I allmänhet reagerar olika länder och samhällen på epidemier i enlighet med sina egna kontrollplaner och protokoll. På grund av den globala migrationen och rörligheten blir emellertid strategisk planering för åtgärder för epidemisk bekämpning genom samarbete mellan relevanta folkhälsoförvaltningar allt viktigare för att mildra och begränsa storskaliga epidemier. Här presenterar vi en ram för att utvärdera effektiviteten hos slumpmässiga (icke-strategiska) och riktade (strategiska) epidemiska insatser för rumsligt åtskilda fläckar i metapopulationsmodeller. För en slumpmässig intervention tar vi analytiskt fram den kritiska del av lappar som får epidemiska ingripanden, ovanför vilka epidemier framgångsrikt begränsas. Analysen visar att den heterogena konnektiviteten gör det svårt att begränsa epidemier under det slumpmässiga ingripandet. Vi visar att riktade insatser, särskilt i så heterogent sammankopplade nät, är mycket effektiva jämfört med slumpmässiga insatser. Vår ram är användbar för att identifiera de målområden där åtgärder för bekämpning av epidemier bör inriktas. Transporter och trafiknät har gjort det möjligt för människor att resa oftare och globalt än tidigare, och därför kan epidemiutbrott i lokala regioner potentiellt hota den internationella folkhälsan. Mångfalden och komplexiteten i de mänskliga rörlighetsmönstren komplicerar planeringen av effektiva kontrollåtgärder mot globala epidemier på lokal nivå. Därför blir det allt viktigare att planera för epidemisk bekämpning genom internationellt samarbete och samarbete mellan olika befolkningsgrupper för att minska hotet om en nödsituation på folkhälsoområdet till följd av globala epidemier [1] [2] [3]. Utmaningarna för att förbättra upptäckten och begränsningen av epidemier med internationell betydelse har behandlats i internationella övervaknings- och insatsprogram 4, såsom Global Outbreak Alert and Response Network (GOARN) 5 som stöds av Världshälsoorganisationen (WHO). Nätverken för samarbete mellan folkhälsoförvaltningar och forskningsinstitut förväntas bidra till planeringen av strategier och strategier för bättre bekämpning av epidemier. En bedömning av effekterna av potentiella kontrollstrategier är en avgörande fråga för de politiska beslutsfattarna att genomföra dem. En metapopulationsmodell är en användbar matematisk ram för att förstå dynamiken i epidemispridningen i rumsligt åtskilda områden, motsvarande länder, städer eller lokala samhällen, som är sammankopplade genom vägar för mänsklig migration och befolkningsrörlighet [6] [7] [8] [9]. Dataanalyser avslöjade de heterogena strukturerna i transportnät som flygbolagsnätverk [10] [11] [12], järnvägsnät 13, 14, och pendlingsnät 15, 16, och därför har metabefolkningsmodeller med komplex patchanslutning studerats intensivt [15] [16] [17] [18] [19] [20] [21] [23] [24] [25] [26] [27] [28] [29]. En viktig fråga i dessa studier har varit den globala epidemitröskeln, som avgör om en global epidemi inträffar eller inte när ett litet antal smittade individer invaderar ett lokalt område 16, 19, 20, [23] [24] [25]. Metapopulationen ramverk har också använts i stor utsträckning för att undersöka effektiviteten av inneslutning åtgärder såsom reserestriktioner 19, 21, 28, 29, vaccinationer 17, och terapeutisk användning av antivirala läkemedel. Colizza m.fl. 21 visade att omfördelning av lager av antivirala läkemedel mellan beredda och oförberedda länder är effektiv under begränsad antiviral tillförsel. En sådan samarbetsstrategi för att kontrollera infektionen av subpopulationer i lokala områden har dock ännu inte undersökts fullt ut. Här lägger vi fram en metapopulationsram för att utvärdera effektiviteten hos strategiska insatser för epidemibekämpning jämfört med ett icke-strategiskt ingripande. Vi anser att ett folkhälsoingripande som avsevärt minskar infektionsrisken för en subpopulation i ett lokalt plåster genom olika motåtgärder, t.ex. övervakning av fall och hälsoindikatorer, leverans av vaccin, distribution av antivirala läkemedel och främjande av handhygien. Folkhälsoåtgärder ges till en bråkdel p av patchar, som vi kallar lågrisk patchar 30. Vi antar att infektionsfrekvensen i lågriskplåstren är lägre än i de andra plåstren
Författarna i Ref föreslog en ram för att utvärdera effektiviteten hos slumpmässiga och riktade epidemiska insatser för rumsligt åtskilda fläckar i metapopulationsmodeller.
Random and Targeted Interventions for Epidemic Control in Metapopulation Models
{'venue': 'Scientific Reports', 'journal': 'Scientific Reports', 'mag_field_of_study': ['Business', 'Medicine']}