Distribuerad kunskap är summan av kunskapen i en grupp; vad någon som kan urskilja mellan två möjliga världar när någon medlem av gruppen kan urskilja mellan dem, skulle veta. Ibland kallas distribuerad kunskap en grupps potentiella kunskap, eller den gemensamma kunskap de skulle kunna få om de hade obegränsade kommunikationsmedel. I epistemisk logik är syftet med formeln D G  och syftet med den är att uttrycka det faktum att grupp G har distribuerat kunskap om  och att det finns tillräckligt med information i gruppen för att dra slutsatsen att det inte finns tillräckligt med information i gruppen. Men detta är inte detsamma som att resonera om vad som händer om medlemmarna i gruppen delar med sig av sin information. I det här dokumentet introducerar vi en operatör R G, så att R G  på så sätt att det är sant när G har delat all sin information med varandra - efter att G: s distribuerade kunskap har lösts. RG-operatörerna kallas avvecklingsoperatörer. Semantiskt säger vi att ett uttryck R G  på ett riktigt sätt är sant i det som van Benthem [11, s. 249] kallar (G: s) kommunikationskärna; den modelluppdatering som erhålls genom att ta bort länkar till stater för medlemmar av G som inte är kopplade av alla medlemmar i G. Vi studerar logiker med olika kombinationer av avvecklingsoperatörer och operatörer för gemensam och distribuerad kunskap. Av särskilt intresse är förhållandet mellan distribuerad och gemensam kunskap. De viktigaste resultaten är sunda och fullständiga axiomatiseringar.
Ett annat exempel är att lösa den distribuerade kunskapen om en grupp som gjorts av Ågotnes och Wáng Ref.
Resolving Distributed Knowledge
{'venue': 'EPTCS 215, 2016, pp. 31-50', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Mathematics', 'Computer Science']}