Майстор Сечко рано от сън скочи
	и си грабна бързо сечивата,
	да си дяла сребро — мрамор плочи
	за палати светли на водата.

	Че и други майстори намери:
	Дядо Мраз, па и Северняка.
	Мраз чертае, Северняка мери,
	а пък Сечко с чуковете трака.

	Изковава сребърни тавани
	над реките и над езерата
	и приветно под покрив покани
	да почива и да спи водата.

	Отдалече гледа ги Южняка
	и с надути бузи се надсмива:
	— А бре, Сечко, Мразе, Северняко,
	тримата не струвате ни слива!

	Че река ли с вас да се поборя,
	към дворци ви да се поотбия,
	за два дни ще изпосъборя
	цялата ви яка майстория.