Programvaruutvecklingslivscykel eller SDLC för kort är en metod för att designa, bygga och underhålla informations- och industrisystem. Hittills finns det många SDLC-modeller, varav en är Waterfall-modellen som består av fem faser som ska slutföras sekventiellt för att utveckla en programvarulösning. Dock har SDLC av programvarusystem alltid stött på problem och begränsningar som resulterat i betydande budgetöverskridanden, sena eller inställda leveranser, och missnöjda kunder. Den främsta orsaken till dessa brister är att projektledarna inte på ett klokt sätt fördelar det antal arbetstagare och resurser som krävs på SDLC:s olika verksamheter. Följaktligen kan vissa SDLC-faser med otillräckliga resurser försenas, medan andra med överskott av resurser kan vara tomgångade, vilket leder till en flaskhals mellan ankomst och leverans av projekt och till ett misslyckande med att leverera en operativ produkt i tid och inom budgeten. I detta dokument föreslås en simuleringsmodell för vattenfallsutvecklingsprocessen med hjälp av Simphony.NET-simuleringsverktyget vars roll är att hjälpa projektledare att bestämma hur man uppnår maximal produktivitet med minsta antal kostnader, arbetstagare och timmar. Det hjälper till att maximera utnyttjandet av utvecklingsprocesser genom att hålla alla anställda och resurser upptagna hela tiden för att hålla jämna steg med ankomsten av projekt och för att minska slöseri och sysslolös tid. Som framtida arbete ska andra SDLC-modeller som spiral och inkrementell simuleras, vilket ger projektledaren möjlighet att välja att använda en mångfald av programvaruutvecklingsmetoder.
I REF gjorde författaren en simuleringsmodell för vattenfallsutvecklingsprocessen.
A Simulation Model for the Waterfall Software Development Life Cycle
{'venue': 'ArXiv', 'journal': 'ArXiv', 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}