Vi utökar definitionsarbetet för Dwork, Naor och Sahai från deniable autentisering till deniable key-exchange protokoll. Vi använder sedan dessa definitioner för att bevisa förnekelsefunktionerna i SKEME och SIGMA, två naturliga och effektiva protokoll som ligger till grund för Internet Key Exchange-protokollet (IKE). SKEME är ett krypteringsbaserat protokoll som vi visar full förnekande baserat på klartext medvetenhet om den underliggande krypteringsschema. Intressant nog är SKEMEs förnekelse möjligen den första "naturliga" applikationen som i huvudsak kräver klartextmedvetenhet (fram tills nu har detta begrepp huvudsakligen använts som ett verktyg för att bevisa vald chiffertextsäkerhet). SIGMA, å andra sidan, använder icke-återkalleliga signaturer för autentisering och kan därför inte bevisas vara fullt förnekande. Ändå kan vi bevisa en svagare, men meningsfull, "partiell förnekelse" egenskap: ett parti kanske inte kan förneka att det var "levande" någon gång i tiden men kan helt förneka innehållet i sina meddelanden och sina samtalspartners identitet. Vi noterar att förnekelsen av SKEME och SIGMA håller i en samtidig inställning och inte i huvudsak förlitar sig på den slumpmässiga oraklet modellen.
Vissa protokoll ger förnekelse, där det inte på ett avgörande sätt kan bevisas att en part deltog i en viktig utbytessession.
Deniable authentication and key exchange
{'venue': "CCS '06", 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}