Byl jednou jeden malý jezevec jménem Jindřich, který žil v hlubokém lesním háji. Jindřich byl velmi zvědavý a rád objevoval nová místa ve svém lesním domově. Jednoho dne se rozhodl prozkoumat neznámou část lesa, která byla obklopena vysokými stromy a hustým keřím.

Když se Jindřich proplétal mezi stromy, znenadání uslyšel tiché šustění a zvuky ptáků. Přiblížil se k prameni a objevil krásný lesní rybník, který se třpytil v odlesku slunce. Okolo rybníka rostly květiny všech barev a voda byla průzračná jako křišťál.

Jindřich se rozhodl zůstat u rybníka a pozorovat zvířata, která přicházela pít. Viděl srnky, jezevce, zajíce a dokonce i malého medvěda. Byl ohromen krásou lesa a vděčný, že mohl zažít takové dobrodružství.

Když se setmělo, Jindřich se rozhodl vrátit domů. Cestou si sliboval, že se k rybníku brzy vrátí a objeví další tajemství lesa. A tak se malý jezevec Jindřich stal průzkumníkem lesa a jeho dobrodružství teprve začínala.
Bylo nebylo, žila jednou odvážná mladá dívka ve vesničce ukryté v rozlehlém lese. Každé ráno se společně se svým věrným psem vydávala do hlubin lesa v hledání dobrodružství. Jednoho dne, když procházely, narazily na tajemné prostranství v lese. Na této mýtině byl záhadný bazén se třpytivou vodou a zdálo se, že se něco probouzí zevnitř.

Dívka a její pes přistoupili blíže a z hlubin bazénu vystoupilo majestátní stvoření, jeho šupiny se třpytily na slunci. Dívka byla zděšená, ale rychle si vzpomněla na svou odvahu a přistoupila blíže. Stvoření promluvilo k dívce a odhalilo, že je jednorožec, který spal tisíc let.

Dívka a jednorožec uzavřeli dohodu, že každé ráno se dívka vrátí na mýtinu a společně budou objevovat tajemství lesa. Stali se nejlepšími přáteli a dokonce i nejodvážnější dobrodruzi se vyděsili, když slyšeli, že se dívka a jednorožec blíží.

Jméno dívky se rychle rozšířilo po království a nakonec se stala velkou vůdkyní, vládnoucí svému království se svým magickým společníkem.