Виж: небето се разтвори.
	Слънчо метна пак зари
	над полета и гори.
	Слушай: някой ни говори
	през бъбривия капчук:
		— Аз съм тук!
		Аз съм тук!
		Аз съм тук!

	И снегът се достопява
	в улицата, в твоя двор.
	А от близкия стобор
	някому се подиграва
	птиченцето с весел вик:
		— Чик-чирик!
		Чик-чирик!
		Чик-чирик!

	Хей, от планините сини
	ведър весел вятър вей.
	Той ни буди, той ни пей:
	— Хора, къщи и градини,
	чуйте, вижте — туй е тя:
		Пролетта!
		Пролетта!
		Пролетта!