OAuth 2.0-protokollet är ett av de mest utplacerade protokollen för behörighet/enkel inloggning (SSO) och fungerar också som grunden för den nya SSO-standarden OpenID Connect. Trots populariteten av OAuth, hittills analysinsatser var främst inriktade på att hitta buggar i specifika implementationer och baserades på formella modeller som abstrakt från många webbfunktioner eller inte ge en formell behandling alls. I detta dokument genomför vi den första omfattande formella analysen av OAuth 2.0-standarden i en uttrycksfull webbmodell. Vår analys syftar till att etablera starka auktoriserings-, autentiserings- och sessionsintegritetsgarantier, för vilka vi tillhandahåller formella definitioner. I vår formella analys omfattas alla fyra OAuth-bidragstyperna (auktoriseringskodsbidrag, implicit bidrag, resursägares lösenords- och klientbehörighetsbidrag). De kan även köras samtidigt i samma och olika beroende parter och identitetsleverantörer, där skadliga beroende parter, identitetsleverantörer och webbläsare också beaktas. Vår modellering och analys av OAuth 2.0-standarden förutsätter att säkerhetsrekommendationer och bästa praxis följs för att undvika uppenbara och kända attacker. När vi bevisade OAuths säkerhet i vår modell, upptäckte vi fyra attacker som bryter säkerheten för OAuth. De sårbarheter kan utnyttjas i praktiken och finns även i OpenID Connect. Vi föreslår korrigeringar för identifierade sårbarheter, och sedan, för första gången, faktiskt bevisa säkerheten för OAuth i en uttrycksfull webbmodell. I synnerhet visar vi att den fasta versionen av OAuth (med säkerhetsrekommendationer och bästa praxis på plats) ger behörighet, autentisering och sessionsintegritet egenskaper som vi specificerar.
Fett m.fl. genomförde en formell säkerhetsanalys av OAuth 2.0-standarden, och i processen upptäcktes nya sårbarheter REF.
A Comprehensive Formal Security Analysis of OAuth 2.0
{'venue': "CCS '16", 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}