Abstrakt. En Lombardi ritning av en graf definieras som en där hörn representeras som punkter, kanter representeras som cirkulära bågar mellan sina slutpunkter, och varje vertex har perfekt vinkelupplösning (vinklar mellan på varandra följande kanter, mätt med tangenterna till de cirkulära bågarna vid vertex, alla har samma grad). Vi beskriver två algoritmer som skapar "Lombardi-stil" ritningar (som vi också kallar nära-Lombardi ritningar), där alla kanter är fortfarande cirkulära bågar, men vissa hörn kanske inte har perfekt vinkelupplösning. Båda dessa algoritmer tar en kraftriktad, fjäder-bäddning strategi, med en med hjälp av krafter vid kanten tangenter för att producera böjda kanter och den andra med overksam hörn på kanter för detta ändamål. Som vi visar, dessa metoder både producerar nära-Lombardi ritningar, med en är något bättre på att uppnå nära perfekt vinkelupplösning och den andra är något bättre på att balansera vertex placeringar.
Chernobelskiy m.fl. REF slappna av den perfekta vinkelupplösningen i Lombardi ritningar och beskriva funktionella kraftriktade algoritmer, som producerar estetiskt tilltalande nära-Lombardi ritningar.
Force-directed Lombardi-style graph drawing
{'venue': 'IN: PROC. 19TH INT. SYMP. ON GRAPH DRAWING', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}