Къщицата бяла —
	с весела градинка,
	цяла разцъфтяла —
	е като картинка!

	Мама я подрежда,
	пей и шета в двора,
	с радост ме поглежда
	и ми тъй говори:

	— Виждаш, сине мили,
	с труд и пестеливост,
	дом сме си сградили
	и сме ний щастливи.

	Тука ти да раснеш
	волен и безгрижен,
	слънчеви и ясни,
	дните да се нижат…