Ветре, ветре, я духни
	облаците прогони,
	този дъжд студен да спре,
	слънчицето да изгрей!

	Над села и равнини
	да настъпят ясни дни,
	с лястовичите ята
	да пристигне пролетта.

	През прозорци и врати
	в стаите да долети,
	спящите деца в зори
	с ведър лъх да ободри.

	Хубавите им чела
	да докосне тя с крила,
	а заспалите очи
	да целуне със лъчи.

	И събудени от сън,
	да погледнат те навън
	и да викнат с весел глас:
	— Пролетта дошла у нас!