Programvaruutvecklingsprocesser är samverkande till sin natur. Försummelse av slutanvändarnas nyckelroll leder till programvara som inte tillgodoser deras behov. Detta samarbete blir särskilt viktigt när man skapar domänspecifika modellerade språk (DSMLs), som är (modellering) språk som är särskilt utformade för att utföra uppgifter inom en viss domän. Även om slutanvändarna faktiskt är experter på det område för vilket en DSML utvecklas, är deras deltagande i DSML specifikationsprocessen fortfarande ganska begränsad i dag. I detta dokument föreslår vi en mer samhällsmedveten språkutvecklingsprocess genom att möjliggöra ett aktivt deltagande av alla samhällsmedlemmar (både utvecklare och slutanvändare av DSML) redan från början. Vårt förslag är baserat på en DSML i sig, kallad Collaborato, som gör det möjligt att representera förändringsförslag om DSML design och diskutera (och spåra tillbaka) möjliga lösningar, kommentarer och beslut som uppstår under samarbetet. En DSML definieras genom tre huvudkomponenter [8]: abstrakt syntax, konkret syntax och semantik. Den abstrakta syntaxen definierar både språkbegreppen och deras relationer, och innehåller också välformade regler som begränsar de modeller som kan skapas med språket. Metamodellering tekniker används normalt för att definiera den abstrakta syntaxen. Den konkreta syntax definierar en notation (textuell, grafisk eller hybrid) för begreppen i den abstrakta syntaxen, och en translationell metod används normalt för att ge semantik, även om för det mesta är det ingen explicit formaliserad 3.
Cabot m.fl. REF främjar en gemensam definition av domänspecifika modellspråk (metamodeller).
Enabling the collaborative definition of DSMLs
{'venue': 'CAiSE', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}