От зори до късна вечер
	детски смях навред звъни.
	Тук при нас и там, далече,
	зад гори и планини.

	Колко много, колко много
	са децата по света —
	като ясните звездици,
	заблещукали в нощта,
	като птиченцата горски,
	като полските цветя.

	Те по цвят не си
	приличат,
	ни по дрешките дори,
	но смеха щастлив обичат
	и задружните игри.

	Те за мир жадуват вечен,
	да растат във светлини —
	тук при нас и там, далече
	зад гори и планини.