Kontrollalgoritmer klassas som synkrona och asynkrona i litteraturen. Vid synkron kontroll, processer synkroniserar sina kontroller aktiviteter så att en globalt konsekvent uppsättning av kontrollpunkter alltid upprätthålls i systemet. Synkronisera kontrollpointing aktivitet innebär meddelande overhead och process exekvering kan behöva avbrytas under kontrollpointing samordning, vilket resulterar i prestandanedbrytning. I asynkron kontroll, processer tar kontrollpunkter utan någon samordning med andra. Asynkron kontrollpointing ger maximal autonomi för processer att ta kontrollpunkter; några av de kontrollpunkter som tas kan dock inte ligga på någon konsekvent global kontrollpunkt, vilket gör kontrollpointing ansträngningarna värdelösa. Asynkron kontroll-algoritmer i litteraturen kan minska antalet värdelösa kontrollpunkter genom att processer tar kommunikationsinducerade kontrollpunkter, förutom asynkrona kontrollpunkter. Vi kallar sådana algoritmer, kvasisynkrona. Kvasisynkrona checkpointing algoritmer är attraktiva eftersom de förbättrar prestandan utan att införa oönskade eekter. I den här artikeln presenterar vi en teoretisk ram för att karakterisera och klassificera sådana algoritmer. Teorin bidrar inte bara till att klassificera och karakterisera de kvasisynkrona checkpointingalgoritmerna, utan hjälper också till att analysera egenskaperna och begränsningarna hos algoritmerna som tillhör varje klass; den ger också riktlinjer för att utforma och utvärdera sådana algoritmer. Denna klassi kation kastar också ljus över några öppna problem som återstår att lösa.
Omkretsen av kontrollpunkter (i fråga om antalet kontrollpunkter) är stor i alla CAS-, CBR-, CASBR- och NRAS REF-protokoll jämfört med det protokoll som presenteras i detta dokument.
Quasi-Synchronous Checkpointing: Models, Characterization, and Classification
{'venue': 'IEEE Transactions on Parallel and Distributed Systems', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}