Skrivandet på nätet saknar de icke-verbala signaler som finns i kommunikation ansikte mot ansikte, vilket ger ytterligare kontextuell information om uttalandet, såsom talarens avsikt eller affektiva tillstånd. För att fylla detta tomrum har ett antal ortografiska funktioner, såsom smilisar, uttrycksförlängning och icke-standardmässig interpunktion, blivit populära i sociala medier, inklusive Twitter och Instagram. På senare tid har emojis introducerats i sociala medier och blir allt populärare. Detta väcker frågan om dessa fördefinierade piktografiska tecken kommer att ersätta tidigare ortografiska metoder för paralinguistisk kommunikation. I detta abstract försöker vi belysa denna fråga med hjälp av ett motsvarande tillvägagångssätt från kausal inference för att testa om införandet av emojis får enskilda användare att använda färre smilisar i sin text på Twitter.
Pavalanathan och Eisenstein REF använde en matchningsmetod från kausal inference för att testa om införandet av emojis orsakar enskilda användare att anställa färre smilisar i sin text på Twitter.
Emoticons vs. Emojis on Twitter: A Causal Inference Approach
{'venue': 'ArXiv', 'journal': 'ArXiv', 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}