Хубава си, татковино,
	име сладко, земя рай,
	сърце младо и невинно
	за теб трепка, та играй.

	Мили ми са планините
	и на север, и на юг,
	драги ми са равнините,
	набраздени с наший плуг.

	На уста ми сладка дума —
	ще да бъде този кът,
	дето Дунав, Вардар, Струма
	и Марица си текат!

	Дор на небо ясно слънце,
	дор на очи свят, живот,
	ще обичам аз от сърце
	таз земя и тоз народ.