Ett sensornätverks prestanda kan bäst bedömas utifrån kvaliteten på den applikationsspecifika informationen. Den faktiska avkänningsprestandan hos ett utplacerat sensornät beror på flera faktorer som inte kan beaktas vid konstruktionstidpunkten, t.ex. miljöhinder för avkänning. Vi föreslår att rörligheten används för att övervinna effekterna av oförutsägbar miljöpåverkan och för att anpassa sig till tidsdynamiken. Nu, rörlighet med dess beroenden såsom exakt lokalisering och navigering är dyrt när det gäller hårdvaruresurser och energibegränsningar, och kan inte vara genomförbart i kompakta, tätt utplacerade och utbredda sensornoder. Vi presenterar en metod baserad på låg komplexitet och låg energiaktivitet primitiver som är möjliga att genomföra i sensornätverk. Vi bevisar hur dessa primitiva förbättrar detektionsförmågan med teoretisk analys, omfattande simuleringar och verkliga experiment. Den betydande täckningsfördel som återkommer i vår utredning motiverar vårt eget och andra parallella pågående arbete med att implementera och förfina självaktiverade system.
I Ref presenterades en strategi för rörlighet med låg komplexitet med en enda dimension och låg energiaktivitet.
Sensing uncertainty reduction using low complexity actuation
{'venue': "IPSN '04", 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Engineering', 'Computer Science']}