Vi föreslår ett mått för att avgöra om en version av ett system är relativt säkrare än en annan med avseende på systemets attackyta. Intuitivt, ju mer exponerad attackytan, desto mer sannolikt att systemet skulle kunna attackeras framgångsrikt, och därmed desto mer osäker är den. Vi definierar en attackyta i termer av systemets åtgärder som är externt synliga för användarna och systemets resurser som varje åtgärd kommer åt eller ändrar. För att tillämpa vårt mått i praktiken, snarare än att överväga alla möjliga systemresurser, begränsar vi vårt fokus på en "relevant" delmängd av resurstyper, som vi kallar attackklasser; dessa återspeglar de typer av systemresurser som är mer benägna att vara måltavlor för angrepp. Vi tilldelar utdelningar till attackklasser för att representera sannolikheten för attack; resurser i en attackklass med högt vinstvärde är mer benägna att vara måltavlor eller möjliggörare av en attack än resurser i en attackklass med lågt vinstvärde. Vi beskriver en metod för att identifiera anfallsklasser och mäta ett systems anfallsyta. Vi demonstrerar och validerar vår metod genom att mäta den relativa attackytan på fyra olika versioner av Linux operativsystem.
Genom att fortsätta med attackytan ändrade Manadhata och Wing REF attackytan genom att kategorisera systemets resurser i olika attackklasser.
Measuring a system’s attack surface
{'venue': 'In', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}