Имат си
	мама
	и татко
	дете —
	и за детето си
	грижат се те.
	Гледат го, сякаш
	е цвете в саксия,
	всичко поднасят му
	те на тепсия.

	Слага му баба
	в устенцата хляба,
	таткото — млякото,
	супата — мама.
	Глезят го всичките —
	обич голяма!
	Мими се мръщи,
	потропва,
	пищи:

	— Супа не искам,
	разбираш ли ти?

	— Мамино Мими.
	що искаш кажи ми!

	— Искам бисквити,
	ала шоколадови,
	сладки, каквито
	ни дадоха Владови!

	— Мъжо, бисквити
	иди донеси ти!

	Татко излиза
	набързо по риза.
	Носи кутия
	с бисквити, обаче
	не тъкмо тия —
	и Мимето плаче.
	— Тези не ща!
	Направете ми крем!
	— Крем ли? Щом искаш,
	и крем ще дадем!

	Мъжо, изтичай,
	яйца ми купи.
	Мамино Мими,
	сега, потърпи!

	Мими се плези, но
	радват се те,
	Мими разглезено
	чедо расте!

	Радост!
	Дочакват
	голямата слава —
	Мимето им
	първокласница става!

	Но първокласници
	с нея и те са —
	всички са роби
	на тази принцеса.

	Има ли Мими
	домашни задачи —
	има и свита
	добри помагачи!

	Своята работа
	татко зарязва,
	синя хартия
	на ленти нарязва,
	прави на Мимето
	ново сметало,
	старото вече
	било овехтяло!

	Мама лицето
	на Мимето мие,
	бабата внучето
	трие с хавлия.
	Грижи за Мимето —
	колкото щеш!
	— Мими, почивай си,
	да порастеш!

	В къщи случайно
	тя днеска сама е,
	ала без работа
	Мими се мае.

	С кални обувки
	лежи на чаршафа.
	Гладна е тя —
	но далече е шкафа!

	Как ще се мъчи
	яйца да вари!
	Хляб да нареже
	е трудно дори!

	Но се усмихва
	щастливият миг,
	баба се връща —
	тя среща я с вик:

	— Бабо, къде си се
	влачила ма?
	Обеда как ще
	приготвя сама?

	Баба слугува,
	а Мими яде.
	— Бабо, водица! —
	И тя й даде!

	Връща се мама —
	тревога голяма!
	— Мамо ма, копчето
	я ми заший!
	Връзвай ми панделка
	и ме среши!

	Идва и татко,
	нарежда му кратко:
	— Хайде обувките
	ми почисти,
	иначе, татко,
	защо си ми ти?

	Ляга по гръб
	на кушетката Мимето,
	а се залавят
	за работа тримата…

	Тъй се минават
	години наред,
	стават капризите
	нейни безчет.

	— Искам на кино да ида.
	— Иди!
	— Искам с прическа да бъда!
	— Бъди!
	— Лятос желая
	да съм на море.
	— Щом настояваш —
	тогава добре!

	Мими израсна
	девойка прекрасна —
	нежна, кокетна,
	добре издокарана,
	само че с работа
	всякаква скарана!

	— Моля те, Мими,
	ела помогни ми!
	Ето,
	в мазето
	слезни за кюмюр!
	— Как ще отида
	в мазе с маникюр?

	— Слушай, момиче,
	хвани се на работа!
	— Нека се хване
	за работа бабата!

	Ех, че отмяна
	отгледаха те —
	май че в саксията
	плевел расте!

	Дайте на Мими
	кина, развлечения,
	но не мъчете я
	с труд и учение!

	Мими с труда
	не желае приятелство.
	Принц потърсете
	за нейно сиятелство!