Na obloze vysoko nad námi,
svítí bledý měsíc, jak zářivý diamant.
Jeho paprsky tichounce tančí,
rozjasňují noc a země spí klidně.

Měsíc, tvá tvář je stále proměnlivá,
časem se měníš, ale vždy zůstáváš krásný.
Světlo, které z tebe vyzařuje,
naplňuje srdce nadějí a snů.

V noci, když hvězdy tě obklopují,
ty jsi stále králem temné oblohy.
Měsíční svit, co nás provází,
přináší klid a tajemství do našich životů.
Měsíc je stříbrná koule, která visí na noční obloze,
Svítí světlem přes temnou prázdnotu, maják kosmického světla.
Mění se a ubývá v cyklickém vzoru,
Osvětluje temnotu, zářící hvězda v noci.