Abstrakt. De molekylära undergrupperna av gliom beter sig på biologiskt skilda sätt. Den nuvarande studien upptäckte isocitrate dehydrogenas (IDH) 1 och IDH2 mutationer i gliom för att analysera om IDH-muterade gliomas är belägna i vissa preferentiella områden och för att undersöka deras korrelation med magnetisk resonanstomografi (MRI) egenskaper. En serie på 193 patienter med astrocytiska neoplasmer (111 diffusa och 82 anaplastiska astrocytom), grupperade enligt förmärkta anatomiska strukturer och risken för kirurgi, granskades retrospektivt för IDH1- och IDH2-mutationer för att jämföra tumörens läge och MRI-egenskaper. Totalt upptäcktes 111 IDH1-mutationer vid kodon 132 (57,5 %) och sex IDH2-mutationer vid kodon 172 (3,1 %). IDH1/2-mutationerna visade sig förutsäga längre överlevnad, oberoende av den histologiska typen i denna patientserie. IDH-muterade gliomas var huvudsakligen belägna i en enda lob, såsom frontallob, temporal lob eller cerebellum och sällan i diencefalon eller hjärnstammen. Dessutom, enligt risken för kirurgi, IDH-muterade tumörer var sällan lokaliserade i högriskområdena i hjärnan, där kirurgi uppvisar en hög dödlighet intraoperativt och postoperativt. Dessutom var gliom med IDH-mutationer signifikant mer benägna att uppvisa ett ensidigt tillväxtmönster, skarpa tumörmarginaler, homogen signalintensitet och mindre kontrastförstärkning på MRT. Resultaten av den aktuella studien tyder på att den förlängda överlevnaden för patienter med IDH-muterad gliom främst beror på ett mindre aggressivt biologiskt beteende enligt tumörplats och MRI-funktioner.
qi m.fl. REF studerade MRI-funktioner som tillväxtmönster, tumörmarginaler, signaltäthet och kontrastförbättring för att förutsäga IDH1-mutation.
Isocitrate dehydrogenase mutation is associated with tumor location and magnetic resonance imaging characteristics in astrocytic neoplasms
{'venue': 'Oncology Letters', 'journal': 'Oncology Letters', 'mag_field_of_study': ['Medicine']}