Vi rapporterar om ett projekt som utforskar ny teknik för intuitiva och diskreta informationsgränssnitt i en övertygande miljö. En installation på Museum of Modern Art, New York, var en del av en offentlig utställning och inkluderade en interaktiv tabell som presenterade information i samband med utställningen för galleriets besökare utan synliga konventionella datorelement. De möjliggörande anordningarna inkluderade noncontact-analys av lågkostnadstaggar i fysiska ikoner, elektrostatisk detektering av handposition i tre dimensioner och sensorfusion genom lätt Internet Protocol-åtkomst. En del av datortekniken och tillkomsten av Internet har medfört en dramatisk ökning av mängden information som är tillgänglig för människor. De gränssnitt som används för att hantera denna information har dock inte förändrats mycket med tiden: musen, tangentbordet och datormonitorn, anslutna till en låda som innehåller processorn och dess kringutrustning. Musen och tangentbordet är icke-intuitiva gränssnitt. Touch-typing, som exempel, är en färdighet som kräver betydande erfarenhet eller utbildning för att förvärva, eftersom layouten av standarddatortangentbord grupperar bokstäver på ett icke-intuitivt sätt. Dessutom har lådorna för processorn och monitorerna, med tiden, blivit mindre, tystare och billigare, men är i huvudsak samma, typiskt fult, och upptar synligt utrymme. Ännu viktigare kanske de stänger av användare från resten av världen: att sitta framför en dator innebär ofta att ignorera den omgivande miljön. Mycket teknik har utvecklats i olika delar för att möjliggöra visionen att inbädda datorkraft i vardagliga föremål som kläder och möbler. Det har funnits några projekt som Hjärnoperan 1,2 som korsar gränserna för individuella, småskaliga demonstrationer och har utforskat frågorna om sammankoppling av dessa olika bitar, men dessa har varit få och långt emellan. Baserat på gemensamma intressen i den potentiella tillämpningen av dessa tekniska mål, Museum of Modern Art (MoMA), New York, och MIT Media Laboratory enades om ett samarbete som drivs av önskan att alltmer använda teknik i sina utställningar utan att göra estetiska eftergifter. Deras främsta motiv var att använda smarta utrymmen 3 i museiutställningar, utan de uppenbara elementen i de tillhörande datorerna. De erbjöd ett mycket användbart felmått som saknas i ett laboratorium: en mycket hög estetisk sensibilitet. I många Media Lab-demonstrationer är det visuella utseendet en avlägsen sekund till teknikens funktionalitet. Museet var ovilligt att äventyra utställningens utseende till följd av sådana begränsningar. Samarbetet centrerade sig på Un-Private House, en utställning av arkitektoniska projekt som erbjöd intressanta blandningar av offentliga och privata utrymmen. En betydande mängd information om projekten var i elektronisk form, och, traditionellt, denna information presenteras via dator
Den interaktiva tabellen REF på Museum of Modern Art använde en fysisk Lazy Susan på en tabell för att visa information, liknande koncept som den Lazy Susan som visas i figur 1 a.
An installation of interactive furniture
{'venue': 'IBM Syst. J.', 'journal': 'IBM Syst. J.', 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}