Слуша приказки малката Яна
	за принцеси във царски палати
	и самичка принцеса тя стана.

	_„Облечете ми дрехи богати!“_ —
	заповяда на свойта прислуга.
	_„И със торта сменете ми хляба!“_
	А прислугата беше не друга,
	ами нейната собствена баба.

	Тя горката така се завайка:
	_„Скъпи дрехи? И торта? Къде са?“_
	Но пристигна царицата майка,
	шамароса тя свойта принцеса
	и добави: _„Нима са живели_
	_до ден днешен принцеси в панели?“_

	А „принцесата“ каза: _„Не са.“_
	Пусна сълзи и шмръкна с носа.