Bakgrund: Forskning inom psykologi visar ett starkt samband mellan statspåverkan (ögonblick-till-ögonblick erfarenheter av positiv eller negativ känslosamhet) och dragpåverkan (t.ex. relativt bestående depression och sociala ångestsymtom) och en tendens att dra sig tillbaka (t.ex. spendera tid hemma). Befintligt arbete bygger dock nästan uteslutande på statiska, självrapporterade beskrivningar av känslor och beteende som begränsar allmängiltigheten. Trots att allt mer sofistikerade forskningsdesigner och teknik (t.ex. mobilanalys med hjälp av ett globalt positioneringssystem [GPS]) har lite forskning integrerat dessa till synes olika former av data för att förbättra förståelsen av hur emotionella upplevelser i vardagen förknippas med tid i hemmet, och om detta påverkas av depression eller sociala ångestsymtom. Mål: Vi antog att mer tid i hemmet skulle förknippas med mer negativa och mindre positiva effekter. Vi rekryterade 72 deltagare från ett sydöstuniversitet i USA. Vi bedömde depression och sociala ångestsymtom med hjälp av självrapporterande instrument vid baslinjen. En app (Sensus) installerad på deltagarnas personliga mobiltelefoner som upprepade gånger samlats in på plats självrapporterat tillstånd påverkar och GPS-platsdata i upp till 2 veckor. Den tid som tillbringades hemma var en representant för social isolering. Vi testade separata modeller som undersökte förhållandet mellan statlig påverkan och tid i hemmet, med nivåer av depression och social ångest som moderatorer. Modellerna skilde sig åt endast i de tidsbundna länkar som undersöktes. En modell fokuserade på samband mellan förändringar i påverkan och tid i hemmet inom kort, 4-timmars tidsfönster. De övriga tre modellerna fokuserade på samband mellan genomsnittlig påverkan inom en dag och tid i hemmet (1) samma dag, (2) följande dag och (3) föregående dag. Sammantaget fick vi många av de förväntade huvudeffekterna (även om det fanns några negativa effekter), där högre social oro förknippades med mer tid eller större sannolikhet att tillbringa tid hemma, och mer negativa eller mindre positiva effekter var kopplade till längre vistelse i hemmet. Interaktioner indikerade att, bland individer högre i social ångest, högre negativ påverkan och lägre positiv påverkan inom en dag var förknippade med större sannolikhet att tillbringa tid hemma följande dag. Resultaten visar på genomförbarheten och nyttan med att modellera förhållandet mellan påverkan och vistelse i hemmet med hjälp av finkorniga GPS-data. Även om dessa fynd måste replikeras i en större studie och med kliniska prover, de tyder på att integrering av upprepade tillstånd påverkar bedömningar in situ med kontinuerlig GPS-data kan öka förståelsen för hur faktiska homestay är relaterad till påverkan i vardagen och till symtom på ångest och depression.
Individer med högre social ångest nivåer var mer benägna att rapportera negativ påverkan under dagen, vilket i sin tur var prediktivt att spendera mer tid hemma vid efterföljande mätningar REF.
Using Mobile Sensing to Test Clinical Models of Depression, Social Anxiety, State Affect, and Social Isolation Among College Students
{'venue': 'Journal of Medical Internet Research', 'journal': 'Journal of Medical Internet Research', 'mag_field_of_study': ['Medicine', 'Psychology']}