Abstract-Vi studerar vattendelarna i kantviktade grafer. Vi definierar vattendelarna efter den intuitiva idén om vattendroppar som flyter på en topografisk yta. Vi fastställer först konsekvensen i dessa vattendelare: De kan på motsvarande sätt definieras av sina "fångstbassänger" (genom en brantaste nedstigningsegendom) eller av de "dividerande linjerna" som skiljer dessa avrinningsområden (genom vattendropparprincipen). Sedan bevisar vi, genom ett jämbördigt teorem, deras optimala i termer av minsta spännande skogar. Efteråt introducerar vi en linjär tidsalgoritm för att beräkna dem. Såvitt vi vet verifieras inte liknande egenskaper i andra ramverk och den föreslagna algoritmen är den mest effektiva befintliga algoritmen, både i teorin och i praktiken. Slutligen illustreras de definierade begreppen i bildsegmenteringen, vilket leder till slutsatsen att det föreslagna tillvägagångssättet, på de testade bilderna, förbättrar kvaliteten på vattendelarebaserade segmenteringar.
Cousty och Al. I REF definierades vattendelarna på kantvägda grafer med hjälp av minsta spännskog.
Watershed Cuts: Minimum Spanning Forests and the Drop of Water Principle
{'venue': 'IEEE Transactions on Pattern Analysis and Machine Intelligence', 'journal': 'IEEE Transactions on Pattern Analysis and Machine Intelligence', 'mag_field_of_study': ['Mathematics', 'Medicine', 'Computer Science']}