Додето виждаш, все вода —
	безкрайно е морето.
	Така безкрайно се синее
	над него и небето.

	В игри по пясъка горещ,
	минаваха се дните,
	във лодката, като във люлка,
	се люшках над вълните.

	Видях и параходи аз —
	грамадни и могъщи —
	с комини, стаи и салони,
	като големи къщи…

	Кога порасна аз голям,
	реших моряк да стана,
	със своя параход прославен
	да плавам в океана.

	Но дотогава има, знам,
	дванадесет години,
	а за сега ви дар донесох —
	два джоба раковини…