Кацна водно конче
	на върбово клонче.
	Зарадва се клончето
	и рече на кончето:

	— Като цвят си мило,
	конче лекокрило!
	Радвам се, душичко,
	че на мен си спряло —
	ще помислят всички,
	че съм разцъфтяло.