Имал дядо бял козел
	с вити рога, дълга брада —
	хей такива!

	Дядо си го обичаше,
	галено го наричаше
	какво не!

	На козела му хрумнало
	да пошета по гората,
	да си полюлей брадата —
	хей така!

	Вълци сиви го срещнали
	и въз него се спуснали —
	хей така!

	И за дядо що остало
	във горите пусти, диви?
	Само две рогчета криви —
	хей такива!