Modellen Partitioned Global Address Space (PGAS) är en parallell programmeringsmodell som syftar till att förbättra programmerarens produktivitet och samtidigt sikta på hög prestanda. Den huvudsakliga förutsättningen för PGAS är att ett globalt delat adressutrymme förbättrar produktiviteten, men att det krävs en åtskillnad mellan lokal och fjärrbaserad dataåtkomst för att möjliggöra prestandaoptimering och för att stödja skalbarhet på storskaliga parallella arkitekturer. I detta syfte bevarar PGAS det globala adressutrymmet samtidigt som man tar hänsyn till de icke-uniforma kommunikationskostnaderna. I dag finns det omkring ett dussin språk som följer PGAS - modellen. Denna undersökning föreslår en definition och en taxonomi längs fyra axlar: hur parallellism introduceras, hur adressutrymmet partitioneras, hur data fördelas mellan partitionerna, och slutligen, hur data nås mellan partitioner. Vår taxonomi visar att dagens PGAS-språk fokuserar på att distribuera regelbundna data och endast skilja mellan lokala och fjärrdata, medan distributionen av oregelbundna data och antagandet av rikare modeller för dataåtkomst fortfarande är öppna utmaningar.
Partitionerade Global Address Space Languages (PGAS), såsom X10 REF, ger en programmeringsmodell för högpresterande parallell körning.
Partitioned Global Address Space Languages
{'venue': 'CSUR', 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}