Klasické podmiňování je psychologický koncept, který popisuje proces, kdy se učení děje prostřednictvím spojení mezi podnětem a reakcí. Během klasického podmiňování je jednoduchý podnět spojen s jiným podnětem, který vyvolává určitou reakci. Postupem času se původní podnět stává spouštěčem reakce, i když není přítomen ten druhý podnět. Klasické podmiňování bylo poprvé zkoumáno Ivanem Pavlovem na zvířatech, když zkoumal reakce psů na zvuk zvonu spojený s podáváním jídla. Tento koncept je důležitým prvkem v psychologii a behaviorálních vědách.
Klasické podmiňování je typ učení, při kterém organismus začne spojovat určitý podnět s určitou reakcí. Například pes může spojit zvuk zvonku s dostáním jídla a následně slintat při zvuku zvonku. Skrze klasické podmiňování se zvířata mohou naučit reagovat určitým způsobem na určité podněty, aniž by byla explicitně vyučována.