Autonomic Computing är ett koncept som sammanför många områden av datorer med syftet att skapa datorsystem som självstyr. I början kritiserades det för att vara en "hype ämne" eller en omväg av vissa Multi Agent Systems arbete. I denna undersökning hoppas vi kunna visa att detta faktiskt inte var "hype" och att dess innovation, även om den bygger på mycket arbete som redan utförts av datorvetenskaps- och kontrollgrupperna, är stark och ligger i dess robusta tillämpning på den specifika självhanteringen av datorsystem. I detta syfte ger vi först en introduktion till motivationen och begreppen i autonom datorteknik och beskriver en del forskning som har setts som seminal när det gäller att påverka en stor del av det tidiga arbetet. Med inslagen i en etablerad referensmodell i sin tur diskuterar vi de arbeten som har gett betydande bidrag till detta område. Vi tittar sedan på system i större skala som består av autonoma system som illustrerar den hierarkiska karaktären hos deras arkitekturer. Autonomicity är inte en väldefinierad subjekt och som sådan olika system följer olika grader av autonomi, därför vi kors-slice kroppen av arbete i termer av dessa grader. Av detta listar vi de viktigaste tillämpningarna av autonom datorteknik och diskuterar det forskningsarbete som saknas och vad vi anser att samhället bör överväga.
Autonom datorteknik syftar till att minska graden av mänskligt engagemang i förvaltningen av komplexa datorsystem REF.
A survey of autonomic computing—degrees, models, and applications
{'venue': 'CSUR', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}