Sociala medier implementeras i allt högre grad i arbetsorganisationer som verktyg för kommunikation mellan anställda. När dessa tekniker börjar sprida sig över hela företaget är det viktigt att vi utvecklar en förståelse för hur de möjliggör och begränsar de kommunikativa aktiviteter genom vilka arbetet utförs eftersom det är just dessa dynamiker som utgör och vidmakthåller organisationer. Vi börjar med att erbjuda en definition av sociala företagsmedier och tillhandahålla en grov historisk redogörelse för de olika vägar genom vilka dessa tekniker har kommit in och fortsätter att komma in på arbetsplatsen. Vi går också igenom forskningsområden som omfattas av artiklar i detta specialnummer och artiklar om företagssociala medier som publiceras på annat håll för att göra en bedömning av det aktuella kunskapsläget och för att föreslå riktlinjer för framtida forskning.  Syftet med denna artikel är att i detta tidiga skede undersöka vilka konsekvenser - positiva och negativa - sociala medier som används för kommunikation och interaktion på arbetsplatsen kan få för de sociotekniska system vi kallar organisationer. Företagssociala medier (en term som vi definierar och förklarar nedan) skiljer sig från traditionell kommunikationsteknik som ofta används i dagens organisationer eftersom de som använder dem kan se samtal mellan andra i organisationen som inte är deras kommunikationspartner och kan skilja mellan sociala och arbetsrelaterade förbindelser. Med andra ord, i stället för att fungera som en kanal genom vilken kommunikation färdas, fungerar företagarsociala medier som en plattform på vilken social interaktion uppstår. Eftersom denna plattform är digital, i motsats till de fysiska plattformarna för kontor, konferensrum och korridorer som traditionellt har varit de stadier där de flesta arbetsplatskommunikation spelas ut, kan vem som helst i organisationen delta när som helst från vilken plats som helst. På grund av de dramatiska förändringarna i den sociala interaktionen som entreprenörskap sociala medier förebådar, är det ingen överraskning att branschanalytiker och företagspressen förutspår aldrig tidigare skådade förändringar i hur organisationer som adopterar dem kommer att fungera under de kommande decennierna. När dessa nya teknologier börjar sprida sig över organisationer är det viktigt att vi utvecklar en förståelse för hur de möjliggör och begränsar de kommunikativa aktiviteter genom vilka arbetet utförs eftersom det är just dessa dynamiker som utgör och vidmakthåller organisationer. Vi börjar med att definiera företagande sociala medier och ge en grov historisk redogörelse för de olika vägar genom vilka dessa tekniker har kommit in och fortsätter att komma in på arbetsplatsen. Vi går också igenom forskningsområden som omfattas av artiklar i detta specialnummer och artiklar om 2 sociala företagsmedier som publiceras på annat håll för att göra en bedömning av det aktuella tillståndet i vår kunskap och för att föreslå riktlinjer för framtida forskning. Under den korta tid som de har varit närvarande i organisatoriska sammanhang verkar sociala medier ha använts på två huvudsakliga sätt. Den första, och mer allmänt studerade, vägen är för organisatorisk kommunikation med externa parter, såsom kunder, leverantörer, och allmänheten i stort. De flesta organisationer som använder sociala medier för att kommunicera med externa parter har en mångfasetterad strategi som korsar olika plattformar (Piskorski, 2011). Till exempel har de sidor på populära offentliga sociala nätverkssajter som Facebook och MySpace, och de sänder meddelanden på mikrobloggande webbplatser som t.ex. Twitter. Deras anställda skriver också ibland blogginlägg på nyhetswebbplatser och ibland är de värdar för sociala märkningar. Kommunikationen på dessa platser sker utifrån. Det andra och därmed mindre allmänt studerade sättet på vilket organisationer har använt sociala medier är för intern kommunikation och social interaktion inom företaget. Det är dessa interna plattformar för sociala medier som upptar vår uppmärksamhet i denna speciella fråga. Till skillnad från extern användning av sociala medier som korsar många offentliga plattformar, de flesta organisationer genomför en integrerad social media plattform för intern kommunikation som innehåller flera funktioner (McAfee, 2009 ). Till exempel, de flesta interna sociala medier imiterar i utseende, känsla och funktionalitet populära sociala nätverk webbplatser som Facebook. Men inbäddad i plattformen kan man ofta hitta bloggar och wikis, samt funktioner genom vilka social taggning och dokumentdelning kan ske. När man talar om social teknik som används för kommunikation inom företaget är det därför mindre meningsfullt att skilja mellan verktyg som sociala nätverk, mikrobloggning och social märkning, 3 och mer förnuftigt att behandla dessa enskilda verktyg som en del av en integrerad plattform för sociala medier för företag. Därför definierar vi företagssociala medier (nedan kallade ESM) som: Webbbaserade plattformar som gör det möjligt för arbetstagare att (1) kommunicera meddelanden med specifika medarbetare eller sända meddelanden till alla i organisationen, (2) formulera en lista över medarbetare med vilka de delar en förbindelse, (3) Följaktligen kan människor interagera med en kommunikation, snarare än kommunikatorn, långt efter att samtalet är över. Persistens av kommunikativa åtgärder ger en direkt väg till en organisations minne (Walsh & Ungson, 1991). Det faktum att de meddelanden människor skickar till varandra, de nätverk de formulerar, den text de producerar, och de filer de lägger ut är synliga för alla i organisationen och framhärdar i sin ursprungliga form över tid innebär att andra i hela företaget som inte var involverade i den ursprungliga kommunikationen har möjlighet att lära av och bidra till det. Den kanske viktigaste effekten av synlighet och ihärdighet är att de gör det möjligt för de anställda att lära av de 6 kommunikationerna av andra. Det finns minst två typer av kunskap som människor kan lära sig genom att delta i ESM: Instrumentell kunskap och Metakunskap. Instrumentisk kunskap är kunskap om hur man gör något. Direkt exponering för instrumentell kunskap har visat sig vara ett viktigt sätt för socialt lärande i organisationer (Huber, 1991). Men forskning visar att direkt exponering ofta hindras eftersom människor helt enkelt inte vet vilken kunskap som finns där ute att lära sig, eller var denna kunskap ligger (Lave och Wenger, 1991). De har ingen medvetenhet om vilken kunskap som finns i organisationen eftersom den har kommunicerats i ett synligt format och/eller den inte består med tiden. Metakunskap är kunskap om vad och vilka andra människor i organisationen vet. Metakunskap är viktigt för organisationers funktion eftersom det är en viktig föregångare till överföringen av instrumentell kunskap (Ren & Argote, 2011). Som ett exempel på ett sätt på vilket synlighet och uthållighet som ges av ESM kan hjälpa nya medarbetare att engagera sig i det sociala lärande som krävs för att utveckla metakunskap snabbt, föreställa sig en ny anställd till marknadsföring som behöver extrahera data om konsumentköp beteende från företagets datacenter. Som nyanställd kanske hon är medveten om att datacentret har denna information, men inte har någon insikt om vem som ska kontaktas för att få tillgång till den. Om denna medarbetare, när hon granskar innehållet på plattformen för sociala medier, ser att en kollega inom marknadsföring har pratat med någon i datacenteret, börjar hon utveckla metakunskap. Eftersom hon vet att kollegan inom marknadsföring känner någon på datacenteret, kan hon fråga kollegan inom marknadsföring om detta är rätt person från vilken att få de uppgifter hon behöver. Om kommunikationen mellan kollegan inom marknadsföring och personen i datacenteret skulle ske genom en kanal som inte gav synlighet och uthållighet, som telefonen, skulle den nya medarbetaren inte ha kunnat enkelt och snabbt utveckla den metakunskap som krävs för att få den information med vilken hon kan slutföra sitt uppdrag. 7 Framväxten av ESM har vanligtvis följt en av tre primära vägar in i organisatoriska sammanhang: (1) användning av allmänt tillgängliga webbplatser som Facebook, Google+ och Twitter, (2) privata implementationer av öppen källkod eller egenutvecklad programvara, antingen installerad på ett företags egna servrar eller förvärvad som en värd (molnbaserad) programvarutjänst, eller (3) egenutvecklade lösningar, ofta byggd som prototyper av programvaruleverantörer för senare införlivande i kommersiella erbjudanden. Vi utvecklar var och en av dessa vägar nedan. Även om många organisationer nu rutinmässigt använder offentligt tillgängliga sociala nätverk och mikrobloggning webbplatser för kundnära innovation, marknadsföring och efter försäljning tjänster (Kaplan och Haenlein, 2010), under åren innan populära webbplatser tillät företagssidor, anställda ofta självständigt gick med och interagerade med medarbetare på offentliga sociala medier. I många fall föregick dessa erfarenheter inrättandet av interna sociala medietillämpningar.  Litteraturen på ESM dokumenterar ett antal exempel på egenutvecklade, specialbyggda system, vanligtvis utvecklade av dator (både hårdvara och programvara) och IT-företag som har egenintresse av att förstå hur organisationer kan använda sådana nya datorbaserade applikationer. Dessa typer av företag kan inte bara dra nytta av potentialen för ökad produktivitet hos sina egna kunskapsarbetare, utan har också ett uppenbart intresse av den potential som ESM kan ha för sin produktmix. Deras prototyper har använts för att stödja forskning som informerar om interna produktionssystem och framtida kommersiella produkter, eller på annat sätt stöder kundens behov. Två anpassade ESM exempel som har varit föremål för flera papper är Beehive-systemet utvecklat vid IBM Steinfield et al, 2009 ) och Watercooler-systemet utvecklat vid HP (Brzozowski, 2009). Beehive-systemet, som lanserades i mitten av 2007, samlade över 30 000 användare före årets slut. Det omfattade många av de funktioner som finns på offentliga webbplatser som Facebook, men var begränsad till IBM anställda. Anställda rapporterade kontakt med både nära kollegor och "svaga band", men rapporterade större innehållsdelning med sina mer avlägsna förbindelser, vilket fick DiMicco och kollegor att dra slutsatsen att webbplatsen hade bidragit till att bilda nya band och stärka svaga bandrelationer inom företaget. En senare studie av användningen av Beehive av Steinfield et al (2009) visade också att användningen av webbplatsen var förknippad med ett antal sociala kapitalfördelar såsom ökad tillgång till nya människor och expertis, samt uppfattningar om att tillhöra en större gemenskap. Vid HP, WaterCooler systemet utvecklades i huvudsak för att sammanföra foder från de många separata sociala mediesystem som förökade sig i företaget (Brzozowski, 2009). Systemet indexerade dessa flöden av nyhet, popularitet, författare och ämne, och gjorde det möjligt för användare att filtrera inlägg. Baserat på en enkät, samt en nätverksstudie av kommentar beteende som jämförde interna bloggläsning av WaterCooler användare kontra icke-användare, författaren drar slutsatsen att systemet förbättrade anställdas tillgång till nya människor och expertis utanför deras lokala enheter. WaterCooler läsare var mer benägna att komma åt bloggar från utanför deras lokala enhet än andra läsare. Dessa forskningsprototyper har ofta en begränsad livslängd, och lärdomarna från sådana prototyper används för att informera andra interna system och kommersiella produkter. Till exempel, Beehive, som på sin höjd hade över 65,000 medlemmar, avbröts under 2011 men hade många av sina funktioner inkorporerade i en ny intern webbplats som heter SocialBlue. Idag erbjuder IBM en produkt som heter Connections som innehåller funktioner från dessa tidigare prototyper. Microsoft drog också nytta av sina tidiga erfarenheter med olika från sociala medier, i slutändan införliva många sociala medier funktioner i sitt kommersiella Sharepoint-erbjudande. Prospects for the Study of Enterprise Social Media Vår förståelse för den roll som ESM spelar i det organisatoriska livet är i sin linda. Hittills har de flesta studier av ESM genomförts av forskare inom det datorstödda kooperativa arbetet (CSCW) och mänskliga datorinteraktionsgrupper (HCI). Att dessa två samhällen skulle vara föregångare till forskning om ESM är förståeligt, med tanke på att många av författarna till dokument från dessa områden själva var upphovsmän till specifika ESM-tillämpningar (t.ex. de hemodlade applikationer vi diskuterade i föregående avsnitt), eller arbetade i organisationer där dessa Med tanke på dessa trender verkar tiden mogen för forskare att undersöka hur ESM är inblandat i olika processer som förekommer inom organisationer. I synnerhet syftar denna speciella fråga till att ge en inledande undersökning av hur de förmåner som ges genom ESM-användning kan förstärka, förändra eller dramatiskt förändra hur människor utför viktiga organisatoriska processer. För att lägga grunden för en sådan strävan har vi granskat litteraturen om ESM-användning publicerad i de discipliner som nämns ovan för att identifiera olika sätt som forskare har karakteriserat ESM hittills, och för att avslöja några av de organisatoriska processer med vilka ESM-användning verkar vara relaterad. Nedan presenterar vi tre breda metaforer för att beskriva den roll som sociala medier spelar inom organisationer: ESM som en Leaky Pipe, ESM som en Echo Chamber, och ESM som en Social 12 Smörjare. Som beskrivits ovan ger ESM-användningens synlighet och ihållande kommunikativt beteende nya och förbättrade möjligheter till socialt lärande inom organisationer. Vår genomgång av litteraturen tyder på att dessa möjligheter till socialt lärande får konsekvenser för minst fyra gemensamma processer inom organisationer: Social Capital Formation, Gränsarbete, Uppmärksamhet och Analys. Nedan går vi igenom var och en av dessa metaforer och diskuterar i sin tur hur vi betraktar var och en av dessa fyra processer från den utsiktspunkt som den specifika metaforen ger potentiella fördelar och nackdelar relaterade till var och en av processerna i fokus, vilket kan ge riktning för framtida forskning. Tabell 1 sammanfattar vår diskussion. Genom att arbeta igenom logiken i tabell 1 diskuterar vi också de ställningstaganden som författarna till de olika dokumenten i denna speciella fråga tar på sig dessa processer. Denna särskilda fråga består av fem utmärkta artiklar. Fulk och Yuan diskuterar hur ESM:s förmåner kan bidra till att minska tre utmaningar när det gäller att dela med sig av organisatorisk kunskap: Hur människor lokaliserar expertis, deras motivation att dela med sig av kunskap och deras förmåga att dra nytta av sina sociala kontakter. För att göra det använder de transaktivt minne, kollektiva nyttigheter och sociala kapitalteorier för att visa hur ESM fungerar som hybrider av gemensamma och bindväv inom organisationen. Majchrzak, Faraj, Kane och Azad fokuserar också på organisatoriskt kunskapsutbyte. De teoretiserar om fyra ESM-förmåner – metavoicing, triggade deltagare, nätverksinformerade kontakter och generativt rolltagande – som representerar olika sätt att engagera sig i de allmänt synliga kunskapssamtal som möjliggörs genom användning av sociala medier. Dessa fyra förmåner överlappar på vissa sätt och avviker i andra från de fyra ESMaffordances av synlighet, uthållighet, redigerbarhet, och association - outlineed tidigare av Treem och Leonardi (2012). Majchrzak och hennes kollegor hävdar att ESM-användning skapar möjlighet att omvandla organisationsomfattande kunskapsdelning från en centraliserad process till en kontinuerlig konversation med 13 främlingar. Pike, Bateman och Butler konfronterar spänningarna i informationskvalitet och tillgänglighet för att anställa chefer inom organisationer. De finner att ESM:s förmåner skapar ett överflöd av information för organisatoriskt beslutsfattande, men erbjuder inga medel för att tolka dess kvalitet. Cheferna måste därför engagera sig i flera strategier för att minska spänningarna i fråga om tillgänglighet, kontextuella riktlinjer och inneboende intresse i den information som ESM ger dem. Vaast och Kaganer fokuserar på styrningsfrågor i ESM-användning. De undersöker särskilt hur organisationernas hantverkspolitik svarar på de förmåner som ESM ger och de överväger hur denna politik, vid sidan av ESM:s förmåner, kan forma människors användning av dessa verktyg på arbetsplatsen. Slutligen gav Gibbs, Rozaidi och Eisenberg en välbehövlig kritisk utvärdering av ESM-användning, och hävdade att en stor del av den framväxande litteraturen på sociala medier på arbetsplatsen kännetecknas av en "öppenhetsideologi", som förutsätter att ESM-användning kommer att öka kunskapsdelningen i organisationer, och att öppen kommunikation är effektiv och önskvärd. Deras studie av ESM användning i en geografiskt distribuerad organisation visar hur användare begränsar och delar kunskap genom sociala medier, och den produktiva roll spänningar för att göra det möjligt för dem att delta i flera mål. En vanlig metafor som implicit har väglett många studier av sociala mediers användning inom organisationer fram till denna punkt är att ESM är läckande rör för organisatorisk kommunikation. Genom att använda metaforen för en läckande rör vi menar att föreslå att riktning av en viss kommunikation
Enterprise sociala medier (ESM), konceptualiserade av REF, är en annan term som beskriver webbaserade plattformar som tjänar flera mål inom en organisation.
1 Enterprise Social Media: Definition, History, and Prospects for the Study of Social Technologies in Organizations
{'venue': 'J. Computer-Mediated Communication', 'journal': 'J. Computer-Mediated Communication', 'mag_field_of_study': ['Sociology', 'Computer Science']}