_— Чук-чук! Де ли се е скрила?_
	_Хей, пчелице лекокрила!_
	— Кой на портичката чука?
	Махай се, момче, оттука!

	_— Моля те, недей ме връща!_
	_Дай да видя твойта къща!_
	— Надникни, момченце мило,
	но помни че имам жило!

	_— Хей, пчелице тъмноглава,_
	_кой ти тия питки дава?_
	— Меся си ги аз самата
	от прашеца на цветята.

	_— Ой, пчелице с дрешки златни,_
	_кой ти тоя мед изпрати?_
	— Мойта майчица, момченце,
	ме събужда със звънченце.

	Аз се вдигам начаса`,
	па измия се с роса,
	грабна в миг паничка злата,
	литна с песен над полята.
	От горичка на горичка,
	от градинка на градинка,
	от цветенце по прашенце,
	от лехичка по паничка,
	от полянка по гаванка —
	тъй минавам си навред
	сбирам си прашец и мед.