Denna retrospektiva studie visar en jämförelse av bedömningsresultat som uppnåtts av distanslärande studenter och klassrumsbaserade studenter som genomför samma modul i en examenskurs. Syftet med jämförelsen är att ge en viss objektiv mätning av kvaliteten på distansutbildningen i förhållande till konventionell klassrumsbaserad utbildning. Författarna har valt ut tre grupper av studenter, som alla har genomfört samma modul i B. Sc Health Studies utbildning som erbjuds av University of Paisley. En grupp (i Paisley) I Storbritannien är det universitet som har flest studenter ett universitet för distansutbildning (HESA, 2000). Sektorn för högre utbildning kan tydligt leverera Alt-J Volym 10 Nummer I distansutbildning. Men i den nuvarande ideologiska och ekonomiska satsningen på att öka distansutbildningen i den högre utbildningen är en av de viktigaste frågorna: är kvaliteten på den distansutbildning som erbjuds inom den högre utbildningen likvärdig med kvaliteten på den klassrumsbaserade utbildningen? I denna rapport rapporteras en undersökning som gjorts vid universitetet i Paisley, där man försöker belysa denna fråga. Det gör en särskild jämförelse av de resultat som uppnås av klassrumsbaserade studenter och distansinlärningsstudenter som genomgår samma examenskurs. Alla studenter under jämförelse studerar samma modulmaterial och gör identiska bedömningar. Men de studerar i olika lägen och på olika platser i världen: vissa bygger på campus i staden Paisley och genomför kursen genom konventionellt klassrumsbaserat lärande, andra geografiskt spridda - med majoriteten bor i Hong Kong - och få tillgång till kursen genom distansundervisning. En indikator på lärandets och undervisningens kvalitet är de resultat som studenterna uppnår i ett bedömningsbart kursarbete. Därför har vi formulerat vår forskningsfråga på följande sätt: Uppnår postregistreringssjuksköterskor som studerar genom distansundervisning samma bedömningsresultat som kollegor som genomför samma modul genom konventionell klassrumsbaserad studie? Jämförande distansutbildning och klassrumsutbildning Peterson (2001) uppger att forskare inom distansundervisning hamnar i två huvudläger. Det första lägret hävdar att distansundervisning är en möjlighet för dem som vanligtvis inte kan gå universitetet att delta i högre utbildning, att den främjar livslångt lärande och att "upplevelsen av en online-kurs kan vara lika rik och givande som upplevelsen av en traditionell kurs". De hävdar att fler olika populationer av studenter med olika inlärningsstilar kan dra nytta av onlinekurser. Det andra lägret hävdar att fokus inom distansundervisningen ligger på undervisning snarare än på lärande, och att kraven på flexibilitet inte återspeglas i de nuvarande distansutbildningarna. De hävdar att eleverna är frustrerade, inte bara av känslor av isolering utan av brist på feedback från sina lärare och svårigheter att förstå skriftliga instruktioner som ges till dem (Peterson, 2001). Ng (2001) belyser ett antal frågor som rör problem med att tillhandahålla distansundervisning. Han konstaterade att den sociala sammanhållningen med studentgruppen inte var bra och att kommunikationen mellan studenterna var begränsad och främst inriktad på personliga frågor snarare än på akademiska frågor. Flera elever i hans studie kände oro över att använda elektronisk (e-post) kommunikation. Edwards, Hugo, Cragg och Peterson (1999) hävdar att "forskningen i allmänhet inte visar någon signifikant skillnad i utbildningsresultat [dvs. kursprestation och tillfredsställelse med undervisningen] mellan kurser som ges genom distansundervisning och kurser som erbjuds i det ordinarie klassrummet". En sådan slutsats är typisk för forskningen om skillnader i utbildningsresultat i samband med konventionell klassrumsbaserad utbildning och distansundervisning. Frågan om "betydande skillnad" är en fråga som Russell (1999) och McGreal (2002) båda har tagit itu med genom att sammanställa kommenterade bibliografier av jämförande forskningsstudier. Författarna till denna studie har genomfört en metaanalys av 37 studier som specifikt behandlar onlineutbildning och som rapporteras i antingen Russells No Table 1. Denna metaanalys visar att de flesta studier har fokuserat på akademiska resultat som sätt att jämföra effektiviteten hos distansundervisning online med konventionell klassrumsbaserad utbildning. De flesta (16 studier av 31) har funnit att det inte finns någon signifikant skillnad i den akademiska prestationen hos onlinestudenter jämfört med studenter på campus. Ett betydande antal studier (13 av 31) visar dock att studenter på onlinekurser överträffar konventionella studenter när det gäller akademisk prestation mätt genom examination. En majoritet av studierna visade att kvaliteten på lärandet och deltagandet i lärandet också är högre inom distansutbildningen. När det gäller den studerandes tillfredsställelse är bilden omvänd. Ett betydande antal studier (fyra av sju) visar att studenterna på campus är mer nöjda med sina kurser än onlinestudenterna.
REF rapporterar att studenter som har avlagt examen genom distansundervisning fick betydligt högre genomsnittspoäng än de som har avlagt examen på campus.
Comparing distance education and conventional education: Observations from a comparative study of post‐registration nurses
{'venue': None, 'journal': 'Research in Learning Technology', 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}