväganden ensam missa pragmatiska slutsatser som härrör från sammanhang. (1), till exempel, meddelar att den som refererar till oss inte bara har en positiv inställning till honom, utan också en negativ inställning till Margaret Thatcher: (1) Vi gillade honom därför att han så tydligt ogillade Margaret Thatcher. LEXISK UTVÄRDERING: vi, honom, +; han, M.T., -CONTEXTUAL UTVÄRDERING: vi, M.T., -Denna uppsats argumenterar för en kompositionell strategi för kontextuell utvärdering liknande de kompositionsmetoder som antagits för lexikal evaluativitet i Moilanen och Pulman (2007) och Nasukawa och Yi (2003). I centrum för tillvägagångssättet är behandlingen av verbala predikat (som i (1)) som exakutiva funktorer som relaterar argument/entitetsnivå evaluativitet till händelsenivå evaluativitet. I enlighet med vad som diskuteras i punkt 2 finns en sådan modells utstrålning i de fall där händelsenivåns effektivitet är känd ur ett sammanhang, och därmed ny information om evenemangsdeltagarnas kontextuella effektivitet (t.ex. Margaret Thatcher) kan härledas. Följaktligen ligger det empiriska fokuset i detta dokument på strukturer som (1), där den andra klausulen ger anledning till den uppfattning som anges i den första, och därmed har en förutsägbar utvärdering på händelsenivå från den första klausulens utvärderare. I §3 beskriver vi insamling och notering av en corpus av sådana bedömningsgrundande konfigurationer från storskaliga webbdata. Denna kommenterade corpus fungerar som en testbädd för experimentell utvärdering av olika genomföranden av den föreslagna kompositionsmetoden. Resultaten av dessa experiment (§4) stöder starkt ett kompositionellt förhållningssätt till kontextuell utvärderingsinferens. En enkel kompositionsalgoritm baserad på en liten, manuellt skapad evaluativity functor lexicon visade signifikant bättre precision än icke-kompositionella baslinjer. Dessutom har en metod för att automatiskt utöka täckningen till nya predikat baserat på likhet med det manuellt skapade lexikonet visat sig öka återkallandet dramatiskt med en blygsam minskning av precisionen.
I REF föreslås begreppet predikatspecifika utvärderingsobjekt som gör det möjligt att dra slutsatser om författarnas bedömning av ett förslag som grundar sig på utvärderingen av predikatets argument.
Extracting Contextual Evaluativity
{'venue': 'Proceedings of the Ninth International Conference on Computational Semantics (IWCS 2011)', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Psychology', 'Computer Science']}