I strävan efter exaskalan är energieffektivitet av största vikt. Systemarkitekturer antar ofta acceleratorer för att påskynda genomförandet av program till priset av makt. Intel Xeon Phi-medprocessorn är unik accelerator som erbjuder applikationsdesigners hög grad av parallellism, energieffektiva kärnor och olika utförandelägen. För att utforska det stora antalet tillgängliga konfigurationer, måste en modell utvecklas för att förutsäga exekveringstid, effekt och energi för CPU och Xeon Phi. En experimentmetod har utvecklats som mäter effekt för CPU och Xeon Phi separat, samt total systemkraft. Avrättningstid och utförande fångas också upp för två experiment som utförs i detta arbete. Experiment, frekvensskalning och stark skalning, kommer att bidra till att validera den antagna modellen och hjälpa till att utveckla en modell som definierar värden och Xeon Phi. De proxyapplikationer som undersökts, representativa för storskaliga verkliga tillämpningar, är Co-Design Molecular Dynamics (CoMD) och Livermore Unstructured Lagrangian Explicit Shock Hydrodynamics (LULESH). Det frekvensexperiment som diskuteras i detta arbete används för att bestämma tiden på chip och off-chip för att mäta compute-eller latencyboundness av ansökan. Energibesparingar uppnåddes inte i symmetriskt läge för någon av tillämpningarna.
I papper REF utfördes experiment med Co-Design Molecular Dynamics (CoMD) och Livermore Unstructured Lagrangian Explicit Shock Hydrodynamics (LULESH) koder på ett system med värd Xeon E5 Processorer och Xeon Phi 5110P coprocessorer med mätningar av energi och effekt för hela systemet, CPUer och Xeon Phis.
Towards Modeling Energy Consumption of Xeon Phi
{'venue': 'ArXiv', 'journal': 'ArXiv', 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}