Щъркели бели
	със черни крила,
	есен ли, есен ли
	тук е дошла?

	Тя ли люлее
	оголени клони?
	Тя ли листата
	окапали гони?

	Тя ли събира
	ятата ви вече?
	Тя ли ви шепне:
	— Летете далече!

	Далече, далече,
	летете на юг,
	че зимата иде
	с виелици тук!…

	Сбогом! Прощавайте,
	щъркели скъпи!
	Пак се върнете,
	щом пролет настъпи.

	Щъркели бели
	със черни крила,
	чакат ви вашите
	родни села!