Život a kariéra.

Dětství a kariérní začátky.

Demi se narodila 20. srpna 1992 v Albuquerque v Novém Mexiku. Jejími rodiči jsou Patrick Lovato a Dianna Hart de la Garza. Její matka byla roztleskávačkou Dallas Cowboys a country zpěvačkou. Demi je mexicko-irsko-italského původu. Má starší sestru Dallas Lovato, mladší sestru Madison de la Garza (společná matka) a další mladší sestru Amber (společný otec). S tou však poprvé promluvila, až když jí (Demi) bylo 20 let. Její rodiče se rozvedli v roce 1994, krátce po jejích druhých narozeninách.  Demi vyrůstala v Dallasu v Texasu. Kariéru začala v roce 2002 stejně jako Selena Gomez v televizním seriálu Barney & Friends. Hrála zde postavu sedmileté Angely. V sedmi letech se začala věnovat hře na piáno a hře na kytaru. V deseti letech se přihlásila do kurzu herectví a tance. V rozhovoru s Ellen DeGeneres prozradila, že byla obětí šikany, a proto její rodiče požádali o domácí vzdělávání. Maturitu získala v dubnu 2009. Šikana ale nezůstala bez následků. Demi trpěla poruchou příjmu potravy, sebepoškozováním, depresemi a neuměla zvládat své emoce. (Později spadla do závislosti na drogách.) Během života se kvůli těmto obtížím několikrát léčila.

2006 – 2008: Camp Rock a Don't Forget.

V roce 2006 se objevila v seriálu Útěk z vězení a následující rok v seriálu Just Jordan. V roce 2007 a 2008 hrála roli Charlotte Adams v krátkém televizním seriálu As the Bell Rings na Disney Channel. V témže roce se ucházela o role v televizním filmu Camp Rock a seriálu Sonny ve velkém světě. Obě role získala. V Camp Rock si zahrála hlavní roli Mitchie Torres. Film měl premiéru na kanále Disney Channel 20. června 2008 a zhlédlo ho 8,86 milionů diváku, u kritiků ale nebyl přijat nejlépe. David Hinkley z Daily News prohlásil, že děj byl příliš podobný filmu Muzikál ze střední. Gillian Flynn z Entertainment Weekly napsala, že Demiin herecký výkon byl „zklamáním, a že má bezmyšlenkovitý úsměv někoho, komu se často opakuje, že má skvělý úsměv“. Filmový soundtrack vyšel již tři dny před premiérou filmu, ale nepředčil soundtrack již zmíněného Muzikálu ze střední. Demi nazpívala k soundtracku čtyři skladby, včetně "This Is Me" a "We Rock". V létě 2008 pak absolvovala své první turné Demi Live! Warm Up Tour a vystoupila jako předskokan Jonas Brothers na jejích turné Burnin' Up.  Její debutové album "Don't Forget" vyšlo 23. září 2008 a kritika ho přijala pozitivně. Stephen Thomas Erlewine z AllMusic jej označil za "čistý pop pro děti od 10 do 12 let". Max Paradise ze Sputnikmucis ocenil příjemnou přirozenost alba, zatímco Michael Slezak byl kritičtější kvůli textům a vokálům. Album debutovalo na druhém místě v žebříčku Billboard Hot 200 s 89 000 prodanými kopiemi během prvního týdne prodeje. Album získalo zlatou desku od Recording Industry Association of America (RIAA) za více než 500 000 prodaných kusů jen v USA. Úvodní singl "Get Back" byl chválen pro svůj pop-rockový styl a v žebříčku US Billboard Hot 100 dosáhl na 43. místo. Druhý singl La La Land se vyznačoval pro změnu silně rockovými prvky. V žebříčku se umístil nejlépe na 52. místě. Závěrečný singl, který nesl stejný název jako album, tedy "Don't Forget", se umístil v žebříčku na 67. místě.

2009 – 2010: Sonny ve velkém světě a Here We Go Again.

V roce 2009 spolu s Miley Cyrus, Selenou Gomez a Jonas Brothers nazpívala charitativní píseň "Send It On", která sloužila jako ústřední melodie pro ekologickou organizaci Disney Friends For Change. Dne 8. února měl na kanále Disney Channel premiéru první díl televizního seriálu Sonny ve velkém světě, kde Demi ztvárnila hlavní roli Sonny Monroe, která pracuje v reality show "Náhody". Robert Lloydem z Los Angeles Times označil její herecký výkon jako velmi dobrý. V červnu 2009 měl na Disney Channel premiéru film Program na ochranu princezen, kde hrála princeznu Rosalindu po boku Seleny Gomez. Tento film, který se stal třetím nejvýše ohodnoceným původním filmem od Disney Channel, zhlédlo při premiéře okolo 8,5 milionů diváků.  Dne 21. července 2009 vyšlo její druhé studiové album "Here We Go Again". I toto album bylo kritiky příznivě hodnoceno, zejména pop-rockové prvky, které byly patrné i u jejího debutového alba "Don't Forget". Album v prvním týdnu prodeje ovládlo žebříček Billboard Hot 200 s prodejem okolo 108 000 kopií. Ještě před vydáním alba se Demi vydala na své letní turné Summer Tour 2009. Z alba "Here We Go Again" vyšly dva singly, první z nich měl stejný název jako album. V žebříčku Billboard Hot 100 se umístil nejlépe na 15. místě a byl tak prvním Demiiným singlem, který pronikl do první čtyřicítky. Druhým singlem byl "Remember December", který však v Billboard Hot 100 nepronikl ani do první stovky. V té době se Demi Lovato umístila jako 40. nejlepší umělec v USA a 80. v Británii.  V březnu 2010 nazpívala duet s Joe Jonasem jako druhou charitativní píseň pro Disney Friends For Change a byla přizvána jako host na turné Jonas Brothers. Rovněž si zahrála v 22. epizodě šesté řady seriálu Chirurgové, kde ztvárnila teenagerku trpící schizofrenií. Kritici sice ocenili její všestrannost, ovšem její herecký výkon je příliš nenadchl a její roli považovali spíše za lákadlo pro diváky.  Ve filmu si zopakovala hlavní roli Mitchie Torres. Film měl premiéru 3. září 2010 a kritika ho přijala rozporuplně. Neshoda panovala především v názorech na zápletku. Na webu Rotten Tomatoes film dosáhl hodnocení 40%. Herecký výkon Demi byl však hodnocen vesměs pozitivně, například Jennifer Armstrong z Entertainment Weekly jej označila jako "spolehlivě atraktivní". Premiéru filmu na Disney Channel zhlédlo kolem 8 miliónů diváků, čímž šlo o nejúspěšnější premiéru televizního filmu na amerických kabelových televizích v roce 2010. Soundtrack k filmu vyšel 10. srpna a debutoval na třetím místě žebříčku US Billboard 200. Demi nazpívala celkem devět písní, včetně "Can't Back Down" a "Wouldn't Change a Thing". Připravované turné Jonas Brothers bylo upraveno tak, aby zahrnovalo Demi a další herce z filmu. Začalo 7. srpna, o dva týdny později, než bylo plánováno.

2010 – 2012: Osobní problémy, přestávka a "Unbroken".

Dne 30. října 2010 se Demi stáhla z turné Jonas Brothers s názvem Jonas Brothers Live in Concert. Důvodem byl konflikt s jednou z tanečnic na turné, což vedlo k intervenci rodiny a managementu. Demi přijala za spor osobní zodpovědnost a nastoupila na tři měsíce do léčebného zařízení, kde jí byla diagnostikována bipolární porucha a bulimie. Léčbu pak ukončila 28. ledna 2011. Potvrdila, že trpěla bulimii a také sebepoškozováním a své problémy později často řešila návykovými látkami a alkoholem. Podle svých slov utrpěla nervové zhroucení. Toto období pak komentovala v rozhovoru pro E! News: "Žila jsem rychle a měla jsem se umřít mladá. Nemyslela jsem si, že se dožiju 21 let." V dubnu se v časopise Seventeen rozpovídala o svém osobním bojí a diskutovala na téma problémů dospívajících dívek. V dubnu také oznámila svůj odchod ze seriálu Sonny ve velkém světě, což producenty přimělo seriál ukončit. Demi sice prohlásila, že by byla ochotná se vrátit k herectví, až se bude cítit lépe, ovšem Disney Channel se rozhodl vytvořit seriál So Random, který navazoval na Sonny ve velkém světě, ale již bez její postavy. Tento seriál byl však hned po první sezóně zrušen. 20. září 2011 vyšlo její třetí studiové album s názvem "Unbroken". Toto album již mělo méně pop-rockových prvků a Demi spíše experimentovala s R&B. Kritiky bylo přijato s nadšením s tím, že Demi měla díky svým osobním bojům kde čerpat a hudba tak byla více osobnější než u předchozích dvou alb. Úvodním singlem z tohoto alba byl "Skyscraper", který si získal univerzální uznání za své poselství sebeúcty a důvěry. Tento singl dosáhl v žebříčku Billboard Hot 100 na 10. místo. Druhým singlem alba byl "Giver You Heart a Break", který v žebříčku dosáhl na 16. místo. Zatímco singl "Skyscraper" byl certifikován v USA jako platinový (1 000 000 prodaných kopií), "Give Your Heart a Break" byl jako platinový certifikován dokonce třikrát.  V březnu 2012 odvysílala MTV dokument Stay Strong o zpěvaččině zhroucení, léčbě a uzdravování. Zároveň Demi začala pracovat na svém čtvrtém albu. V květnu se stala porotkyní druhé řády pořadu Americký X Factor s platem kolem 1 miliónu dolarů. Přidala se tak k Britney Spears, Simonu Cowellovi a L.A. Reidovi. Spekulovalo se, že byla vybrána, aby přilákala ke sledování pořadu mladší publikum.  Od června do září 2012 Demi vystupovala na letním turné s názvem Summer Tour 2012. Později jej přejmenovala na A Special Night with Demi Lovato. Navštívila během něj různé americké státy. V záři 2012 vyhrál singl "Skyscraper" na MTV Video Music Awards 2012 v kategorii "Nejlepší video s poselstvím".  24. prosince 2012 uveřejnila na YouTube hudební video "Angels Among Us", které bylo věnováno obětem masakru na Sandy Hook Elementary School, který se odehrál o necelých 14 dní dříve.

2013 – 2014: "Demi" a Glee.

24. února 2013 vyšel první singl z jejího připravovaného alba s názvem "Heart Attack". Získal si kladné hodnocení kritiky za zahrnutí prvků synthpopu a akustickou instrumentaci s baskytarou a bubny. Debutoval na 12. místě žebříčku US Billboard Hot 100 a jeho 215 000 prodaných kopií za první týden bylo třetím nejúspěšnějším debutem za celý rok 2013. Album "Demi" bylo vydáno 10. května 2013. Rozešla se v něm s R&B, se kterým experimentovala v "Unbroken" a zaměřila se na synthpop a teen pop. Album debutovalo na třetím místě žebříčku US Billboard 200 a se zhruba 110 000 prodanými kopiemi za první týden se stalo nejlepším debutem Demiiny dosavadní kariéry.  V červnu vyšla na iBooks její elektronická kniha Demi. Rovněž absolvovala režisérský debut jako spolurežisérka hudebního videa ke druhému singlu z jejího alba "Demi" – "Made in the USA". Do soundtracku k filmu přispěla písní Heart by Heart. 22. srpna 2013 bylo oznámeno, že se objeví v šesti epizodách páté řady seriálu Glee. První epizoda s Demi byla odvysílána 3. října. 19. listopadu vyšla její kniha s názvem Staying Strong: 365 Days a Year, která pronikla na první místo žebříčku bestsellerů New York Times.  Již v březnu toho roku byla také potvrzena její účast jako porotkyně ve třetí řadě X Factoru. Odhadovalo se, že její plat byl zhruba zdvojnásoben. Třetí sezóna X Factoru pak měla premiéru 21. listopadu. 18. prosince však Demi oznámila, že se nezúčastní chystané čtvrté řady, aby se mohla soustředit na turné a přípravu svého pátého alba.  Její velké koncertní turné s názvem Neon Lights Tour bylo zahájeno 9. února 2014 a trvalo až do 17. května. Zahrnovalo řadu koncertů v Severní i Jižní Americe. 29. května předběžně ohlásila další turné s názvem Demi World Tour, které mělo zahrnovat zhruba 25 koncertů, poprvé i mimo Ameriku. 11. května vyšel její čtvrtý singl "Really Don't Care" a o tři dny později k písničce vyšel videoklip. 18. května bylo potvrzeno, že Demi se bude podílet na písničce "Somebody to You" od skupiny The Vamps. Nahrála také coververzi písně "Let It Go" k filmu Ledové království (v originálu Frozen), která vyšla jako singl k soundtracku filmu a stala se dvakrát platinovou.  V listopadu 2014 vydala deluxe verzi svého čtvrtého studiového alba "DEMI DELUXE", na kterém je 7 nových písní. Na písni "Up" spolupracovala s Ollym Mursem. Také spolupracovala se svým kamarádem Nickem Jonasem na písni "Avalanche", která se objevila na jeho album nazvaném Nick Jonas. Vydala řadu kosmetiky nazvanou Devonne by Demi. V prosinci 2014 pak vyšel videoklip k písni "Nightingale"

2015 – 2016: "Confident".

V květnu 2015 Billboard oznámil, že se Demi připravuje připojit k nové nahrávací společnosti Safehouse Records, ve které bude také spoluproducentem. Společnost měla vlastnit ona, Nick Jonas a její manažer Phil McIntyre a vytvořit tak novou kolaboraci se společností Island Records. 25. června oznámila vydání singlu "Cool for the Summer", který dosáhl na 11. místo v US Billboard Hot 100 a získal dvakrát platinové ocenění.  Páté album "Confident" vyšlo 16. října 2015 a získalo obecně kladná přijetí od hudebních kritiků. Album se umístilo na druhé příčce žebříčku Billboard 200 a za první týden se prodalo 98 000 kopií. V červenci 2016 bylo album oceněno Zlatou deskou RIAA a ve Spojených státech se ho prodalo 211 000 kusů.  Zahrála si také v několika epizodách amerického hororového seriálu Od soumraku do úsvitu, který je inspirován stejnojmenným filmem.

2017 – 2018: "Tell Me You Love Me".

V únoru 2017 se Demi Lovato stala výkonnou producentkou dokumentu Beyond Silence, který sleduje tři jedince a jejich zkušenosti s duševními poruchami včetně bipolární poruchy, schizofrenie, deprese a úzkostné poruchy. V březnu 2017 vyšla píseň "No Promises" DJ tria Cheat Codes, na které spolupracovala. Společně s anglickou raperkou Stefflon Don se dále podílela na písni "Instruction" anglického DJ Jax Jonese, která vyšla v červnu 2017. V roce 2017 se dostala do výročního žebříčku 100 nejvlivnějších lidí světa amerického časopisu Time. 8. května 2017 oznámila spolupráci s firmou Fabletics, která vyrábí sportovní oblečení, na podporu iniciativy Organizace spojených národů Girl Up.  V červenci 2017 vydala první singl "Sorry Not Sorry" z připravovaného šestého alba, který se umístil na 6. příčce žebříčku v Novém Zélandu a v USA a v Austrálii dosáhl 8. příčky a získal pětkrát platinové ocenění od RIAA. Album "Tell Me You Love Me" vyšlo 29. září a během prvního týdne se ho prodalo 48 000 kusů, což ho umístilo na třetí příčce žebříčku Billboard 200. Hudební kritikou bylo přijato kladně.  Prostřednictvím Youtube zveřejnila 17. října dokument "Demi Lovato: Simply Complicated", kde se vyznává ze svých problémů se závislostí, depresemi, bulimií a sebepoškozováním. 26. října 2017 Demi Lovato a DJ Khaled oznámili společné turné Demi x Khaled. 17. listopadu vydala píseň "Échame La Culpa", kterou s ní nazpíval Luis Fonsi. V květnu pak zpěvačka Christina Aguilera vydala na svém albu "Liberation" i píseň "Fall in Line" na které Demi hostovala. S britskou skupinou Clean Bandit pak nahrála píseň "Solo".

2018 – současnost:.

Po dvouletém odchodu oznámila na začátku roku 2020 návrat k hudbě a vystoupila s písní "Anyone" na 62. předávání cen Grammy. V březnu pak vydala nový singl "I Love Me", ve kterém se snaží hledat nový vztah k sobě samé a smiřuje se strastmi dosavadního života.

Dobročinnost.

V květnu 2009 byla jmenována organizací "American Partnership For Eosinophilic Disorders" (Americké partnerství pro eozinofilní poruchy) čestnou vyslankyní pro oblast vzdělání. V rámci své účasti v kampani "Disney Friends For Change" spolu se Selenou Gomez, Miley Cyrus a Jonas Brothers nazpívala ústřední melodii kampaně "Send It On". V roce 2009 píseň debutovala v žebříčku Billboard Hot 100 na 20. místě. Výtěžek byl věnován charitativním organizacím zaměřeným na ochranu životního prostředí prostřednictvím nadace "Disney Worldwide Conservation Fund". Další píseň pro kampaň "Disney Friends For Change" nazpívala spolu s Joem Jonasem v březnu 2010, s názvem "Make a Wave".  Je, či byla, mluvčí různých organizací zaměřujících se na práci s mládeží. Bojuje především proti šikaně na školách. V dubnu 2012 se stala přispěvatelkou magazínu Seventeen, kde otevřeně popisovala své dřívější osobní problémy.  V květnu 2014 byla díky svým aktivitám na podporu LGBT komunity jmenována Velkým maršálem na LA Pride Parade a v New Yorku byla hlavní umělkyní na NYC Pride Week.

Osobní život.

V březnu 2009 řekla: „Mou prvotní vášní je hudba, neboť ke mně přichází přirozeně. Herectví je pro mě jako koníček.“ V roce 2009 chodila se starším bratrem Miley Cyrus, Tylerem Cyrusem. V roce 2010 se krátce scházela s Joem Jonasem ze skupiny Jonas Brothers. Na své osmnácté narozeniny zakoupila v Los Angeles vilu v mediteránském stylu. V roce 2010 začala chodit s hercem Wilmerem Valderramou, po 6 letech vztahu se však oba dohodli, že vztah ukončí. V červnu 2016 oznámili konec svého vztahu na sociálních sítích.  Demi neměla zájem o navázáni vztahu s otcem, který se s její matkou rozvedl, když jí byly dva roky. K otci se vyčítavě obrací s otázkami v písni "For the Love of a Daughter" z alba "Unbroken" (2011). Píseň byla údajně motivována sérií rozhovorů, které Demiin otec poskytl médiím, aby se přiživil na její popularitě. Demiin otec zemřel na rakovinu v červnu 2013, ve věku 53 let. Po jeho smrti prohlásila, že byl duševně nemocný (trpěl bipolární poruchou a měl problémy s alkoholem) a na jeho památku založila "Lovato Treatment Scholarship Program", program na hrazení léčby duševně nemocných pacientů.

Zdravotní potíže.

Demi Lovato byla diagnostikována bipolární porucha. Léčila se s bulimií, kterou trpěla její matka i babička, a sebepoškozováním, se kterými bojuje od 9 let. Kvůli problémům s drogami a alkoholem se rozhodla na začátku roku 2012 pobývat rok v odvykacím zařízení a navštěvovat terapeutická sezení pro alkoholiky. V březnu 2016 pak oslavila na sociálních sítích čtyři roky bez alkoholu. V roce 2018 vydala singl s příznačným názvem "Sober", kde se omlouvala rodině a fanouškům za to, že nedokázala dodržet své předsevzetí s drogami přestat. Téhož roku byla následně hospitalizovaná kvůli předávkování neznámou drogou, v médiích ale vyloučila, že by šlo o heroin či kokain, který dříve užívala.

Přesvědčení.

Demi je křesťanka. V roce 2019 navštívila svatá místa v Izraeli, aby se nechala pokřtít v řece Jordán. Je také aktivní podporovatelkou práv homosexuálů. Když v červnu 2013 Nejvyšší soud USA zrušil jako neústavní ustanovení federálního zákona, které neuznávalo homosexuální sňatky, třebaže platné v jednotlivých státech federace, za platné na federální úrovni a pro účely federálních zákonů, napsala na svém twitterovém účtu: „Gay, hetero, lesba, bisexuál... nikdo není lepší než kdokoli jiný. Je to skvělý den pro Kalifornii a pro rovnoprávnost.“ Později prohlásila: „Věřím v manželství, věřím v rovnoprávnost. Myslím, že je zde spousta pokrytectví v souvislosti s náboženstvím. Ale zjistila jsem, že si můžete vytvořit vlastní vztah k Bohu, a stále v sobě mám spoustu víry.“ V listopadu 2013 v interview pro časopis Latina řekla: „Jsem nyní Bohu blíže než kdykoli dříve. K Bohu mám vlastní vztah a to jediné je důležité.“ Dodala, že víru považuje za důležitý prvek pro udržení rovnováhy v životě.

Diskografie.

Demi Lovato vydala velké množství singlů, viz seznam písní. Do roku 2017 vydala celkem šest alb:  Absolvovala několik turné ať už sólo nebo jako hostující interpret:

Demetria Devonne „Demi“ Lovato (* 20. srpna 1992, Albuquerque, Nové Mexiko, Spojené státy americké) je americká zpěvačka, herečka a skladatelka. Na obrazovkách se poprvé objevila v pohádkovém televizním seriálu pro děti Barney a přátelé v roli Angely. Do širšího povědomí se ale dostala až v roce 2008, kdy ztvárnila hlavní roli Mitchie Torres v televizním filmu Camp Rock. V témže roce podepsala smlouvu s Hollywood Records a vydala své debutové studiové album "Don't Forget". Album se umístilo na druhém místě v hitparádě Billboard 200 a získalo zlatou desku.

Demetria Devonne Lovato ( ; born August 20, 1992) is an American singer, songwriter, actress, and television judge. After appearing on the children's television series "Barney & Friends" (2002–2004), she rose to prominence for her role as Mitchie Torres in the Disney Channel musical television film "Camp Rock" (2008) and its sequel "" (2010).


Vznik z jiného pořadí tahů.

Přechod z Najdorfovy varianty volí většina hráčů, kteří Scheveningskou variantu mají v oblibě. Vyhýbají se tím Keresovu útoku. V tomto pořadí tahů ji zpopularizoval Garri Kasparov.

Historie.

Varianta se objevovala již koncem 19. století, kdy vznikala z Paulsenovy varianty. Tak ji v 80. letech 19. století hrával Louis Paulsen. Název nese po mezinárodním turnaji v Scheveningenu, kde se varianta hrála v roce 1923. O popularizaci a teoretický rozvoj varianty se ve velké míře zasloužil Garri Kasparov, který ji od 80. let 20. století úspěšně používal v zápasech o mistra světa s Anatolijem Karpovem. To vedlo Karpova dokonce k tomu, že se později ve vzájemných zápasech raději přiklonil k zavřeným hrám.

Strategie.

Varianta je typická tím, že černý vybudoval malý střed pěšci "e6", "d6" nazývaný také ježek. Dále černý obvykle volí vývin figur a posléze získává slibnou protihru na dámském křídle nebo ve středu. Bílý má možnost reagovat různými způsoby, může podnikat operace jak ve středu, tak na dámském křídle nebo může útočit na křídle královském. V případě, že bílý zvolí velkou rošádu, tak vznikají ostré pozice s opačnými rošádami.

Klasická varianta.

1. e4 c5 2. Jf3 d6 3. d4 cxd4 4. Jxd4 Jf6 5. Jc3 e6 6. Se2  Černý tu může zkusit variantu bez a6 se snahou protihru v centru, nejčastěji se ale 6... a6 vyskytuje. Zde dále černý volí nejčastěji výstavbu Se7, 0-0, Dc7, Jc6 přičemž bílý nejčastěji reaguje 7. 0-0 Se7 8. f4 0-0 9. Kh1 Dc7 10. a4 Jc6 11. Se3 kdy vznikne výchozí pozice klasické varianty, ke které je možno se dobrat i v jiném pořadí tahů. Varianta byla prověřována už v zápase o mistra světa Karpov-Kasparov a je populární stále. Někdy bílý i nehraje a4 a zkouší aktivně působit vývinem De1-g3. Hra je šancemi na obou stranách.

Varianta s g3.

1. e4 c5 2. Jf3 d6 3. d4 cxd4 4. Jxd4 Jf6 5. Jc3 e6 6. g3  Platí za poklidnější variantu, fianchetto dává bílému možnost působit na diagonále, černý získává protihru na dámském křídle. Často vzniká z Paulsenovy varianty po tazích 1. e4 c5 2. Jf3 e6 3. d4 cxd4 4. Jxd4 Jc6 5. Jc3 Dc7 6. g3 a6 7. Sg2 Jf6 8. 0-0 d6 9. Ve1 s plánem 10. Jxc6 bxc6 11. e5 Bílý tu má lepší pěšcovou strukturu, za kterou má černý protihru na sloupci b.

Keresův útok.

1. e4 c5 2. Jf3 d6 3. d4 cxd4 4. Jxd4 Jf6 5. Jc3 e6 6. g4  Zavedl do hry na nejvyšší úrovni velmistr Paul Keres. Bílý se snaží uchvátit iniciativu už v brzkém stadiu partie. Černý může zahájit protiakce na dámském křídle, bílý má ale iniciativu, nejčastěji tu černý odpovídá tahem 6... h6 přičemž se pak snaží o protihru v centru, v často hrané variantě 7. h4 Jc6 8. Vg1 volí černý protiuder 8... h5 9. gxh5 Jxh5 10. Sg5 Jf6 kde má bílý tlak po sloupci "g", a černý tu často raději rochuje nadlouho.

Odložený Keresův útok.

1. e4 c5 2. Jf3 d6 3. d4 cxd4 4. Jxd4 Jf6 5. Jc3 a6 6. Se3 e6 7. g4  Získal popularitu i na nejvyšší úrovni, černý může reagovat klidnějším 7... h6 nebo může přijmout výzvu a odpovědět 7... e5 kde po 8. Jf5 g6 9. g5! gxf5 10. exf5 d5! s dalším d4 má bílý kompenzaci za obětovanou figuru, ostrá hra je tu bohatá na taktické zápletky.  Méně často vzniká odložený Keresův útok i po tazích 1. e4 c5 2. Jf3 d6 3. d4 cxd4 4. Jxd4 Jf6 5. Jc3 a6 6. h3 e6 7. g4 černý tu nemusí hrát h6 a může reagovat protihrou v centru.

Varianta s f4.

1.e4 c5 2. Jf3 d6 3. d4 cxd4 4. Jxd4 Jf6 5. Jc3 e6 6. f4  V této ostré variantě se černý může rozhodnout mezi 6... Jc6 s případnou protihrou v centru nebo může zvolit 6... a6 kde po nejčastějším 7. Df3 udělá černý nejlépe, když napadne bílého jezdce 7... Db6 a v případě jeho ústupu 8. Jb3 (možné je i 8. a3 Jc6) získává černý po 8... Dc7 protihru na dámském křídle tahem b5. Bílý se může rozhodnout pro velkou nebo malou rošádu, hra je s oboustrannými šancemi.

Sozinův útok.

1. e4 c5 2. Jf3 d6 3. d4 cxd4 4. Jxd4 Jf6 5. Jc3 e6 6. Sc4  S tímto systémem zaznamenával úspěchy Bobby Fischer, někdy se proto varianta nazývá i Fischerova. Černý zde nejčastěji volí buď variantu 6... a6 7. Sb3 b5 (7... Jc6 přechází do 6... Jc6) 8. 0-0 Se7 kde po 9. Df3 černý nejčastěji odpovídá 8... Db6 9. Se3 Db7 s protihrou, neboť fianchetto střelce na b7 by bylo riskantní pro oslabení pole e6. Nebo se černý rozhoduje pro variantu 6... Jc6 a bílý si tu může vybrat mezi variantou, kde zvolí rošádu malou, kterou preferoval Fischer nebo může zvolit i postup Se3, De2 s rošádou velkou, zvanou též varianta Velimiroviče. Hra je s šancemi na obou stranách.

Anglický útok.

1. e4 c5 2. Jf3 d6 3. d4 cxd4 4. Jxd4 Jf6 5. Jc3 e6 6. Se3 nebo 6. f3 s dalším 7. Se3  Se stal populárním od druhé poloviny 80. let 20.století. Hrával tak anglický velmistr Nigel Short. Bílý zde volí postup f3, Dd2, 0-0-0 a nastupuje pěšci g4, h4, přičemž nástup pěšci někdy činí ještě před velkou rošádou. Vznikají zde ostré pozice s opačnými rošádami s šancemi na obou stranách, při nichž bílý útočí na černého krále na královském křídle a černý na bílého krále na křídle dámském. Ke střetu zde dochází i ve středu.

Přehled dle ECO.

Scheveningská varianta (ECO B80-B89) je varianta šachového zahájení Sicilské obrany. Charakterizují ji tahy: ke stejné pozici vede i ke stejné pozici vede i

In chess, the Scheveningen Variation of the Sicilian Defence is an opening that is a line of the Open Sicilian characterised by Black setting up a "small centre" with pawns on d6 and e6. There are numerous move orders that reach the Scheveningen; a common one is:


Historie.

Strana vznikla pod názvem Strana Šípových křížů (Nyilaskeresztes Párt) dne 15. března 1939, kdy se transformovala ze zakázané strany NSZMP–HM (Maďarská národně socialistická strana - hnutí Maďarů). Účastnila se parlamentních voleb 1939, ve kterých získala 29 mandátů. V létě téhož roku měla kolem 300 000 členů. Název "Nyilaskeresztes Párt – Hungarista Mozgalom" používala od 24. února 1942. Nařízením vlády Döme Sztójaye byla strana 24. srpna 1944 oficiálně zrušena, pracovala však nadále v ilegalitě. K moci se strana dostala ke konci druhé světové války během nacistického převratu dne 15. října 1944. Kdy se po sesazení regenta Miklóse Horthyho stal hlavou státu jako „Vůdce národa“ Ferenc Szálasi, který jmenoval svou Vládu národní jednoty (období tzv. Maďarského státu). Ihned po převratu došlo k dalšímu vraždění a pronásledování Židů. Asi polovina z celkového počtu 200 000 členů budapešťské židovské komunity přišla o život během akcí Šípových křížů a víc jak osmdesát tisíc Židů, včetně žen, dětí a starců bylo deportováno do koncentračních táborů.  Zároveň strana rozhodla pokračovat ve válce po boku Třetí říše a vyhlásila totální mobilizaci, která se týkala všech můžu a později i žen ve věku 14-70 let. Podle Hitlera byla Budapešť poslední překážka, která by mohla zastavit Rudou armádu před příchodem do Vídně a celého Německa. Hitler tedy nakázal bránit Budapešť do posledního muže - Budapešťská operace. Odstupující německá armáda nasadila vzdušné síly a začala město bombardovat. Vyhodila do povětří všechny mosty přes Dunaj a zničila také mnoho domů. Po téměř stodenním boji bylo město plné trosek a mrtvol. Dne 13. února 1945, po dvouměsíčním obléhání, byla Budapešť dobyta vojsky Rudé armády.  Szálásiho vláda přestala existovat dne 28. března 1945. Všichni členové vlády nalezli útočiště ve Třetí říši, kde byli zajati a většina byla předána zpět do Maďarska k lidovému soudu. Dva ministři byli odsouzeni k doživotním nuceným pracím, zatímco všichni zbývající k trestu smrti oběšením. Samotný vůdce Ferenc Szálasi byl souzen za zločiny proti státu, proti lidskosti a válečné zločiny. Popraven byl dne 12. března 1946.

Ideologie a příčiny.

Ačkoliv Strana Šípových křížů zastávala extrémně radikální fašistické a xenofobní názory, od německého nacismu či italského fašismu se lišila především ve své ideologické podstatě. Antisemitské názory vycházely z její křestínské víry a událostí kolem komunistického puče v roce 1919, jehož představitelé (Béla Kun, Tibor Szamuely) pocházeli ze židovských rodin. Přestože Kun měl židovského otce, ale protestanskou matku, v očích mnoha Maďarů byl další součástí "spikleneckého židobolševismu".  Mezi tradiční voliče Strany Šípových křížů patřili vojáci, nacionalisté, rolníci či vojenští pracovníci.

Název strany.

Název strany Šípové kříže vznikl od znaku strany, na němž byl kříž protnutý šípem, po vzoru hákového kříže.

Strana Šípových křížů – Hungaristické hnutí, zkráceně NYKP, (), hovorově též "nyilašovci" nebo "szálášovci", byla totalitní antisemitská nacistická strana v Maďarském království. Jejím předsedou byl Ferenc Szálasi.

The Arrow Cross Party (, literally "Arrow Cross Party-Hungarist Movement", abbreviated NYKP) was a far-right Hungarist party led by Ferenc Szálasi, which formed a government in Hungary known as the Government of National Unity. They were in power from 15 October 1944 to 28 March 1945. During its short rule, ten to fifteen thousand civilians (many of whom were Jews and Romani) were murdered outright, and 80,000 people were deported from Hungary to various concentration camps in Austria. After the war, Szálasi and other Arrow Cross leaders were tried as war criminals by Hungarian courts.


Život.

Dětství a mládí.

Narodila se jako dcera anglického prince a bretaňského vévody Geoffroye II. z rodu Plantagenetů a Konstancie, dědičky Bretaně, dcery Conana Bretaňského. Eleonořin otec Geoffroy, pátý syn anglického krále Jindřicha Plantageneta, se roku 1186 během revolty vůči otci zdržoval v Paříži. Zúčastnil se tam rytířského klání, při kterém přišel o život. Ovdovělá Konstancie se poté ještě dvakrát provdala.  Po smrti Eleonořina otce zbyli králi Jindřichovi pouze dva synové, starší Richard Lví srdce a mladší Jan Bezzemek. Richard se stal roku 1189 králem Anglie a krátce po své korunovaci odjel na křížovou výpravu do Svaté země. Při návratu z kruciáty byl v prosinci 1192 u Vídně zajat lidmi rakouského vévody Leopolda V. a uvržen do vězení. 6. ledna 1193 se v Řezně setkal císař Jindřich VI. se svým vznešeným zajatcem. V únoru 1193 bylo dohodnuto, že Anglie zaplatí za propuštění svého krále císaři 100 000 hřiven stříbra a polovinu z této částky dostane vévoda Leopold Babenberský jako věno Eleonory Bretaňské, která se měla provdat za jeho syna.  Zároveň anglický král slíbil propuštění svých kyperských zajatců - Izáka Komnéna a jeho dcery, kteří byli příbuznými rakouského vévody. V únoru 1194 byl anglický král konečně propuštěn. V definitivní dohodě sepsané v červnu 1193 ve Wormsu byl Richardův slib, že do sedmi měsíců od svého propuštění pošle svou neteř Eleonoru Bretaňskou synovi rakouského vévody, aby s ní mohl uzavřít manželství. Pokud by se nevěsta ženichovi nezamlouvala, bude Richard slibu zbaven. V prosinci 1194 se tedy Eleonora v doprovodu dcery svrženého Izáka vydala na dlouhou cestu do Rakous. Babenberský vévoda Leopold však 26. prosince spadl z koně a po neúspěšné amputaci zanícené nohy zemřel. Eleonořin průvodce Balduin z Béthune po obdržení této zprávy vydal příkaz k návratu do Francie a Leopoldův syn se své nevěsty nedočkal. O rok později se měl v rámci anglicko-francouzské mírové smlouvy stát Eleonořiným manželem francouzský princ Ludvík. I z této svatby sešlo.

Zajetí a věznění.

Richard Lví srdce zemřel roku 1199 a zanechal po sobě dva dědice - bratra Jana Bezzemka a Eleonořina bratra Artura, kteří se pustili do bojů o tučné dědictví. V létě roku 1202 se mladičký Artur dopustil chyby a oblehl svou babičku Eleonoru Akvitánskou na hradě Mirebeau. Král Jan svou matku záhy osvobodil a Artura společně s dalšími spiklenci zajal. Eleonora byla v zajetí pravděpodobně již předtím. Dědičkou Bretaně se po Arturově brzké smrti stala za podpory bretaňských baronů a duchovenstva Eleonořina nevlastní sestra Alix z Thouars.  Eleonora byla na příkaz strýce Jana odvezena do anglického hrabství Dorset na hrad Corfe, kde byla vězněna za poměrně dobrých podmínek. Nesměla se však přes svou opěvovanou krásu - měla přezdívku "bretaňská perla" ("Pearl of Brittany" nebo také "Fair Maid of Brittany") - nikdy provdat a byla přísně hlídána ještě jako starší žena.  Zda byla Eleonora až do své smrti roku 1241 vězněna jen na hradě Corfe, není zcela jasné. Některé zdroje uvádějí jako místo jejího věznění po celou dobu 39 let hrad v Bristolu. Dokumenty krále Jindřicha III., syna Jana Bezzemka a Eleonořina věznitele po Janově smrti, uvádějí hrad Gloucester jako místo jejího nuceného pobytu a sumu 117 liber, která byla za celou dobu na tomto místě za Eleonoru vydána. Zemřela v srpnu 1241 a byla pohřbena nejdříve v převorství sv. Jakuba v Bristolu a poté v klášteře Amesbury. Král Jindřich po jejím skonu věnoval klášteru peníze a pozemky, jež měly zaručit pravidelné bohoslužby vedoucí ke spáse duše zesnulé i jejího bratra Artura Bretaňského.

Eleonora Bretaňská ( "Eleonora Breizh", "Aliénor de Bretagne", 1182/84 – 10. srpna 1241) byla hraběnka z Richmondu. a dědička Bretaně. Většinu svého života strávila jako zajatkyně králů Jana Bezzemka a Jindřicha III. na anglické půdě.

Eleanor Fair Maid of Brittany (c. 1184 – 10 August 1241), also known as Damsel of Brittany, Pearl of Brittany, or Beauty of Brittany, was the eldest daughter of Geoffrey II, Duke of Brittany, the fourth son of King Henry II of England, and Constance, Duchess of Brittany. After the presumed death in 1203 of her imprisoned younger brother, Arthur, she was heiress to vast lands including England, Anjou, and Aquitaine as well as Brittany, realms where the Salic Law barring the accession of females did not apply. Her uncle John, King of England was the fifth son of Henry II, and Eleanor inherited Arthur's claim to the throne as child of John's elder brother Geoffrey. Thus she posed a potential threat to John, and following his death in 1216, equally to her cousin, Henry III of England. She was imprisoned from 1202, and thus became the longest-imprisoned member of an English royal family. As a prisoner she was also unable to press her claim to the Duchy of Brittany as her mother's heiress.


Historie vydávání.

Postava Deadpoola se poprvé objevila v sešitu "The New Mutants" #98 z února 1991. Autory jsou kreslíř / scenárista Rob Liefeld a scenárista Fabian Nicieza. Podle Niciezy Liefeld vymyslel podobu a jméno postavy, zatímco on sám její charakter. Když Nicieza viděl návrh Deadpoola, ihned Liefeldovi sdělil, že je jen kopií Deathstrokea z komiksu "Teen Titans", i proto mu Nicieza přiřkl civilní jméno „Wade Wilson“, jako interní vtip, jelikož civilní jméno Deathstrokea je Slade Wilson. Další inspirací byl Spider-Man, který rovněž během soubojů vtipkuje. Liefeld uvedl, že jeho dvě nejoblíbenější postavy byly Spider-Man a Wolverine, ale jelikož v té době neměl příležitost podílet se na jejich komiksech, vytvořil si vlastní verzi pro "New Mutants", a to Deadpoola a Cablea.  Ve své první akci je Deadpool najat, aby zaútočil na Cablea a New Mutants. Posléze se stal součástí komiksu "X-Force". Sporadicky se objevoval i v komiksech "Avengers", "Daredevil" a "Heroes for Hire". V roce 1993 získal svou první minisérii s názvem "The Circle Chase", již psal Fabian Nicieza a kreslil Joe Madureira. V roce 1994 následovala druhá minisérie nazvaná "Deadpool". Tu psal Mark Waid a kreslil Ian Churchill.  V roce 1997 dostal svou první sérii na pokračování. Jejími autory byli scenárista Joe Kelly a kreslíř Ed McGuinness. Již tehdy byl Deadpool parodií superhrdinských komiksů. Autoři série také vytvořili nové podpůrné postavy Blind Alu a Weasela. Ze série se stal kult a byla oceňována pro svou pop-kulturní grotesknost. Po Kellym sérii převzal Christopher Priest, který ji chtěl zpřístupnit novým čtenářům. Série čítala 69 čísel. První série byla v roce 2002 nahrazena pseudo-spin-offem s titulem "Agent X". Autorkou byla Gail Simone. Změna byla součástí širší změny v univerzu X-Menů. Například z Cablea se stal Soldier X a z týmu X-Force zase X-Statix. Deadpool se vrátil v roce 2004 v sérii "Cable & Deadpool'," kterou znovu psal Fabian Nicieza. Série byla ukončena číslem 50.  Deadpool se poté objevil v komiksu "Wolverine: Origins" autora Daniela Waye. V září 2008 byla spuštěna druhá série Deadpoola, autory byli Daniel Way a Paco Medina. V červenci 2009 začala vycházet další série s názvem "". Autory byli Victor Gischler a Bong Dazo. V listopadu 2009 následovala série "Deadpool Team-Up", kterou psal Fred Van Lente a kreslil Dalibor Talajic.  Další série s názvem "Deadpool Corps" začala vycházet v dubnu 2010. Psal ji také Gischler. Vedle Deadpoola tato série pracovala i s jeho alternativními verzemi Lady Deadpool, Headpool, Kidpool a Dogpool. Série byla ukončena po 12 číslech. V rámci Marvel Knights také vycházel titul "Deadpool: Wade Wilson's War" a v rámci Marvel MAX zase "Deadpool MAX".  V rámci relaunche Marvel vesmíru známého jako Marvel NOW! byla spuštěna nová série na pokračování. Tu psali Brian Posehn a Gerry Duggan a kreslil Tony Moore. Během této série byl vydán i webový komiks "Deadpool: The Gauntlet". Deadpool se poté objevil v crossoverech "Original Sin" (2014) a "AXIS" (2014). Od přelomu roků 2015 a 2016 vycházela v rámci All-New, All-Different Marvel již čtvrtá série, kterou opět psal Gerry Duggan a kreslil Mike Hawthorne. V rámci eventu Marvel Legacy došlo k říjnu 2017 k přečíslování série na původní sérii. Po čísle 36 tak následovalo číslo 287. Sérii dále psal Duggan. Od června 2018 bude vydávána nová série, kterou budepsát Skottie Young.

Fiktivní biografie postavy.

Původ.

Wade Wilson (jméno postavy) se narodil armádnímu generálovi a nemocné matce. Po smrti matky na rakovinu plic začal otec pít a následně si začal zlost vybíjet na mladém Wadeovi, což z něj udělalo mladého delikventa. V 17 letech byl jeho otec zabit opilým přítelem v baru. Mladý Wade na to odešel ze střední a narukoval na USASF (United States Army Special Forces), ze které byl brzo vyhozen a následně se stal žoldákem.  Díky povedené kariéře žoldáka a zděděné rakovině po matce byl přizván k druhému projektu Zbraně X, ve kterém mu do DNA přidali léčivý faktor, který byl vyňat z genu Wolverina. Vzniklý léčivý faktor byl mnohonásobně silnější než od dárce. Díky rychlosti hojení se mu buňky přestaly přirozeně rozpadat, což mělo za následek deformaci pokožky a následné zešílení, které je způsobeno nerozpadáváním se mozkových buněk, které se přirozeně rozpadají. Tento léčivý faktor je zcela typický jen pro Deadpoola, protože je stále nemocen rakovinou, se kterou jeho tělo neustále svádí boj. Lečivého faktoru chtěli využít mnozí zločinci, kteří však doplatili na to, že zapomněli na jeho rakovinu, takže jejich výtvorům vznikaly stále nové buňky, které nemohla rakovina likvidovat. Jeho regenerace je velice silná.

Síly a schopnosti.

Deadpoolovou silnou stránkou je jeho velice rychlý léčivý faktor, jenž je natolik rychlý a důsledný, že přežije i s useklou hlavou (pokud se mu následně vrátí na původní místo). Mezi jeho další silné stránky patří jeho dokonalé zacházení se zbraněmi všeho druhu a kalibru. Je taktéž velice hbitý a znalý v bojových uměních. Také se dokáže teleportovat na krátké vzdálenosti.  Jak bylo zmíněno v Cableovi (vol. 2) #13 (2009), patří Deadpool mezi nejnebezpečnější muže celého světa, ze všech dimenzí. Bohužel, též patří mezi snadno zmanipulovatelné osoby. Tento příběh se odehrává v roce kolem 3000 let, kdy ho jeho léčivý faktor udržel při životě přes 1000 let.

Česky vydané komiksy.

V České republice vydávají komiksy s Deadpoolem nakladatelství Crew a Hachette Fascicoli.

Deadpool je fiktivní komiksová postava vydavatelství Marvel Comics. Poprvé se objevil v sešitu "The New Mutants" #98 (únor 1991) z rukou kreslíře Roba Liefelda a scenáristy Fabiana Niciezy. Při svém prvním objevení byl padouchem, ale postupně se přerodil v antihrdinu. Deadpool je fyzicky znetvořený a psychicky nestabilní žoldák s nadlidskými schopnostmi, například v podobě urychlení uzdravování vlastních zranění. Pro svou upovídanost a tendenci prolamovat čtvrtou stěnu je často přezdívaný „Držkatý žoldák“ („Merc with a Mouth“).

Deadpool (Wade Winston Wilson) is a fictional character appearing in American comic books published by Marvel Comics. Created by writer Fabian Nicieza and artist/writer Rob Liefeld, the character first appeared in "The New Mutants" #98 (cover-dated February 1991). Initially Deadpool was depicted as a supervillain when he made his first appearance in "The New Mutants" and later in issues of "X-Force", but later evolved into his more recognizable antiheroic persona. Deadpool, whose real name is Wade Wilson, is a disfigured mercenary with the superhuman ability of an accelerated healing factor and physical prowess. The character is known as the "Merc with a Mouth" because of his tendency to talk and joke constantly, including breaking the fourth wall for humorous effect and running gags.


Stručná biografie.

Narodil se ve městě Carol City, stát Florida, okolo roků 1979 a 1980, přesný datum je nejasný, ale vychází se z 16. prosince 1979. Vyrůstal se svou svobodnou matkou a sedmi sestrami. Jako dítě vystupoval v gospelovém kostelním sboru. Jako náctiletý spolupracoval s lokální hip-hopovou skupinou 2 Live Crew. Po získaných zkušenostech založil vlastní skupinu "Groundhoogz". Po absolvování střední školy studoval dva roky obchodní management na "University of Nevada" v Las Vegas. Poté přestoupil na katolickou "Barry University" v Miami, kde však vydržel jen dva měsíce. Po návratu domů se naplno začal věnovat své hudební kariéře. V roce 2006 získal smlouvu u nezávislého labelu "Poe Boy Entertainment". Jeho prvním singlem je píseň "Birthday (ft. Rick Ross)".  Roku 2007 hostoval na albu DJ Khaleda "We the Best". Také vydal svůj hit "Low (ft. T-Pain)", který ho katapultoval na vrchol. V březnu 2008 proto vydává svůj debut "Mail on Sunday", kterého se po světě prodá 900 000 kusů. Album obsahuje úspěšné singly "Low (ft. T-Pain)", "Elevator (ft. Timbaland)" a "In the Ayer (ft. will.i.am)".  Po roce vydal druhé album nazvané "R.O.O.T.S.", kterého se prodalo jen o něco málo méně, než alba předchozího. Album uváděl 4x platinový hit "Right Round (ft. Kesha" a úspěšný singl "Sugar (ft. Wynter Gordon)".  V roce 2010 oznámil, že jeho příští album ponese název "Only One Flo" a jedná se o dvoj-album. První část alba "Only 1 Flo, pt. 1" je plánována na 30. listopad 2010, tu uvádí úspěšný singl "Club Can't Handle Me (ft. David Guetta)". Druhá část "The Only 1 Rida, pt. 2" by měla být vydána až roku 2011 a tato část by měla být více rapovou. Album "Only 1 Flo, pt. 1" propadlo v prodeji, když se ho v USA prodalo jen jedenáct tisíc kusů.  Roku 2012 bylo plánované album, po vydání velmi úspěšných singlů "Good Feeling" a "Wild Ones", přejmenováno na "Wild Ones", bylo vydáno v červenci 2012.

Tramar Lacel Dillard (* 17. září 1979, Carol City, Florida), spíše známý jako Flo Rida, je americký zpěvák a rapper. Proslavil ho jeho 5x platinový hit "Low (ft. T-Pain)" z jeho plánovaného debutu "Mail on Sunday" a soundtracku k filmu "Step Up 2". Také známý jako herec.

Tramar Lacel Dillard (born September 17, 1979), better known by his stage name Flo Rida (, ), is an American rapper, singer and songwriter from Carol City, Florida. His 2007 breakout single "Low" was number one for 10 weeks in the United States and broke the record for digital download sales at the time of its release.


Hrací formát turnaje.

Týmy byly rozděleny do tří skupin po třech týmech, kde se utkal každý s každým jednou. Vítězové jednotlivých skupin utvořili skupinu D, kde hráli opět každý s každým. Týmy na druhých místech základních skupin utvořily skupinu E. První dva týmy skupiny D hrály finále, zatímco třetí tým skupiny D s vítězem skupiny E hrál o bronzové medaile. Týmy na posledních místech základních skupin hrály skupinu o udržení - poslední dva týmy této skupiny sestoupily do 1. divize vzhledem ke snížení počtu účastníků elitní skupiny na 8.

Základní skupiny.

Skupina A.

Všechny časy jsou místní (UTC+2).

Skupina B.

Všechny časy jsou místní (UTC+2).

Skupina C.

Všechny časy jsou místní (UTC+2).

Druhá fáze.

Skupina D.

Všechny časy jsou místní (UTC+2).

Skupina E.

Všechny časy jsou místní (UTC+2).

O medaile.

O 3. místo.

Všechny časy jsou místní (UTC+2).

Finále.

Všechny časy jsou místní (UTC+2).

O udržení.

Všechny časy jsou místní (UTC+2).  "Týmy a sestoupily do 1. divize na Mistrovství světa v ledním hokeji žen 2011 v německem Ravensburgu v termínu od 11. do 16. dubna (další MS žen se bude konat až v roce 2011, protože se v olympijských letech nekoná). Sestoupily dva týmy z důvodu snížení počtu účastníků elitní skupiny na 8."

1. divize.

První divize se konala od 4. do 10. dubna 2009 v rakouském Grazu.  " postoupilo do elitní skupiny na Mistrovství světa v ledním hokeji žen 2011 ve švýcarských městech Zürich a Winterthur v termínu od 16. do 25. dubna (další MS žen se bude konat až v roce 2011, protože se v olympijských letech nekoná). Týmy a sestoupily do 2. divize na Mistrovství světa v ledním hokeji žen 2011 (sestoupily dva týmy z důvodu snížení počtu účastníků elitní skupiny na 8)."

2. divize.

Druhá divize se konala od 12. do 18. dubna v italském Torre Pellice.  " postoupilo do 1. divize na Mistrovství světa v ledním hokeji žen 2011 (další MS žen se bude konat až v roce 2011, protože se v olympijských letech nekoná). sestoupilo do 3. divize na Mistrovství světa v ledním hokeji žen 2011 (ale ze 3. divize nikdo nepostoupil, protože se mj. z důvodu snížení počtu účastníků elitní skupiny na 8 nekonala)."

3. divize.

Třetí divize se v roce 2009 mj. kvůli snížení počtu účastníků elitní skupiny na 8 nekonala. Nejníže nasazený automaticky sestoupil do 4. divize na Mistrovství světa v ledním hokeji žen 2011.

4. divize.

Čtvrtá divize se v roce 2009 mj. kvůli snížení počtu účastníků elitní skupiny na 8 nekonala. Nejníže nasazené automaticky sestoupilo do 5. divize na Mistrovství světa v ledním hokeji žen 2011.

5. divize.

Pátá divize se v roce 2009 mj. kvůli snížení počtu účastníků elitní skupiny na 8 nekonala.

Mistrovství světa v ledním hokeji žen 2009 se konalo od 4. dubna 2009 do 12. dubna 2009 ve finské Hämeenlinně.

The 2009 IIHF World Women's Championships was held in Hämeenlinna, Finland, from April 4 to 12, 2009. This was the 12th women's championship run by the International Ice Hockey Federation (IIHF). The defending champions United States defeated Canada 4–1 in the final match to win the gold medal and retain their top standing another year.


Předkavkazsko.

Území, prostírající na sever od kavkazského hřebene až ke Kumsko-manyčské sníženině, se nazývá Předkavkazsko neboli Severní Kavkaz. Jeho západní část představuje Kubáňská nížina, uprostřed se prostírá Stavropolská plošina a na východě malým dílem zasahuje Kaspická nížina. Předkavkazsko politicky náleží Rusku a rozkládají se zde následující subjekty Ruské federace: kraje Krasnodarský a Stavropolský a republiky Adygejsko, Karačajevsko-Čerkesko, Kabardsko-Balkarsko, Severní Osetie-Alanie, Ingušsko, Čečensko a Dagestán. Do Předkavkazka se někdy téže počítá Kalmycko

Zakavkazsko.

Jižní část kavkazského regionu se označuje jako Zakavkazsko. Tvoří je jednak níže položené oblasti, do nichž k jihu spadá Velký Kavkaz, totiž na západě Kolchidská nížina, jejíž osou je řeka Rioni, tekoucí do Černého moře a na východě nížina Kursko-arakská, odvodňovaná řekou Kura a jejím přítokem Araks do moře Kaspického. Na samém jihovýchodě navazuje při Kaspickém moři pás Lenkoraňské nížiny, k níž se na íránském pomezí přimykají Talyšské hory. Jihozápadní část Zakavkazska pak představuje Malý Kavkaz, pohoří o rozměrech zhruba 600 krát 200 km, které dosahuje nejvyšší výšky na svém severovýchodním výběžku horou Gjamyš (3 724 m). Malý Kavkaz propojuje s Velkým Kavkazem Lišský hřbet (zvaný též Suramský) o maximální výšce 1 926 m, který představuje rozvodí mezi Rioni a Kurou; přes něj Suramským průsmykem (949 m) prochází hlavní silniční i železniční spojnice mezi západní a východní částí Gruzie. Na Malý Kavkaz dále navazuje Arménská vysočina s nejvyšší horou Arménie – Aragac (4 090 m). V této části Zakavkazska také leží velké vysokohorské jezero Sevan. Území Zakavkazska je rozděleno, mezi trojici států – Gruzii (zahrnující také autonomní republiky Abcházie, Adžárie, Jižní Osetie není v oficiálním správním členění Gruzie uznána). Arménii a Ázerbájdžán (včetně autonomních oblastí Nachičevan a Náhorní Karabach). Tyto tři státy bývají někdy souhrnně označovány jako tzv. kavkazské republiky. Jejich hranice s Tureckem a Íránem pak vymezují Zakavkazsko z jihu.

Kavkaz je v užším slova smyslu synonymum pro horské pásmo Velkého Kavkazu, oddělujícího podle názoru značné části zeměpisců Evropu od Asie, v širším pojetí pak označení pro celou okolní oblast mezi Černým a Kaspickým mořem, zahrnující na rozloze zhruba 440 000 km2 Gruzii, Arménii, Ázerbájdžán, Čečensko a nejjižnější část Ruska. Také se sem dá zahrnout území Jižní Osetie, či případně Abcházie. Tento region patří jazykově a kulturně k nejpestřejším na světě.

The Caucasus (), or Caucasia (), is an area between the Black Sea and the Caspian Sea and mainly occupied by Armenia, Azerbaijan, Georgia, and Russia. It is home to the Caucasus Mountains, including the Greater Caucasus mountain range, which has historically been considered a natural barrier between Eastern Europe and Western Asia.


Obsah teorie.

Teorie tvrdí, že skupina konspirátorů financovala a v některých případech i způsobila většinu velkých válek za posledních 200 let, a to zejména prováděním útoků pod falešnou vlajkou (aby získala na svou stranu veřejné mínění). Podle konspiračních teoretiků tato skupina napomohla třeba rozpoutání 1. a 2. světové války, války ve Vietnamu; stojí za útoky z 11. září 2001 (o této události pojednává Konspirační teorie o útocích z 11. září) či za bojem proti terorismu. Také má rozhodující vliv na světovou ekonomiku a úmyslně způsobuje inflaci a krize. Podle této teorie se nalézají tajní agenti pracující pro Nový světový řád ve vysokých funkcích ve vládách a průmyslu. Také údajně manipulují s mainstreamovými masmédii, která mají mít za úkol vysílat hlavně neškodnou zábavu a udržovat lidi v nevědomosti. Za agenty nového světového řádu jsou považováni mezinárodní bankéři, zejména vlastníci soukromých bank zapojených do Federálního rezervního systému, Bank of England a jiných centrálních bank, a členové Rady pro zahraniční vztahy, Trilaterální komise a skupiny Bilderberg. Nový světový řád také má mít pod kontrolou nadnárodní a globální organizace, jako jsou Evropská unie, Organizace spojených národů, Světová banka, Mezinárodní měnový fond a navrhovaná Severoamerická měnová unie.  Podle teorie tato skupina konspirátorů touží dosáhnout jedné světové měny a jediné světové vlády. Někteří konspirační teoretici tvrdí, že chtějí lidem implantovat RFID čipy a uskutečnit tak tzv. čipovou totalitu, nebo dokonce uměle redukovat lidskou populaci.  V rámci některých teorií se také uvádí, že do Nového světového řádu jsou zainteresována i různá tajná společenství, např. ilumináti nebo svobodní zednáři.

Nový světový řád (též známé jako zkratka NWO, podle anglického "") je konspirační teorie, která tvrdí, že malá skupina mezinárodních elit ovládá a manipuluje vlády, průmysl a mediální organizace po celém světě a že primárním nástrojem, který používá k ovládnutí národů, je systém centrálního bankovnictví. Jedná se o teorii, která se stala populární po roce 1990.

The New World Order or NWO in conspiracy theories is the hypothesis of a secretly emerging totalitarian world government. The common theme in conspiracy theories about a New World Order is that a secretive power elite with a globalist agenda is conspiring to eventually rule the world through an authoritarian world government—which will replace sovereign nation-states—and an all-encompassing propaganda whose ideology hails the establishment of the New World Order as the culmination of history's progress. Many influential historical and contemporary figures have therefore been alleged to be part of a cabal that operates through many front organizations to orchestrate significant political and financial events, ranging from causing systemic crises to pushing through controversial policies, at both national and international levels, as steps in an ongoing plot to achieve world domination.


Dějiny křesťanství v Africe.

Starověký Egypt byl christianizován již v první fázi šíření křesťanství. S Egyptem sousedilo habešské (etiopské) Aksumské království. Jeho král, Ezana II., byl pokřtěn v roce 324 a řecký otrok, sv. Frumentius, se stal biskupem alexandrijské církve. V roce 350 Aksumské království rozvrátilo Núbii, která se rozpadla na 3 království: Nobatii s hlavním městem Pachoras (dnes Faras) na severu, mezi prvním a druhým Nilským kataraktem, Makúrii s hlavním městem Stará Dongola uprostřed a Alódii s hlavním městem Soba (nedaleko Chartúmu) na jihu. Když se v roce 373 Marek stal biskupem ostrova Fíl bylo to známkou toho, že křesťanství zasahuje i do Núbie.  Zásadní zlom přichází v roce 451 s chalcedonským koncilem. Na něm došlo k roztržce pravověrných dyafyzitů a afrických miafyzitů (nepřesně monofyzitů). Afrika se tak vydělila z řecko-římského světa. Nejdříve byla christianizována Nobatie, v roce 545, v miafyzitské formě. V roce 569 přijalo křesťanství království Alódie, opět jako miafyzitismus. Pouze Makúrie v témže roce přijala pravověří.  V roce 640 dobyli arabští muslimové Egypt. Státy na jih od Egypta tak ztratily s Evropou a tedy i zbytkem křesťanského světa kontakt. V roce 651 se Arabové pokusili Núbii dobýt, byli odraženi, ale získali tribut (smlouvou bakt). Merkurios I. Makúrijský před rokem 701 anektoval Nobatii a v roce 719 Makúrie konvertovala na miafyzitismus.  Židovská královna Jitka v roce 960 vyvrátila Aksumské království. V roce 1137 byla vláda jejích potomků ukončena, když král králů Mara Takla Haymanot z dynastie Zangwe založil etiopské císařství, v evropské středověké zkomolené tradici bájné království kněze Jana. Tato pověst vznikla na základě kontaktů s křižáky. Po roce 1171 nastává úpadek Núbie. Křesťanští Núbijci provdávali své dcery za muslimské Araby. Po roce 1275 nastal otevřený rozvrat, naproti tomu sousední Ethiopie jen v roce 1270 změnila dynastii: K moci se dostala dynastie Šalomounovců, která pak vládla až do roku 1974. V roce 1317 Makúrie konvertovala na islám. V roce 1504 dobyli muslimové poslední súdánský křesťanský stát, Alódii.

Současnost.

Křesťanství v Africe zaznamenává v současnosti rychlý početní nárůst, zejména na úkor tradičních náboženství. Misijní činnost je v současnosti prováděna více samotnými Afričany, než misionáři z jiných kontinentů.  Křesťanské denominace jsou velmi rozmanité – od tradičních církví řazených k východnímu pravoslavnému společenství, až po dynamicky se rozvíjející společenství letniční a charizmatická.

Křesťanství v Africe se rozšířilo v 1 století. Řada Afričanů ovlivnila vývoj křesťanství mezi nimi mimo jiné Tertullián, Clement z Alexandrie, Origenes, Cyprian a Augustin.

Christianity in Africa began in Egypt in the middle of the 1st century. By the end of the 2nd century it had reached the region around Carthage. Important Africans who influenced the early development of Christianity include Tertullian, Perpetua, Felicity, Clement of Alexandria, Origen of Alexandria, Cyprian, Athanasius and Augustine of Hippo. In the 4th century the Aksumite empire was Christianized, and the Nubian kingdoms of Nobatia, Makuria and Alodia followed two centuries later.


Politické názory.

Jeho postavení v politickém spektru by se dalo charakterizovat jako levicové (v roce 1987 se pokusil o kariéru šéfredaktora levicového listu "News on Sunday", která měla ovšem velmi krátkého trvání).  Jedná se o kritika globalizace, geopolitické a ekonomické hegemonie Prvního světa vůči rozvojovým zemím a exploatace jejich přírodního bohatství. Je zastáncem principů jako je právo národů na sebeurčení, přímá demokracie a další.  Nesouhlasí s expanzivní zahraniční politikou Spojených států amerických a několik svých filmů věnoval odkrývání její odvrácené tváře (někdy až s prvky antiamerikanismu. Pilger stejně tak nesouhlasí s jednotlivými válečnými kampaněmi USA (Válka proti terorismu, Válka v Iráku, Válka v Afghánistánu,...). Antipatie chová nejen k administrativě George W. Bushe ale i Tonyho Blaira. Naopak, sympatie chová např. k Hugo Chávezovi nebo Evo Moralesovi.  V prosinci 2011 zareagoval na projev prezidenta Obamy k příležitosti stažení amerických vojsk z Iráku (jenž v něm řekl, že americká armáda je nejlepší bojová síla v dějinách světa) konstatováním, že Amerika od roku 1945 svrhla 50 vlád, včetně demokratických, rozdrtila okolo 30 hnutí za svobodu a bombardováním zabila nesčetně mnoho mužů, žen a dětí.

Citáty.

Citáty Johna Pilgera:

Dílo.

Dokumentární filmy.

John Pilger natočil celkem asi 50 dokumentárních filmů. Toto je jejich výběr.

Vyznamenání a ocenění.

Ocenění.

Získal několik žurnalistických a lidsko-právních ocenění. Je jeden ze dvou lidí, kteří obdrželi cenu "Britain's Journalist of the Year Award" (britský novinář roku) více než jednou. Jeho filmové a televizní dokumenty jsou většinou vysoce hodnoceny a též získaly několik cen ve Spojeném království a Spojených státech.  Celkem od roku 1966 obdržel přes dvě desítky cen a sedm vyznamenání.

John Richard Pilger (9. října 1939 v Sydney) je australský žurnalista a dokumentarista, žijící a pracující v Londýně. Narodil se v australském Sydney, dokončil "Sydney Boys High School" na které se již začínal zajímat o novinářskou práci – založil tamní studentský magazín. V roce 1958 dostal práci v "Daily Telegraph" a na začátku 60. let přijat práci v britském "The Daily Mirror" a od té doby žije v Londýně.

John Richard Pilger (; born 9 October 1939) is an Australian journalist, writer, and documentary filmmaker. He has been mainly based in Britain since 1962.


Složky Fedu.

Složky federálního rezervního systému jsou tyto:

Rezervní banky.

Federální rezervní systém má 12 regionů, tzv. distriktů. Každý distrikt má svého guvernéra, jenž je současně šéfem oblastní správní rady a členem rady guvernérů, a oblastní banku, která může mít pobočky v dalších městech.

Předsedové rady guvernérů Fedu.

Předsedu nominuje rada samotná a schvaluje prezident Spojených států amerických. Zatím se nestalo, že by navržené jméno nepotvrdil.  1 dočasný předseda od 3. února do 15. dubna 1948.  2 dočasný předseda od 3. března do 20. června 1996

Historie.

Vznikl podepsáním "Zákona o federálních rezervách" pár dnů před vánočními svátky, 23. prosince 1913, prezidentem Woodrowem Wilsonem. Samotné znění zákona vzešlo z tajného setkání zástupců amerického ministerstva financí a několika vlivných bankéřů té doby v listopadu 1910 na ostrově Jekyll Island v americké Georgii. Hlavní rys zákona bylo získání pověření (z americké ústavy explicitně dané Kongresu) tisknout peníze a poskytovat je americké vládě na úvěr.

Kritika.

Federální rezervní systém je často kritizován z obou stran politického spektra. Představitelé libertariánské pravice, například Ron Paul, kritizují Fed na základě protiústavnosti. Fed je totiž v dnešních dnech hlavním zdrojem tisku amerického dolaru, přestože dle ústavy Spojených států amerických má výhradní právo tisknout americkou měnu pouze ministerstvo financí. Levice i libertariáni dále kritizují na Fedu, že je soukromý a je ovládán neprůhlednou úzkou skupinkou lidí. Levice také zdůrazňuje možnost zapojení Fedu do světové finanční krize a další nelegální praktiky. Fed není ničím kontrolován a navzdory svým pravomocem a prostředkům funguje fakticky jako nezávislý orgán.  Dle některých kritiků začala měna s nuceným oběhem vyvolávat hospodářský cyklus. Později, co byl zrušen Brettonwoodský systém a opuštěn zlatý standard, to podle nich umožnilo nárůst inflace.  Fed byl dále kritizován za svou „tajuplnost“. Ovšem začátkem roku 2012 Fed představil kroky k větší transparentnosti. Ve svém prohlášení z tehdejšího prosincového jednání (tzv. „minutes“) oznámil, že bude pravidelně poskytovat prognózy úrokových sazeb. Čtyřikrát do roka bude vyhlašovat, jak dlouho chce držet krátkodobé úrokové sazby na stávajících úrovních. V současné době jsou tyto sazby velmi nízké, téměř blízko nule procent ročně.

Audit.

V červenci 2011 byly zveřejněny výsledky auditu Fedu, který prosadil kongresman Ron Paul a Alan Greyson pomocí pozměňovacího návrhu (Fed nebyl nikdy ve své téměř stoleté historii důkladně auditován, sám Paul zmínil, že k poslednímu auditu došlo někdy v 50. letech 20. století a i ten byl jen částečný). Audit provedl "Všeobecný úřad pro kontrolu rozpočtu" (Government Accountability Office) a zjistil, že Fed v letech 2007–2010 rozdal v bezúročných půjčkách americkým i zahraničním bankám a korporacím přes 16×10 dolarů (113 % HDP USA), a to bez vědomí Kongresu.  Podle Alana Graysona se má jednat dokonce o 26 bilionů dolarů (184 % HDP). Mezi příjemci je mnoho významných finančních institucí a korporací, převážně ze Spojených států, ale i z jiných zemí jako Švýcarsko, Skotsko, Velká Británie, Německo, Japonsko a další. V případě amerických bank a institucí navíc došlo ke střetu zájmů, kdy Fed vyřizování této obrovské transakce „outsourcoval“ a lidé ji realizující současně působili v podnicích, kterým byly tyto bezplatné půjčky poskytnuty.

Federální rezervní systém (neformálně Fed,The FEDeral Reserve System ) je centrální bankovní systém Spojených států amerických. Fed je neziskovou společností, která není nikým formálně vlastněna (spíše se jedná o nezávislou státní instituci). Akcie nejsou jako akcie soukromých společností, akcie Fed vlastní 12 neziskových Regionálních federálních rezervních bank, které založila vláda USA. Stát má k Fed přímý přístup skrze volbu vedení společnosti jednou za 14 let, tím je zachována politická nezávislost.

The Federal Reserve System (also known as the Federal Reserve or simply the Fed) is the central banking system of the United States of America. It was created on December 23, 1913, with the enactment of the Federal Reserve Act, after a series of financial panics (particularly the panic of 1907) led to the desire for central control of the monetary system in order to alleviate financial crises. Over the years, events such as the Great Depression in the 1930s, the September 11 attacks in 2001, the Great Recession during the late 2000s, and the COVID-19 pandemic in 2020 have led to the expansion of the roles and responsibilities of the Federal Reserve System.


Děj.

Phineas Flynn a Ferb Fletcher "(čti: Finyjas Flyn a Ferb Flečr)" jsou nevlastní bratři, žijící v americkém městě Danville (čti Denvil) kteří se o letních prázdninách nudí, a nechtějí je trávit jako ostatní, proto je třeba zahnat nudu kupříkladu stavbou skutečné horské dráhy, sestrojením stroje času a letu do budoucnosti, stavbou farmy na měsíci, záchrannou akcí rybičky jejich šikanujícího spolužáka Buforda nebo pomoci s realizací portálu na Mars. Při tom všem překročí, nebo překroutí většinu dosud známých věd. K tomu všemu se chtě nechtě pletou pod nohy své starší sestře Candace "(čti: Kendy)" a ta jim. Navíc jejich domácí mazlíček - ptakopysk Perry - je tajným agentem, který jako "agent P" pracuje pro tajnou špionážní organizaci 'O.W.C.A (organizace hledající lepší akronym), kde je jeho přímým nadřízeným Major Monogram. Jeho hlavním úkolem je bojovat se zákeřným padouchem, Němcem Dr. Heinzem Doofenshmirtzem (v češtině Dutošvarcem), který stále vymýšlí různé plány, jak by ovládl svět. To se mu však nikdy nepodaří, protože jeho plány jsou velmi složité a špatně naplánované. Na konci každé epizody Dutošvarcovy přístroje způsobí, že dílo Phinease a Ferba zmizí chvíli před tím, než přijde domů jejich maminka Linda. Candace se snaží své bratry "nabonzovat" mamince, ale vždy, když jí chce ukázat jejich veledílo, tak už pouze vidí, jak bratři sedí na zahradě pod stromem a Candace vypadá jako blázen. Celé je to doprovázeno veselými písničkami.

Postavy.

Hlavní postavy.

Phineas Flynn.

Phineas Flynn "(čti: Finyjas Flyn)" - je mu asi 11 let. Je Ferbův nevlastní bratr, má červené vlasy, nosí dlouhé modré kraťasy a bílo-oranžově pruhované tričko. Je to Ferbův parťák a jeden bez druhého nedají ani ránu. Má nad vším přehled. Vždy, když jim dodavatelé dovážejí materiál na jejich,projekt’’, jeden z nich se ho vždy ptá: „Poslyš, Phineasi, nejsi trochu mladý na to, aby jsi..“, a příslušnou věc. Např.: Phineasi, nejsi trochu mladý na to, aby jsi stavěl horskou dráhu? (...objevoval Atlantidu?,...létal na měsíc?,...Cestoval v čase?) „Jó, jó to jsem!“ odpovídá vždy Phineas, protože takové věci opravdu s Ferbem dělá a "je na to trochu mladý". Každý den spolu staví různé nadpřirozené věci (např.: skutečná horská dráha postavená za hodinu, stroj času, let na měsíc, portál na Mars, podmořská záchranná akce Bufordovy rybičky...). Jejich starší sestra Candace se to snaží ukázat mámě, ale díky Dr. Dutošvarcovi se jí to nikdy nepovede, jelikož jeho přístroje výtvory Phinease a Ferba vždy vymažou, přemístí, zmenší... prostě jejich dílo vždy zmizí dříve, než Candace přivede na zahradu jejich mámu, aby to viděla.

Ferb Fletcher.

Ferb Fletcher "(čti: Ferb Flečr)" - je mu asi 11 let. Je Phineasův nevlastní bratr, má zelené vlasy, nosí dlouhé fialové kalhoty a bílé tričko. Je to Phineasův parťák a jeden bez druhého nedají ani ránu. Stále mlčí a pokud mluví, tak jen tehdy, když je to opravdu nutné. Říká se o něm, že za něj mluví jeho činy. Každý den spolu staví různé nadpřirozené věci (např.: skutečná horská dráha postavená za hodinu, stroj času, let na měsíc, portál na Mars, podmořská záchranná akce Bufordovy rybičky...) Jejich starší sestra Candace se to snaží ukázat mámě, ale díky Dr. Dutošvarcovi se jí to nikdy nepovede, jelikož jeho přístroje výtvory Phinease a Ferba vždy vymažou, přemístí, zmenší, prostě jejich dílo vždy zmizí dříve, než Candace přivede na zahradu jejich mámu, aby to viděla.

Candace Flynnová.

Candace Gertrude Flynnová "(čti: Kendy Gertrůda Flynová)" - je jí asi 16 let. Je starší sestra Phinease (vlastní) a Ferba (nevlastní). Má zrzavé vlasy, nosí červené tričko a bílou sukni. Stále se snaží Phinease a Ferba přistihnout při tom, jak staví „nadpřirozené“ věci, ale vůbec se jí to, díky Dr. Dutošvarcovi a Perrymu, nedaří. Máma jí nikdy nechce věřit, že Phineas a Ferb skutečně postavili to, co jí Candace tvrdí. Candace má nejlepší kamarádku Stacy a druhou nejlepší kamarádku Jenny. Taky se zná se starostovou neteří Vanessou nebo s velitelkou zálesaček Isabellou a jednou se dokonce stala královnou planety Marsu. V jednom díle se do ní dokonce zamiloval Buford, ale naštěstí ho to brzy přešlo. Candace už několik let chodí s Jeremym Johnsonem a v budoucnosti jsou manželé a mají spolu 3 děti - jednu dceru (Amanda) a dva syny (Xavier a Fred).

Ptakopysk Perry.

Ptakopysk Perry alias Agent P - je domácí mazlíček Phinease a Ferba. Ve skutečnosti však je tajný agent "(agent P)", který pracuje v organizaci O.H.L.A. Jeho posláním je bojovat proti zlému a zákeřnému Dr. Dutošvarcovi, který stále vymýšlí různé plány, jak ovládnout svět (nebo alespoň jejich stát). Na začátku každého dílu chytí Perryho do pasti a vypráví mu příběh ze svého dětství a proč musí ovládnout jejich stát. Perry se však z pasti dostane a "nastává souboj dobra se zlem". Perry Dutošvarce porazí, zmaří mu jeho plány a odlétá tryskovým batohem. „Proklínám tě, ptakopysku Perry!!!“, volá za ním Dutošvarc na konci každého dílu.

Dr. Dutošvarc.

Dr. Heinz Doofenshmirtz "(čti: doktor Hajnz Dutošvarc)" - šílený vědec, který se snaží ovládnout celý jejich stát (možná jde o Kalifornii, ale není to nijak potvrzeno). Stále vyrábí nejrůznější ďábelské stroje, kterým říká,ovátory’’, protože všechny jejich názvy končí na -ovátor (např.: mlhovátor, aplifikátor). Svůj doktorát si zakoupil za 15 $. Heinz se narodil v západoněmecké vesničce Gimmelstain "(čti: Gimlštajn)", kde prožil své strastiplné dětství. Heinz musel nosit holčičí šatičky, protože si jeho rodiče mysleli, že se narodí holčička, ale narodil se kluk. Své 5. narozeniny musel slavit úplně sám. Taky musel v převleku dělat zahradního trpaslíka, protože toho pravého prodali, když přišla bída. Když bylo Heinzovi 15 let, rodiče ho poslali do obchodu pro podmáslí. Jenže obchod byl jen kulisa a ve skutečnosti to byla loď a tak se Heinz Dutošvarc dostal lodí do Ameriky. Navíc jeho rodiče měli vždy radši Heinzova mladšího bratra Rogera (viz Rodina Dutošvarců) než Heinze a proto se mu teď chce pomstít (viz ovátory). To se mu však nikdy nepovedlo (a nepovede) a jeho přístroje - ovátory - způsobí, že zmizí dílo Phinease a Ferba dříve, než Candace na zahradu přivede jejich mámu.

Důležité vedlejší postavy.

Organizace OHLA.

"O.H.L.A. je fiktivní organizace ze seriálu Phineas a Ferb, která je zaměřena na boj se zlem. Jejím nepřítelem je padoušská aliance P.L.I.V.A.N.E.C.Z. Zkratka O.H.L.A. znamená Organizace Hledající Lepší Akronym, a protože lze přečíst dohromady jako Ohla, je akronym." Členové:

Zálesačky.

Gretchen "(čti: Grečn)", Katie "(čti: Kejtý)", Holly "(čti: Holý)" Adyson "(čti: Edyzn)" Ginger "(čti: Džinžr)" Milly "(čti: Milý)" - zálesačky, jejich velitelkou je Isabella. Jako každé zálesačky samozřejmě sbírají odznáčky. Často pomáhají Phineasovi a Ferbovi při jejich projektech, ale jejich role je většinou malá.

Phineas a Ferb (v anglickém originále Phineas and Ferb) je americký dětský animovaný televizní seriál, v České republice je vysílán stanicemi Disney Channel, ČT2 a.

Phineas and Ferb is an American animated musical comedy television series produced by Disney Television Animation. Originally broadcast as a one-episode preview on August 17, 2007, and again previewed on September 28, 2007, the series officially premiered on February 1, 2008, on Disney Channel, running until June 12, 2015. The program follows Phineas Flynn and his stepbrother Ferb Fletcher on summer vacation. Every day, the boys embark on some grand new project; these are usually unrealistic given the protagonists' ages (and are sometimes downright physically impossible), which annoys their controlling sister, Candace, who frequently tries to reveal their shenanigans to her and Phineas' mother, Linda Flynn-Fletcher, and less frequently to Ferb's father, Lawrence Fletcher. The series follows a standard plot system: running gags occur every episode, and the b-plot almost always features Phineas and Ferb's pet platypus Perry the Platypus working as a spy (named "Agent P") for OWCA (the Organization Without a Cool Acronym), to defeat the latest scheme of Dr. Heinz Doofenshmirtz, a mad scientist driven largely by a need to assert his evilness (although he is not especially evil and has a good heart in some situations). The two plots intersect at the end to erase all traces of the boys' project just before Candace can show it to their mother. This usually leaves Candace very frustrated.


Dějiny.

V období starověku byl severní Jemen součástí Má'aribské říše a v 7. století byl ovládnut Arabskou říší. V roce 1538 severní Jemen ovládla Osmanská říše, ale od 17. století si řada místních knížectví (emirátů) zachovávala značnou míru autonomie. Když Britové obsadili území na jihu Jemenu snažila se Osmanská říše o pevnější připoutání území a tak bylo území severního Jemenu od 1873 zvláštní vilájet.

Nezávislost.

Před první světovou válkou tu proběhlo povstání imámů, ve kterém byla Osmanská říše poražena a tak získala oblast severního Jemenu v roce 1911 značnou autonomii. Po první světové válce bylo na tomto území vyhlášeno samostatné Jemenské království, zatímco jih zůstal britskou kolonií, respektive protektorátem. V roce 1926 podepsalo království smlouvu o přátelství s Itálií a roku 1928 také se Sovětským svazem. Smlouvou z roku 1934 Británie uznala nezávislost Jemenského království, které se naopak zřeklo ambicí na připojení jižního Jemenu. V témže roce proběhla válka se Saúdskou Arábií o provincie Džizán, Asír a Nadžrán, které byly bohaté na naftu, tuto válku Jemenské království prohrálo a o tato území přišlo.

Vyhlášení republiky a občanská válka.

V období po 2. světové válce se Severní Jemen resp. Jemenské království stalo v roce 1945 zakládajícím členem Ligy arabských států a v roce 1947 členem OSN. V zemi postupně sílila opozice proti monarchii, což vyvrcholilo 27. září 1962 po smrti krále a imáma Ahmada bin Yahya, vojenským převratem a na myšlenkách panarabismu byla po vzoru Egypta vyhlášena republika – Jemenská arabská republika. To vedlo ke vzniku několikaleté občanské války mezi Egyptem podporovanými republikány a monarchisty podporovanými Saúdskou Arábií. Situaci zmírnilo až stažení egyptských vojsk v roce 1967, což vedlo k oficiálnímu uznání republiky Saúdskou Arábií a poražení monarchistů v roce 1970.

Jemenské království, oficiálně Mutawakkilitské Jemenské království ( "al-Mamlakah al-Mutawakkilīyah al-Yamanīyah"), je někdejší stát na území bývalého Severního Jemenu. V roce 1918 vyhlásilo nezávislost na Osmanské říši. V roce 1962 se uskutečnil státní převrat a revoluční síly vyhlásily republiku a tak začala občanská válka trvající až do roku 1968, kdy byly monarchistické jednotky poraženy. Od roku 1990 je území bývalého Jemenského království součástí Jemenské republiky.

The Mutawakkilite Kingdom of Yemen ( '), also known as the Kingdom of Yemen or, retrospectively, as North Yemen, was a state that existed between 1918 and 1962 in the northern part of what is now Yemen. Its capital was Sana'a until 1948, then Taiz. From 1962 to 1970, it maintained control over portions of Yemen (frequently most) until its final defeat in the North Yemen Civil War. Yemen was admitted to the United Nations on 30 September 1947.


Historie.

Prvním podnětem na zřízení železnice v údolí Svídnice se zabýval saský zemský sněm v Drážďanech již v roce 1887, kdy projednával petici obcí Oberlochmühle, Deutschkatharinenberg, Deutschneudorf, Brüderwiese a Deutscheinsiedel. Pohraniční obce žádaly o stavbu úzkorozchodné trati z Olbernhau. Trať měla být prodloužena až na české území do stanice Louka. Žádost však byla zamítnuta. Druhý pokus v roce 1908 byl již úspěšný a 12. února byla schválena subvence na stavbu trati s běžným rozchodem kolejí ve výši 1,11 miliónů marek. Stavební povolení bylo vydáno až 13. srpna 1913, protože se Sasko nemohlo dohodnout s Rakouskem na prodloužení trati do Čech. Podmínka výstavby nádraží v českém Brandově spočívala v prodloužení trati až do mosteckého revíru, odkud by bylo možno do Saska dovážet hnědé uhlí. Také vyšší náklady na stavbu trati s běžným rozchodem kolejí měly být kompenzovány rozvojem nákladní dopravy.  Stavět se začalo 23. června 1914 a dělníci postupovali z konečných stanic Oberneuschönberg a Deutschneudorf. Dne 16. ledna 1916 uzavřelo Německo a Rakousko-Uhersko smlouvu o peážním provozu pro úsek u Brandova. V tomto roce již byly postaveny viadukty a část železničního svršku, avšak práce byly v důsledku první světové války zastaveny. Na stavbě nádražních budov se vůbec nezačalo. Pouze v roce 1915 byly postaveny správní budovy v Niederlochmühle a Deutschkatharinenbergu. Po skončení války se nedostávalo financí na dokončení tratě a navíc Československo neuznalo mezinárodní smlouvu z roku 1916. Trať se proto podařilo dokončit až v letech 1926-1927.  Slavnostní otevření tratě proběhlo dne 2. května 1927, kdy z Olbernhau do Deutschneudorfu vyjel první vlak. Na trati byly nejprve nasazeny dva páry osobních vlaků, které vyjížděly ze stanice Olbernhau. Vlak zastavoval ve stanicích a zastávkách "Olbernhau-Grünthal", "Brandau" (zastávka byla otevřena až 15. června 1928 a sloužila pouze pro osobní dopravu), "Niederlochmühle", "Oberlochmühle", "Deutschkatharinenberg" a konečné stanici "Deutschneudorfu". Doba jízdy trvala zhruba 35 minut. Významný podíl v provozu na trati měla nákladní doprava. Po zabrání Sudet v roce 1938 odpadla na brandovském nádraží celní kontrola. Po druhé světové válce tudy vlaky pouze projížděly mezi strážnými stanovišti.  Téměř přesně po 39 letech dne 21. května 1966 byla na trati zrušena osobní doprava a nahrazena autobusy. Pro nákladní dopravu sloužila trať do 26. září 1969.

Pozůstatky tratě.

V současnosti se po údolní dráze dochovalo jen několik stavebních pozůstatků (mostů, opěrných zdí a nádražních budov), převážně na německé straně. Veškeré nádražní stavby v Brandově byly do roku 1970 zbourány a v roce 1971 byly sneseny kolejnice a železné části viaduktů. Koleje zůstaly v provozu od nádraží Olbernhau-Grünthal k odbočce Neuschönberg s původním stavědlem. Po několika desítkách metrů je kamenný most přes Flájský potok, který tvoří státní hranici Německa a České republiky. Další dochovanou stavbou je bývalá nádražní budova v Niederlochmühle, nachází se v areálu stavební firmy. Část původního náspu slouží dnes za odbočkou na Seiffen jako silnice. V Oberlochmühle se dochovala dřevěná budova stanice a po několika metrech se nachází dlouhý obloukový kamenný viadukt.

Svídnická údolní dráha (německy "Schweinitztalbahn") je název zrušené peážní železniční tratě v Krušných horách v údolí potoka Svídnice na česko-německém pomezí. Trať byla dokončena v letech 1926-1927 a spojovala města a obce Olbernhau-Grünthal, Brandov a Deutschneudorf. V roce 1966 byla na této trati zrušena osobní doprava a nákladní doprava v roce 1969. Svídnická údolní dráha je železnicí s nejkratší dobou provozu v Sasku.

The Olbernhau-Grünthal–Deutschneudorf railway, also known as Schweinitztalbahn, was a standard gauge branch line in Saxony from Olbernhau to Deutschneudorf in the Ore Mountains. For a short stretch, it also traversed Bohemia. It was opened in 1927 and closed in 1969.


Historie.

Česko.

Síť lesních cest v Česku byla rozvíjena zejména v 50. až 80. letech 20. století, poté probíhaly hlavně rekonstrukce.  V Česku je asi 160 tisíc km lesní dopravní sítě, z toho zhruba 47 tisíc km spadá do 1. a 2. třídy, 42 tisíc km do 3. třídy a 72 tisíc km do 4. třídy. V roce 2006 byla celková délka lesních cest kategorií 1L a 2L v Česku asi 46 tisíc km, z toho asi 12 tisíc km patřilo jiným vlastníkům než vlastníkovi lesa. Hustota cest 1L a 2L byla v průměru 18 m/ha, přičemž v rovinách je modelová hustota kolem 15 m/ha, v pahorkatinách 22,5 m/ha a v horách 27,5 m/ha. Největší hustota byla v Jihočeském kraji, a to 25 m/ha (z toho 19 m/ha patří vlastníkům lesa), nejmenší hustota ve Středočeském kraji, kde je kolem 14 m/h, z toho asi 7 m/ha patří vlastníkům lesa.  Pří přípravě nové technické normy, která byla vydána roku 2016, byly prostudovány analogické zahraniční normy a proveden průzkum odvozních souprav. Podle odhadu bylo pro odvoz dříví z lesa užíváno v Česku asi 600 odvozních souprav, z toho podrobnější informace byly v rámci průzkumu zjištěny o 207 z nich. 53 % byly soupravy návěsové, 30 % přívěsové a 17 % polopřívěsové. Tahače převažovaly značky Scania (33 %) a MAN (24 %), mezi přípojnými vozidly výrazně dominovala značka Doll (43 %). Pro tvorbu prostorových požadavků normy byla zvolena souprava o délce 21 metrů.  Technické normy:

Kategorizace.

Lesní cesty jsou v Česku definovány a kategorizovány v ČSN 73 6108. ČSN 73 6108 Lesní dopravní síť (3/1996) rozdělovala lesní cesty do 4 skupin, tedy na lesní cesty 1. až 4. třídy (zkratky 1L až 4L), a samostatně zmiňovala lesní stezky a lesní pěšiny. ČSN 73 6108 Lesní cestní síť nazývá lesními cestami již jen lesní cesty 1. a 2. třídy, zatímco dosavadní lesní cesty 3. a 4. třídy uvádí jako dopravní trasy pro produkční funkce lesa, které nově již nespadají do zákonné definice pozemní komunikace, označení 3L a 4L jim však zůstalo.  Lesní cesta 1. třídy je odvozní cesta umožňující celoroční provoz směrodatným vozidlem, vybavená vozovkou umožňující zimní údržbu. Minimální šířka jízdního pruhu je 3 metry a minimální průjezdní šířka 4 metry. Maximální podélný sklon je 10 %, v krátkých úsecích v horách až 12 %, tyto podmínky se nevztahují na rekonstrukce stávajících cest. Podle nové ČSN z roku 2016 musí být vždy opatřeny vozovkou, úplným odvodněním koruny a tělesa a výhybnami. Doporučená šířka jízdního pruhu je 3,5 metru, minimální 3,0 metru, doporučená volná šířka cesty je 4,5 metru, minimální 4,0 metru.  Lesní cesta 2. třídy je odvozní cesta umožňující alespoň sezónní provoz směrodatným vozidlem. Povrch cesty se doporučuje vybavit zpevněním nebo jednoduchou vozovkou s prašným povrchem, není-li podloží samo o sobě dost pevné a dobře odvodněné. Minimální šířka jízdního pruhu podle normy z roku 1996 byla 2,5 metry (podle normy z roku 2016 již 3 metry) a minimální průjezdní šířka 3,5 metrů. Podélný sklon nemá překročit 12 %, bez zpevnění na nesoudržných zeminách 10 %, na soudržných zeminách 8 %.  Kategorie lesní cesty se uvádí ve tvaru „třída volná-šířka / návrhová-rychlost“, například „2L 4,5/30“. Norma z roku 1996 počátala s návrhovou rychlostí až 40 km/h, norma z roku 2016 nemá žádnou návrhovou kategorii s vyšší návrhovou rychlostí než 30 km/h, u nestmelených krytů a u cest o volné šířce jen 3,5 metru maximálně 20 km/h. Norma z roku 2016 nově zmiňuje i dvoupruhové lesní cesty.  Lesní svážnice (do roku 2016 lesní cesta 3. třídy) je přibližovací cesta sjízdná pro traktory a speciální přibližovací prostředky, v příznivých případech i pro terénní motorová vozidla. Minimální volná šířka cesty je 3 metry. Povrch může být provozně zpevněn, částečně zpevněn nebo nezpevněn. Svážnice by měly mít základní podélné i příčné odvodnění a nemusejí mít výhybny. Podélný sklon na zpevněných a odvodněných svážnicích nemá překročit 16 %, bez zpevnění na nesoudržných zeminách 10 %, na soudržných zeminách 8 %.  Technologická linka (do roku 2016 lesní cesta 4. třídy) může být přibližovací cesta nebo přibližovací linka pro stahování dřeva po spádnici s nezpevněným povrchem a neodstraněnou organickou vrstvou půdy, o šířce minimálně 2 metry (do roku 2016 minimálně 1,5 metru), bez dalšího vybavení. Někteří autoři však přibližovacím linkám již dříve povahu lesní cesty upírali, popřípadě se domnívali, že by bylo možné ověřit u vlastníka lesa, zda taková linka je či není lesní cestou.  Vzhledem k tomu, že lesní cesty 3. třídy se kvůli velkému podélnému sklonu a minimálnímu technickému vybavení často stávají sekundární vodní sítí a příčinou eroze, má ministerstvo zemědělství snahu postupně je nahrazovat optimalizovanými cestami 1. a 2. třídy. Lesní cesty 4. třídy do budoucna neměly být uváděny jako lesní cesty, měly je nahradit dočasné vyklizovací linky.  ČSN z roku 2016 nově uvádí lesní stezky jako samostatnou skupinu v rámci prvků lesní cestní sítě a výslovně zmiňuje, že se nepovažují za pozemní komunikace ve smyslu zákona. Lesní stezky se navrhují s parametry vyhovujícími lesnickému provozu, zatímco stezky pro rekreační využití jsou zmíněny jako „ostatní stezky v lese“. Povrch stezky může být zpevněn nebo nezpevněn, v trase stezky mohou být jednotlivé schody nebo schodiště. Minimální ani maximální hodnoty podélného ani příčného sklonu se nestanovují, výhybny se nenavrhují.  Podobná kategorizace lesních cest se používá i například ve Slovinsku, kde českým kategoriím 1L až 3L přibližně odpovídají kategorie G1 až G3 a české kategorii 4L odpovídá kategorie TPC.

Stezky a pěšiny.

Lesní stezky a pěšiny byly v technické normě z roku 1996 zmíněny, avšak nebyl vyjasněn jejich vztah k pojmu „lesní cesta“ ani zařazení cest se smíšenou funkcí. Ani zákon o pozemních komunikacích ani zákon o pravidlech provozu lesní cestu jednoznačně nedefinují, technická norma předpokládá i předpokládala u lesní cesty význam pro hospodářskou správu lesa. Technická norma však není obecně právně závazná. Stavby pro účely lesního hospodářství řeší vyhláška Ministerstva zemědělství č. 433/2001 Sb., ve které je za lesní cestu považována účelová komunikace, která je součástí lesní dopravní sítě, určená k odvozu dříví, dopravě osob a materiálu pouze v zájmu vlastníka lesa a pro průjezd speciálních vozidel. Umožňuje bezpečný celoroční nebo sezónní provoz.  Všechny lesní cesty, stezky i pěšiny mimo zastavěné území však podléhají podle Zákona o ochraně přírody a krajiny povinné evidenci u obecních úřadů a nesmějí být rušeny ani zřizovány bez souhlasu pověřeného obecního úřadu. Vzhledem k tomu, že pouhé vyšlapání pěšiny bez cílené stavební činnosti pravděpodobně nespadá pod pojem „zřízení“ a samovolný zánik cesty nespadá pod pojem „rušení“, mohou tak pěšiny fakticky snadno vznikat i zanikat bez souhlasu a vědomí úřadů.  Lesní stezka se navrhuje v parametrech podle účelu (cyklistická, jezdecká atd.) Lesní pěšina se zřizuje tak, aby podchytávala turisticky zajímavá místa (kardinální body). Povrch chodníků je výhradně přírodní (přirozené podloží, kámen, dřevo).

Parametry, součástí a příslušenství lesních cest.

Norma z roku 1996 uváděla volbu druhu směrového oblouku (kruhový, kruhový s přechodnicí, přechodnicový, složený) s ohledem na terén a estetiku, norma z roku 2016 preferuje prosté kruhové oblouky. Pro návrhovou rychlost 30 km/h je minimální poloměr oblouku 25 metrů, pro návrhovou rychlost 20 nebo 15 km/h 15 metrů. V normě z roku 1996 byl minimální poloměr oblouku pro návrhové rychlosti 20 nebo 15 km/h stanoven shodně, pro návrhovou rychlost 30 km/h byl odstupňován podle dostředného sklonu (klopení zatáčky) na 25 až 28 metrů (čím více klopená zatáčka, tím menší poloměr), pro návrhovou rychlost 40 km/h obdobně odstupňován od 45 do 50 metrů. Norma rovněž stanoví rozšíření cesty v oblouku podle vlečných křivek, v případě oblouku o poloměru 15 metrů je nutné rozšíření třímetrového jízdního pruhu o 4,7 metru, při poloměru oblouku nad 50 metrů je rozšíření menší než metr. Rozšíření před obloukem nabíhá v poměru 1:10. Směrové oblouky je možno navrhovat bez klopení.  Parametry výškových oblouků norma z roku 1996 vůbec neřešila, norma z roku 2016 stanoví maximální poloměr výškového oblouku v závislosti na návrhové rychlosti: 200 metrů pro rychlost 30 km/h, 80 metrů pro rychlost 20 km/h a 50 metrů pro rychlost 15 km/h.  Norma z roku 1996 neřešila parametry výhyben. Norma z roku 2016 stanoví minimální délku 25 metrů, doporučenou šířku 6,5 metrů, minimální šířku 6,0 metrů.  Zaústění do veřejné pozemní komunikace norma z roku 1996 řešila pouze obecným odkazem na ČSN 73 6101 a ČSN 73 6110. Norma z roku 2016 vyžaduje v místě sjezdu stmelenou vozovku a rozšíření cesty na 6,5 metrů v délce 25 metrů s náběhem dalších 10 metrů.  Součástí lesní cestní sítě jsou dle ČSN 73 6108 i lesní sklady, výhybny, obratiště, body záchrany, heliporty apod., pro heliport je vyžadována plocha 51 x 51 metru.  Lesní sklad je součástí lesní cestní (dopravní) sítě, lesní skládka nikoliv. Lesní sklad je trvalá plocha pro úpravu, skladování a nakládání dříví, případně dalších materiálů pro lesnický provoz (např. techniku a stavební materiály). Může případně sloužit též jako heliport, bod záchrany atd. Lesní skládka je určena pouze pro dočasné skladování dříví.  Svodnice vody (svodný žlábek) je otevřené odvodňovací zařízení, které se umisťuje v koruně lesní cesty nebo svážnice šikmo k její ose. Může jít o výrobek nebo o stavební konstrukci.  Přejezdný rigol je příčný stavební objekt v koruně cesty nebo svážnice, nejčastěji ve formě zpevnění z lomového kamene, sloužící k příčnému převedení občasné vodoteče přes korunu cesty.  Otevřený žlab s průběžnou mříží je odvodňovací zařízení s otevřenou horní částí tvaru U, krytou vtokovou mříží. Používá se jak pro příčné, tak pro podélné odvodnění. Nejčastěji se používá v místech vyústění lesní cesty.  Vsakovací příkop a vsakovací jáma jsou zařízení určená primárně k odvedení povrchových vod do hlubších vrstev.

Užívání lesních cest.

Česko.

Lesní cesty jakožto účelové komunikace obecně spadají do práva bezplatného obecného užívání obvyklým způsobem a k obvyklým účelům podle § 19 odst. 1 Zákona č. 13/1997 Sb, pokud zákon nestanoví pro speciální případ jinak. Na návrh vlastníka a k ochraně jeho oprávněných zájmů může silniční správní úřad veřejný přístup upravit nebo omezit. Právo vstupu do lesa je zaručeno i § 19 lesního zákona a § 63 zákona o ochraně přírody a krajiny (institut veřejné přístupnosti krajiny), přičemž tyto zákony vymezují možnosti omezení tohoto práva (např. vojenské lesy, chráněná území, školky, obory, bažantnice nebo dočasný zákaz vstupu do lesa vyhlášený obcí s rozšířenou působností).  Pokud jsou lesní cesty chápány jako součást lesa, vztahuje se ně obecný zákaz vjíždět do lesa motorovými vozidly podle lesního zákona. Tento zákaz se nevztahuje na vlastníka a nájemce lesa a vlastník lesa je oprávněn ze zákazu udělovat výjimky. Rozsudek Nejvyššího soudu České republiky sp. zn. 33 Odo 449/2005 ze dne 22. 2. 2006 však konstatoval, že lesní zákon neomezuje provoz na pozemních komunikacích, kterými jsou mimo jiné i lesní cesty; argumentace přímým odkazem na ustanovení § 20 odst. 1 písm. g) lesního zákona však rozsudku není vůbec zmíněna, což zpochybňuje obecnou platnost tohoto právního názoru. Vlastník lesa však je oprávněn podle § 77 odst. 2 zákona č. 361/2000 Sb. stanovit se souhlasem příslušného obecního úřadu obce s rozšířenou působností a po předchozím písemném stanovisku příslušného orgánu policie místní úpravu provozu (omezení vjezdu) dopravním značením; podobným způsobem může správní orgán rozhodnout o omezení veřejné přístupnosti účelové komunikace. Sporné rovněž může být, zda je právo cesty k pozemku či nemovitosti (například soukromé chatě) ve smyslu občanského zákoníku nadřazeno zákazu vjezdu vyplývajícímu ze zákona či z dopravního značení. K právní jistotě je nutné získat písemný souhlas vlastníka lesa. Problematická je rovněž právní úprava cest vedoucích po okraji lesa nebo na odlesněných lesních pozemcích, neexistence značení odlišujícího účelové komunikace od místních komunikací či od silnic III. třídy atd.  Oficiálně neplatí pro lesní cesty žádné speciální omezení rychlosti: pro motorová vozidla tedy platí obecné omezení rychlosti na 90 km/h a pro nemotorová vozidla není rychlost konkrétní hodnotou omezena. Podle ČSN 73 6108 je pro návrhové vozidlo (Tatra 815 + polopřívěs) na nejkvalitnějších lesních cestách (šířka koruny vozovky cca 5 m) maximální návrhová rychlost 30 km/hod. Fakticky se tedy na rychlost vztahuje především obecná povinnost přizpůsobit rychlost jízdy schopnostem řidiče, vlastnostem vozidla a nákladu, stavu pozemní komunikace a dalším okolnostem.  Vzhledem k tomu, že pojem „lesní cesta“ se v ČSN 73 6108 používá střídavě ve dvou významech, tedy někdy tak, že zahrnuje i lesní stezky a lesní pěšiny, jindy tak, že zahrnuje jen lesní cesty 1. až 4. kategorie (tedy cesty určené primárně k lesnímu hospodářství), vzniká právní nejasnost ohledně těch ustanovení § 20 lesního zákona, podle nichž je v lese mimo lesní cesty zakázáno jezdit na kole, saních, lyžích a koních mimo lesní cesty nebo značené cesty: není jednoznačné, zda se tento zákaz vztahuje i na neznačené stezky a pěšiny. Vyhláška č. 433/2001 Sb. (zrušena k 1.1.2018), kterou se stanoví technické požadavky pro stavby pro plnění funkcí lesa, však lesní cestu definuje jako „účelovou komunikaci, která je součástí lesní dopravní sítě, určená k odvozu dříví, dopravě osob a materiálu pouze v zájmu vlastníka lesa a pro průjezd speciálních vozidel.“

Slovensko.

Na Slovensku byl s účinností od 1. července 2007 novelou zákona o lesích (326/2005 Zb.) v § 31 rovněž zakázán provoz cyklistů a jezdců na koni v lese mimo lesní cesty nebo vyznačené trasy, avšak vzhledem k tomu, že lesní cesta (v doslovném překladu „lesní silnice“) je v příslušné STN 73 6108 „Lesná dopravná sieť“ definována minimální šířkou 4 metry, fakticky je tak zakázán provoz cyklistů na neznačených stezkách (slovensky „cestičky“) a pěšinách (slovensky „chodníky“).

Lesní cesta je v českých pravidlech silničního provozu zmíněna jako druh účelové komunikace. Lesní cesta je termín vyhrazený pro komunikace sloužící primárně lesnímu hospodářství; turistickým a jiným veřejným účelům slouží kromě nich ještě lesní stezky a lesní pěšiny. Zatímco silnice procházející lesem se nepovažuje za součást lesa, na lesní cesty se zpravidla vztahuje lesní zákon. Některé lesní cesty patří přímo vlastníkovi lesa, některé patří jiným vlastníkům. V roce 2016 nová ČSN 73 6108 dosavadní lesní cesty 3. třídy přejmenovala na lesní svážnice a lesní cesty 4. třídy přejmenovala na technologické linky, čímž došlo k významnému zúžení pojmu lesní cesta.

Forest roads or forest tracks are roads or tracks intended to carry motorised vehicles or horse-drawn wagons being used mainly or exclusively for forestry purposes, such as conservation or logging. Forest roads may be open to ramblers or mountain bikers depending on local rules.


Původ.

Jména rodičů krále Beorhtrika neznáme, ale "Anglosaská kronika" tvrdí, že měl být přímým mužským potomkem krále Cerdika a měl údajně pocházet z královské krve Wessexu, ale tato tvrzení byla zřejmě účelová a měla sloužit k legitimizaci jeho nároku na královskou korunu. Patří do skupiny pěti západosaských králů z období mezi lety 726 a 802 (Æthelheard, Cuthred, Sigeberht, Cynewulf a Beorhtric), jejichž původ je vnímán skepticky.

Vláda.

V roce 786 byl zabit "æthelingem" Cyneheardem, bratrem svrženého krále Sigeberhta, král Cynewulf. Cyneheard byl zabit brzy poté.  Beorhtric nastoupil na trůn Wessexu v roce 786 hned poté, co byl král Cynewulf zavražděn. Není jasné, zda byl Cynewulfem určený jako jeho nástupce nebo zda využil mocenského vakua jako outsider. Na trůn Beorhtrikovi možná pomohl mercijský král Offa (757–796), jenž byl nejsilnějším vládcem v Anglii v té době, a král Beorhtric se rychle dostal pod jeho vliv. Musel nejprve bojovat s uchazečem o trůn Ecgberhtem, kterého nakonec s pomocí krále Offy mezi lety 789 a 796 vypudil z Anglie do franckého vyhnanství.  Král Beorhtric byl blízkým spojencem krále Offy. V roce 789 se oženil s jeho dcerou Eadburgou, čímž tehdy pravděpodobně stvrdil formální spojenectví. Král Offa byl v této alianci jednoznačně dominantním partnerem. V roce 787 oba králové společně uspořádali první z Chelsijských synod.  Území ležící tradičně na hranicích Mercie a Wessexu byla spravována mercijským soudem, jak naznačují listiny vydané králem Offou a jeho synem Ecgfrithem, a Wessex, zdá se, používal Offovu měnu: průzkumy raně středověkých nálezů jednotlivých mincí prováděné na přelomu 20. a 21. století odhalují sérii nálezů Offových pencí, které vedou od Horní Temže až do Warehamu, historického města spojeného s králem Beorhtrikem. Král Offa mohl disponovat pozemky v současném hrabství Somerset (nominálně v království Wessex), ale Beorhtric zůstal nezávislým králem.  Během Beorhtrikovy vlády zaznamenává "Anglosaská kronika" první nájezdy Vikingů na Anglii. Tři lodě dánských nebo norských Vikingů okolo roku 789 přistály na pobřeží současného hrabství Dorset nedaleko ostrova Portland. Seveřané zabili vysokého královského správního úředníka Beaduhearda, který se domníval, že se jedná o obchodníky. Nicméně tyto rané nájezdy zůstaly zpočátku bez dalekosáhlých důsledků. Vyhnaný Ecgberht se vrátil patrně na konci 90. let 8. století z exilu a byl uznán za krále alespoň v části Wessexu.  Po Offově smrti během léta 796 udržovali Beorhtric i Eadburg dobré kontakty s jeho synem a nástupcem Ecgfrithem, který ale vládl pouze po dobu šesti měsíců. Moc Mercie nad Anglií zeslábla a Beorhtric během tohoto období dosáhl větší nezávislosti. Na oplátku za podporu krále Ecgfritha získal král Beorhtric zpět část půdy u Malmesbury, kterou předtím král Offa anektoval.  Potom se zdá, že se král Beorhtric dostal pod nadvládu následujícího mercijského krále Cenwulfa (796–821), který během několika let obnovil hegemonii Mercie nad jižní Anglií. Po roce 799 Beorhtrikův vztah k Mercii vypadá podobný situaci před Offovou smrtí. V roce 798 souhlasil, že se Cenwulfův syn Cynehelm stane pánem nad opatstvím v Glastonbury. Okolnosti tohoto souhlasu nejsou jasné, ale je nepravděpodobné, že by tak učinil král Beorhtric dobrovolně. Jeho moc v současném hrabství Somerset zůstala nedotčena, jak svědčí listiny, ve kterých disponoval tamními pozemky bez odkazu na Mercii.

Ražba mincí.

Jediné wessexské mince zatím nalezené byly vyraženy v období po Offově smrti, což naznačuje, že Beorhtric založil novou mincovnu (patrně ve Winchesteru, asi roku 795). Jedna z těchto mincí byla nalezena v roce 1854 v současném hrabství Hampshire.  Asi od roku 796 nechal král Beorhtric razit stříbrné mince ("pæneġas") podle mercijského vzoru. Spor se vede o to, zda se mincovna nalézala v "Hamwiku" (Southampton) nebo ve Winchesteru. Mince byly raženy pouze v malém počtu a jejich ražba byla spíše otázkou prestiže a zosobněním jeho nároku na korunu Wessexu, než aby sloužily ekonomickým účelům. Tři nalezené Beorhtrikovy mince pocházejí ze dvou různých ražeb.

Listiny.

Výměnu půdy s knížetem ("princeps") Hemelem prokazoval král Beorhtric listinou vydanou okolo roku 790. V roce 794 převedl půdu na svého vojenského správce ("præfectus") Wigfritha a roku 801 na knížete ("princeps") Lullu. Roku 796 podepsal král Beorhtric dvě listiny mercijského krále Ecgfritha jako svědek. Beorhtric byl považován za „velmi zbožného“, nejsou ale známy žádné jeho dary, ani privilegia pro kláštery nebo kostely. Skutečnost, že nemnoho dochovaných listin uvádí pouze seznam obdarovaných laiků, je pravděpodobně jen náhodná.

Beorhtrikova smrt.

O více než půlstoletí později uvádí biskup Asser, učenec na dvoře Alfréda Velikého, historku o tom, že Beorhtrika omylem otrávila jeho choť Eadburg. Ta podle tohoto vyprávění potom uprchla do Franské říše a uchýlila se do kláštera. Z kláštera byla posléze vyhnána poté, co byla přistižena s mužem. Původ této historky je pochybný. Negativní obraz Eadburgy, kterou biskup Asser vinil také z mnoha intrik a několika otrav, vychází spíše z propagandy Beorhtrikova nástupce Ecgberhta (802–839), který byl nepřátelský vůči Beorhtrikovi i Eadburžině otci králi Offovi, než z historických faktů. Sebevědomě vystupující Eadburg pravděpodobně opravdu jednostranně zastupovala zájmy Mercie.  Naproti tomu uvádí "Anglosaská kronika", že „Beorhtric a hrabě ("ealdorman") Worr zemřeli a Ecgberht nastoupil na trůn“. Současně hrabě ("ealdorman") Æthelmund z království Hwicce u Kempsfordu (současné hrabství Gloucestershire) překročil Temži, ale v bitvě byl poražen wessexským hrabětem ("ealdormanem") Wiohstanem. Nejpravděpodobnější interpretace tohoto zápisu je, že Ecgberht napadl Wessex spolu se svými stoupenci a Beorhtric padl v bitvě. Zda na Mercii závislé království Hwicce zasáhlo do bojů na straně Beorhtrika nebo zda se jednostranně snažilo využít chaosu ve Wessexu, zůstává v rovině spekulací.  "Anglosaská kronika" uvádí, že Beorhtric byl pohřben ve Warehamu v roce 802. Jeho nástupcem se stal Ecgberht.

Beorhtric (což zhruba znamená „Skvělý vládce“), též Brihtric nebo Byrhtric (narozen, zemřel 802), byl anglosaský král Wessexu v letech 786–802. Stejně jako jeho předchůdci, kteří nastoupili po králi Ineovi, nepatří Beorhtric k pokrevní královské linii rodu Cerdikovců a jeho původ je nejasný. Nastoupil po zavražděném králi Cynewulfovi, ale většinu moci drželi jeho žena a tchán.

Beorhtric (died 802), also Brihtric; meaning "Magnificent ruler" was the King of Wessex from 786 to 802, succeeding Cynewulf, but his wife and father-in-law had most of the power.