Все нещо спорят и се карат
	и вече с нас не разговарят.
	А мен да бъбря ми е сладко
	не с котката, ами със татко.
	Да питам кой върти Земята,
	защо джуджетата са дребни,
	защо са сини небесата,
	защо петлите имат гребени?
	Събрал съм вече сто въпроса:
	за сфинксове, за космодруми.
	Ей тук, в главата си ги нося…
	А котката мълчи срещу ми.