Den traditionella visdomen för att bygga diskbaserade relationsdatabashanteringssystem (DBMS) är att organisera data i kraftigt kodade block som lagras på disk, med en huvudminnesblock cache. För att förbättra prestandan med hög disklatens använder dessa system en flertrådig arkitektur med dynamisk skivnivålåsning som gör det möjligt för flera transaktioner att komma åt databasen samtidigt. Tidigare forskning har visat att detta resulterar i betydande omkostnader för on-line transaktionsbehandling (OLTP) applikationer [15]. Nästa generations DBMS försöker övervinna dessa begränsningar med arkitektur baserad på huvudsakliga minnesdata. För att övervinna den begränsning som alla data passar in i huvudminnet, föreslår vi en ny teknik, kallad anti-caching, där kalla data flyttas till disk på ett transaktionssäkert sätt när databasen växer i storlek. Eftersom data ursprungligen finns i minnet, vänder en anti-cache arkitektur den traditionella lagringshierarkin för diskbaserade system. Huvudminnet är nu den primära lagringsenheten. Vi implementerade en prototyp av vårt förslag mot cache i en högpresterande, huvudminne OLTP DBMS och utförde en serie experiment i en rad databasstorlekar, arbetsbörda skevar, och läsa / skriva mixar. Vi jämförde dess prestanda med en öppen källkod, diskbaserad DBMS valfritt frontad av en distribuerad huvudminnescache. Våra resultat visar att för högre skev arbetsbelastningar har anti-cache arkitekturen en prestandafördel jämfört med någon av de andra arkitekturer som testats på upp till 9 på en datastorlek 8 som är större än minne.
Anti-Caching REF, författarna genomför en prototyp för att övervinna begränsningen att alla data passar i huvudminnet där kalla data flyttas till disk och heta data stannar i huvudminnet, där huvudminnet är den primära lagringsenheten inte disken som den traditionella DBMS.
Anti-Caching: A New Approach to Database Management System Architecture
{'venue': 'PVLDB', 'journal': 'PVLDB', 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}