Пей ми, славейо чудесни,
	пей, да те послушам аз:
	любя твойте сладки песни,
	любя звънкия ти глас.

	Колко пъти съм се сгушал
	сам из китните гори.
	И гласът ти аз съм слушал,
	що извиваш от зори!

	Пей, напей се ти на воля —
	ти си на певците цар;
	само не плаши се, моля —
	аз на птички съм другар!