Detta dokument ger en översikt över genomförandet av den nuvarande bärbara avkänningsteknologin för övervakning av rörelse och aktivitet hos patienter som lider av rörelsestörningar. Den senaste litteraturen har fokuserat på att integrera enkla och tillförlitliga bärbara teknologier för kontinuerlig och objektiv övervakning av patientrörelser under normala dagliga aktiviteter. Användningen av sådana bärbara avkänningstekniker har dock ännu inte funnit sin väg till klinisk praxis. I det följande introduceras de grundläggande elementen i sådana övervakningssystem och deras tillämpningar, och en diskussion om aktuella kliniska tillämpningar presenteras. Bärbar avkänningsteknik är en kategori av tekniska anordningar som bärs av personer som tillåter kontinuerlig fysiologisk övervakning med minskad manuell intervention och till låg kostnad. Bärbara sensorer som sysslar med kvantifiering av rörelse har stått i fokus för forskningsinsatser för att ytterligare förbättra den kliniska bedömningen av motorisk dysfunktion. Syftet med dessa insatser är att flytta den kliniska bedömningen av motorisk dysfunktion från de nuvarande subjektiva metoder som tillämpas i vissa klassificeringsskalor till kvantifierbara och korrekta åtgärder och att tillhandahålla långsiktiga kvantifierade åtgärder som övervakar patientens tillstånd och övergripande motorisk progression [1e4]. Under de senaste decennierna har betydande framsteg gjorts inom miniatyrisering, spridning, tillgänglighet och förfining av sensorteknik. Dessa framsteg har underblåst utforskandet och genomförandet av bärbara sensorer och återkopplingsutrustning för massbefolkningen med det huvudsakliga målet att förbättra hälso- och sjukvården. Övervakning av en patients hälsostatus på distans och kontinuerligt under lång tid utan behov av inläggning på sjukhus ger inte bara möjlighet till bättre hantering av patientens tillstånd, utan minskar också de kostnader för hälso- och sjukvård som följer av detta [5e7]. Bärbara sensorer i vårdapplikationer kan kategoriseras baserat på den uppmätta enheten i följande undertyper: biopotentiella sensorer, optiska sensorer, stretch- och tryckgivare, kemiska sensorer och tröghetsmätningsenheter [Fig. 1].................................................................................................. Kommersiellt tillgängliga enheter av de olika sensortyperna har gradvis ökat. Till exempel, befintliga biopotentiella sensorer, inkluderar ett bärbart EEG-system som är utformat för hjärnövervakning och kognitiv bedömning och har använts i olika studier för utveckling av hjärndatorgränssnitt, känsloigenkänning och bedömning av hörselhändelser [8, 9]. Andra exempel är en pulsband [10], som fungerar som en bärbar EKG-enhet avsedd för pulsmätning som vanligen används inom fitnessdomäner. Sträck
Jalloul REF diskuterade tillämpningar av den bärbara sensorn i klinisk praxis och granskade de bärbara avkänningssystem som används för att övervaka rörelsestörningar.
Wearable sensors for the monitoring of movement disorders
{'venue': 'Biomedical Journal', 'journal': 'Biomedical Journal', 'mag_field_of_study': ['Computer Science', 'Medicine']}