Problemet med att anpassa heterogena programvarukomponenter som uppvisar obalans i interaktionsbeteendet är ett av de avgörande problemen inom komponentbaserad programvaruteknik. Ett lovande tillvägagångssätt för att lösa detta problem bygger på en anpassningsmetod som bygger på att utöka komponentgränssnitt med protokollinformation som beskriver deras interaktionsbeteende och med hjälp av en notation på hög nivå för att uttrycka den avsedda kopplingen mellan komponentgränssnitt. Adaptern specifikation definierar en komponent-i-mitten som kan göra två komponenter interagera framgångsrikt, beroende på vissa begränsningar. Syftet med detta dokument är att bidra till att fastställa en teoretisk grund för programvaruanpassning enligt detta tillvägagångssätt. En formell analys av adaptorspecifikationer presenteras, och deras användning för att innehålla olika former av flexibla anpassningar illustreras.
Brogi m.fl. inrikta sig på problemet med att anpassa heterogena programvarukomponenter REF.
On the semantics of software adaptation
{'venue': 'Sci. Comput. Program.', 'journal': 'Sci. Comput. Program.', 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}