Siktar. Syftet med studien var att undersöka skillnaderna mellan adenosin, adenin, inosin, xantin, hypoxantin och urinsyrakoncentrationer hos patienter med diabetes mellitus typ 2 och diabetesretinopati och bedöma sambandet mellan purinmetaboliter och sjukdom. Material och metoder. Studiegruppen bestod av 114 försökspersoner som var uppdelade i tre grupper: kontroll (= 40), typ 2-diabetes utan retinopati (= 35) och typ 2-diabetes med retinopati (= 39). Nivåer av metaboliter mättes i plasma av alla deltagare. Resultat. Det finns en signifikant ökning av nivåerna av adenosin (0,94 ± 0,17 mg/l jämfört med 0,17 ± 0,01 mg/l, < 0,001), inosin (0,297 ± 0,078 mg/l jämfört med 0,086 ± 0,010 mg/l, < 0,001), xantin (1,01 ± 0,21 mg/l jämfört med 0,54 ± 0,05 mg/l, = 0,009) och urinsyra (70,55 ± 3,97 mg/l jämfört med 53,81 ± 2,36 mg/l, < 0,001) med diabetesretinopati jämfört med diabetes mellitus. Nivåerna av adenin, hypoxantin och xantinoxidas förändrades inte. Urinsyra, xantin, inosin och adenosin korrelerade positivt med systoliskt blodtryck och ureakväve. Slutsatser. Nivåerna av adenosin, inosin, urinsyra och xantin kan vara användbara för att övervaka progression av diabetesretinopati och utvärdera behandlingen.
I REF vidtogs olika åtgärder för att identifiera koncentrationerna hos patienter med diabetes mellitus typ 2 och diabetesretinopati och mätte signifikant sambandet mellan purinmetaboliter och sjukdom.
Association between Related Purine Metabolites and Diabetic Retinopathy in Type 2 Diabetic Patients
{'venue': 'International Journal of Endocrinology', 'journal': 'International Journal of Endocrinology', 'mag_field_of_study': ['Medicine']}