Големите щурци не спират
	от сутринта до вечерта.
	И нощем без почивка свирят
	в житата, в угарта.

	И малкото щурче не млъква
	по цели дни: скрибук-скрибук.
	Ала започне ли да мръква,
	спотайва се без звук.

	От тъмнината ли се плаши?
	Замира под едно листо —
	че мрака е голям и страшен,
	а още мъничко е то.

	Нощя до майчиното рамо
	се гуши като теб, дете.
	И ще го чуваш денем само,
	докато порасте.