Ясна гайда е писнала,
	залюляло се хоро,
	млада булка се хванала
		цяла в наниз и сребро.

	А до нея юнак силен
	скача весел и засмян,
	поглед хвърля й умилен:
		той е младий й стопан.

	Стари сватове наокол
	с пълни бъклици стоят,
	често вдигат ги високо
		един друг си честитят.

	Скоро слънце ще да зайде,
	мрак ще замени денят,
	ала грасовите гайди
		дор до утре ще ручат.