Ни роси росица,
	ни ветрец повява,
	гургуличка гука,
	клони разлюлява.
	Под дърво брезово
	млад юнак се мери,
	пиле нажалено
	дума и трепери:
	— Не мери ме, братко,
	палаво юначе,
	аз съм сред гората
	мънино сираче.
	Затова от тъмно
	гукам нажалено,
	да ме чуе майка
	от дърво зелено.