Zamyslete se nad tímto popisem dramatické krajiny: 

"V této podivné krajině se strmé útesy setkávají s nekonečnými poli divokých květin. Obloha je zakrytá temnými mraky, které se zdají být v neustálém pohybu. V dálce lze zahlédnout vysoké sopky, které občas vybuchnou a posílají do vzduchu sloup horkého popela. Zvuky divokého větru se ozývají všude kolem, doprovázené zlověstným šelestem stromů. Tato krajina je plná tajemství a nebezpečí, a každý krok v ní je jako krok do neznáma."
Krajina byla jako žádná jiná. Nebe bylo namalováno do hlubokého periwinkle, slunce vrhlo podivný stín přes členitý skalnatý terén. Stromy byly zkroucené a deformované, ve svých větvích měly podivné křivky a tvary. Pod nimi řeka vyhloubila cestu podél kopců, klikatící se kolem starých stojících kamenů a opuštěných ruin, některé s tajemnými symboly vytesanými do kamene.