Зъбчето ми се разклати.
	„Не е страшно“ — каза мама.
	Със конец го върза тати —
	хоп! — и зъбчето го няма…

	Плеснах радостно с ръчички:
	— Тате, ти си най-добрият!
	Хайде, извади ги всички,
	че не искам да ги мия!