

	На едно изречение
	бележели края
	две приятелки: Точка
	и Запетая.

	Те държали се винаги
	ръка за ръка,
	и когато ги виждали
	неразделни така,

	всички букви се чудели
	и възкликвали: — Как
	е възможен тъй дружен
	препинателен знак! —

	И така ги почитали
	и така уважавали,
	че главните букви,
	след тях се смалявали,

	а когато у някоя
	надвивал ината,
	то червеният молив
	й отрязвал главата!