

	Усмири се, ветре братко,
	скоро да се върне татко!

	Тази сутрин рано-рано
	из морето разлюляно
	тръгна той с другари стари —
	все прославени рибари.

	Ветре, ветре, духай леко,
	татко идва отдалеко
	и след този дълъг ден
	той е много изморен.
	В лодката е почернял
	и на риба лъха цял,
	устните му са солени,
	пръстите му — лед студени.

	Ала, ветре, друг едва ли
	нежно като татко гали
	и по бузките най-сладко
	вечер ме целува татко.