Там, край океана,
	кака пак застана.
	Трети път ме вика за обяд:
	— Хайде, капитане!
	Идвай, капитане!
	Връщай вече кораба назад!

	Корабът се клати.
	Дебнат ме пирати
	и опасни рифове стърчат.
	Вятърът ме брули,
	стрелкат се акули,
	но обратно тръгвам аз на път.

	Кака ми се смее:
	— Хей, братле, къде е
	твоят необятен океан?
	В локвата на пътя
	книжен кораб бута
	мъничък, измокрен капитан.