Med tanke på den centrala roll som programvaruutveckling spelar för leverans och tillämpning av informationsteknik fokuserar cheferna i allt högre grad på processförbättringar inom programvaruutvecklingsområdet. Detta krav har stimulerat tillhandahållandet av ett antal nya och/eller förbättrade metoder för programvaruutveckling, med kanske den mest framträdande objektorienteringen (OO). Dessutom har fokus på processförbättring ökat efterfrågan på programvaruåtgärder, eller mått med vilka man kan hantera processen. Behovet av sådana mått är särskilt akut när en organisation antar en ny teknik för vilken etablerade metoder ännu inte har utvecklats. Forskningen tar upp dessa behov genom utveckling och genomförande av en ny uppsättning mätvärden för OO-design. Metrics som utvecklats i tidigare forskning, samtidigt som de bidragit till områdets förståelse för programvaruutvecklingsprocesser, har i allmänhet varit föremål för allvarlig kritik, inklusive avsaknaden av en teoretisk bas. Efter Wand och Weber, den teoretiska basen som valts för mätvärdena var ontologin av Bunge. Sex konstruktionsmått utvecklas och utvärderas sedan analytiskt mot Weyukers föreslagna mätprinciper. Därefter utvecklades och implementerades ett automatiserat datainsamlingsverktyg för att samla in ett empiriskt urval av dessa mätvärden på två fältplatser för att visa deras genomförbarhet och föreslå sätt på vilka chefer kan använda dessa mätvärden för processförbättring.
Till exempel representerar REF ett viktigt arbete inom detta område, där författarna definierade en uppsättning mått för mätning av objektorienterad design.
A METRICS SUITE FOR OBJECT ORIENTED DESIGN
{'venue': 'IEEE TSE', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}