Sammanfattning Vi definierar problemet med maximal sortivitetsmatchning (MAM) för ett komplext nätverksdiagram som problemet med att maximera likheten mellan slutvertikalerna (med avseende på något mått på nodvikt) som utgör matchningen. I denna strävan introducerar vi en metrisk som kallas sortitetsvikten av en kant, definierad som produkten av antalet avtäckta intilliggande kanter och det absoluta värdet av skillnaden i vikterna på ändvertiklarna. MAM algoritmen föredrar att inkludera kanter som har den minsta sortitetsvikten i varje iteration (en kant per iteration) tills alla kanter är täckta. MAM-algoritmen kan också anpassas för att bestämma en maximal dissortativ matchning (MDM) för att maximera olikheten mellan slutvertikerna som är en del av en matchning samt för att bestämma en maximal nodmatchning (MNM) som helt enkelt maximerar antalet hörn som är en del av matchningen. Vi kör MAM-, MNM- och MDM-algoritmerna på verkliga nätverksgrafer samt på teoretiska modellbaserade slumpmässiga nätverksgrafer och skalfria nätverksgrafer och analyserar avvägningarna mellan procent av nodmatcher och diverseitetsindex (riktade optimala värden: 1 för MAM och À1 för MDM).
REF visade att en maximal diverse matchning av hörn (med målet att maximera diverseitetsindex) i verkliga nätverksgrafer (med avseende på graden centralitetsmåttet) inte kan maximera antalet matchade hörn och vice versa.
Maximal assortative matching for complex network graphs
{'venue': None, 'journal': 'Journal of King Saud University - Computer and Information Sciences archive', 'mag_field_of_study': ['Mathematics']}