En vibrotactile N-back-uppgift användes för att generera kognitiv belastning medan deltagarna vägleddes längs virtuella vägar utan vision. När deltagarna steg på plats, flyttade de längs en virtuell väg av linjära segment. Information gavs på vägen om riktningen för nästa vändpunkt, genom rumsligt språk ("vänster", "höger", eller "straight") eller virtuellt ljud (dvs. den upplevda azimuten av ljudet indikerade målriktningen). Författarna antog att virtuellt ljud, som bearbetas på direkt perceptuella nivåer, skulle ha lägre belastning än även enkla språkkommandon, vilket kräver kognitiv medling. Som förväntat, medan styrlägen inte skiljer sig nämnvärt i noll-last, deltagarna visade kortare avstånd reste och mindre tid för att slutföra en väg när N-back-uppgiften utförs medan navigering med virtuellt ljud som vägledning. Virtuellt ljud gav också bättre N-back prestanda än rumsligt språk. Genom att indikera överlägsenheten av virtuellt ljud för vägledning när kognitiv belastning är närvarande, vilket är karakteristiskt för daglig navigering, dessa resultat har konsekvenser för styrsystem för synskadade och andra.
Efter en liknande linje, Klatzky et al. REF utvärderade den kognitiva belastningen av virtuellt ljud i jämförelse med rumsliga språkkommandon.
Cognitive load of navigating without vision when guided by virtual sound versus spatial language
{'venue': 'Journal of Experimental Psychology: Applied', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Psychology', 'Medicine']}