_Щом_ духне южнякът,
	по всички дръвчета
	разцъфват цветя като в сън.
	_Щом_ цъфнат цветята,
	със боси крачета
	играем отново навън.
	_Щом_ почнат игрите,
	на поход далечен
	планинският връх ни зове.
	_Щом_ той ни повика,
	стопени са вече
	дълбоките му снегове.
	_Щом_ сняг не остане,
	долитат рой птички
	и слънцето стопля света.
	_Щом_ плисне то своята
	ласка над всички,
	при нас идва пак пролетта.