Ти живота си ни дала
	и от първия ни час
	в люлката си ни люляла
	и си бдяла върху нас.

	В твоята прегръдка топла
	раснахме из ден във ден,
	всеки детски плач и вопъл
	спираше там усмирен.

	Ти като орлица мощна
	с майчиното си крило
	без почивка, денонощно
	пазиш ни и днес от зло.

	За да бъдем ние здрави,
	силни, пъргави, добри,
	ти умората забрави,
	ти се с грижите бори.

	Да сме предани другари,
	синове и дъщери,
	да обичаме България —
	туй в сърцата ни дари.

	Затова със обич вечна,
	майко, ний ще те дарим
	и горещо, и сърдечно
	днеска ти благодарим.