Цяло лято тя се скита
	мълчалива и сърдита.
	Тук тревица ще отщипне,
	там добиче пък ще пипне.

	Ех, пък нейде щом подуши
	из гората меки круши,
	към дървото ще се спусне
	и самичка ще си друсне.

	Люшне клонче, плод се рони,
	крушка капне, тя я лапне.
	А съзре ли Баба Меца
	на пчелички рой медеца —

	ще награби сладки пити
	в кухината що са скрити…
	Тъй си ходи баба Меца,
	дор се видят със ловеца.