Undantagshanteringsmekanismer i moderna programmeringsspråk ger ett sätt att hjälpa programvaruutvecklare att bygga robusta applikationer genom att separera det normala styrflödet av ett program från styrflödet av programmet i exceptionella situationer. Att skilja den exceptionella strukturen från koden i samband med normal verksamhet får vissa konsekvenser. En konsekvens är att utvecklare som vill förbättra robustheten i ett program måste räkna ut vilka undantag, om några, kan flöda till en punkt i programmet. Tyvärr, i stora program, kan detta exceptionella kontrollflöde vara svårt, om inte omöjligt, att avgöra. I den här artikeln presenterar vi en modell som inkapslar de minimala begrepp som krävs för en utvecklare för att bestämma undantagsflöde för objektorienterade språk som definierar undantag som objekt. Med hjälp av dessa koncept beskriver vi varför information om undantagsflöde behövs för att bygga och utveckla robusta program. Vi beskriver sedan Jex, ett statiskt analysverktyg som vi har utvecklat för att tillhandahålla undantagsflödesinformation för Javasystem baserat på denna modell. Jex-verktyget ger en bild av de faktiska undantagstyper som kan uppstå vid olika programpunkter och av de handhavare som finns. Användning av detta verktyg på en samling av Java bibliotek och program källkod visar att metoden kan vara till hjälp för att stödja både lokala och globala förbättringar av undantaget-hantering struktur ett system.
Robillard och Murphy REF föreslår en annan statisk analysmetod som identifierar olika möjliga exceptionella flöden i applikationsprogrammet och hjälper utvecklaren att förstå och förbättra undantagshanteringsstrukturerna i systemet.
Static analysis to support the evolution of exception structure in object-oriented systems
{'venue': 'TSEM', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}