Пролетнякът сладко свири
	по гори и по баири.

	Като свири, сякаш дума
	в младата зелена шума:

	— Хей, вий хора, стари, млади,
	вие, ниви и ливади,

	вие, зверове и птици,
	храсти, лесове, тревици, —

	от презморските палати
	месец май при вас ме прати

	да ви кажа много здраве
	и че няма да се бави —

	кукувица щом закука
	днеска-утре, той е тука.

	Всичко с цвят да се покрие,
	птичката гнездо да свие,

	радостна да е земята,
	здрави, весели — децата!