De flesta nuvarande modeller inom hälsopsykologi antar att stress påverkar den fysiska hälsan negativt. Vi undersökte detta antagande på nytt genom att granska omfattande data från litteraturen och från sex egna prover, där vi samlade in mått på personlighet, hälsa och kondition, stress och nuvarande emotionella funktion. Resultaten visar att självrapporterande hälsoåtgärder återspeglar en genomträngande stämningsfördelning av negativ påverkansförmåga (NA); egenrapporterade stressvågar innehåller också en betydande NA-komponent. Även om NA är korrelerad med hälsoklagomål skalor, det är inte starkt eller konsekvent relaterade till faktiska, Jong-term hälsostatus, och därmed kommer att fungera som en allmän olägenhet faktor i hälsoforskning. Eftersom självrapporterande mått på stress och hälsa båda innehåller en betydande NA komponent, korrelationer mellan sådana åtgärder sannolikt överskatta den verkliga kopplingen mellan stress och hälsa. Resultaten visar vikten av att inkludera olika typer av hälsoåtgärder i hälsopsykologiforskningen.
Watson och Pennebaker REF fann dock att de självrapporterande måtten på stress och hälsa innehåller en betydande negativ påverkanskomponent, vilket innebär att korrelationen mellan sådana åtgärder sannolikt överskattar det verkliga sambandet mellan stress och hälsa.
Health complaints, stress and distress: exploring the central role of negative affectivity
{'venue': 'Psychological Review', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Psychology', 'Medicine']}