Abstract Akustiskt identifiera individer kan vara en användbar teknik när det är nödvändigt att övervaka djurpopulationer över rum och tid. Tidigare studier har till stor del fokuserat på det teoretiska utnyttjandet av röstindividualitet eller har tittat på ett litet antal individer. Här undersökte vi om röstindividualitet kan användas för att spåra individers rörelse inom en population (i detta fall när antalet individer är större än 100) och okänd i förväg. Som modellart använde vi Corncrake (Crex crex)-en mycket hemlighetsfull fågel vars anrop kännetecknas av en individspecifik egenskap: puls-till-puls varaktighet (PPD). När vi gjorde klassiska diskriminanta funktionsanalyser på PPD, identifierade vi korrekt en hög andel individer ([98 %), även när provstorleken var större än 100. En jämförelse av PPD-likhet inom och mellan individer visade dock att även om fåglar kan diskrimineras på rätt sätt, är entydig identifiering omöjlig när antalet individer är okänt i förväg. Därför kunde vi bara bedöma sannolikheten för att två samtal tillhörde samma person. Resultaten av denna studie visar att akustisk identifiering i Corncrake, och förmodligen i andra djurarter, är främst användbart för att upptäcka allmänna beteendemönster inom populationer. Till exempel upptäckte vi att mer än 50 % av hanarna byter område under avelssäsongen, förmodligen för att hitta honor. Fysiska märkningsmetoder verkar vara mer tillförlitliga för att spåra specifika individer. Men dessa metoder betraktar vanligtvis ett begränsat antal individer. Att generalisera resultaten till befolkningsskalan kan därför också vara vilseledande.
Budka m.fl. REF valde den puls-till-puls varaktighet (PPD) av anropet som individspecifika särdrag av Corncrake (Crex crex), en hög procentandel av 98 % uppnåddes när antalet individer är 122.
Is it possible to acoustically identify individuals within a population?
{'venue': 'Journal of Ornithology', 'journal': 'Journal of Ornithology', 'mag_field_of_study': ['Biology']}