I varje förhandling med en tidsfrist måste en av förhandlingsparterna acceptera ett erbjudande för att undvika avbrott. Ett avbrott är vanligtvis ett oönskat resultat för båda parter, och det är därför viktigt att en förhandlare använder sig av en kompetent mekanism för att besluta på vilka villkor som ska godtas. När man utformar sådana villkor ställs man inför acceptans dilemmat: acceptera det aktuella erbjudandet kan vara suboptimal, eftersom bättre erbjudanden kan fortfarande presenteras. Å andra sidan kan accepterandet för sent förhindra att en överenskommelse nås, vilket leder till ett avbrott utan vinst för någondera parten. Motiverad av utmaningarna i bilaterala förhandlingar mellan automatiserade agenter och av resultaten och insikterna i den automatiska förhandlingsagenttävlingen (ANAC) klassificerar och jämför vi toppmoderna generella acceptansvillkor. Vi fokuserar på frikopplade acceptansvillkor, dvs. Villkor som inte är beroende av den upphandlingsstrategi som används. Vi utförde omfattande experiment för att jämföra prestanda av acceptans villkor i kombination med ett brett utbud av anbudsstrategier och förhandlingsområden. Dessutom föreslår vi nya acceptansvillkor och vi visar att de överträffar de andra villkor som vi studerar. I synnerhet visas det att de överträffar standardacceptvillkoret för att jämföra det aktuella erbjudandet med erbjudandet som agenten är redo att skicka ut. Vi ger också insikt i varför vissa villkor fungerar bättre än andra och undersöker sambanden mellan förhandlingsmiljöns egenskaper och acceptansförhållandenas effektivitet.
I detta dokument utökar vi resultaten i REF och får ytterligare insikter genom att utforska en större klass av acceptansvillkor i ett bredare spektrum av förhandlingsscenarier.
Acceptance Conditions in Automated Negotiation
{'venue': 'Complex Automated Negotiations', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science', 'Engineering']}