De viktigaste målen för fordonsbaserade ad hoc-nät är att stödja trafiksäkerheten. Tillämpningar för samverkansmedvetenhet kräver ofta informationsutbyte med låg fördröjning mellan fordon, inklusive data som aktuell position, rörelse och acceleration. Detta realiseras genom att sända så kallade (single-hop)-signaler. Som ett resultat av detta är alla fordon medvetna om andra fordon inom ett visst intervall. Beaconing är också den grundläggande stödprocess som möjliggör geografisk routing och meddelandespridning. Detta kräver dock också en betydande mängd bandbredd. Ju högre frekvens och därmed noggrannhet, desto högre bandbreddsförbrukning. Den första fasen av forskningen om VANET har fastställt gränsvillkoren när det gäller grundläggande kommunikationsprotokoll och routing paradigm. Kommunikationen i VANET kommer att baseras på IEEE 802.11p. Meddelandespridning och routing baseras på geocast-principer. Beaconing sker på en enda kommunikationskanal (vanligtvis kallad kontrollkanalen) som delas av alla noder. Det har dock också visats [1] att den trådlösa kanalens begränsade bandbredd har en allvarlig inverkan på kommunikationens effektivitet. Detta innebär att om beacon-hastigheten är fast kan kanalbelastningen öka för mycket i scenarier med hög fordonstäthet. Hög kanalanvändning ökar informationsförlusten eftersom paket tas emot felaktigt, vilket särskilt observeras på stora avstånd mellan avsändare och mottagare. Att helt enkelt minska beacon-hastigheten är inte en lämplig lösning eftersom det minskar informationens kvalitet samtidigt. Felet mellan den verkliga positionen för ett fordon och den senast kända positionen hämtad från en fyr ökar när fyren hastigheten minskas. Detta resulterar i felaktigheter i positionen, vilket kan störa korrekt drift av aktiva säkerhetsapplikationer, som är beroende av korrekt och aktuell information. För närvarande finns det ingen slutlig rekommendation för en viss statisk fyrfrekvens. Ingen övre gräns i termer av maximal kanalbelastning har angivits. Dessutom har inga krav från de olika tillämpningarna ännu klart definierats. Som en följd av detta är det svårt att få fram en lägsta och högsta beacon-hastighet eftersom dessa två gränser måste tillgodose alla tänkbara trafiksituationer. I den här artikeln banar vi väg för ytterligare förbättringar av beaconing algoritmer för den andra fasen av forskning på VANETs. Efter en kort bedömning av den aktuella tekniken presenterar vi en detaljerad analys av problemutrymmet och hur olika fyrfrekvenser påverkar 1) den erbjudna belastningen till kanalen och 2) den resulterande genomsnittliga och maximala noggrannheten av information Baserat på denna problemutvärdering, motiverar vi ett flexibelt tillvägagångssätt för att kontrollera båda på lämpligt sätt. För detta ändamål föreslår vi en anpassningsprocess som anpassar fyrfrekvensen kontinuerligt. Designutrymmet och olika kandidater för en sådan algoritm introduceras i den här artikeln.  I framtiden kommer kommunikation mellan fordonen att göra körningen säkrare, enklare och bekvämare. Som en hörnsten i systemet måste fordonen vara medvetna om andra fordon i närheten. Detta samarbete uppnås genom beaconing, utbyte av periodiska enhop-sändningar som innehåller uppgifter om status för ett fordon. Begreppet beaconing har utvecklats i den första fasen av forskningen om VANET, men nyligen genomförda studier har visat begränsningar när det gäller nätverksprestanda. Det är uppenbart att frekvensen av beacon-meddelanden direkt leder till exakthet i det gemensamma medvetandet och därmed trafiksäkerheten. Det finns en obestridlig avvägning mellan nödvändig bandbredd och uppnådd noggrannhet. I detta arbete analyserar vi denna kompromiss utifrån olika perspektiv med hänsyn till konsekvenserna för säkerhetstillämpningar. Som en lösning på problemet med överbelastning av kanalen, föreslår vi att styra den erbjudna lasten genom att justera fyrfrekvensen dynamiskt till den nuvarande trafiksituationen samtidigt som lämplig noggrannhet upprätthålls. För att hitta en optimal anpassning, utvecklar vi flera alternativ som uppstår när man bestämmer fyrfrekvensen. Som ett resultat av detta föreslår vi en lägesanpassning. Det beror på fordonets egen rörelse och de omgivande fordonens rörelser, makroskopiska aspekter som den aktuella fordonstätheten eller mikroskopiska aspekter.
Eftersom minskningen av beacon-hastigheten kan minska noggrannheten av delad position information, Schmidt et al. REF föreslog ett system för en adaptiv fyrfrekvens enligt VANET trafikbeteende och försökte göra en avvägning mellan noggrannheten i positionsinformation och kanal beläggning.
Exploration of adaptive beaconing for efficient intervehicle safety communication
{'venue': 'IEEE Network', 'journal': 'IEEE Network', 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}