Бяла зима равнината стели
	с мека, мека, мека пелена.
	Всички изгледи са днеска бели,
	в бяло е любимата страна.

	Но под тия пелени смълчани,
	пелени от пухкав сняг студен,
	колко много весел свят се кани
	с песен да нацъфне някой ден!

	Днес потоците мълчат й тънат,
	оковани в лед, завити в сняг.
	Но през март те весело ще звъннат —
	щом ги лъхне топлият южняк.

	Птиците не пеят своите песни,
	в скреж гората е, денят — унил.
	Ще запеят те, когато блесне
	веселото слънце на април.

	Шарени цветя и пеперуди
	са заспали своя сън дълбок.
	Но през май и тях ще ги пробудят
	вятърът и звънкият поток.

	Лятос тях потта ще ги облива,
	в работа ще вият те снага.
	Днес почиват. Нека ги завива
	пелената топла на снега.

	А на лято ти ще си почиваш
	за това, че трудиш се сега.