I en seminaltidning Abadie, Diamond och Hainmueller [2010] (ADH), se även Abadie och Gardeazabal [2003], Abadie et al. [2014], utveckla det syntetiska kontrollförfarandet för att uppskatta effekten av en behandling, i närvaro av en enda behandlad enhet och ett antal kontrollenheter, med resultat före behandling som observerats för alla enheter. Metoden konstruerar en uppsättning vikter så att utvalda kovariater och resultat före behandling av den behandlade enheten ungefär motsvaras av ett vägt genomsnitt av kontrollenheter (den syntetiska kontrollen). Vikterna begränsas till att vara icke-negativa och summan till en, vilket är viktigt eftersom det gör det möjligt för förfarandet att få unika vikter även när antalet släpade resultat är blygsam i förhållande till antalet kontrollenheter, en vanlig inställning i tillämpningar. I det aktuella dokumentet föreslår vi en generalisering som gör det möjligt för vikterna att vara negativa, och summan av dem att skilja sig från en, och som möjliggör en permanent additiv skillnad mellan den behandlade enheten och kontrollerna, liknande olikartade förfaranden. Vikterna minimerar direkt avståndet mellan de släpade utfallen för de behandlade och styrenheterna, med hjälp av legaliseringsmetoder för att hantera ett potentiellt stort antal möjliga styrenheter.
REF möjliggör en additiv skillnad mellan den behandlade enheten och givarpoolen, liknande metoden med skillnad (DID).
Balancing, Regression, Difference-In-Differences and Synthetic Control Methods: A Synthesis
{'venue': None, 'journal': 'arXiv: Applications', 'mag_field_of_study': ['Mathematics']}