Reynolds har utvecklat en logik för resonemang om föränderliga datastrukturer där för- och postvillkoren är skrivna i en intuitionistisk logik berikad med en rumslig form av samverkan. Vi undersöker tillvägagångssättet utifrån logiken BI av hopslagna implikationer av O'Hearn och Pym. Vi börjar med att ge en modell där lagen om den uteslutna mitten håller, vilket visar att tillvägagångssättet är förenligt med klassisk logik. Förhållandet mellan systemets intuitionistiska och klassiska versioner etableras genom en översättning, jämförbar med en översättning från intuitionslogiken till modallogiken S4. Vi tar också upp frågan om axiomens fullständighet. BI s rumsliga implikation används för att uttrycka svagaste förutsättningar för objekt-komponent uppdrag, och en axiom för att tilldela en cons cell visas vara komplett under en tolkning av tripletter som tillåter ett kommando att tillämpas på tillstånd med dingel pekare. Vi gör detta senare en funktion, genom att införliva en operation, och axiom, för bortskaffande av minne. Slutligen beskriver vi en lokal karaktär som används av specifikationer i logiken, och visar hur detta möjliggör en klass av ramaxiom, som säger vilka delar av högen inte förändras, att härledas automatiskt.
I separationslogiken och logiken av hopslagna implikationer REF är det naturligt att uttrycka aliasegenskaper men inte ett read-only beteende.
BI as an assertion language for mutable data structures
{'venue': "POPL '01", 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}