Mänsklig rörlighet undersöks med en kontinuum strategi som gör det möjligt att beräkna sannolikheten för att observera en resa till någon godtycklig region, och flöden mellan två regioner. Den aktuella beskrivningen erbjuder en allmän och enhetlig ram, där tidigare föreslagna rörlighetsmodeller som gravitationsmodellen, modellen för mellanliggande möjligheter och den nyligen införda strålningsmodellen naturligt resulterar i specialfall. En ny form av strålningsmodell härleds och dess giltighet undersöks med hjälp av observationsdata från pendlingsresor som erhållits från Förenta staternas folkräkningsdata, och mobilitetsflöden som extraherats från mobiltelefondata som samlats in i ett västeuropeiskt land. Det nya modellering paradigm som erbjuds av denna beskrivning tyder på att de komplexa topologiska egenskaper som observerats i stora mobilitets- och transportnät kan vara resultatet av en enkel stokastisk process som äger rum i ett ohomogent landskap.
Slutsatsen var att den komplexa topologiska egenskapen som observerats i stora mobilitets- och transportnät kan vara resultatet av en enda stokastisk process REF.
Human Mobility in a Continuum Approach
{'venue': 'PLoS ONE 8(3): e60069 (2013)', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Physics', 'Medicine']}