Trådlösa nätverk är uppbyggda på ett gemensamt medium som gör det enkelt för motståndare att starta jamming-liknande attacker. Dessa attacker kan enkelt utföras av en motståndare som sänder ut radiofrekvenssignaler som inte följer ett underliggande MAC-protokoll. Jammingattacker kan allvarligt störa den normala driften av trådlösa nätverk och följaktligen behövs mekanismer som kan hantera störningsattacker. I detta dokument undersöker vi radiostörningar från båda sidor av frågan: för det första studerar vi problemet med att utföra radiostörningar på trådlösa nätverk, och för det andra undersöker vi den kritiska frågan om att diagnostisera förekomsten av störningsattacker. Särskilt föreslår vi fyra olika störningsangreppsmodeller som kan användas av en motståndare för att inaktivera driften av ett trådlöst nätverk, och utvärdera deras effektivitet när det gäller hur varje metod påverkar förmågan hos en trådlös nod att skicka och ta emot paket. Därefter diskuterar vi olika mätningar som ligger till grund för att upptäcka en störningsattack, och undersöker scenarier där varje mätning i sig inte räcker för att på ett tillförlitligt sätt klassificera förekomsten av en störningsattack. I synnerhet observerar vi att signalstyrkan och transportörens avkänningstid inte definitivt kan upptäcka förekomsten av en störningsdämpare. Dessutom observerar vi att även om vi med hjälp av paket leverans förhållandet kan skilja mellan överbelastade och blockerade scenarier, vi inte kan avgöra om dålig länk nytta beror på störning eller rörligheten av noder. Det faktum att ingen enskild mätning är tillräcklig för att på ett tillförlitligt sätt klassificera förekomsten av en störning är en viktig iakttagelse och kräver att man utvecklar förbättrade detektionssystem som kan undanröja tvetydighet när man upptäcker en störning. För att tillgodose detta behov föreslår vi två förbättrade detektionsprotokoll som använder konsekvent kontroll. Det första systemet använder signalstyrkasmätningar som en reaktiv konsekvenskontroll för dåliga paketleveransförhållanden, medan det andra systemet använder lokaliseringsinformation för att fungera som konsekvenskontroll. Under våra diskussioner undersöker vi om det är möjligt och effektivt att störa attacker och upptäckter med hjälp av MICA2 Mote-plattformen.
Jammers kan särskiljas i termer av deras attackstrategi; en detaljerad diskussion kan hittas i REF.
The feasibility of launching and detecting jamming attacks in wireless networks
{'venue': "MobiHoc '05", 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}