I detta dokument analyseras bilaterala förhandlingar om flera frågor mellan egenintresserade autonoma agenter. Agenterna har tidsbegränsningar i form av både deadlines och diskonteringsfaktorer. Det finns m > 1 frågor för förhandling där varje fråga ses som en paj i storlek ett. Frågorna är "odelbara" (dvs. enskilda frågor kan inte delas upp mellan parterna; varje fråga måste i sin helhet fördelas på någon av parterna). Här värderar olika agenter olika frågor på olika sätt. Problemet är alltså att agenterna bestämmer hur de ska fördela problemen mellan sig för att maximera sina individuella verktyg. För sådana förhandlingar får vi först jämviktsstrategierna för det fall där förhandlingsfrågorna är kända a priori för parterna. Sedan analyserar vi deras tids komplexitet och visar att hitta jämvikt erbjuder är ett NP-hård problem, även i en komplett informationsmiljö. För att övervinna denna beräkningskomplexitet presenterar vi sedan förhandlingsstrategier som är ungefär optimala men beräkningseffektiva, och visar att de bildar en jämvikt. Vi analyserar också det relativa felet (dvs. skillnaden mellan det verkliga optimala och det ungefärliga). Tids komplexiteten i de ungefärliga jämviktsstrategierna är O( nm/ 2 ) där n är förhandlingsfristen och det relativa felet. Slutligen utvidgar vi analysen till online-förhandlingar där olika frågor blir tillgängliga vid olika tidpunkter och agenterna är osäkra på sina värderingar för dessa frågor. Specifikt visar vi att en ungefärlig jämvikt finns för online-förhandlingar och visar att den förväntade skillnaden mellan den optimala och den ungefärliga är O ( ε m). Dessa approximativa strategier har också polynomisk tids komplexitet.
I REF föreslogs bilaterala förhandlingar om flera frågor med tidsbegränsningar.
Approximate and online multi-issue negotiation
{'venue': "AAMAS '07", 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}