"Trees" by Joyce Kilmer is a short poem that celebrates the beauty and majesty of trees. The poet describes trees as being lovely, providing shade, and lifting their leafy arms to pray. Kilmer expresses his admiration for trees by comparing them to poems that nature writes. The poem conveys a sense of wonder and reverence for the natural world.
V básni "Stromy" od Joyce Kilmera vyjadřuje vypravěč svůj obdiv k stromům, uznávajíc je jako zdroj radosti, útočiště a síly v tváři nepřízně. Chválí jejich schopnost proměnit jediný akt růstu v vlnu požehnání a medituje o lekcích vděčnosti, trpělivosti a odolnosti, které od nich můžeme naučit.