Vi introducerar en rymdförbättring relation på program som garanterar att när M förbättras av N, ersätta M med N i ett program kan aldrig leda till asymptotiskt sämre utrymme (hög eller stack) beteende, för en viss modell av sophämtning. Denna studie äger rum inom ramen för ett programspråk som kallas för behov. För språk som implementeras med hjälp av call-by-need, t.ex., Haskell, rymdbeteende är notoriskt den kult att förutsäga och analysera, och även oskyldiga utseende ekvivalenser som x+y = y+x kan ändra asymptotic utrymme krav av vissa program. Trots detta etablerar vi en ganska rik samling av förbättringslagar, med hjälp av ett sammanhang lemma för en ner-grained förbättringsrelation. Vi brie y överväga en tillämpning av teorin; vi bevisar att intoning av en nelinear bindningar (som införts av en viss klass av \used-once" type-system) är arbets-och utrymmessäker. Vi visar också att vissa svagare typer av system för användning inte ger tillräckliga förutsättningar för utrymmessäker inlinning.
I ett annat försök nyligen att formellt ta itu med rymdsäkerhet har Gustavsson och Sands utvecklat en teori om ett utrymmesförbättringsförhållande för ett kall-för-nödvändigt programmeringsspråk och visat rymdsäkerhet genom att markera affin-linjära bindningar REF.
A Foundation for Space-Safe Transformations of Call-by-Need Programs
{'venue': 'THE THIRD INTERNATIONAL WORKSHOP ON HIGHER ORDER OPERATIONAL TECHNIQUES IN SEMANTICS, VOLUME 26 OF ELECTRONIC NOTES IN THEORETICAL COMPUTER SCIENCE', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}