Abstract-De flesta av de kommersiella P2P-video streaming distributioner stöder hundratals kanaler och kallas flerkanalssystem. Mätningar visar att bandbreddsresurserna i olika kanaler är mycket obalanserade och därför har nyligen genomförda forskningsstudier föreslagit olika protokoll för att förbättra streamingegenskaperna för alla kanaler genom att möjliggöra samarbete mellan flera kanaler. Det finns dock ingen allmän ram för att jämföra befintliga och potentiella konstruktioner för flerkanaliga P2P-system. Syftet med det här dokumentet är att ta fram dragbara modeller för att svara på den grundläggande frågan i flerkanaliga systemutformningar: Under vilka omständigheter bör en viss design användas för att uppnå önskad streamingkvalitet med den lägsta komplexiteten i genomförandet? För att uppnå detta mål klassificerar vi först befintliga och potentiella konstruktioner i tre kategorier, nämligen Naive Bandwidth allocation Approach (NBA), Passiv Channel-medveten bandbreddstilldelning Approach (PCA) och Active Channel-medveten bandbreddstilldelning Approach (ACA). Sedan definierar vi bandbreddsnöjdhetsförhållandet som ett prestandamått för att utveckla linjära programmeringsmodeller för de tre konstruktionerna. De föreslagna modellerna är oberoende av implementationer och kan effektivt lösas på grund av den linjära egenskapen, vilket ger ett sätt att numeriskt utforska designutrymmet för flerkanaliga system och utveckla slutna formlösningar för speciella system.
I REF används bandbreddskvoten för att jämföra tre bandbreddstilldelningssystem, nämligen Naive Bandwidth allocation Approach (NBA), Passiv Channel-aware bandbreddsallokering Approach (PCA) och Active Channel-aware bandbreddsallokering Approach (ACA), i flerkanaliga P2P-streamingsystem.
Linear Programming Models For Multi-Channel P2P Streaming Systems
{'venue': '2010 Proceedings IEEE INFOCOM', 'journal': '2010 Proceedings IEEE INFOCOM', 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}