Abstrakt. De tjänster som erbjuds av Internet Data Centers omfattar tillhandahållande av lagring, bandbredd och beräkningsresurser. En gemensam affärsmodell är att ta ut en avgift av konsumenterna på grundval av en pay-per-use där de regelbundet betalar för de resurser de har förbrukat (i motsats till en fast avgift för tillhandahållande av tjänster). Modellen "pay-per-use" väcker frågan om hur resursförbrukningen ska mätas. För närvarande är en allmänt använd redovisningsmekanism leverantörsbaserad redovisning där leverantören ensidigt mäter konsumentens resursförbrukning och lägger fram en räkning för denne. En allvarlig begränsning av detta tillvägagångssätt är att det inte erbjuder konsumenten tillräckliga medel för att utföra rimliga kontroller för att kontrollera att leverantören inte oavsiktligt eller illvilligt överladdar. För att ta itu med problemet utvecklar dokumentet bilaterala redovisningsmodeller där både konsumenter och leverantörer självständigt mäter resursförbrukningen, verifierar redovisningsprocessens rättvisa och försöker lösa potentiella konflikter som uppstår till följd av de självständigt producerade resultaten. I dokumentet diskuteras de tekniska frågor som rör bilateral redovisning.
I REF utvecklar författarna en modell där konsumenten och leverantören självständigt mäter resursförbrukningen, jämför sina resultat och enas om ett ömsesidigt tillförlitligt resultat.
On the Feasibility of Bilaterally Agreed Accounting of Resource Consumption
{'venue': 'ICSOC Workshops', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}