Abstrakt. Detta dokument utvidgar tidigare arbete av dess författare om formella aspekter av processen att ingå en teori för att eliminera ett förslag och revidera en teori för att införa ett förslag. Under det tidigare arbetet utvecklade Gardenfors allmänna postulater av mer eller mindre ekvationell natur för sådana processer, medan Alchourron och Makinson studerade det speciella fallet av sammandragning funktioner som är maximala, i betydelsen att ge en maximal delmängd av teorin (eller alternativt av en av dess axiomatiska baser), som misslyckas med att antyda att förslaget elimineras. I denna uppsats studerar författarna en bredare klass, inklusive sammandragningsfunktioner som kan vara mindre än maximal. Specifikt undersöker de "partiella möta sammandragning funktioner", som definieras för att ge skärningspunkten mellan vissa icketomma familj av maximal undergrupper av teorin som misslyckas med att antyda att förslaget elimineras. Grundläggande egenskaper hos dessa funktioner är etablerade: det visas särskilt att de uppfyller Gardenfors postulates, och dessutom att de är tillräckligt allmänna för att ge en representation teorem för dessa postulates. Vissa speciella klasser av partiella möter sammandragning funktioner, särskilt de som är "relationella" och "transitivt relationella", studeras i detalj, och deras samband med vissa "kompletterande postulater" av Gardenfors utreds, med en ytterligare representation teorem etablerat. En dollar. Bakgrund. Den enklaste och mest kända formen av teoriförändring är expansion, där ett nytt förslag (axiom), förhoppningsvis i överensstämmelse med en given teori A, sätts teoretiskt till A, och denna expanderade sats avslutas sedan under logiska konsekvenser. Det finns emellertid andra typer av teoriförändring, vars logik är mindre välbegriplig. En form är teorin sammandragning, där ett förslag x, som var tidigare i en teori A, avvisas. När A är en normkodex är denna process känd bland juridiska teoretiker som undantaget av x från A. Det centrala problemet är att avgöra vilka förslag som bör förkastas tillsammans med x så att den kontrakterade teorin kommer att avslutas under logiska konsekvenser. En annan typ av förändring är revidering, där ett förslag x, som är oförenligt med en viss teori A, läggs till A under kravet att den reviderade teorin ska vara konsekvent och stängas under logiska konsekvenser. I normativa sammanhang kallas denna typ av förändring också för ändring.
Detta resulterar i konstruktion av transitively relational partiell möta Horn kontraktion som är Horn analog av transitively relational partiell möta kontraktion REF.
ON THE LOGIC OF THEORY CHANGE: PARTIAL MEET CONTRACTION AND REVISION FUNCTIONS
{'venue': 'J. Symb. Log.', 'journal': 'J. Symb. Log.', 'mag_field_of_study': ['Mathematics', 'Computer Science']}