Struktura proteinu AIRE.

Aire je protein tvořený několika doménami a jeho struktura je typická pro transkripční regulátory a chromatin-vazebné proteiny. Je tvořený 545 aminokyselinami. N-konec proteinu obsahuje doménu CARD ("caspase-recruitment domain"), která je nezbytná pro oligomerizaci a dimerizaci proteinů při zánětu a apoptóze. Dále následuje doména SAND (SP100, AIRE1, NucP41/P75, DEAF1), jejíž funkce je pravděpodobně vázat DNA a regulovat transkripci. Mezi CARD a SAND doménou je NLS ("nuclear localization signal"), který zajišťuje lokalizaci AIRE v jádře. C-terminální část proteinu je tvořena dvěma PHD1 a PHD2 zinc finger doménami, které vážou dva zinečnaté ionty, interagují s nemethylovanými histony H3K4 a hrají roli v interakci s AIRE vazebnými proteiny. Mezi PHD1 a PHD2 doménou je oblast bohatá na aminokyselinu prolin, což je typické pro proteiny zapojené do transkripce. AIRE dále obsahuje 4 LXXLL motivy, které fungují jako koaktivátory nebo korepresory genové transkripce a vážou jaderné receptory. Všechny domény jsou konzervované a sdílí sekvenční homologní s Aire proteinem u myši, krysy, krávy nebo psa.

Lokalizace AIRE v jádře.

Lokalizace proteinu AIRE v jádře je soustředěna do nukleárních tělísek (anglicky "nuclear bodies"), což nasvědčuje tomu, že hraje roli při modulaci transkripce. AIRE není klasickým transkripčním faktorem, který by se vázal pouze na specifickou sekvenci DNA. Váže se především na nemethylovaný lysin 4 na histonu 3 (H3K4), který je součástí transkripčně neaktivního chromatinu. Vazba proteinu AIRE na tyto nemethylované oblasti usnadňuje nasednutí dalších proteinů např. P-TEFb ("positive transcription elongation factor b"), které dohromady tvoří multi-proteinový komplex a aktivují RNA polymerázu II. Současně tvoří AIRE komplex s CREB vazebným proteinem ("CBP – CREB binding protein"), který acetyluje histony a umožňuje tak rozvolnění a zpřístupnění chromatinu pro transkripci. Komplex AIRE, DNA-dependentní protein kinázy a inhibitoru aktivovaného STAT1 (PIAS1) také pozitivně modulují transkripci. Dohromady tyto AIRE asociované vazebné komplexy usnadňují transkripci málo aktivních genů a umožňují genovou expresi celé řady TRA.

Funkce AIRE při vývoji T-lymfocytů.

Pří vývoji T-lymfocytů v brzlíku dochází k formování specifického T-buněčného receptoru (anglicky "T-cell receptor – TCR"). Tento proces je sledem náhodných událostí, které vedou ke vzniku receptorů, které rozeznávají jak cizí, tak vlastní antigeny. Tyto potenciálně autoreaktivní lymfocyty musí být před vstupem do periferie eliminovány, aby nedocházelo k napadení vlastních tkání a ke vzniku autoimunitních onemocnění.  Vnitřní část thymu – medula (dřeň) obsahuje mimo jiné také mTEC buňky, které byly definovány jako specifická stromální populace buněk produkující epiteliální adhezivní molekulu EpCAM, kostimulační molekuly CD80 a CD86 a MHC molekuly II. třídy. Bylo ukázáno, že subpopulace těchto buněk exprimující vysoké množství MHC II produkuje velké množství AIRE proteinu a tudíž i celou řadu tkáňově specifických antigenů. Jedná se o vlastní proteiny kódované geny, které jsou exprimované pouze buňkami jedné tkáně nebo omezeným počtem tkání. Tyto vlastní tkáňově specifické antigeny jsou prezentovány vyvíjejícím se T-lymfocytům v kontextu MHCI a MHCII molekul. Pokud příslušné T-lymfocyty rozeznají tyto antigeny, dochází buď k deleci těchto autoreaktivních klonů z repertoáru (negativní selekce) nebo ke konverzi těchto buněk na T-regulační lymfocyty (anglicky "T-regulatory cells – Treg"). mTEC buňky se vyskytují ve shlucích podle TRA, který zrovna exprimují. Zároveň jedna mTEC buňka během svého vývoje exprimuje mnoho různých TRA. Příklad tkáňově specifického antigenu je inzulín. Na expresi AIRE proteinu zřejmě ale nebude závislých 100% tkáňově specifických antigenů, protože například hladina exprese dekarboxylázy kyseliny glutamové (GAD67) nebyla deficiencí AIRE proteinu ovlivněna.

Patologie.

Mutace v genu "AIRE" způsobují u člověka autoimunitní polyendokrinní syndrom (anglicky "APS – Autoimmune polyglandular syndrome", také známý jako "APECED – autoimmune polyendocrinopathy candidiasis ectodermal dystrophy"), který je charakteristický chronickou mukokutánní kandidózou, hypoparathyroiditýdou a Adisonovou chorobou. Přítomné mohou být také různé autoreaktivní protilátky specifické pro řadu TRA, například P450 (kůra nadledvin) nebo inzulín (slinivka břišní). Diagnostickým markerem mohou být i protilátky proti interferonu I. typu.  Podobně je tomu u Aire deficientních myší. Aire deficitní myši mají sníženou expresi TRA v thymu a dochází u nich k autoimunitní reakci na multiorgánové úrovni. Toto vzácné onemocnění se vyskytuje s větší prevalencí u určitých národů např. u Finů 1:25 000 a u Sardiňanů 1:14 000.  V současné době je známo zhruba 60 různých mutací v genu "AIRE" u pacientů s APECED. Mezi nejčastější patří R257X v exonu 6 a delece v exonu 8.

Exprese AIRE v periferních orgánech mimo brzlík.

V malém množství byla detekována exprese AIRE mRNA i mimo thymus v periferních lymfatických tkáních především v lymfatických uzlinách a slezině. AIRE mRNA byla na periferii detekována především ve stromálních buňkách lymfatických uzlin a sleziny. Stejně jako v mTEC buňkách i tyto tzv. eTAC (anglicky "extrathymic AIRE-expressing cells") exprimují tkáňově specifické antigeny a pravděpodobně tak přispívají k dodatečné negativní selekci autoreaktivních klonů T-lymfocytů v periferiních orgánech. Ke studiu exprese Aire proteinu na periferii se využívá transgenní myší model Adig ("Aire-Driven Igrp-Gfp"), který exprimuje zelený fluorescenční protein (GFP) a autoanitgen diabetu I typu IGRP ("islet specific glucose-6-phosphatase related protein") pod Aire promotorem. Exprese AIRE proteinu na periferii a jeho vliv na periferní toleranci je stále žhavým předmětem výzkumu.

Autoimunitní regulátor (, AIRE) je protein. Jedná se transkripční regulátor, který je u člověka kódovaný genem "AIRE" na chromosomu 21 q22.3. Je exprimován především buňkami lokalizovanými ve dřeni brzlíku (anglicky "thymus"), tzv. medulárními thymovými epiteliálními buňkami (anglicky "medullary thymic epithelial cells – mTEC"). Zásadním způsobem reguluje expresi tkáňově-specifických antigenů (anglicky "tissue-restricted antigens – TRA") a řídí tak negativní selekci autoreaktivních klonů T-lymfocytů. Zajišťuje tím, aby imunitní systém nenapadal tělo samotné.

Das Protein Autoimmun-Regulator (AIRE) ist ein Transkriptionsfaktor, der an der Vermeidung von Autoimmunität bei der Bildung von T-Zellen beteiligt ist.


Plány na rekonstrukci.

Po roce 2007, kdy se od dosud unitárních Českých drah oddělila nákladní divize ČD Cargo, zbyly osobnímu dopravci lokomotivy řad 750 a 754. U druhých jmenovaných téhož roku proběhly první modernizace prostřednictvím dosazení elektronického řídicího systému, diagnostiky a dalších, zatímco řada 750 zůstala v provozu v původním stavu. Byl proto vyhlášen projekt rekonstrukce, kterou měly projít zhruba dvě desítky strojů. Sledována byla především nižší spotřeba paliva, splnění ekologických limitů a v neposlední řadě i zlepšení pracovních podmínek obsluhy. Modernizaci finančně zaštítila společnost Impuls-Leasing-Austria, jenž odkoupila stroje určené k přestavbě. Dráhy se následně zavázaly modernizované stroje postupně pomocí zpětného leasingu splatit. Vítězem výběrového řízení se stala společnost CZ LOKO Česká Třebová, které byla zadána rekonstrukce 19 strojů. První přestavěná lokomotiva absolvovala zkušební jízdy koncem roku 2010 a konečný počet byl završen o dva roky později.

Technické řešení.

Lokomotiva je celkově opravena. Zachován byl hlavní rám, skříň lokomotivy, kabiny strojvedoucího a pojezd včetně podvozků. Hlavním prvkem modernizace je remotorizace dosazením nového dieselového motoru Caterpillar 3512C HD namísto původního agregátu ČKD K 12 V 230 DR, a náhrada trakčního dynama alternátorem Siemens s usměrňovačem. Modernizací prochází téměř celá strojovna, je dosazen i nový topný alternátor Siemens, nové pomocné pohony, nová elektroinstalace a vzduchotechnika, nově je dosazena elektrodynamická brzda. Kompletní rekonstrukce proběhla i v oblasti stanovišť strojvedoucího, která jsou vybavena klimatizací, digitálním řídicím systémem, mikrovlnnou troubou, rádiovým systémem TRS VS 67 a dalšími novými prvky. Díky dosazení UIC zásuvek jsou lokomotivy schopny provozu ve dvojicích (na kabel vícenásobného řízení) a část strojů byla upravena na ovládání z řídicích vozů. Také umožňují dálkově ovládat dveře přívěsných vozů podporovaných typů.  Stroj 750.703 vznikl z lokomotivy řady 753, vybavené parním vytápěcím zařízením. Oproti ostatním strojům, vzniklým z řady 750, muselo na něj být elektrické vytápění dosazeno kompletně nové.  Všechny lokomotivy byly v rámci rekonstrukce nalakovány do modrého korporátního nátěru Českých drah (stylu Najbrt), od čísla 712 v jeho vylepšené novější verzi.

Provoz.

Lokomotivy byly poprvé nasazeny na trasu Praha – Příbram – Písek – České Budějovice, aby nahradily dožívající lokomotivy řady 749. První stroj 750.701 byl poprvé nasazen na vlak s cestujícími dne 7. ledna 2011, a to na vlacích R 1248 a R 1253. Následovalo dodání tříkusové série do pražského depa a další dokončené stroje již odcházely do dep Brno a Trutnov. V těchto služebnách částečně nahrazují zastaralé a nehospodárné stroje řad 750 a 754. V olomouckém depu zase nahrazují stroje řady 749, zatímco novější řada 754 je vedena jako záložní. V souvislosti s dokončením dodávek řady 750.7 byla na jaře 2014 z provozu osobního dopravce odstavena poslední lokomotiva 750.118 a odvezena do Plzně na náhradní díly.  Od jízdního řádu 2012/2013 byly lokomotivy nasazeny do vozby rychlíků Praha – Rakovník, kde byly provozovány ve vratné soupravě spolu s řídícím vozem řady 80-29.2 a vagóny Bdtn. Zatímco na trasu Praha – České Budějovice, kde jejich provoz začínal, byl pravidelně nasazován pouze jediný pražský stroj 750.705 na dvou párech rychlíků týdně. Po třech letech byl tento výkon pro neefektivitu zrušen (převzaly jej motorové vozy řady 842) a stroj 750.705 přešel do Brna. V témže jízdním řádu nově začal jezdit stejný stroj 750.705 na osobních vlacích na trase České Budějovice – Nové Údolí v letním období od 27. dubna do 14. září (prvně 11. června). I zde se již neobjeví a sezónní vlaky na Šumavě byly od roku 2015 do roku 2017 plně v režii budějovické řady 754, od JŘ 2017/2018 zde zajišťuje dopravu společnost GW Train Regio.  V roce 2019 přichází velká redislokace většiny lokomotiv. Koncem roku postupně odchází Trutnovské stroje (čísel 701, 702, 703) do Šumperku, kde nahrazují zdejší stroje (čísel 715, 716, 717, 718). Šumperské 750.7 jsou redislokovány do Bohumína, kde nahrazují starší lokomotivy řady 754 (které následně odchází do Trutnova). Dvě lokomotivy opouští i brněnské depo. První 750.704 přecestovala do Šumperka a druhá 750.719 byla redislokována do Bohumína. Následně se vrací trutnovská lokomotiva 750.714 z opravy v CZ-LOKO Česká Třebová, kam byla zaslána pro opakované poruchy spalovacího motoru. Po opravě se ale už do Trutnova nevrátí. Lokomotiva putuje do depa v Brně jako náhrada za 750.719. Změny se nevyhnuly ani Rakovnickým strojům (Čísel 705, 706, 707 a 708). Jejich výkony na rychlíkách z Rakovníku do Prahy od jízdního řádu 2019/2020 obsluhuje dopravce ARRIVA vlaky. Všechny tamější lokomotivy jsou s novým jízdním řádem přesunuty do Prahy, kde jsou nasezeni na rameni osobních vlaků Praha - Mělník a Praha - Mladá Boleslav společně s řídícími vozy ABfbrdtn795 a přívěsnými vozy Bdtn.  Od jízdního řádu 2018/2019 lokomotivy přestaly obsluhovat tato ramena rychlíků a spěšných vlaků:  Lokomotivy v jízdním řádu 2019/2020 obsluhují tyto ramena:

Lokomotivy 750.7 je dieselelektrická lokomotiva, vzniklá rekonstrukcí původních strojů řad 750 a 753 společností CZ LOKO pro České dráhy. Při modernizaci je provedena náhrada původního spalovacího motoru novějším, upraveno je i celé pohonné soustrojí a rekonstruována stanoviště strojvedoucího. Mezi lety 2010–2012 vzniklo 19 strojů, určených především pro dopravu rychlíků a osobních vlaků.

Die Fahrzeuge der ČD-Baureihe 750.7 sind dieselelektrische Lokomotiven des tschechischen Eisenbahnverkehrsunternehmens České dráhy (ČD) für den Schnell- und Eilzugverkehr. Sie entstanden im Rahmen eines Rekonstruktionsprogrammes aus Fahrzeugen der Baureihe 750 (vormals T 478.3).


Život.

V letech 1973 až 1977 vystudoval Vojenské gymnázium v Moravské Třebové a po maturitě v roce 1977 zahájil studia oboru dělostřelectva a raketového vojska na Vysoké vojensko velitelsko-technické škole Martině a po redislokaci této školy v roce 1979 dokončil studia ve Vyškově. V první polovině 80. let 20. století byl postupně velitelem čety raketového vojska, zástupcem velitele baterie, velitelem palebné baterie a starším důstojníkem správy raketového vojska.  Mezi roky 1986 a 1989 absolvoval interní postgraduální studium na Vojenské akademii v Brně, konkrétně obor velitelsko-štábní: raketové vojsko a dělostřelectvo. Na přelomu 80. a 90. let působil jako starší důstojník správy Vojenské policie MO.  V roce 1993 byl účastníkem informačního kurzu francouzského četnictva v Paříži, po návratu se stal zástupcem velitele velitelství Vojenské policie v Praze. Mezi lety 1994 až 1997 byl ředitelem Úřadu Vojenské policie, následně byl v roce 1997 jmenován náčelníkem Vojenské policie a tuto funkci vykonával až do roku 2004. Jedinou přestávku tvořil rok 1999, kdy si rozšířil vzdělání na Vševojskové škole obrany ("L’École militaire") v Paříži.  V letech 2004 až 2007 a znovu v letech 2011 až 2014 byl přidělencem obrany ČR ve Francii. V letech 2007–2008 působil jako ředitel sekce rozvoje druhů sil Ministerstva obrany ČR.

Působení na Generálním štábu Armády ČR.

V roce 2008 byl jmenován zástupcem náčelníka Generálního štábu Armády ČR, náčelník štábu AČR, tuto funkci zastával do roku 2011. Na GŠ Armády ČR se vrátil dne 1. srpna 2014 jako 1. zástupce náčelníka Generálního štábu Armády ČR.  V lednu 2015 schválila Vláda ČR jednomyslně jeho nominaci na post náčelníka Generálního štábu Armády ČR. Funkce se ujal dne 1. května 2015.  Na konci dubna 2018 ve funkci skončil a nahradil jej generálporučík Aleš Opata. Generál Bečvář k 30. červnu 2018 ukončil služební poměr a odešel do výslužby.

Působení v soukromém sektoru.

V lednu 2019 se Josef Bečvář stal prezidentem zbrojařské firmy Glomex Military Supplies. Firmu si vybral kvůli nabídce plnohodnotné manažerské pozice, v níž má zodpovědnost za strategii, marketing i práci v týmech řešících dílčí projekty. A jelikož část života strávil ve Francii, rozšiřuje spolupráci Glomexu s francouzským obranným průmyslem a hledá obchodní příležitosti i ve frankofonních zemích.

Zájmy a soukromí.

Generál Bečvář má od dětství zájem o koně a je aktivním chovatelem dostihových koní. V prosinci 2019 byl zvolen prezidentem Jockey Clubu, což je nejvyšší autorita českého dostihového sportu. Josef Bečvář žije v Praze, je ženatý. Hovoří plynně francouzsky a ovládá angličtinu.

Josef Bečvář (* 11. srpna 1958 Plzeň) je český voják, armádní generál Armády České republiky, v letech 2015–2018 byl náčelníkem Generálního štábu Armády České republiky – nejvyšším vojenským představitelem Armády ČR. Po odchodu do výslužby se generál Bečvář stal prezidentem obchodní společnosti Glomex Military Supplies a v červnu 2019 byl zvolen viceprezidentem pro strategické plánování Asociace obranného a bezpečnostního průmyslu České republiky (AOBP). Rovněž se angažuje v českém dostihovém sportu.

Josef Bečvář (* 11. August 1958 in Pilsen) ist ein tschechischer General und war von 2015 bis 2018 Chef des Generalstabs der Tschechischen Armee und somit der höchste militärische Repräsentant der Armee.


Rozšíření.

Roste hlavně v jižní a střední Evropě (severní hranice výskytu prochází jihem Francie a Německa, Českou republikou, Slovenskem a Ukrajinou) a dále na východě v Malé Asii, okolí Kavkazu a na severozápadě Afriky. Tato krátce vytrvalá bylina roste na teplých, humózních, propustných, na živiny bohatých lesních půdách s vápencovitým podkladem.

Popis.

Rostlina s obvykle jedinou lodyhou, vyrůstající z hlíznatého kořene, která dorůstá do výše 40 až 90 cm a s jedinou přízemní listovou růžici. Přímá lodyha se v horní polovině někdy větví, po celé délce je porostlá rozvětvenými chlupy a její světlezelená barva občas přechází do fialové. Řapíkaté listy přízemní růžice bývají až 8 cm dlouhé a 4 cm široké, jsou vejčité až elipsovité, na bázi klínovitě zúžené a po obvodě nepravidelně zoubkované, v době kvetení již zasychají. Přisedlé listy, až 10 cm dlouhé a 2,5 cm široké, hustě porůstající lodyhu jsou podlouhlé až úzce obvejčité, bázi mají srdčitou s ouškami a na vrcholu jsou zahrocené nebo s tupou špičkou, po obvodě jsou listy plytce zubaté a směrem vzhůru se postupně zmenšují. Všechny listy rostliny jsou hustě porostlé rozvětvenými chlupy.  Z úžlabí listenů, tvarem podobných listům, vyrůstají na odstávajících stopkách oboupohlavné čtyřčetné květy tvořící terminální hrozen někdy i s 30 květy. Světlezelené vzpřímené kališní lístky jsou dlouhé až 4 mm, bledožluté korunní lístky bývají velké 8 × 3 mm. Šest tyčinek je čtyřmocných, čtyři nektaria tvoří kruh, horní semeník nese jednu čnělku s bliznou. Kvete od dubna do června.  Plody rostoucí v jednostranném plodenství jsou zploštělé pukající šešule o délce 80 až 120 mm a šířce 2 až 3 mm, na počátku zrání bývají přímé a později obloukovitě dolu ohnuté. Síťovitě žilnaté dvoupouzdré šešule jsou mezi semeny zaškrcované, trvalou čnělku mají až 2 mm dlouhou a chlopně bez výrazné střední žilky. V jedné řadě uložená tmavohnědá semena jsou široce vejčitá a zploštělá, 2 až 3 mm dlouhá a mají po celém obvodě asi 1 mm široký světlý lem.

Ohrožený druh.

Česká republika se nachází na okraji areálu rozšíření huseníku převislého který se v české krajině vyskytuje jen ojediněle. V zájmu zachování tohoto druhu i do budoucna byl v "Červeném seznamu cévnatých rostlin České republiky z roku 2012" zařazen do kategorie ohrožených druhů (C3) přestože zákonem chráněn není.

Externí odkazy.

Huseník převislý ("Arabis turrita") je řídce se vyskytující rostlina teplejších poloh, světle žlutými kvítky kvetoucí druh rodu huseník. Někdy bývá pod názvem "Pseudoturritis turrita" řazen do monotypického rodu "Pseudoturritis".

Die Turmgänsekresse ("Pseudoturritis turrita" ; Syn.: "Arabis turrita" ), auch Bogen-Gänsekresse oder Bogenfrucht-Gänsekresse genannt, ist die einzige Art der Pflanzengattung Pseudoturritis und innerhalb der Familie der Kreuzblütler (Brassicaceae). Sie ist hauptsächlich in Eurasien verbreitet.


Historie.

Všenory vznikly spojením dvou původně samostatných obcí: Všenory a Horní Mokropsy. První písemná zmínka o vsi Horní Mokropsy pochází z roku 1088, první zmínka o původních Všenorech pak z roku 1205.  Hranici mezi Všenorami a Horními Mokropsy historicky vymezoval tzv. Všenorský dub, který dosud stojí u křižovatky ulic Karla Majera a U dubu. Jeho parametry jsou uváděny obvod 555 cm, výška 13 m, stáří 320 let. (jiný zdroj uvádí stáří kolem 450 let, obvod 557 cm a výšku do 13 metrů) Je jedním z nejstarších dubů letních ve středních Čechách, roku 1982 byl vyhlášen památným stromem. Živá je již jen polovina jeho kmene, koruna však zůstává poměrně vyrovnaná.

Územněsprávní začlenění.

Dějiny územněsprávního začleňování zahrnují období od roku 1850 do současnosti. V chronologickém přehledu je uvedena územně administrativní příslušnost obce (osady) v roce, kdy ke změně došlo:

Rok 1932.

Ve vsi Všenory "(695 obyvatel)" byly v roce 1932 evidovány tyto živnosti a obchody: cihelna, obchod s cukrovinkami, drogerie, obchod s dřívím, Družstvo pro elektrisaci Všenor, holič, 3 hostince, 2 hotely (Pensionát Stejskal, Zdeňka), kosíkář, kovář, 2 krejčí, obchod s kůžemi, mlýn, 2 obuvníci, pekař, pohřební ústav, 2 řezníci, 2 obchody se smíšeným zbožím, stavební družstvo, tesařský mistr, 2 trafiky, truhlář, velkostatkář Hanuš Katolický.  Ve vsi Horní Mokropsy "(1100 obyvatel, katol. kostel, samostatná ves se poté stala osadou Všenor, později zanikla)" byly v roce 1932 evidovány tyto živnosti a obchody: lékař, bio Sokol, cihelna, Družstvo pro elektrisaci Horních Mokropsů, elektrárna, elektrotechnický závod, holič, 3 hostince, kolář, 2 košíkáři, kovář, 2 krejčí, lakýrník, 4 obuvníci, 2 obchody s ovocem, palivo, pekař, pokrývač, porodní asistentka, 4 povozníci, realitní kancelář, 6 rolníků, 2 řezníci, sadař, 8 obchodů se smíšeným zbožím, stavitel, 2 švadleny, tesařský mmistr, 3 trafiky, 2 truhláři, 2 zámečníci, zednický mistr.

Doprava.

Všenorským údolím a bývalým brodem přes Berounku mezi Horními a Dolními Mokropsy vedla Zlatá stezka, po níž putovali kupci od Jadranu k Baltu. V 19. století spojoval Horní a Dolní Mokropsy přívoz. Od roku 1862 spojuje Horní Mokropsy, které jsou od roku 1951 součástí Všenor, s Dolními Mokropsy, které jsou dnes součástí Černošic, železniční most. V únoru 1907 v souvislosti s projektováním projektování dvoukolejného železničního mostu začalo mezi zástupci Dolních a Horních Mokropes jednání o stavbě silničního mostu přes Berounku. Okresní výbor na Zbraslavi a ředitelství c. k. státních drah v Praze s projektem souhlasily. Zastupitelstvo Dolních Mokropes se 26. července 1907 usneslo, aby ředitelství c. k. státních drah zároveň se stavbou mostních pilířů pro železniční most přikročilo k jejich rozšíření, aby se na nich mohl konstruovat železný silniční most o minimální šířce 5 metrů. Dolnomokropeská kronika dále dodává, že silniční most nakonec bohužel postaven nebyl, ačkoliv pilíře byly postaveny na široké základně, důvody nepostavení však v kronice napsány nejsou. Dolní a Horní Mokropsy v minulosti spojovala též dřevěná lávka, kterou však vzala povodeň. Kolem roku 2006 byl diskutován záměr postavit na jejím místě novou lávku, ocelovou, vyvěšenou na pylon na všenorské straně řeky. V některých obdobích byl stavěn též sezónní pontonový most od černošické lokality V Lavičkách. Kolem roku 1985 byla v Akci Z k železničnímu mostu po straně přistavěna i ocelová lávka pro pěší a cyklisty. Nejkratší silniční spojení mezi Horními a Dolními Mokropsy vede devítikilometrovou oklikou přes Dobřichovice a Vráž.  Poblíž dolnomokropeského předmostí železničního mostu se nachází přístaviště Pláž, ze kterého od roku 2015 v letní sezóně zajišťuje společnost Pražské Benátky denně pravidelnou rekreační linkovou dopravu kolem Kazína do Černošic. Údolím Berounky vede přes Všenory železniční trať 170 Praha – Plzeň, respektive její příměstský úsek 171 Praha - Beroun. Je to dvoukolejná elektrizovaná celostátní trať, nyní součást 3. tranzitního koridoru, doprava na ní byla zahájena 14. července 1862, tehdy ještě byla jednokolejná. Původní mokropeský most byl dřevěný, roku 1876 byl nahrazen železným, v červenci 1911 byl zdvojkolejněn. 26. června 1872 byla u mostu v Dolních Mokropsech zřízena zastávka Mokropsy. Ve střední části Všenor se na ní nachází zastávka Všenory. Po trati 171 vede linka S7 (Úvaly - Praha - Beroun) v rámci pražského systému Esko s intervalovou dopravou. Dne 1. července 2015 na všenorskou zastávku kdosi pod oprýskanou tabuli s názvem zastávky připevnil čestné označení „nádraží Václava Klause“, na což upozornil senátor Václav Hampl na Facebooku a následně i celostátní tisk; SŽDC označila umístění úhledného nápisu na zanedbanou a počmáranou zastávkovou budovu za vandalismus a ještě téhož dne nápis odstranila.  Přes Všenory prochází silnice III/11510, která vede z hřebene Hřebenů z Řitky od silnice I/4 kolem Černolic a přes západní část Všenor pak proti toku Berounky do Dobřichovic k silnici II/115. Do východní části Všenor vede kolem železniční trati krátká slepá silnice III/11511.  Po silnici III/11510 projíždí přes Všenory autobusová linka PID 448 Karlík - Dobřichovice - Mníšek pod Brdy (v roce 2011 v pracovních dnech 8 párů spojů, v sobotu 3 páry spojů, v neděli 1 pár spojů, převážně v trase Dobřichovice - Mníšek pod Brdy, dopravce Martin Uher s. r. o.). Zavedena byla 28. května 2000, tehdy ještě pod číslem 348 a jen v trase Dobřichovice - Mníšek pod Brdy, a nahradila dřívější neintegrovanou linku ČSAD. Ve Všenorech má tři páry zastávek: „Všenory, sportovní areál“, „Všenory, U Kácovských“ a „Všenory, U Křížků“.

Obec Všenory se nachází v okrese Praha-západ, kraj Středočeský, při řece Berounce, pod kopcem Kámen, zhruba 19 km jihozápadně od centra hlavního města Prahy. Žije zde obyvatel.

Všenory (deutsch "Wschenor") ist eine Gemeinde in Tschechien. Sie liegt 20 Kilometer südwestlich des Stadtzentrums von Prag an dessen Stadtrand und gehört zum Okres Praha-západ. Zum Ende des 19. Jahrhunderts wandelte sich das Dorf in einen Erholungsort der Prager Oberschicht.


Děj.

V roce 1928 je světově uznávaný čínský kouzelník Wei Ling Soo, ve skutečnosti Brit Stanley Crawford (Colin Firth), požádán na vystoupení v Berlíně kolegou Howardem Burkanem (Simon McBurney), aby se pokusil odkrýt záhadu osoby vydávající se za médium. Proto s ním odjíždí na Francouzskou riviéru, kde má sídlo bohatá americká rodina. Mladý dědic majetku Brice (Hamish Linklater) je zamilován do půvabné Američanky Sophie Bakerové (Emma Stone), jež prezentuje své nadpřirozené schopnosti. Jako médium je schopna komunikovat se záhrobím i odhalovat minulost.  Racionální a sebestředný Stanley odmítá uvěřit schopnostem dívky. Přesto je nalomen, když jsou mu odhalována důvěrná fakta z jeho minulosti. Při autonehodě své tety Vanessy (Eileen Atkinsová), žijící také na riviéře, se dokonce začíná modlit k bohu, aby chvilkovou duchovní slabost v podobě modlitby nedokončil pro uvědomění si nesmyslnosti svého počínání. Zatímco Brice odjíždí na týden do Paříže, iluzionista se postupně sbližuje se Sofií. Ta mu odhaluje svou náklonnost. Přesto Stanleyho stále ovládá rozum a dívce doporučuje jistotu sňatku a luxusního života s bohatým dědicem, který ji plánuje hýčkat.  Pro odhalení Sophiina podvodu použije britský mág vlastního triku z vystoupení. Zatímco odchází z místnosti a v rozhovoru nechává Američanku s přítelem z mládí Howardem, dvojice se baví tím, jak nahlodali jeho cynické ego, když jim skočil na vějičku. Náhle se však otáčí křeslo, v němž sedí Stanley. Zpočátku je na oba nabroušený, že se ho snažili podvést. Méně úspěšný Howard mu záviděl slávu a dívce vyzradil podrobnosti jeho života, alespoň jednou chtěl slavnějšího kolegu převézt. Přesto dochází k usmíření.  Analyticky uvažující Stanley, jenž má vážnou známost, je zmaten niternými emocemi. Ty mu napovídají, že drobnou podvodnici miluje. Nabízí jí tak svatbu, ale je odmítnut, protože Sophie již kývla na nabídku bohatého mladíka. Přesto je později vyslyšen, když se dívka rozhoduje pro život po jeho boku, aby uposlechla hlasu svého srdce.

Produkce.

Herci Emma Stone a Colin Firth byli obsazeni v dubnu 2013. V červenci téhož roku bylo oznámeno, že si ve filmu zahrají také Jacki Weaverová, Marcia Gay Harden a Hamish Linklater. Ve stejné době začal Woody Allen natáčet v jižní Francii. V Severní Americe získalo distribuční práva studio Sony Pictures Classics.

Hudba.

Soundtrack.

K filmu byl vydán soundtrack.

Další skladby.

Skladby, které se objevily ve filmu, ale nebyly součástí soundtracku.

Recenze.

Filmová kritička Mirka Spáčilová udělila filmu hodnocení 60 % a k „příjemné prchavé retrokomedii“ uvedla: „"Vlastně se nic neděje, dívka předstírá trans, kouzelník ho vědecky rozebírá, v červeném kabrioletu nad modrým mořem vyrážejí na výlety jako z pamětnického filmu, jemuž jen vyčistili barvy a strojem času do něj přenesli jinou hereckou generaci. Ale v té starosvětské náladě tkví půvab snímku, slabšího než Jasmíniny slzy, ale silnějšího než Do Říma s láskou, pokud se poměřuje nejbližšími předchůdci".“

Kouzlo měsíčního svitu () je romantická filmová komedie z roku 2014, kterou napsal a režíroval Woody Allen. Děj příběhu se odehrává na sklonku dvacátých let 20. století na prosluněné Francouzské riviéře.

Magic in the Moonlight ist eine US-amerikanische Filmkomödie von Woody Allen. Der mit Colin Firth und Emma Stone in den Hauptrollen besetzte Film bedient sich des Zauberer-Motivs, das aus vorherigen Allen-Filmen wie "Scoop" bekannt ist, diesmal aber mit dem existentiellen Thema des gottlosen Universums verknüpft wird, das Allen zumeist in seinen Dramen (wie "Match Point") behandelt. Der Film feierte am 17. Juli 2014 seine Premiere in den USA und kam am 4. Dezember 2014 in die deutschen Kinos.


Popis.

Olovník je ocelový nebo bronzový šroub s otvorem procházejícím jeho podélnou osou. Otvor (dutina) je zalit olovem, slitinou olova, kdy je možno změnou poměru složek slitiny ovlivnit bod tání, nebo je jako výplň použita flexonová vložka, která je v olovníku zatemována, a to podle účelu použití. Podle požadavků se vyrábějí i olovníky s kónickým vrtáním sesazené širším místem vrtání k sobě. Závit pro upevníní olovníku může být klasický nebo kónický, hlava olovníku je šestihran, u ocelových olovníků je doporučován čtyřhran. Atypické provedení se provádí z důvodu zamezení záměny za běžný šroub, čímž by byla porušena bezpečnost provozu kotle. Použití slitin olova (obvykle s cínem) nebo změna vložky umožňuje změnu teploty vytavení náplně.

Funkce.

Správná funkce olovníku je podmíněna skutečností, že teplota tání výplně olovníku je bezpečně nižší, než teplota, která by způsobila materiálové změny stěn kotle, který je olovníkem chráněn. Za normálního stavu je vnější plášť topeniště, strop, kde je olovník umístěn, ochlazován vodou, která je v kotli ohřívána. Při poklesu hladiny vody dojde ke snížení odvodu tepla a tím se zvýší teplota stěny kotle. Při překročení teploty tání náplně olovníku se tato vytaví dříve, než začne měknout materiál kotlové stěny a pára unikající otvorem buď přímo utlumí plameny, nebo alespoň upozorní obsluhu na nebezpečný stav.  V některých případech u lokomotivních kotlů vytápěných mazutem nebyl tento zvuk slyšitelný z důvodu hluku mazutových hořáků. Ani vstřikování páry do mazutového plamene nepřineslo potřebné utlumení ohně a snížení teploty v topeništi.

Použití.

Olovníky se používají například u parních kotlů lokomotiv, parolodí a v mnoha dalších zařízeních s potřebou zajištění bezpečnosti provozu kotle. Z hlediska údržby musí být olovníky přístupné ze strany ohně i ze strany vody. Při vymývání kotle je třeba zajistit jejich čistění od usazeného kotelního kamene. Před uvedením kotle do provozu je obsluha povinna zkontrolovat jejich stav.  Po vytavení olovníku je podle předpisů nutno sepsat protokol a provést revizi topeniště i kotle. Podle výsledku revize se rozhodne o dalším používání kotle.

Olovník je tavná tepelná pojistka, chránící nádoby před tepelným poškozením. Je povinnou součástí některých typů parních kotlů, například lokomotivních. Je obvykle realizován jako speciální šroub s podélným otvorem, jenž je zalit snadno tavitelným materiálem (obvykle olovo). Pokud teplota přesáhne teplotu tání náplně, náplň vyteče z otvoru, tedy dojde k tzv. vytavení. Uvolněným otvorem začne do prostoru topeniště proudit pára s vodou, která svým hlukem varuje obsluhu před hrozícím vyhřátím kotle, následnou možnou explozí a částečně přispívá k hašení ohně.

Die Schmelzsicherungsschraube (auch Schmelzstopfen) ist ein Sicherheitsmechanismus für Druckgefäße. Schmelzsicherungsschrauben bestehen typischerweise aus Bronze, Messing oder Rotguss und besitzen ein konisches Loch. Das Loch ist zugelötet. Bei Erreichen der Schmelztemperatur des Lotes öffnet die Schraube und das unter Druck stehende Medium strömt aus.


Nomenklatura.

"Reynoutria × bohemica" Chrtek & Chrtková, 1983

Popis.

V podmínkách střední Evropy dosahují tyto rostliny výšky až 3 m, výjimečně až 4 m. Lodyhy jsou statné, přímé, větvené, silné, duté. Listy na hlavních větvích jsou až 25 cm dlouhé a 18 cm široké, na postranních větvích bývají menší, srdčitého tvaru, na spodní straně porostlé jemnými, téměř neznatelnými chloupky. Odlomené části oddenků a stonků křídlatky velmi snadno a dobře zakořeňují a porosty křídlatky jsou značně agresivní. Rozmnožuje se vegetativně, přičemž „dálnicí“ šíření jsou hlavně vodní toky. Vytváří husté porosty, které vytlačují původní rostlinstvo. K vytvoření nové rostliny postačí pouze pětigramový úlomek oddenku. Hubení je velmi obtížné, neboť je nutné zlikvidovat celý oddenkový systém. Nejúčinnější se ukázala kombinace mechanických a chemických metod.

Areál rozšíření.

Vznikla pravděpodobně křížením mateřských druhů ve střední Evropě, rozšířila se však i do Velké Británie a Severní Ameriky, kde všude je považována za invazní druh. Podle některých pramenů ("Flora of China") se však vyskytují podobní kříženci i v Číně.

Použití.

Křídlatka díky svému rychlému růstu tvoří velké množství biomasy a je jednou z rostlin, o které se uvažuje pro energetické využití. Z Japonska jsou hlášeny výnosy sušiny 12 až 29 t/ha. Podobných výnosů lze dosáhnout i ve střední Evropě.  Provádějí se experimenty s využitím křídlatek k odstraňování těžkých kovů (např. Pb, Cr, Co, As, Hg, Mn) z kontaminované zeminy s určitými pozitivními výsledky. Je však třeba upozornit, že křídlatka je v některých státech Evropy (včetně Česka) na seznamu karanténních plevelů. Proto je její využití jako energetické rostliny v Česku nepravděpodobné.  Křídlatka je jedlá, musí se utrhnout oddenek a sloupnout z něho svrchní slupku. Má jemnou kyselo-sladkou chuť. Její chuť je poměrně podobná rebarboře. Dá se použít do koláčů, buchet.  Václav Cílek v knize "Nejistý plamen" navrhuje pěstování křídlatky české jako obnovitelného zdroje energie.

Taxonomická poznámka.

Většina současných taxonomů řadí tohoto křížence i jeho mateřské druhy do rodu "Fallopia" Adans., 1763 – opletka. V Česku však přetrvává jeho zařazení do samostatného rodu "Reynoutria" Houtt., 1777.

Křídlatka česká ("Reynoutria" × "bohemica" Chrtek & Chrtková, 1983) je kříženec křídlatky japonské a křídlatky sachalinské, který byl poprvé popsán v roce 1983 z lokality nedaleko lázní Běloves (část města Náchod nedaleko česko-polského hraničního přechodu Náchod-Běloves/Kudowa Słone). Šíří se rychleji než rodičovské druhy. Jednotlivé rostliny nejsou jednotného vzhledu, ale tvoří řadu přechodných forem.

Der Bastard-Flügelknöterich ("Fallopia" ×"bohemica" (Chrtek & Chrtková) J.P.Bailey), auch Böhmischer Staudenknöterich Hybrid-Knöterich oder Bastard-Knöterich genannt, ist eine Hybride aus der Gattung Flügelknöteriche ("Fallopia") innerhalb der Familie der Knöterichgewächse (Polygonaceae). Sie ist eine natürliche, fertile Hybride aus Japanischem Staudenknöterich ("Fallopia japonica") und Sachalin-Staudenknöterich ("Fallopia sachalinensis").


Mistrovství Evropy ve fotbale hráčů do 21 let 2015 – soupisky

Skupina A.

Česko.

Trenér Jakub Dovalil nominoval v předběžné nominaci 25. května 2015 celkem 27 hráčů. Dne 7. června 2015 pak oznámil konečnou nominaci Česka na domácí mistrovství Evropy.  Hlavní trenér: Jakub Dovalil

Dánsko.

Dne 1. června 2015 oznámil Jess Thorup konečnou nominaci Dánska na šampionát. Těsně před zahájením turnaje přišlo mužstvo o středního obránce Jorese Okoreho, který se nedokázal zbavit zranění kolene. Nahradit jej musel Patrick Banggaard.  Hlavní trenér: Jess Thorup

Německo.

Trenér Horst Hrubesch nominoval v předběžné nominaci 26. května 2015 celkem 28 hráčů. Dne 7. června 2015 pak oznámil konečnou nominaci Německa na závěrečný turnaj.  Hlavní trenér: Horst Hrubesch

Srbsko.

Dne 29. května 2015 oznámil Mladen Dodić konečnou nominaci Srbska na mistrovství.  Hlavní trenér: Mladen Dodić

Skupina B.

Anglie.

Trenér Gareth Southgate nominoval v předběžné nominaci 20. května 2015 celkem 27 hráčů. Dne 2. června 2015 pak oznámil konečnou nominaci Anglie na závěrečný turnaj. V průběhu šampionátu, 18. června 2015, přišlo mužstvo o útočníka Saida Berahina, poté, co se zranil na tréninku. Nahradit jej musel jiný útočník Benik Afobe.  Hlavní trenér: Gareth Southgate

Itálie.

Trenér Luigi Di Biagio nominoval v předběžné nominaci 1. června 2015 celkem 27 hráčů. Dne 7. června 2015 pak oznámil konečnou nominaci Itálie na mistrovství Evropy.  Hlavní trenér: Luigi Di Biagio

Portugalsko.

Trenér Rui Jorge nominoval v předběžné nominaci 1. června 2015 celkem 25 hráčů. Dne 7. června 2015 pak oznámil konečnou nominaci Portugalska na šampionát.  Hlavní trenér: Rui Jorge

Švédsko.

Dne 2. června 2015 oznámil Håkan Ericson konečnou nominaci Švédska na šampionát. Těsně před zahájením turnaje (15. června 2015) přišlo mužstvo o pravého obránce Emila Kraftha poté, co si poranil záda. Nahradit jej musel jiný obránce Victor Lindelöf.  Hlavní trenér: Håkan Ericson

Zúčastnit se mohli pouze hráči narození po 1. lednu 1992 (na začátku kvalifikace jim muselo být maximálně 21 let). Každý národní tým musel mít družstvo složené ze 23 hráčů, z nichž tři museli být brankáři. Pokud byl hráč zraněný nebo natolik vážně nemocný, že k vůli tomu nemohl na turnaji nastoupit k prvnímu zápasu, mohl být nahrazen jiným libovolným hráčem, ale jen v případě, že lékař z lékařské komise UEFA a týmový lékař potvrdili, že úraz nebo nemoc je dostatečně vážná na tolik, aby dotyčnému hráči zabránila účasti na turnaji.

Diese Liste bietet eine Übersicht über die Aufgebote der teilnehmenden Mannschaften der U-21-Fußball-Europameisterschaft 2015 in Tschechien. Die Mannschaften sind nach den Vorrundengruppen geordnet und innerhalb der Gruppen alphabetisch sortiert.


Děj.

V roce 2029, vůdce lidského odporu, John Connor (Jason Clarke) zahajuje masivní finální útok proti Skynetu, což je umělá inteligence, která hodlá eliminovat lidskou rasu. Před tím, než odpor vyhraje útok, Skynet aktivuje stroj času a odešle časem terminátora T-800 (Arnold Schwarzenegger) zpět do roku 1984, aby zabil Johnovu matku, Sáru Connorovou (Emilia Clarke). Johnova pravá ruka, Kyle Reese (Jai Courtney), je dobrovolně odeslán časem, aby Sáru ochránil. Jak je Kyle odesílán ("Plave v magnetickém poli") strojem času, uvidí, jak je John Connor napaden, a Kyle přijímá nové vzpomínky z jeho dětství v roce 2017, kdy k válce nedošlo a je zde často řečeno "Skynet je Genisys".  Po přesunu do roku 1984 je terminátor T-800 zničen Sárou a Strážcem (Arnold Schwarzenegger), což je přeprogramovaný T-800, který byl odeslán časem do období, kdy bylo Sáře devět let, aby ji chránil.  Kyle "přichází" nedlouho po T-800 a je okamžitě napaden terminátorem T-1000 (Lee Byung-hun). Sára a Strážce zachrání Kyla a navedou T-1000 do pasti. Past vyjde a T-1000 je zničen za použití kyseliny. Kyle zjistí, že Sára a Strážce postavili provizorní stroj času podobný tomu vytvořený Skynetem. Strážce konečně zprovozní stroj času za použití CPU zničeného T-800. Sára plánuje cestovat do roku 1997 – do roku, kdy se Skynet uvědomí a rozpoutá válku. Když si uvědomí skutečnost, že časová osa byla změněna, nabyde Kyle přesvědčení, že budoucnost se změnila kvůli varování, které se mu dostalo ve vizi. Přesvědčí Sáru cestovat do roku 2017, kde chtějí zabránit spuštění Skynetu, jehož vytváření se zpozdilo.  V roce 2017 se Kyle a Sára zhmotní uprostřed rušné silnice v San Franciscu a jsou zatčeni městskou policií. Zatímco jsou léčeni v nemocnici kvůli zranění, které utrpěli na silnici, dozví se Sára a Kyle, že Skynet se nazývá "Genisys", a brzy bude spuštěn jako globální operační systém, který je prakticky ve všech počítačových zařízeních (i v mobilních telefonech). Najednou přijde John Connor a zachrání Sáru a Kyla, ale přijde i Strážce, který po celé roky vyčkával na příchod Sáry a Kyla. Strážce vystřelí po Johnovi, který nezemře a jak se ukáže, tak John je pokročilým typem terminátora – terminátor T-3000. Zatímco Kyle byl poslán zpět v čase, Skynet byl v podobě jednoho terminátora T-5000 (Matt Smith), který se po celou dobu vydával za Alexe – člena hnutí odporu. Ten napadl Johna a přeměnil ho v Terminátora T-3000. John byl pověřen zajištěním přežití Cyberdyne Systems a cestoval zpátky v čase, aby jim pomohl s vývojem Genisys.  Sára, Kyle a Strážce na chvíli zastaví Johna pomocí stroje na magnetickou rezonanci. Sára, Kyle a Strážce uprchnou do bezpečného úkrytu, kde uskuteční přípravy na zničení Cyberdyne, jakožto výrobce Genisysu. Mimo jiné jim Strážce poví, že T-3000 je tvořen hmotou na bázi stroje (nanoboty), a tuto hmotu drží pohromadě magnetické pole uvnitř T-3000 – toto vnitřní magnetické pole se dá narušit druhým magnetickým polem. T-3000 zničí jejich úkryt a Sára, Kyle a Strážce jsou nuceni uprchnout. Sára, Kyle a Strážce se zbaví Johna (spadne i s autobusem do vody), ale Sáru, Kyla i Strážce zatkne policie. Do policejní stanice se dostane i John T-3000 v podobě ženy. Sára, Kyle a Strážce uprchnou vrtulníkem z policejní stanice, ale John také a začne je pronásledovat. Během honičky ve vzduchu skočí Strážce do vrtule vrtulníku, který pilotuje John, a vrtulník havaruje. T-3000 John přežije pád a vstupuje do komplexu Cyberdyne, kde záměrně posouvá odpočítávání spuštění Genisysu z 13 hodin na 15 minut. Kyle, Sára a i Strážce, který pád přežil, vstoupí do budovy Cyberdyne. Na klíčových místech v objektu umišťují bomby, ale jsou zdrženy Johnem T-3000. Po krátkém boji a úmyslném ničení hologramů Skynetu se Sára, Kyle a hlavně Strážce finálně střetnou s T-3000 Johnem. Strážce "chytí" T-3000 Johna a spolu s ním vleze do prototypu stroje času. Také se blíží doba exploze nastražených bomb a proto Sára a Kyle utíkají do krytu. Stroj času, který vytváří silné magnetické pole, ničí Johna, ale i Strážce. Těsně před explozí jsou zbytky Strážce vyhozeny do tekutého kovu (mymetická polyslitina). T-3000 John je zničen a výbušniny explodují – budova Cyberdine se zřítí a odpočet Genisysu je vypnut – jádro Genisysu je zničeno.  Sára a Kyle v krytu úspěšně přečkali a přežili výbuch, ale po výbuchu se objeví Strážce – nyní vylepšen díky tekutému kovu a všichni se dostanou pryč z trosek budovy.  Trojice dojede k domu, kde bydlí Kyle stále jako dítě a starý Kyle řekne mladému, že "Skynet je Genisys", a aby si tuto zprávu stále opakoval (aby zajistili varování, které dostane Kyle při cestování časem a aby tyto události vedly k příchodu trojice do roku 2017).  Dále jde vidět, jak se Sára líbá s Kylem, ale Strážce z toho moc nadšený není. Trojice odjíždí autem vstříc travnaté krajině.  Scéna po titulcích ukazuje, že systémové jádro Genisysu se nachází v chráněné podzemní komoře, kde přežilo.

Pokračování.

Dne 5. září 2014 Paramount oznámil, že Terminator: Genisys bude první film v nové samostatné trilogii, se dvěma plánovanými pokračováními které mají být vydány 26. listopadu 2019 (Terminator Phoenix) a 29. června 2021, díl 3. Dne 24. února 2015, Schwarzenegger potvrdil, že se vrátí na všechna pokračování.

Terminátor Genisys (v anglickém originále Terminator Genisys) je americký sci-fi film. Snímek natočil v roce 2015 režisér Alan Taylor podle scénáře Laety Elizabeth Kalogridisové a Patricka Lussiera.

Terminator: Genisys (Originaltitel: "Terminator Genisys") ist ein US-amerikanischer Science-Fiction-Film des Regisseurs Alan Taylor, der am 1. Juli 2015 in den Vereinigten Staaten in die Kinos kam und am 9. Juli 2015 im deutschsprachigen Raum angelaufen ist. Die Weltpremiere von "Terminator: Genisys" fand bereits am 21. Juni 2015 in Berlin statt. Die Handlung des fünften Teils der Terminator-Reihe spielt in verschiedenen Zeiträumen zwischen 1984 und 2029. Die geschichtlichen Ereignisse und somit die gesamte Rahmenhandlung des Terminator-Universums laufen jedoch – beginnend mit einer Zeitreise ins Jahr 1973, von der in keinem bisherigen Film die Rede war – anders ab als in den Vorgängerfilmen. "Terminator: Genisys" bietet somit eine alternative Zeitlinie zu den Handlungen in "Terminator" (1984), "Terminator 2 – Tag der Abrechnung" (1991), "Terminator 3 – Rebellion der Maschinen" (2003) und "" (2009). Laeta Kalogridis und Patrick Lussier waren für das Drehbuch verantwortlich.


Historie společnosti.

"Časové období 1854 – 1883"  První norskou železnicí byla trať mezi městy Oslo a Eidsvoll, která byla otevřena 1. září 1854. Tato trať byla dlouhá 68 km a byla projektována na standardní rozchod kolejí. Celá trať končila u jezera Mjøsa a poté cestující mohli pokračovat parníkem až do Lillehammeru. Tato trať byla zkonstruována britskými inženýry a stavba byla financována britskou a norskou vládou. Tento projekt byl, i přes svou náročnost a nákladnost, velice výnosný a díky němu se celá odvětví průmyslu rychle rozvíjela. Podél trati byla současně budována i telegrafní vedení. Do roku 1926 byla společnost formálně soukromá, ale vláda si stále držela velký vliv.  Další tratí v Norsku se rozhodnutím norského Parlamentu z roku 1857 stala 23. června 1862 úzkorozchodná trať Hamar - Grundset. Poté nastal poměrně rychlý rozvoj železnic v celém Norsku, ale hlavně byl směřován do oblasti na jihu v okolí Osla.  "Založení NSB v roce 1883"  Norské státní dráhy (NSB) byly formálně založeny roku 1883 vládní komisí (Hovedstyrelsen), která byla vytvořena v roce 1857. Státní dráhy byly správně rozděleny do 6 oblastí - Kristiania (Oslo), Drammen, Hamar, Trondheim, Stavanger a Bergen. Pobočky v Kristiansandu, Narviku a Arendalu byly založeny později. Toto dělení vydrželo až do roku 1989.  "Velký rozvoj"  V roce 1890 se norský parlament rozhodl kompletně předělat celý projekt železnic v Norsku, který byl po sedm let zcela zastaven. Mnoho tratí bylo zrekonstruováno a Oslo se stalo centrálním bodem celého systému. Hlavní tratě byly dokončeny postupně - trať Bergen 1909, trať Dovre 1921, Severní dráha 1942 a trať Sørland 1944.  "Časové období 1945 – 1970"  Po druhé světové válce byl rozvoj tratí téměř zastaven s výjimkou prací na Severní dráze do Bodø. Také se pomalu začaly mnohé tratě elektrifikovat.  "Časové období 1970 – 1995"  "Časové období 1996 - současnost"

Norges Statsbaner (Norské státní dráhy, běžně známa jako NSB) je norská železniční společnost. Jejím vlastníkem je norská vláda. Společnost je největší dopravce v Norsku, protože pod její správu spadá také několik dceřiných společností jako například NSB Gjøvikbanen AS či Nettbus, které jsou také dopravními firmami. Nákladní doprava je oddělena do samostatné společnosti CargoNet. Dříve NSB vlastnila a spravovala tratě i nádražní budovy, ale dnes tato pravomoc náleží vládní agentuře Jernbaneverket.

Vy, offiziell Vygruppen AS, ist das größte Verkehrsunternehmen in Norwegen und betreibt als Eisenbahnverkehrsunternehmen die meisten Züge auf den Eisenbahnstrecken in Norwegen, sowie Regionalzüge in Schweden und des Weiteren auch Fernbusse in ganz Norwegen und in Schweden. Bis zum 23. April 2019 nannte sich Vy "Norges Statsbaner AS" (NSB, norwegische Staatsbahnen). Vy gehört dem Staat Norwegen und ist dem Verkehrsministerium (Samferdselsdepartementet) unterstellt. Das Unternehmen entstand 2002 aus der haftungsbeschränkten Gesellschaft "Norges Statsbaner BA".


Rámec teorie.

Předpokladem je, že Robinson Crusoe ztroskotal na opuštěném ostrově.  Základní související předpoklady o ekonomickém prostředí ostrova jsou tyto:  Na ostrově se nachází pouze jeden jedinec, sám Robinson Crusoe. Robinson Crusoe se chová jako producent s cílem maximalizovat profit, a zároveň jako spotřebitel s cílem maximalizovat užitek. Možnost obchodu může být do teorie představena přidáním další osoby do ekonomiky ostrova. Touto osobou je Robinsonův přítel, Člověk Pátek. Přesto že v románu se jedná o Robinsonova služebníka, v Robinsonově ekonomice je Pátek uvažován jako další člen ekonomiky ostrova s rovnocennými rozhodovacími právy jako Robinson. Společně s tím mohou být analyzovány podmínky Paretova optima pokud zároveň uvažujeme koncept boxového diagramu.  Crusoe má, podobně jako domácnosti (zdroje pracovní síly), na výběr dvě aktivity, které může provozovat – vydělávat (získávat příjem) nebo mít volno.

Funkce produkce a indiferenční křivka.

Příjmovou aktivitou se v tomto případě stává sbírání kokosů. Jak je obvyklé, čím více času využije pro svoje volnočasové aktivity, tím míň má jídla a obráceně, čím více času stráví sbíráním kokosů, tím míň času má na volnočasové aktivity.  Crusoova indiferenční křivka zobrazuje jeho preference pro rozdělení času na volno a sbírání kokosů, zatímco produkční křivka zobrazuje technologický vztah mezi tím, jak moc pracuje a tím, kolik kokosů nasbírá. Pokud jsou osy zachycující sběr kokosů a volný čas obrácené a zakreslené s Crusoovou indiferenční mapou a funkcí produkce, vznikne následující graf:  Křivka produkce je ve dvou dimenzionálním zobrazení konkávní a ve troj dimenzionálním zobrazení konvexní. To znamená, že čím déle Robinson pracuje, tím více kokosů bude schopný nasbírat. Jenže, vzhledem ke klesající mezní návratnosti práce, bude tento nárůst zisku kokosů s každou další hodinou práce menší.  Bod, ve kterém Crusoe dosáhne rovnováhy mezi počtem hodin strávených sbíráním kokosů a počtem hodin určených k relaxaci, je bodem, ve kterém se nejvyšší indiferenční křivka a funkce produkce dotýkají. Tohle bude Robinsonovým ideálním bodem za předpokladu, že technologická omezení jsou daná a nemůžou být změněna. V tomto rovnovážném bodě musí být sklon nejvyšší indiferenční křivky roven sklonu produkční křivky.  Vzpomeňme, že mezní míra substituce ve spotřebě vyjadřuje míru ochoty spotřebitele vyměnit jeden produkt za druhý se zachováním stejné úrovně užitku. Dále že mezní produkt vkladu je extra výstupem (produktem), který je možné vyprodukovat použitím jedné další jednotky vkladu, pokud předpokládáme, že množství ostatních vkladů do produkce se nezměnilo. Pak platí  kde  a

Crusoova mnohostranná role.

Předpokládejme, že se Crusoe rozhodne, že přestane být jak producentem tak spotřebitelem najednou. Rozhodne se, že jeden den bude producentem a druhý sem bude spotřebitelem. Jeho dvě role výrobce a spotřebitele jsou rozděleny a studovány odděleně, abychom porozuměli elementární formě spotřebitelské teorie a výrobní teorie v mikroekonomii. Aby mohl rozdělit svůj čas mezi výrobu a spotřebu, musí vytvořit dva oddělené trhy, trh s kokosy a trh práce. Crusoe také založí firmu, jejímž bude jediným majitelem. Firma se bude snažit maximalizovat zisky rozhodováním, kolik pracovní síly najmout a kolik kokosů vyprodukovat vzhledem k jejich ceně. Jako zaměstnanec této firmy bude Crusoe pobírat mzdu, jako majitel této firmy bude vlastnit veškeré zisky a jako spotřebitel bude rozhodovat, kolik výrobků firmy zakoupit na základě své mzdy a převažující tržní ceny. Předpokládejme, že Robinson vytvořil pro své potřeby fiktivní měnu `dolary`. Dále pro zjednodušení předpokládejme, že cena jednoho kokosu je 1 dolar. Tento předpoklad zjednoduší kalkulace v početních příkladech, protože zahrnutí ceny do výpočtu nezmění výsledek analýzy.

Producent.

Předpokládejme, že firma vyprodukuje určitý počet kokosů C. π představuje výši zisku. Předpokládejme také, že když mzdová sazba, za kterou firma zaměstnává pracovní sílu, je w, L je počet pracujících, kteří budou zaměstnáni.  π = C - wL  C = π + wL  Výše uvedená funkce popisuje izozisková linie. Zisky lze maximalizovat, když se mezní produkt práce rovná mzdově sazbě (mezní náklady produkce). Symbolicky,  MP = "w"  Graficky, izozisková linie musí být tečnou funkce produkce.  Výši zisku, kterou bude „firma“ Robinsona Crusoe mít, měří právě vertikální průsečík izoziskové linie. Díky takovéto výši zisku, Π, je možné nakupovat kokosy za Π dolarů. Vzhledem k tomu, že cena kokosu je 1 dolar, Π kokosů může být zakoupeno. Firma také vyhlásí dividendu Π dolarů. To bude dáno jedinému akcionáři firmy, a to Robinsonovi samotnému.

Konzument.

Jako spotřebitel bude muset Crusoe rozhodovat o tom, jak moc bude pracovat (nebo mít volno), a tedy konzumovat. Může se rozhodnout, že nebude pracovat vůbec, protože má Π dolarů, jelikož vlastní akcie své firmy. Místo toho uvažujme o realističtějším případu, kdy se rozhodne pracovat na několik hodin. Tato volba práce je znázorněná na obrázku 4:  Je třeba si uvědomit, že pracovní síla je považována za "špatnou", tedy za komoditu, která se spotřebiteli nelíbí. Její přítomnost ve spotřebitelském koši snižuje celkovou užitečnost. Na druhou stranu kokosy jsou zboží, proto mají indiferenční křivky sklon. Maximální pracovní síla je označena L‘. Vzdálenost od L‘ do L* (vybraná pracovní síla) značí Robinsonův volný čas.  Všimněte si Crusoovi rozpočtové linie. Má sklon w a prochází bodem (0, Π). To znamená že, i když zásobuje 0 pracovních sil, má Π množství kokosových ořechů (dolarů) na konzumování. S ohledem na mzdovou sazbu si Crusoe zvolí, kdy bude pracovat a kolik toho spotřebuje v tomto bodě, kde  MRS = "w"

Rovnováha.

Při rovnováze se poptávka kokosů bude rovnat jejich nabídce a poptávka po pracovní síle se bude rovna  t nabídce pracovních sil.  Podle grafu toto nastane, když jsou diagramy v rámci spotřebitele a výrobce překryty  V důsledku toho, použití tržního systému má stejný výsledek jako volba maximalizace užitečnosti a minimalizace nákladů. To je důležitý výsledek, protože to znamená, pokud mluvíme o makro úrovni, že v ekonomii existuje soubor cen vstupů a výstupů tak, že firmy maximalizují zisk a užitečnost, což má za následek stejnou nabídku na všech trzích. To znamená, že může existovat konkurenční rovnováha. Výhodou konkurenční rovnováhy je, že je dosažitelná účinná alokace zdrojů. Jinými slovy, žádný ekonomický činitel nemůže být bohatší, aniž by tím pohoršil jinému ekonomickému činiteli.

Možnosti produkce s dalším zbožím.

Předpokládejme, že existuje další komodita, kterou může Crusoe produkovat kromě kokosů, například ryby. Robinson se musí rozhodnout, kolik času si vyhraní pro obě aktivity a také kolik kokosů sesbírá a kolik ryb uloví. Obě činnosti zaberou Crusoovi jinou časovou délku, a proto je důležité vzít v úvahu výrobní možnosti. Ty jsou popsány na obrázku číslo 6:  Crusoe musí zvolit určité hranice produkce, které v ekonomii nazýváme hranice produkčních možností. Tato křivka měří proveditelnou výrobu, které Crusoe může dosáhnout, ačkoliv je technologicky omezen a má jen dané množství prostředků. V tomto případě je omezen počtem pracujících.  Na obrázku 6 je základní předpoklad obvyklého klesání výnosu z rozsahu vzhledem k němuž jsou hranice produkčních možností konkávní. Pokud předpokládáme rostoucí výnosy z rozsahu, například kdyby se Crusoe pustil do masové výroby, a tak by čelil snižováním nákladu, hranice produkčních možností by byla konvexní. Hranice produkčních možností je lineární se sklonem dolů v následujících dvou případech:  1) Pokud technologie pro sběr kokosů a chytání ryb vykazuje konstantní výnos z rozsahu  2) Pokud je ve výrobě pouze je vstup.  Tudíž v ekonomice Robinsona Crusoe budou hranice produkčních možností lineární díky přítomnosti jediného vstupu.

Mezní rychlost transformace.

Předpokládejme, že Crusoe produkuje 4 libry ryb nebo 8 liber kokosových ořechů za hodinu. Pokud věnuje Lf hodin rybaření a Lc hodin na sběr kokosů, bude produkovat 4Lf liber ryb a 8 Lc liber kokosových ořechů.  Předpokládejme, že se rozhodne pracovat 12 hodin denně. Pak budou výrobní možnosti sestávat, ze všech kombinací ryb, F, kokosů, C.  F=4Lf  C=8Lc  Lf+Lc=12  F/4+C/8=12  Tato rovnice představuje Crusoeho PPF. Sklon tohoto PPF měří mezní rychlost transformace (MRT), tj. kolik z prvního zboží se musí vzdát, aby se zvýšila produkce druhého zboží o jednu jednotku. Pokud Crusoe pracuje o jednu hodinu méně na lovení ryb, bude mít o 4 ryby méně. Jestli tuto hodinu navíc věnuje sbírání kokosů, bude mít 8 dalších ořechů navíc.

Relativní výhoda.

V této části je zavedena možnost obchodování přidáním další osoby do ekonomiky. Předpokládejme, že nový pracovník, který je přidán k ekonomice RC, má různé dovednosti ve sbírání kokosů a lovení ryb. Druhou osobu nazýváme „Pátek“.  Pátek může produkovat 8 liber ryb nebo 4 libry kokosových ořechů za hodinu. Pokud se i on rozhodne pracovat 12 hodin, budou jeho výrobní možnosti stanoveny následujícími vztahy:  F=8Lf  C=4Lc  Lf+Lc=12  è F/8+ C/4= 12  To znamená, že za každou libru kokosových ořechů, které se Pátek vzdá, může vyprodukovat o 2 libry ryb navíc.  Lze tedy říct, že Pátek má při lovu ryb komparativní výhodu, zatímco Crusoe má komparativní výhodu při sběru kokosových ořechů, Jejich příslušné PPF lze zobrazit v následujícím diagramu:  Společné výrobní možnosti stanovené na krajní pravici ukazují celkové množství obou komodit, které mohou Crusoe a Pátek společně. Kombinuje to nejlepší z obou pracovníků. Pokud oba budou pracovat pouze a sběru kokosových ořechů, hospodářství bude mít celkem 144 kokosů, 96 od Crusoa a 48 od Pátku. (To lze získat nastavením F=0 v jejich příslušných PPF rovnicích a jejich sečtením). Zde je sklon kloubového PPF -1/2.  Pokud chceme více ryb, měli bychom přemístit osobu, která má srovnávací výhodu v lovu ryb (zde je to Pátek), ze sběru kokosu. Když Pátek produkuje 96 liber ryb, je plně obsazen. Pokud má být produkce ryb v tomto bodě zvýšena, musí Crusoe začít lovit ryby. Zde je sklon společného PPF -2. Pokud chceme produkovat pouze ryby, bude mít ekonomika 144 liber ryb, 48 od Crusoa a 98 od Pátku. Společný PPF je tedy zauzlený, protože Crusoe a Pátek mají komparativní výhody v různých komoditách. Jak ekonomika získává stále více způsobu produkce a různých komparativních výhod, stává se PPF konkávní.

Paretova účinnost.

Předpokládejme, že v Páteční, Crusoovy ekonomice jsou k dispozici pro spotřebu C jednotky kokosu a F jednotky ryb. S ohledem na tento nadační svazek (C,F) lze Paretův efektivní svazek určit na základě vzájemné tečnosti křivky Crusoe a Pátek, je podél Paretův set. Toto jsou svazky, u kterých jsou Crusoeova a Páteční mezní míra substituce stejná. V jednoduché devizové ekonomice popisuje kontraktová křivka soubor balíčků, které vyčerpávají zisky z obchodu. Ale v ekonomice Robinson Crusoe / Pátek je další způsob, jak vyměnit zboží – vyrobit méně jednoho a více druhého.  Z obrázku 8 je zřejmé, že ekonomika pracující v poloze, kde MRS buď Crusoe nebo Pátek, se nerovná MRT mezi kokosovými ořechy a rybami, nemůže být Pareto efektní. Je tomu tak proto, že míra při které je, řekněme Pátek, ochotná obchodovat s kokosovými ořechy pro ryby, se liší od míry, za kterou lze kokosové ořechy přeměnit na ryby. Existuje tedy způsob, jak vylepšit Pátek, změnou uspořádání výroby.  MRT = MRS  Toho lze dosáhnout na konkurenčním trhu decentralizací rozhodnutí o výrobě a spotřebě- Crusoe a Pátek vyřeší své vlastní problémy s tím kolik toho samostatně spotřebují a vyprodukují.

Ekonomika Robinsona Crusoe ( je pojem, který označuje jednoduchou konstrukci používanou ke studiu určitých fundamentálních problémů v ekonomii. Ekonomika Robinsona Crusoe předpokládá ekonomiku s jedním spotřebitelem, jedním výrobcem a dvěma druhy zboží. Jméno Robinsonova ekonomika je odvozené od stejnojmenného románu, který napsal Daniel Defoe v roce 1719, pojmenovaného Robinson Crusoe.

Die Robinson-Crusoe-Wirtschaft, aufbauend auf dem Roman „Robinson Crusoe“ von Daniel Defoe aus dem Jahr 1719, beschreibt eine Ein-Personen-Wirtschaft mit einem Konsumenten, einem Produzenten und zwei Gütern die zur Verfügung stehen.


Biografie.

Narodil se v etnicky německém Tachově a vychodil německé gymnázium v Plzni. Teprve pak studoval na české univerzitě v Praze, kde promoval roku 1888 a roku 1892 se stal advokátem. Jako advokát zastával od roku 1905 post místopředsedy advokátní komory v Praze a potom téměř po 15 let i jejího předsedy. Zabýval se jazykovým právem autorským a živnostenským právem, porotními soudy a dějinami advokacie. Přispíval do denního i odborného tisku. Publikoval studie "O novém zákoně autorském", "O reformě porot", "O živnostenském soudnictví" atd.  Angažoval se ve veřejném životě. Roku 1895 spolupodepsal Manifest české moderny. Politicky aktivní byl již za Rakouska-Uherska. Původně byl členem staročeské strany. Profiloval se jako odborník na jazykové otázky v mnohonárodnostním Rakousku-Uhersku. V roce 1899 se přiklonil ke skupině okolo Tomáše Masaryka a podílel se na vzniku takzvané realistické strany (oficiálně Česká strana lidová), pro kterou napsal kapitolu o jazykové otázce do jejího programu.  Od roku 1907 byl poslancem Českého zemského sněmu, nyní za mladočeskou stranu. Ve volbách do Říšské rady roku 1911 se stal poslancem Říšské rady (celostátní parlament), kam byl zvolen za okrsek Čechy 20. Usedl za mladočechy do poslanecké frakce Český klub. Ve vídeňském parlamentu setrval do zániku monarchie.  V roce 1916 obhajoval před vojenským soudem dr. Karla Kramáře, Aloise Rašína a Vincence Červinku v jejich procesu, v kterém byli obžalováni z velezrady.  Po vzniku Československa působil v diplomatických službách. Byl československým zplnomocněncem pro labskou plavbu na území Německa. Později se stal prezidentem Nejvyššího účetního kontrolního úřadu.  Zemřel roku 1933 po delší nemoci v podolském sanatoriu v Praze.

Eduard Koerner, někdy psán jako "Körner" (5. srpna 1863 Tachov – 29. března 1933 Praha), byl český advokát a politik.

Eduard Koerner, auch: Edvard Koerner (* 6. August 1863 in Tachau, Böhmen, Kaisertum Österreich; † 29. März 1933 in Prag, Tschechoslowakei) war ein tschechischer Politiker und Jurist. Er war Abgeordneter zum Österreichischen Abgeordnetenhaus und Abgeordneter zum Böhmischen Landtag.


Objevení skupiny.

22. října 2014 japonská antivirová společnost "Trend Micro" objevila skupinu, která stála za malwarem Sofacy a označila jí jako "Operation Pawn Storm". Název byl vybrán s ohledem na to, že skupina použila "dva nebo více souvisejících nástrojů / taktik k útoku na konkrétní cíl podobně jako v šachové strategii" známé jako Pawn Storm (Útok pěšcem).  Společnost "FireEye" vydala podrobnou zprávu o Fancy Bear v říjnu 2014. Zpráva označila skupinu za pokročilou a trvalou hrozbu 28 (anglicky "Advanced Persistent Threat" 28, tedy "APT28") a popsala, jak hackerská skupina využívala "zero day" zranitelnosti operačního systému Microsoft Windows a Adobe Flash. Společnost "FireEye" ve zprávě uvádí, že našla indicie o tom, že je skupina "sponzorována vládou se sídlem v Moskvě". Jako důkazy uvádí skutečnost, že byl malware sestaven primárně v ruském jazykovém prostředí a k sestavování došlo v průběhu pracovní doby moskevského časového pásma. Laura Galante ze společnosti "FireEye" označila aktivity skupiny za "státní špionáž" a uvedla, že mezi cíle patří také "média nebo vlivné osoby".  Název "Fancy Bear" (vymyšlený, lákavý medvěd) je kódové označení, jaké Dmitri Alperovitch používá pro hackerské skupiny. "Medvěd" ("Bear") označuje skutečnost, že hackeři pocházejí z Ruska. "Vymyšlený, lákavý" ("Fancy") odkazuje na slovo "Sofacy", které analytik našel v malwaru. Slovo mu připomnělo píseň Fancy od zpěvačky Iggy Azaley.

Připisované útoky.

Mezi cíle Fancy Bear patří vlády a armády východní Evropy, Gruzie, Kavkazu, Ukrajiny a organizace jako NATO. Dále američtí dodavatelé vojenské techniky, společnosti Academi, Science Applications International Corporation (SAIC), Boeing, Lockheed Martin a Raytheon. Fancy Bear také cílí na ruské občany, kteří jsou politickými oponenty Kremlu, včetně bývalého ropného magnáta Mikhaila Chodorkovského a Mariji Aljochinové z kapely Pussy Riot. Bezpečnostní firma "SecureWorks", se sídlem ve Spojených státech, dospěla k závěru, že od března 2015 do května 2016 nebyli mezi cíli "Fancy Bear" pouze členové Demokratické strany, ale i desítky tisíc odpůrců Putina a Kremlu v USA, Ukrajině, Rusku, Gruzii a Sýrii. Seznam napadených zahrnuje např. Eliota Higginse a Bellingcat, nejméně 50 zahraničních korespondentů nezávislých médií sídlících v Moskvě, třicet ukrajinských médií, zaměstnance nezávislých a mainstreamových ruských médií. V roce 2019 byly napadeny evropské kanceláře amerických think tanků Aspen Institute, German Marshall Fund nebo German Council for Foreign Relations.  Na druhou stranu byla za cíl vybrána jen hrstka členů Republikánské strany. Analýza 4700 napadených e-mailových účtů, provedená Americkou tiskovou agenturou dospěla k závěru, že žádná jiná země než Rusko by neměla zájem útočit na tolik velmi odlišných cílů, jejichž jediný společný znak je zájem o ruskou vládu.  První malware skupiny Fancy Bear z let 2011-2012 nese název Sofacy nebo též SOURFACE. Během roku 2013 skupina přidala další nástroje a zadní vrátka, včetně CHOPSTICK, CORESHELL, JHUHUGIT a ADVSTORESHELL.

Útoky na novináře v Rusku, USA, na Ukrajině a jinde (2014-2017).

Od poloviny roku 2014 do podzimu roku 2017 se skupina Fancy Bear zaměřila na celou řadu novinářů ve Spojených státech, na Ukrajině, v Rusku, Moldavsku, v Pobaltí a dalších zemích, která publikovala články diskreditující Putina a Kreml. Podle agentury AP a společnosti SecureWorks jsou novináři třetí největší skupinou, na kterou se Fancy Bear zaměřili, hned po diplomatickém sboru a amerických Demokratech. Mezi cíli Fancy Bear se objevili:

Útok na německý parlament (2014).

Fancy Bear jsou pravděpodobně odpovědní za kybernetický útok na německý parlament, který začal v prosinci roku 2014 a trval šest měsíců.  Hackerská skupina je také podezřelá z toho, že v srpnu 2016 provedla phishingové útoky na členy Bundestagu z několika politických stran. Mezi cíli se ocitla Sahra Wagenknecht, předsedkyně strany Linken, strany Junge Union a CDU Sársko. Úřady se obávaly, že hackeři budou shromažďovat citlivé informace, kterými by před volbami manipulovali veřejnost.

Vyhrožování smrtí manželkám amerických vojáků (2015).

10. února 2015 pět manželek amerických vojáků obdrželo výhrůžky smrtí od hackerské skupiny, která si říkala "CyberCaliphate" a která o sobě tvrdila, že je z ISIS. Další vyšetřování odhalilo, že se jednalo o útok skupiny Fancy Bear, protože e-maily obětí byly nalezeny v seznamu cílů jejich phishingového útoku. Ruští trollové byli známí tím, že rozdmychávají zvěsti o hrozbě islámských teroristických útoků na americké půdě, aby zde zaseli strach a politické napětí.

Útok na francouzskou televizní síť TV5Monde (2015).

8. dubna 2015 byla francouzská televizní síť TV5Monde obětí počítačového útoku skupiny hackerů, která si říkala "CyberCaliphate" a tvrdila o sobě, že má vazby na teroristickou organizaci islámský stát. Francouzští vyšetřovatelé později odmítli teorii, že za kybernetickým útokem stojí militantní islamisté. Podezření naopak padlo na Fancy Bear.  Hackeři vnikli do interní sítě stanice pravděpodobně díky tomu, že se ve vysílání stanice TV5 objevily záběry na přihlašovací údaje napsané na papíře. Hackeři přerušili vysílání 12 kanálů společnosti po dobu více než 3 hodin. Částečně bylo vysílání obnoveno v ranních hodinách následujícího dne a zcela normální vysílání bylo obnoveno 9. dubna v pozdních hodinách. Také některé další interní počítačové a podpůrné systémy včetně e-mailu byly kvůli útoku nedostupné. Hackeři dále unesli facebookové a twitterové účty stanice a zveřejnili na nich osobní informace o příbuzných francouzských vojáků, kteří se zúčastnili akcí proti ISIS a také kritické zprávy o prezidentovi Françoisovi Hollandovi. Ve zprávách hackeři uvedli, že teroristické útoky v lednu roku 2015 jsou "dary" za jeho "neodpustitelnou chybu" účastnit se konfliktů, které "nemají žádný smysl".  Generální ředitel společnosti TV5Monde Yves Bigot později řekl, že pokud by výpadek vysílání trval delší dobu, satelitní distribuční kanály by pravděpodobně zrušily své smlouvy a to by mohlo celou společnost zničit. Útok byl veden tak, aby způsobil společnosti co největší škody. Nesloužil primárně pro propagandu či špionáž, jako tomu bylo u většiny dalších kybernetických útoků. Útok byl pečlivě naplánován, první zjištěný průnik do systémů byl proveden 23. ledna 2015. Útočníci poté provedli průzkum infrastruktury, aby pochopili jakým způsobem televizní síť zajišťuje vysílání a vytvořili na míru ušitý počítačový virus. Tomu se podařilo poničit hardware nezbytný pro vysílání a připojený k internetu, jako jsou například dekodéry. Útočníci přitom použili sedm různých vstupních bodů do systému. Některé z nich ani nebyly součástí společnosti TV5Monde, některé z nich se ani nenacházely ve Francii. Jeden z průniků byl veden do společnosti se sídlem v Nizozemsku, která dodávala dálkově ovládané kamery používané ve studiích TV5. Mezi 16. únorem a 25. březnem útočníci shromáždili data z interních systémů TV5 včetně interní IT wiki a ověřili, že ukradené přihlašovací údaje jsou stále platné. Během útoku hackeři spustili několik příkazů získaných z autentizačního protokolu TACACS, aby tím vymazali firmware ze switchů a routerů.  Přestože útok údajně provedli teroristi z IS, francouzská kybernetická agentura instruovala ředitele televize Bigota, aby informaci o strůjcích označil za domněnku. Později mu bylo řečeno, že byly nalezeny důkazy, že útočníci byli ze skupiny ruských hackerů APT28. Pro útok na společnost TV5Monde nebyl nalezen žádný důvod. Způsob financování ani osoba, která dala k útoku rozkaz není známá. Spekulovalo se o tom, že se jednalo o testování forem kybernetických útoků. Náklady společnosti TV5Monde spojené s útokem byly odhadnuty na 5 milionů eur v prvním roce, následované každoročními náklady na ochranu přesahující 3 miliony eur. Způsob práce společnosti se musel po útocích změnit s ohledem na to, že se její fungování zakládá na výměně informací. Změnil se způsob autentizace e-mailů, flash disky jsou před použitím kontrolovány. Opatření značně snížila efektivitu práce.

Útoky na bankovní instituce (2015).

Bezpečnostní firma Root9B vydala v květnu 2015 zprávu o Fancy Bear, kde popisuje phishingový útok zaměřený na finanční instituce. Zpráva uvádí seznam mezinárodních bankovních institucí, které byly napadeny, včetně United Bank for Africa, Bank of America, Toronto–Dominion Bank a UAE Bank. Podle společnosti Root9B přípravy na útok začaly v červnu 2014 a použitý malware "nesl specifické znaky historicky jedinečné pro jedinou organizaci, Sofacy". Novinář Brian Krebs, který se věnuje kybernetické bezpečnosti, zpochybnil tvrzení společnosti Root9B a útoky připsal hackerům z Nigérie. V červnu 2015 vydal respektovaný bezpečnostní pracovník Claudio Guarnieri zprávu založenou na vlastním vyšetřování útoku na německé Spolkové shromáždění. Útok byl proveden pomocí malwaru SOFACY. Ve zprávě se Guarnieri přiklonil na stranu společnosti Root6B, neboť zjistil, že "stejná IP adresa byla použita jako řídící server při útoku na Bundestag (176.31.112.10)". Dále uvedl, že na základě jeho zkoumání se ukázaly "alespoň některé" informace obsažené ve zprávě Root9B jako přesné, včetně srovnání hashe vzorku malwaru z obou incidentů. Společnost Root9B později publikovala technickou zprávu doplňující jejich původní závěry o doklady shody jejich vzorků malwaru s malwarem SOFACY.

Konflikt s EFF, Bílým domem a NATO (2015).

V srpnu 2015 zneužila skupina Fancy Bear zero-day zranitelnost v Javě a zaútočila na nadaci Electronic Frontier Foundation, Bílý dům a NATO. Hackeři použili phishingový útok a v podvodných emailech zasílali falešnou url adresu na EFF electronicfrontierfoundation.org.

Úniky informací Světové antidopingové agentury (2016).

V srpnu roku 2016 se Světová antidopingová agentura (WADA) stala terčem phishingového útoku. Podvodné e-maily zaslané pracovníkům agentury se tvářily jako oficiální komunikace WADA a žádaly o jejich přihlašovací údaje. Po kontrole dvou podvodných domén z e-mailů bylo zjištěno, že způsob jejich registrace a hostování byl podobný praktikám Fancy Bear. Podle WADA byly některé informace, které hackeři později zveřejnili, falešné a jednalo se o podvrh.  Vzhledem k důkazům o rozšířeném dopingu ze strany ruských sportovců doporučila WADA, aby byli všichni ruští sportovci vyloučeni z účasti na olympijských a paralympijských hrách v Riu v roce 2016. Analytici uvedli, že útok by mohl být z části odplatou Julii Stěpanovové, která poskytla informace o ruském dopingu, protože se její osobní informace objevily v únicích zveřejněných hackery. V srpnu roku 2016 WADA odhalila, že byly jejich systémy narušeny. Hackeři z Fancy Bear zneužili uživatelský účet vytvořený Mezinárodním olympijským výborem k získání přístupu do databáze ADAMS (Antidoping Administration and Management System). Na webu fancybear.net poté hackeři zveřejnili informace o několika sportovcích, kteří získali výjimku na užívání léků pro terapeutické účely, včetně gymnastky Simone Bilesové, tenisových hráček Venus a Sereny Williamsové a basketbalistky Eleny Delle Donneové. Hackeři upozornili především na sportovce, kterým výjimku z různých důvodů udělila WADA. Následné úniky informací zahrnovaly sportovce z mnoha dalších zemí.

Útok na Bezpečnostní radu Nizozemska a skupinu Bellingcat (2015-2016).

Eliot Higgins a další novináři spojeni se skupinou Bellingcat, která zkoumala sestřelení letadla Malaysia Airlines 17 nad Ukrajinou, se v průběhu let 2015 a 2016 stali oběťmi phishingového útoku. Podvodné e-mailové zprávy obsahovaly falešná bezpečnostní upozornění služby Gmail se zkrácenými odkazy pomocí služeb Bit.ly a TinyCC. Podle bezpečnostní firmy ThreatConnect, některé phishingové e-maily pocházely ze serverů, které skupina Fancy Bear použila při předchozích útocích. Skupina Bellingcat je známá tím, že obvinila Rusko ze sestřelení letu MH17 a je často vysmívána v ruských médiích.  Dále se Fancy Bear zaměřili na Bezpečnostní radu Nizozemska, která vede oficiální vyšetřování havárie letu MH17 a to před a po vydání její závěrečné zprávy. Hackeři v září a říjnu roku 2015 vytvořili falešné SFTP a VPN servery, které napodobovaly originální servery bezpečnostní rady a měly pravděpodobně sloužit odchycení uživatelských jmen a hesel. Mluvčí rady sdělil, že útoky nebyly úspěšné.

Útoky na vedení Demokratické strany USA (2016).

V prvním čtvrtletí roku 2016 skupina Fancy Bear provedla phishingové útoky na e-mailové adresy členů Demokratické strany USA. Dne 10. března začal na staré e-mailové adresy, využívané ve volební kampani v roce 2018 přicházet phishing. Jeden z napadených účtů pravděpodobně předal aktualizovaný seznam kontaktů. Následující den se phishingové útoky rozšířily na soukromé e-mailové adresy vedoucích pracovníků Demokratické strany. Webový server Hillaryclinton.com byl napaden, ale neúspěšně, protože byl chráněn dvoufázovou autentizací. 19. března se útok přesunul na Gmailové účty. Ve stejný den se útočníkům podařilo proniknout do gmailového účtu politika Johna Podesty a odcizit 50000 e-mailů (část z nich se později objevila na Wikileaks). Útoky zesílily v dubnu. Na jediný den ustaly 15. dubna, kdy byl v Rusku svátek na počest vojenských jednotek elektronického boje. Malware použitý k útoku zasílal ukradené údaje na stejné servery, které byly použity při útoku na německý parlament v roce 2015.  14. června společnost CrowdStrike vydala zprávu o tomto útoku a za viníka označila Fancy Bear. Byl zveřejněn článek, ve kterém se osoba prezentující se jako Guccifer 2.0, označila za jediného strůjce útoku.  Stejně jako Fancy Bear byla na serverech Demokratické strany zjištěna přítomnost další hackerské skupiny pravděpodobně pocházející z Ruska, přezdívané Cozy Bear. Zdá se však, že jedna hackerská skupina neví o činnosti té druhé, protože každá z nich, nezávisle na sobě, ukradla stejná hesla a duplikovala i další činnosti. Zdá se že Cozy Bear provozuje jiná zpravodajská agentura, která se věnuje tradiční dlouhodobé špionáži. Vědecký tým CrowdStrike zjistil, že zatímco skupina Cozy Bear byla v síti Demokratické strany už více než rok, Fancy Bear tam byla jen pár týdnů.

Spyware v ukrajinském dělostřelectvu (2014-2016).

Podle společnosti CrowdStrike použila skupina Fancy Bear v letech 2014 až 2016 malware pro Android proti raketovým silám a dělostřelectvu ukrajinské armády. Skupina distribuovala infikovanou verzi s Android aplikace, jejímž původním účelem byla kontrola zaměřovacích dat pro 122mm houfnice D-30. Aplikace, kterou používali ukrajinští důstojníci, byla infikovaná spywarem X-Agent a byla dostupná na vojenských online fórech. Společnost CrowdStrike původně tvrdila, že bylo ve válce zničeno více než 80% ukrajinských houfnic D-30, což by bylo nejvyšší procento ztráty všech armádních dělostřeleckých vojsk (takové procento nebylo nikdy zaznamenáno a znamenalo by ztrátu téměř celého arzenálu dělostřelectva ukrajinských ozbrojených sil). Podle ukrajinské armády byla čísla CrowdStrike nesprávná a ztráty dělostřeleckých zbraní "byly výrazně nižší než ty, které byly hlášeny" a tyto ztráty "nemají nic společného s uvedenou příčinou". Společnost CrowdStrike svou zprávu revidovala poté, co Mezinárodní institut pro strategická studia (IISS) původní čísla odmítl. Podle aktualizované zprávy dosahují ztráty, které škodlivý software způsobil, přibližně 15-20%.

Zneužití zero-day zranitelností v MS Windows a Adobe Flash (2016).

Dne 31. října 2016 odhalila skupina Threat Analysis Group společnosti Google zero-day zranitelnost ve většině verzí systému Microsoft Windows. Zranitelnost už byla aktivně zneužívána. Dne 1. listopadu 2016 byl výkonný viceprezident Terry Myerson vyslán do výzkumného týmu Threat Research & Response společnosti Microsoft, který tuto chybu potvrdil. Podle jejich vyjádření byla chyba zneužita pro "phishingovou kampaň zaměřenou na špionáž malého rozsahu". Kampaň byla zaměřená na konkrétní uživatele a zneužila "dvě zero-day zranitelnosti v aplikaci Adobe Flash a jádru systému Windows." Společnost Microsoft označila za viníky Fancy Bear a interně je označila názvem "STRONTIUM".

Útok na Ministerstvo zahraničních věcí České republiky (2016).

Bezpečnostní informační služba potvrdila ve své výroční zprávě za rok 2018, že na komunikační systém ministerstva zahraničí útočily ruské tajné služby. Ke kompromitaci systému elektronické pošty ministerstva zahraničí docházelo nejméně od počátku roku 2016, kdy útočníci přistupovali do více než 150 emailových schránek zaměstnanců a kopírovali emaily včetně jejich příloh. Hackeři získali údaje využitelné pro budoucí útoky i seznam dalších možných cílů, a to v rozsahu průřezově prakticky všemi významnými státními institucemi. Pozornost útočníků se soustředila především na emailové schránky nejvyšších představitelů ministerstva, k jejichž schránkám útočníci přistupovali opakovaně, dlouhodobě a nepravidelně. Z veškerých učiněných zjištění je zřejmé, že se jednalo o kyberšpionážní kampaně Turla pocházející od ruské zpravodajské služby FSB a APT28/Sofacy, která se připisuje ruské vojenské zpravodajské službě GRU.

Útoky na nizozemská ministerstva (2017).

V únoru 2017 odhalila nizozemská Generální zpravodajská a bezpečnostní služba (AIVD), že se skupiny Fancy Bear a Cozy Bear během předchozích šesti měsíců pokusily proniknout do systémů nizozemských ministerstev, včetně Ministerstva pro všeobecné záležitosti. Rob Bertholee, šéf AIVD, řekl v televizním pořadu "EenVandaag", že hackeři byli z Ruska a snažili se získat přístup k tajným vládním dokumentům.  Nizozemský ministr vnitra Ronald Plasterk v rozpravě v parlamentu oznámil, že volební hlasy v parlamentních volbách v březnu roku 2017 budou sčítány ručně.

Napadení Mezinárodní asociace atletických federací (2017).

Úředníci Mezinárodní asociace atletických federací (IAAF) v dubnu 2017 uvedli, že její servery napadla skupina Fancy Bear. Útok byl detekován firmou Context Information Security, která zjistila, že se 21. února uskutečnil neoprávněný vzdálený přístup k serverům IAAF. Podle vyjádření asociace hackeři získali přístup k žádostem o výjimku pro terapeutické účely, které je zapotřebí k používání léků zakázaných agenturou WADA.

Zásah do německých a francouzských voleb (2016-2017).

Výzkumníci z Trend Micro v roce 2017 zveřejnili zprávu, v níž popisují útoky Fancy Bear na okruh lidí kolem volebních kampaní Emmanuela Macrona a Angely Merkelové. Podle zprávy útočníci na Macronovu kampaň použili emaily s phishingem a na servery se snažili nainstalovat malware. Francouzská bezpečnostní agentura ANSSI informovala o tom, že tyto útoky proběhly, ale nemohla potvrdit, že je za ně odpovědná skupina APT28. Toto podezření potvrdili specialisté firmy Google, společnosti Fire Eye a japonské firmy Trend Micro pro deník Le Monde. Po phishingové kampani APT 28 začala těsně před druhým kolem voleb skupina hackerů s krycím názvem Sandworm po internetu šířit interní e-maily Macronových spolupracovníků, jež získala APT28. Deník Le Monde v této souvislosti citoval zaměstnance FireEye a kybernetického odborníka Michaela Matonise: „Sandworm je specializovaná jednotka na provádění vysoce rizikových operací, tedy především takových, na něž je málo času a je třeba neodkladně jednat.“ Důkazem ruských zpravodajských aktivit je fakt, že jméno jednoho z členů jednotky GRU 26165 zůstalo, zřejmě opomenutím, na jednom z dokumentů, jež Sandworm šířil těsně před druhým kolem prezidentských voleb ve Francii.  Útok skupiny APT se nezaměřoval na protikandidátku Marine Le Pen. To naznačuje, že se Rusko snažilo zasáhnout do francouzských voleb, protože Putin vyjádřil svůj zájem a naději ve vítězství Marine Le Penové jak pro politické, tak i finanční přínosy z toho plynoucí.  Ve zprávě se uvádí, že se útočníci také zaměřili na německou Nadaci Konrada Adenauera, Nadaci Friedricha Eberta, okruh lidí kolem Křesťansko-demokratické unie Angely Merkelové a opoziční sociální demokracii. V tomto případě skupina Fancy Bear koncem roku 2016 vytvořila falešné e-mailové servery a rozesílala phishingové e-maily s odkazy na malware.

Útok na Mezinárodní olympijský výbor (2018).

Dne 10. ledna 2018 osoba říkající si "Fancy Bears Hack Team" zveřejnila data, zřejmě ukradená Mezinárodnímu olympijskému výboru (MOV) a Americkému olympijskému výboru. Zveřejněné e-maily byly datované do roku 2016 a 2017. Únik byl zjevně odvetou za zákaz startu ruských sportovců na zimních olympijských hrách v roce 2018, ke kterému MOV přikročil po odhalení systematického dopingového programu Ruska. Útok se podobal dřívějšímu úniku dat Světové antidopingové agentury (WADA). Není známo, zda jsou zveřejněné e-maily pravé, protože skupina Fancy Bear už dříve zveřejněné e-maily doplňovala dezinformacemi. Způsob útoku také není znám, ale pravděpodobně se jednalo o phishing.  Odborníci z oblasti kybernetické bezpečnosti také tvrdí, že útoky byly zřejmě zaměřeny i na společnost Berlinger Group, která se zabývá zpracováním vzorků pro testování na přítomnost zakázaných látek.

Útok na OPCW.

V dobnu 2018 byli v Amsterdamu zatčeni čtyři operativci GRU, když se pokoušeli hackovat systém Organizace pro zákaz chemických zbraní (Organisation for the Prohibition of Chemical Weapons), kde se právě testovaly vzorky novičoku užitého v Salisbury při pokusu otrávit Sergeje Skripala. Agenti, identifikovaní jako Alexei Moronets, Evgeni Serebriakov, Oleg Sotnikov a Alexei Minin, přicestovali 10. dubna z Moskvy do Amsterdamu běžným letem a setkali se s pracovníkem ruské ambasády. Byli zatčeni ve chvíli, kdy v blízkosti centra OPCW zaparkovali pronajatý vůz, plně vybavený zařízením pro průnik do wifi sítě.

Úniky informací Švédské sportovní federace (2018).

Švédská sportovní federace v roce 2018 uvedla, že její počítače napadla skupina Fancy Bear. Útočníci zveřejnili e-maily a záznamy dopingových testů švédských sportovců a tvrdili, že sportovci porušili antidopingová pravidla.

Zmařený útok na politické organizace v USA (2018).

Jednotka digitální kriminality (DCU) společnost Microsoft v srpnu 2018 oznámila, že se skupina Fancy Bear pokoušela ukrást data amerických politických organizací, jako je Mezinárodní republikánský institut a think-tank Hudson Institute. Útoky byly zmařeny, když se bezpečnostním pracovníkům podařilo získat kontrolu nad šesti Windows doménami. Společnost Microsoft ve svém oznámení uvedla, že "v současné době nemáme žádné důkazy o tom, že by tyto domény, před tím než nad nimi DCU opět získala kontrolu, byly použity při jakémkoliv úspěšném útoku, ani nemáme důkazy, které by naznačovaly na jaké konečné cíle byly útoky pomocí těchto domén zamýšleny".

Útoky spojené s osamostatněním Ukrajinské pravoslavné církve (2018).

Podle zprávy tiskové agentury Associated Press ze srpna 2018 se hackeři z Fancy Bear po dlouhá léta zaměřují na e-mailovou korespondenci představitelů Konstantinopolského ekumenického patriarchátu vedeného patriarchou Bartolomějem I. Zpráva byla publikována v době zvýšeného napětí mezi ekumenickým patriarchátem všech východních ortodoxních církví a Ruskou pravoslavnou církví (Moskevský patriarchát). Ve sporu se jednalo o získání plné církevní nezávislosti (autokefality) pro Ukrajinskou pravoslavnou církev (Kyjevský patriarchát), která je podporována ukrajinskou vládou. Odborníci citovaní ve zprávě tvrdí, že udělení autokefality církvi na Ukrajině by rozložilo moc a prestiž Moskevského patriarchátu a podkopalo by její nároky na nadnárodní jurisdikci. Útoky se zaměřily také na pravoslavné křesťany v jiných zemích, muslimy, židy a katolíky ve Spojených státech, komunitu zastřešující ukrajinské muslimy Umma, papežského nuncia v Kyjevě a Yosypa Ziselse, který řídí Ukrajinské asociace židovských organizací a společenství.

Obvinění konkrétních pachatelů (2018).

V říjnu roku 2018 bylo v souvislosti s útoky obviněno Velkou porotou Západní Pensylvánie sedm důstojníků GRU. V obžalobě se uvádí, že od prosince 2014 do nejméně května roku 2018 důstojníci GRU organizovali "dlouhodobé a sofistikované počítačové útoky postihující americké osoby, právnické osoby, mezinárodní organizace a jejich zaměstnance nacházející se po celém světě na základě strategického zájmu ruské vlády." Americké ministerstvo spravedlnosti uvedlo, že útoky měly mezi jinými za cíl "zveřejňovat ukradené informace v rámci kampaně zaměřené na ovlivňování a dezinformaci, která má oslabit, pomstít se a jinak delegitimizovat" úsilí Světové antidopingové agentury, jež zveřejnila McLarenovu zprávu odhalující rozsáhlý doping ruských sportovců sponzorovaný ruskou vládou. Obžalovaní byli obviněni z napadání počítačových systémů, krádeží identity a praní špinavých peněz.

Útoky na německé think tanky (2019).

V únoru 2019 společnost Microsoft oznámila, že skupina Fancy Bear podnikla phishingové útoky zaměřené na zaměstnance německých think tanků Marshall Fund, Aspen Institute Germany a německé organizace Rady pro zahraniční vztahy.

Pokusy o ovlivňování voleb do Evropského parlamentu (2019).

V březnu roku 2019 uvedla bezpečnostní firma FireEye, že se skupina Fancy bear, společně se skupinou Sandworm (známá ransomwarem NotPetya) pokouší ovlivnit chystané volby do Evropského parlamentu. Útočníci rozeslali politikům a politickým institucím podvodné e-maily a vytvořili podvodné webové stránky, připomínající oficiální vládní weby. Podle společnosti FireEye můžou útočníci využít ukradené informace ke špionáži a dezinformační kampani. Společnost oběti útoků informovala.

Technické detaily útoků.

Fancy Bear využívá pokročilé metody, kterými disponují státem podporované organizace. Používají e-maily s phishingem, podvodné zpravodajské zdroje šířící malware a zero day zranitelnosti. Jedna z výzkumných skupin zabývající se počítačovou bezpečností zaznamenala, že v roce 2015 Fancy Bear využili nejméně šest různých zero day zranitelností, což je značný technický výkon, který vyžaduje velké množství programátorů, kteří hledají dříve neznámé softwarové zranitelnosti. Je to známka toho, že Fancy Bear je státem podporovaná organizace a ne gang nebo osamělý hacker.  Jedním z preferovaných cílů skupiny Fancy Bear jsou webové e-mailové služby. Typickou metodou kompromitování uživatelů jsou podvodné e-maily s naléhavou žádostí o změnu hesla, díky které se mají uživatelé vyhnout hacknutí. V e-mailu je umístěn odkaz na webové stránky, jejichž vzhled je kopií skutečného webmailu. Pokud se uživatel pokusí přihlásit na těchto stránkách, dojde k odcizení jeho přihlašovacích údajů. URL adresa je často skryta pomocí zkracovače bit.ly, aby se e-maily vyhnuly antispamovým filtrům. Podvodné e-maily jsou zasílány především v pondělí a v pátek. Dalším způsobem útoku je zasílání podvodných e-mailů, které namísto legitimních odkazů na zpravodajské články odkazují na weby s malwarem, které se snaží nainstalovat do cílového počítače. Fancy Bear si také registrují domény, které připomínají legitimní webové stránky. Tam vytvoří podvodnou kopii webu, na níž se snaží se ukrást přihlašovací údaje obětí. O skupině je známo, že pro komunikaci využívá proxy sítě obětí, které předtím kompromitovala.  Fancy Bear využívá softwarové utility a počítačové viry ADVSTORESHELL, CHOPSTICK, JHUHUGIT, XTunnel, Foozer, WinIDS, X-Agent, X-Tunnel, Sofacy a DownRange. Na základě časů kompilace společnost FireEye došla k závěru, že skupina Fancy Bear od roku 2007 důsledně aktualizuje svůj malware. Aby skupina zabránila detekci, aktualizuje a mění použité nástroje, střídá komunikaci přes různé botnety a mění metody pro perzistenci, pro zamaskování kódu používá obfuskaci. Přidává nesmyslná data do textových řetězců, čímž snižuje možnost dekódování bez čisticího algoritmu. Fancy Bear podnikají opatření, která zabraňují forenzní analýze jejich nástrojů, resetují časové značky souborů a pravidelně promazávají logy.  Podle obžaloby zvláštních vyšetřovatelů Spojených států byl virus X-Agent "vyvinut, upraven a sledován" nadporučíkem Nikolajem Jurjevičem Kozačekem z GRU.  O Fancy Bear je známo, že viry šijí na míru cílovým prostředím, například je konfigurují tak, aby používaly místní e-mailové servery. V srpnu 2015 společnost Kaspersky Lab detekovala a zablokovala verzi backdooru ADVSTORESHELL, který cílil na dodavatele obranných systémů. Hodinu a půl po zablokování však skupina Fancy Bear sestavila a rozdistribuovala novou verzi backdooru.

Fancy Bear (známá také jako APT28, Pawn Storm, Sofacy Group, Sednit a STRONTIUM) je hackerská a špionážní skupina. Bezpečnostní firma "CrowdStrike" tvrdí, že je pravděpodobně spojena s ruskou vojenskou rozvědkou GRU. Britské ministerstvo zahraničí a bezpečnostní firmy "SecureWorks", "ThreatConnect", a "Fireeye Mandiant" uvádějí, že skupina Fancy Bear je financována ruskou vládou. V roce 2018 zvláštní vyšetřovatelé Spojených států pod vedením Roberta Mullera identifikovali Fancy Bear jako dvě jednotky GRU s názvy Jednotka 26165 a Jednotka 74455.

Die Sofacy Group ist nach Einschätzung westlicher Geheimdienste eine als Hackerkollektiv auftretende Einheit des russischen Militärgeheimdienstes GRU mit der Bezeichnung 26165, die darauf spezialisiert ist, prominente Ziele anzugreifen und vertrauliche Informationen zu stehlen. Die Gruppe ist seit etwa 2004 aktiv.


Historie.

Nejstarší historie.

Usedlost vznikla na místě viničního lisu. V letech 1660 – 1690 patřila zlatníkovi Gabrieli Geltenhauerovi, k čemuž odkazuje její původní a nynější český název, který se znovu vžil za první republiky. Gabriel Geltenhauer je znám především tím, že na pozemcích usedlosti sloučil dohromady tři menší vinice.  Roku 1708 zde byla vybudována kaple Nejsvětější Trojice, zbořena byla v roce 1961.

Německý studentský výletní hostinec.

Od roku 1879 (ze souvisejících událostí však vyplývá, že přinejmenším již od roku 1876) vlastnili Zlatnici Mořic Milde a Anna Mildová, původem ze Sudet, z Litoměřicka. Zpočátku zde založili malé hospodářství. Protože ale Mildeho začali navštěvovat němečtí studenti, kteří ho znali z původního bydliště, nejprve jim donášel pivo z nedaleké české hospody a poté sám zřídil ve své usedlosti hostinec. Ten se stal v poslední čtvrtině 19. století proslulým oblíbeným místem pražských německojazyčných studentů. Hospodaření na zdejší neúrodné půdě se stalo už jen vedlejší činností, hospoda naopak prosperovala. Podle dobového pramenu „Matriky Balkánské pivní university“, což byla kronika hostince, ráno hostinský vyvezl hnůj na Jenerálku, okolo desáté přišli flamendři, chlastali udatně až do večera a poctivě zaplatili... Studenti sem z Prahy docházeli pěšky přes Karlův most, Hradčany, Bruskou bránu, kolem. tzv. Čínské zdi u Hadovky, tzv. Bajkalského jezera (pravděpodobně rybníčku ve Starých Dejvicích pod Bořislavkou) a přes České Švýcarsko, jak studenti přezdívali okraj Šáreckého údolí.  V srpnu 1877 (událost je datovaná též rokem 1876) tři němečtí studenti medicíny došli do této výletní restaurace severozápadně od Prahy a když uviděli obrovitého hospodského s plnovousem a rudým fezem na hlavě (ona pokrývka hlavy byla zástavou za nezaplacená piva z minulého dne), po několika pivech získal hostinský Moritz Milde přezdívku Osman Paša, jeho žena Suleika a kuchařka Zoraide. Později získali další členové personálu přezdívky „Alpský pastevec“, „Dvorní kočí“ a „Abraham“. Místo pojmenovali němečtí studenti "Schipkapaß", protože jim připomínalo průsmyk Šipka u města Šipka v bulharském pohoří Stara planina, kde právě roku 1877 Rusové a Bulhaři porazili turecké vojsko. Tureckým stylem zde poté Němci dávali najevo, že v rusko-tureckém sporu sympatizují s disciplinovanými a statečnými tureckými vojsky proti slovanským národům. Buršáci pojmenovali i místnosti hospody: „Orlí sál“ dostal název podle vyvěšené úřední koncese na prodej tabáku s c. a k. orlicí, „Zrcadlový sál“ byla místnost, kde viselo laciné zrcátko s ulomeným rohem, „Laboratoř“ byla spižírna u kuchyně.  Hostinec se stal hlavním dějištěm studentského románu "Der Schipkapaß", který v roce 1908 vydal německy píšící spisovatel původem z Moravy Karl Hans Strobl, student práva a funkcionář studentského spolku Austria. Od druhého vydání vycházel román pod názvem "Die Flamänder von Prag". Dějem románu je, že student práva Hans Schütz, člen fiktivního studentského spolku Germania, se zamiluje nejprve do sekretářky, která ale dá přednost bohatšímu studentovi, poté chodí zapíjet žal na Šipkapas a poté začne chodit s poštovní úřednicí, která mu dá přednost před českým malířem, který se o ni rovněž uchází.  Hostinec je zmiňován i ve Stroblově autobiografickém románu "Die Vaclavbude" z roku 1902, věnujícím se národnostním konfliktům mezi Čechy a Němci v Čechách a na Moravě. Jednou z nejhlavnějších postav je "Abraham", což byla skutečná přezdívka studenta jménem Siegmund Pick – označovaného jako faktotum německého studentstva či Pumpier, a Strobl popisuje jeho kariéru „od pastevce krav až k finančníkovi a kancléři Balkánské pivní university“. V archivech pražského studentského buršáckého spolku Armina, nyní v Bundesarchivu Koblenz, se dochovala vizitka s textem: „Sigmund Pick (Abraham), obstaravatel pro všechny organizované i neorganizované studenty, emeritní I. asistent Osmana Paši v Průsmyku Šipka, t. č. numismatik, Žitná ulice 2 a.“ Jindřich Schwippel označuje tento román za literárně patrně nejhodnotnější vzpomínku na Schipkapaß. K hostinci se vztahuje i řada nejrůznějších básní všeho druhu, které se dochovaly v archivech německých studentských spolků.  Ve svých Denících Franz Kafka zmiňuje, že do výletní restaurace Schipkapaß šel s Maxem Brodem odpoledne poté, co se definitivně rozešel s dlouholetou přítelkyní Felice Bauerovou.  Ač hospoda byla spíše zanedbaná, hostinský byl podnikavý a měl smysl pro humor. Za krásného počasí vybíral pět krejcarů „lázeňské taxy“ za západ slunce, který ohlašoval jako pořadatel. Byl absolventem německé Hospodářské školy v Libverdě, měl úhledný rukopis, pochopení pro studentský a buršácký humor a bylo-li třeba, i dokonalé společenské vystupování. Zemřel roku 1910, zadusil se kuřecí kostí. Byl pohřben na hřbitově u sv. Matěje, náhrobek nesl nápis „Zde leží Moritz Milde, hostinský a majitel realit“, roku 1946 byl hrob zrušen. Po smrti hostinského hospoda upadala, jeho jediný syn Moritz padl v první světové válce a vdova se odstěhovala za dcerou do Vídně.

Po vzniku Československa.

V roce 1920 místní český časopis "Dejvický a Bubenečský obzor" napsal, že rolnická usedlost „Zlatnice“, jejímž majitelem byl Němec Schmidt a nájemcem Němec Kutschera, je německým ostrovem v Dejvicích. List majitele obviňoval, že ze 70 měr orné půdy, které k usedlosti patří, nebyla za války ani po válce odváděna žádná úroda, a naopak usedlost ještě každoročně dostává každoroční příděl obilí na semeno. V této souvislosti se list dožadoval trestního oznámení, popřípadě toho, aby vedení usedlosti bylo těmto neschopným, státu nepřátelským lidem vzato z rukou. Navíc upozorňoval, že v tomto hostinci, navštěvovaném Němci, neplatí policejní hodina a hosté se tam beztrestně a veřejně vysmívají všemu českému a v noci rozpáleni alkoholem za zpěvu velkoněmeckých písniček ohrožují české chodce.  Roku 1921 Mildeho dědicové prodali usedlost českému staviteli. Za první republiky se pro usedlost vžil český název Zlatnice. Hospoda zde fungovala ještě nějakou dobu, snad do druhé světové války. Po druhé světové válce připadla usedlost do vlastnictví obce. V současné době objekt pustne a rozpadá se. Od roku 1964 je chátrající objekt památkově chráněný. Dochovalo se jen přízemní prosté stavení v dezolátním stavu. Na místě hospodářských stavení stojí garáže. U zbytků stavení stojí mohutné staré kaštany. V roce 2011 jsou v katastru nemovitostí jako vlastníci parcely č. 1686/1 o výměře 2102 m2 i budovy uvedeny Andrea a Suzann Isholovy (Andrea Isholová je též majitelkou chátrajícího zámku v Praze-Petrovicích) a budova je zapsána jako objekt k bydlení.  V roce 1964 byla zapsána jako kulturní památka, k 26. prosinci 2013 z ní byla tato ochrana sňata.  Zánik postihl i většinu dalších výletních restaurací v Šáreckém údolí.  Podle usedlosti je pojmenováno chráněné území, přírodní památka Zlatnice, skalnatý ostroh se zbytky lesostepi a s vřesovištěm.

Zlatnice (německy Schipkapaß, počeštěně Šipkapas) je bývalá menší barokní hospodářská usedlost, později hostinec, v Dejvicích, dnes patřících k Praze, na konci ulice a zahrádkářské osady Zlatnice nad údolím Tiché Šárky (Zlatnice 56/5). V období národnostního napětí na přelomu 19. a 20. století byla proslulým výletním místem pražských německých studentů.

Das Wirtshaus Schipkapaß (tschechisch "Zlatnice" oder "Šipkapas") war ein Gasthaus bei Prag. Karl Hans Strobl hat es in seinem Roman "Der Schipkapaß" ("Die Flamänder von Prag") erwähnt.