Обичам те, родино, пролет
	под накита зелен
	и с първите цветя наболи
	през първи слънчев ден.

	Обичам те, когато лято
	житата позлати
	и жетва закипи в полята,
	и морно дишаш ти.

	Обичам те, когато есен
	под бистър небосвод
	събира плодовете с песен
	работният народ.

	Обичам те и зиме — бяла,
	с дълбоки снегове,
	когато пак си разцъфтяла,
	но в снежни цветове,

	когато, тиха и безбрежна,
	до своето сърце
	затопляш с майчината нежност
	най-малкото зрънце.

	Обичам те, родино моя,
	и всеки ден и час
	готов съм свободата твоя
	да браня вярно аз!