Sammanhang: Dagens säkerhetskritiska system är alltmer beroende av programvara. Programvaran blir ansvarig för de flesta av systemens kritiska funktioner. Många olika säkerhetsanalystekniker har utvecklats för att identifiera faror med system. FTA och FMEA används oftast av säkerhetsanalytiker. Nyligen har STPA föreslagits med målet att bättre hantera komplexa system inklusive programvara. Mål: Denna forskning syftade till att kvantitativt jämföra dessa tre säkerhetsanalystekniker med avseende på deras effektivitet, tillämplighet, begriplighet, användarvänlighet och effektivitet när det gäller att identifiera säkerhetskrav för programvara på systemnivå. Metod: Vi genomförde ett kontrollerat experiment med 21 master- och kandidatstudenter som tillämpade dessa tre tekniker på tre säkerhetskritiska system: tågdörrkontroll, låsningsfria bromsar och trafikkollision och undvikande. Resultat: Resultaten visade att det inte finns någon statistiskt signifikant skillnad mellan dessa tekniker i fråga om tillämplighet, begriplighet och användarvänlighet, men en betydande skillnad i fråga om effektivitet och effektivitet erhålls. Slutsats: Vi drar slutsatsen att STPA verkar vara en effektiv metod för att identifiera säkerhetskrav för programvara på systemnivå. STPA tar i synnerhet upp fler krav på programvarusäkerhet än de traditionella teknikerna FTA och FMEA, men STPA behöver mer tid att utföra av säkerhetsanalytiker med liten eller ingen tidigare erfarenhet.
Abdulkhaleq A och al. REF genomför ett kontrollerat experiment för att kvantitativt jämföra de tre analysmetoderna, dvs. FTA, FMEA och System-teoretisk processanalys (STPA), med avseende på deras effektivitet, tillämplighet och begriplighet.
A controlled experiment for the empirical evaluation of safety analysis techniques for safety-critical software
{'venue': "EASE '15", 'journal': None, 'mag_field_of_study': ['Computer Science']}