I detta dokument undersöks de potentiella fördelarna med övergången från de fasta linjerna i centrala Stilla havet till de trafikerade linjerna. En minimal-resa-tid, vindoptimal dynamisk programmeringsalgoritm utvecklades och användes som en surrogat för den faktiska användaren levererade routing begäran. Efter att först ha beskrivit egenskaperna hos de flygningar som utnyttjar rutterna i centrala östra Stilla havet under en femårsperiod presenteras resultaten av både nominella och vindoptimala routingsimuleringar. Den genomsnittliga potentiella tids- och avståndsbesparingen för de vindoptimala linjerna var 9,9 min respektive 36 nmi per flygning. När avvikelserna i den vindoptimala färdplanen begränsades inom den oceaniska centrumgränsen var den genomsnittliga potentiella tids- och avståndsbesparingen 4,8 min respektive 4,0 nmi per flygning. Dessa resultat är sannolikt en övre gräns för de potentiella besparingarna på grund av lokaliseringen av polarstråleströmmen under denna femårsperiod. Även om belastningen inom sektorn inte ändrades nämnvärt under de vindoptimala routingsimuleringarna, gjorde antalet simulerade första-förlust-avskiljningshändelser, vilket skulle kunna bidra till ökad arbetsbelastning för styrenheten.
Dessutom representerar Ref den första studien som diskuterar den potentiella nyttan av att resa vindoptimala rutter i stället för att använda luftrumsruttstrukturen i Central East Pacific (CEP).
Central East pacific flight routing
{'venue': 'In AIAA Guidance, Navigation, and Control Conference and Exhibit', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Engineering']}