Мравка къща градила
	до висока могила,
	до иглича поляна
	и тинтява засмяна.

	С помагачи-играчи
	и напети свирачи,
	със комари-гайдари
	и лениви зидари,
	с бояджии-пчелици
	и дюлгери-мушици.

	Цяла пролет градили,
	къщичката стъкмили:
	с два комина високи
	и прозорци широки.
	Най-напред вратичка
	от зелена тревичка.

	Мравка гости покани
	все от близки поляни.
	Ала стана, що стана:
	нашта мравка, горкана,
	дорде къща отвори,
	вятърът я събори!