Като мило братче
	слънчицето грее,
	никога не плаче,
	всякога се смее.

	Сутрин рано става —
	изпреварва всички,
	мие се тогава
	в бистрите рекички.

	В цъфналите вишни
	с бял пешкир се трие.
	Като него — виж ни,
	мием се и ние!

	В нашия прозорец
	слънцето наднича,
	ранобудни хора
	слънцето обича!