Jednoho slunečného rána se vylíhla malá včelka jménem Vlasta. Vstala brzy ráno a vyrazila do světa plného květů a slunce. První, co udělala, bylo setkání s ostatními včelami ve včelím úlu. Společně se rozhodly, že dnes budou sbírat nektar z fialových levandulí, které rostly na louce nedaleko.

Vlasta se vydala na svou cestu a začala sbírat nektar z květů. Cítila se šťastná, když se potulovala mezi květy a nasávala sladkou šťávu. Poté se vrátila do úlu a předala nektar ostatním včelám, které ho začaly zpracovávat na med.

Po obědě se Vlasta vydala na další výpravu, tentokrát za pylem. Letěla mezi květy a sbírala pyl, který byl důležitý pro opylování květů a tvorbu nových rostlin. Když měla dostatek pylu, vrátila se zpět do úlu a předala ho ostatním včelám.

Večer se všichni včely sešly ve svém úlu a spokojeně se usadily na svých místech. Vlasta se cítila unavená, ale šťastná z toho, že mohla být užitečná a pomoci své včelí komunitě. Usnula s úsměvem na tváři, připravena na další den plný dobrodružství a práce.
Brzy ráno, slunce se teprve objevilo na obzoru, včela se probudila ze svého krátkého spánku, plná očekávání pro nadcházející den. Obletěla úl, sbírala informace od ostatních včel o tom, které květiny kvetou, sbírala jejich sladký nektar, který měla přinést zpět do úlu pro výživu. Během dne včela létala z květu na květ, bzučela a třepala svým tělem, aby sbírala pyl a nektar, cestovala dál od úlu, sbírala stále více a více zdrojů. Nakonec se včela vrátila domů, kde byla přivítána jásotem ostatních včel. V ruchu radostného úlu včela sdílela zprávy o svých objevech a med byl předáván kolem k oslavě úrody dne. Po splnění svého úkolu se včela odebrala do své postele, spokojená a spokojená s prací dne.