Byl jednou jeden mladý programátor jménem David, který právě začal pracovat na svém prvním projektu ve velké softwarové firmě. David byl nadšený a trochu nervózní zároveň, protože to byla jeho první skutečná práce v oboru, na který se od mala zaměřoval.

Projekt, na kterém pracoval, byl velký a složitý. Musel vytvořit nový software pro správu dat a analytické nástroje pro velkou společnost. David strávil dlouhé hodiny u počítače, programoval a ladil kód, učil se nové technologie a konzultoval se svými kolegy.

Postupně se David začal cítit pohodlněji a sebejistěji. S každým úspěšným řešením problému se cítil, že roste jako programátor. Nakonec dokončil projekt a byl hrdý na svou práci.

Když byl projekt úspěšně spuštěn a zákazník byl spokojený, David si uvědomil, že práce programátora je to, co ho opravdu naplňuje. Byl šťastný, že mohl přispět k vytvoření něčeho užitečného a že se mohl zdokonalit v oboru, který ho vášnivě zajímal. A tak se David rozhodl, že se stane skvělým programátorem a bude pokračovat ve své kariéře s nadšením a odhodláním.
Andy byl programátor počítačů, který právě začal nový projekt v pondělní ráno. Byl nadšený pracovat na něčem jiném a když napsal svůj první řádek kódu, cítil pocit úspěchu. Brzy zjistil, že s každým novým řádkem kódu se program stal složitějším a propracovanějším. Strávil hodiny snažením se odstranit chyby v kódu, ale nakonec se projekt podařil a dosáhl úspěchu.