Свирят децата с върбови свирки,
	слушат кантони, пътища, спирки.
	Свирят децата, вятъра молят
	да им проводи бялата пролет.
	Свирят и търсят с ясни зеници
	и чучулиги, и лястовици.
	Свирят на воля, ризки развели —
	чакат на хълма щъркели бели.
	Свирят и гледат в младата бука —
	няма ли пиле там да закука…
	Чакат реките. Чакат селцата.
	С върбови свирки свирят децата.
	Горе на хълма слънцето спира,
	дето зелената песен извира.
	Чудом се чуди: в шепите звънки
	свирки ли пеят или кадънки!