Låta (α, β) R betecknar det maximala intervallet av existensen av lösning för initialvärdet problem där E är en öppen delmängd av R m+1, f är kontinuerlig i E och (t0, x0)  på E. Vi visar att, enligt den naturliga definitionen av beräkningsbarhet från synpunkten av tillämpningar, det finns initial-värde problem med beräkningsbar f och (t0, x0) vars maximala intervallet av existens (α, β) är icke-komputerbar. Det faktum att f kan anses vara analytiskt visar att detta inte är en brist på regelbundenhet fenomen. Dessutom får vi övre gränser för "graden av icke-komputabilitet" genom att visa att (α, β) är r.e. Öppna under mycket milda hypoteser. Vi visar också att problemet med att avgöra om det maximala intervallet är begränsat eller obundet i allmänhet är oavgjort.
För det tredje är problemet med data I, eller till och med att avgöra om jag är bunden eller inte, obeslutsamt REF.
Computability, noncomputability and undecidability of maximal intervals of IVPs
{'venue': 'Trans. Amer. Math. Soc', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Mathematics']}