Ett mobilnäts prestanda kan förbättras avsevärt genom att många basstationer (BS) används, vilket förkortar överföringsavstånden. Det finns dock inga kända resultat när det gäller att kvantifiera resultatvinsterna av att använda många BS. För att ta itu med detta problem, vi antar en stokastisk-geometri modell av downlink cellulära nätverk och analysera den mobila avbrott sannolikheten. Särskilt, med tanke på Poissons distribuerade BS, visas att sannolikheten för avbrott minskar omvänt med det ökande förhållandet mellan BS och mobila densiteter. Dessutom analyserar vi den optimala avvägningen mellan prestandavinsten från att öka BS-tätheten och de resulterande nätkostnaderna för energiförbrukning, BS-hårdvara och backhaul-kablar. Den optimala BS densiteten bevisas vara proportionell mot kvadratroten av den mobila densiteten och omvänt av kvadratroten av de kostnadsfaktorer som beaktas.
Täckning och EE för småcelliga nät analyserades under en stokastisk geometrimodell i REF, där den optimala BS-tätheten erhölls genom att ta hänsyn till nätkostnaderna, inklusive energiförbrukning, hårdvara och backhaulkablar.
Coverage and Economy of Cellular Networks with Many Base Stations
{'venue': 'IEEE Communications Letters', 'journal': 'IEEE Communications Letters', 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}