Родна реч, омайна, сладка,
	що звучи навред край мен;
	реч на мама и на татка,
	реч, що мълвим всеки ден.

	Тя звънти, когато пея,
	в радостни игри ехти;
	вечер приказки на нея
	баба тихо ми реди.

	И над книгата унесен,
	родна реч ми пак шепти…
	Милва като нежна песен,
	като утрен звън трепти!