I många sociala dilemman tenderar individer att skapa en situation med låga utbetalningar i stället för ett system som är optimalt ("vanlighetens raseri"). Är trafiken ett liknande problem? För att ta itu med denna fråga, presenterar vi experimentella resultat på människor som spelar en rutt val spel i ett datorlaboratorium, som tillåter en att studera beslut beteende i upprepade spel utanför fångens Dilemma. Vi kommer att fokusera på om individer lyckas hitta en samarbetsvillig och rättvis lösning som är kompatibel med den systemoptimala väganvändningen. Vi finner att individer tenderar mot en användarjämvikt med lika restider i början. Men efter många iterationer, de ofta etablera en sammanhängande oscillerande beteende, som turas om presterar bättre än att tillämpa rena eller blandade strategier. Det resulterande beteendet är rättvist och kompatibelt med systemoptimal väganvändning. Trots den komplexa dynamik som leder till samordnade svängningar har vi identifierat matematiska relationer som kvantifierar den observerade övergångsprocessen. Våra huvudsakliga experimentella upptäckter för 2- och 4-personsspel kan förklaras med en ny förstärkande inlärningsmodell för ett godtyckligt antal personer, som bygger på tidigare erfarenheter och test-och-terror beteende. Vinsterna i den genomsnittliga vinsten verkar vara en viktig drivkraft för innovationen av tidsberoende reaktionsmönster, dvs. utvecklingen av mer komplexa strategier. Våra resultat är relevanta för beslutsstödsystem och routing i trafik- eller datanät.
Men med hjälp av spelteori, Helbing et al. upptäcka uppkomsten av omväxlande samarbete som en rättvis och systemoptimal väg användning beteende i en rutt val spel REF.
How Individuals Learn to Take Turns: Emergence of Alternating Cooperation in a Congestion Game and the Prisoner's Dilemma
{'venue': 'Advances in Complex Systems', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Mathematics', 'Economics', 'Physics', 'Computer Science']}