Brister i ögonkontakt har varit ett kännetecken för autism 1,2 sedan villkorets första beskrivning 3. De anges allmänt som en diagnostisk funktion 4 och anges framträdande i kliniska instrument 5; dock har den tidiga uppkomsten av dessa brister inte varit känd. Här visar vi i en prospektiv longitudinell studie att spädbarn som senare diagnostiserats med autismspektrumstörningar (ASD) uppvisar en genomsnittlig minskning i ögonfixering från 2 till 6 månaders ålder, ett mönster som inte observerats hos spädbarn som inte utvecklar ASD. Dessa observationer markerar de tidigaste kända indikatorerna för social funktionsnedsättning i spädbarnsåldern, men också förfalska en tidigare hypotes: under de första levnadsmånaderna, denna grundläggande mekanism för social adaptiv handling-öga tittar-inte omedelbart minskas hos spädbarn som senare diagnostiseras med ASD; istället, ögonen ser ut att börja på normativa nivåer innan nedgången. Tidpunkten för nedgången belyser ett smalt utvecklingsfönster och avslöjar den tidiga urspårningen av processer som annars skulle ha en nyckelroll i att kanalisera typisk social utveckling. Slutligen innebär observationen av denna minskning av ögonfixeringen snarare än ren frånvaro en lovande möjlighet till ett tidigt ingripande som skulle kunna bygga på det uppenbara bevarandet av mekanismer som underställer den reflexiva ursprungliga inriktningen mot ögonen. Autism Spectrum Disorder (ASD) påverkar cirka 1 av 88 individer 6. Dessa sjukdomar är livslånga, tros vara medfödda, och är bland de mest ärftliga psykiatriska tillstånd 7. Den genetiska heterogeniteten hos ASD med uppskattningar som antyder så många som tre till femhundra olika gener som påverkar etiologin 8 utgör dock en stark utmaning för förståelsen av tillståndets biologi: med så många olika "orsaker" är en nyckelfråga hur den genetiska heterogeniteten kan direktinsättas i vanliga former av funktionshinder. Ett svar är att även om de specifika biologiska mekanismerna kan variera (i gener eller vägar som påverkas, i dosering eller i timing), kommer sådana störningar att bidra till en individuell avvikelse från normativa utvecklingsprocesser 9,10; mekanismerna kan inledningsvis vara olika, men en skillnad från typisk utveckling delas. På så sätt kan stora variationer i de initiala skulderna omvandlas till liknande tecken på funktionsnedsättning, vilket ger upphov till det spektrum av sociala funktionshinder som vi sedan kallar "autism". I typisk utveckling, processerna för normativ social interaktion är extremt tidig-uppkomst: från de första timmarna och veckorna i livet, företräde uppmärksamhet till välbekanta röster 11, ansikten 12, ansikte-liknande stimuli 13 och biologisk rörelse 14 vägleda typiska spädbarn 15. Dessa processer är starkt bevarade fylogenetiskt 16 och lägger grunden för iterativ specialisering av sinne och hjärna 17, utbilda spädbarn till sociala signaler från deras vårdgivare [11] [12] [13] [14] 18. I den aktuella studien testade vi i vilken utsträckning mätningar av dessa tidiga normativa processer kan avslöja störningar i ASD vid en punkt före manifestationen av overtsymtom. Vi mätte företräde uppmärksamhet till ögonen på andra, en skicklighet som finns hos typiska spädbarn 12 men avsevärt nedsatt i 2-åringar med ASD 2. Vi föreslog att hos spädbarn senare diagnostiseras med ASD, företräde uppmärksamhet till andras ögon kan minskas från födseln och framåt 2.3,17. Uppgifter samlades in vid 10 tidpunkter: månad 2, 3, 4, 5, 6, 9, 12, 15, 18 och 24. Vi studerade 110 spädbarn, inskrivna som riskbaserade kohorter: n 5 59 vid hög risk för ASD (fullständiga syskon till ett barn med ASD 19 ) och n 5 51 vid låg risk (utan första, andra eller tredje gradens släktingar med ASD). Diagnostisk status fastställdes vid 36 månader. För mer information om studiedesign, klinisk karakterisering av deltagare och experimentella tillvägagångssätt, se Metoder och Kompletterande Information. Av högriskbarnen uppfyllde 12 kriterierna för ASD 20 (10 hanar, 2 honor), vilket indikerar en konverteringsgrad på 20,3 % 19. Ett barn från lågriskkohorten fick också diagnosen ASD. Med tanke på det lilla antalet flickor i ASD-gruppen begränsade vi nuvarande analyser till endast män, 11 ASD (10 från högriskkohorten och 1 från lågriskgruppen) och 25 som normalt utvecklas (alla från lågriskkohorten). Vid varje testtillfälle tittade spädbarn på scener av naturalistisk vårdarinteraktion (Fig. 1a, b ) medan deras visuella scanning mättes med eyetracking utrustning. De 36 barn som utvecklades och ASD-barnen tittade på 2 384 försök med videoscener. Kontrolljämförelser som testats för skillnader mellan grupper när det gäller uppgift och slutförande av förfaranden. Det fanns inga skillnader mellan grupperna i varaktighet för data som samlats in per barn (vanligen 5 71.25 (27.66) min, ASD 5 64.16 (30.77) min, data givna som medelvärde (standardavvikelse), med t 34 5 0.685, P 5 0.498; två prov t-test med 34 frihetsgrader, lika varianser); eller i fördelningen av åldrar vid vilka framgångsrik datainsamling förekom (k 5 0.0759, P 5 0.9556; två prov Kolmogorov-Smirnov test). Kalibreringsnoggrannheten var inte signifikant annorlunda mellan grupperna: antingen tvärsnittsmässigt, vid varje datainsamlingstillfälle (alla P. 0,15, t, 1.44; genomsnittlig P 5 0,428); eller longitudinellt, antingen som en huvudeffekt av diagnos (F 1.2968.336 5 0,202, P 5 0,65) eller som en interaktion mellan diagnos efter tid (F 1.130.551 5 0,027, P 5 0.87) (genom hierarkisk linjär modellering; se Metoder, Kompletterande Information och Utökade Data Bild. 8 ) och 8.............................................................................................................. Vi mätte sedan procent av den visuella fixeringen tid till ögon, mun, kropp och objekt regioner (Fig. 1c)........................................................................................................... För varje barn tjänade dessa åtgärder under varje video som beroende variabler för longitudinella analyser. Longitudinella analyser utfördes med funktionell dataanalys (FDA) 21 och huvudanalys med villkorlig förväntan (PACE) 22 (exempel på bild). 1d, e ), och upprepades med traditionell tillväxtkurva analys med hierarkisk linjär modellering (HLM) 23.
Likaså undersökte en longitudinell studie mönster av ögonfixering för spädbarn i åldern 2 till 6 månader REF.
Attention to eyes is present but in decline in 2–6-month-old infants later diagnosed with autism
{'venue': 'Nature', 'journal': 'Nature', 'mag_field_of_study': ['Medicine']}