TCP/IP-protokollet gör det möjligt för de olika noderna i ett nätverk att kommunicera genom att ansluta en annan IP-adress till varje nod. I trådbundna eller trådlösa nätverk med infrastruktur har vi en server eller nod som fungerar som sådan som korrekt tilldelar IP-adresser, men i mobila ad hoc-nätverk finns det ingen sådan centraliserad enhet som kan utföra denna funktion. Därför behövs ett protokoll för att utföra nätverkskonfigurationen automatiskt och på ett dynamiskt sätt, som kommer att använda alla noder i nätverket (eller delar därav) som om de vore servrar som hanterar IP-adresser. I denna artikel granskas de viktigaste föreslagna autokonfigurationsprotokollen för mobila ad hoc-nätverk, med särskild tonvikt på ett av de senaste: D2HCP. Detta arbete inkluderar också en jämförelse av autokonfigurering protokoll för mobila ad hoc-nätverk genom att ange de mest relevanta mätvärden, såsom en garanti för unikhet, overhead, latency, beroende av routing protokoll och enhetlighet.
En omfattande granskning av de viktigaste autokonfiguration protokollen finns i REF.
Auto-Configuration Protocols in Mobile Ad Hoc Networks
{'venue': 'Sensors (Basel, Switzerland)', 'journal': 'Sensors (Basel, Switzerland)', 'mag_field_of_study': ['Computer Science', 'Medicine']}