Срещнаха се сред тревите
	двама пътници сърдити.
	— Път ми дай, че съм с къщурка! —
	рече баба Костенурка.

	— С къщичка и аз съм, скъпа,
	тъй че няма да отстъпя! —
	Охлю Бохлю важно каза
	и рогцата си показа.