Vi överbryggar klyftan mellan två frågor inom spädbarnsutveckling: röstutveckling och inneboende motivation. Vi föreslår och testar experimentellt hypotesen att generella mekanismer för egenmotiverat spontant utforskande, även kallat nyfikenhetsdrivet lärande, kan självorganisera utvecklingsstadier under tidig sångundervisning. Vi introducerar en beräkningsmodell av egenmotiverad sångexploatering, som gör det möjligt för eleven att självständigt strukturera sina egna sångexperiment, och därmed sitt eget inlärningsschema, genom en drivkraft för att maximera kompetensutvecklingen. Denna modell bygger på en fysisk modell av vokalen, hörselsystemet och agentens motorstyrning samt vokaliseringar av sociala kamrater. Vi presenterar beräkningsexperiment som visar hur en sådan mekanism kan förklara den adaptiva övergången från vokal självexploatering med lite inflytande från talmiljön, till ett senare skede där vokal utforskning påverkas av vokaliseringar av kamrater. Inom den inledande självexplorationsfasen visar vi att en sekvens av sångproduktionsstadier självorganiserar, och delar egenskaper med data från spädbarnsutvecklingspsykologi: sånginläraren upptäcker först hur man kontrollerar phonation, fokuserar sedan på sångvariationer av oartikulerade ljud, och slutligen upptäcker och fokuserar automatiskt på babbel med artikulerade proto-syllables. När den vokale eleven blir mer skicklig på att producera komplexa ljud, imiterar vokaliseringar av kamrater börjar ge hög inlärning framsteg förklara en automatisk övergång från självexploration till vokal imitation.
I REF föreslogs en egenmotiverad prospekteringsarkitektur för studien av de utvecklingsstadier som uppstod under spädbarnens tidiga vokala utveckling.
Self-organization of early vocal development in infants and machines: the role of intrinsic motivation
{'venue': 'Front. Psychol.', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Psychology', 'Medicine']}