Пъшка съветът
	на този отряд,
	чуди се, мае се —
	пише доклад.

	— Олеле, мале,
	с отчета пропадаме —
	дейност каква ли
	е имал отряда ни?

	— Сетих се, сетих се! —
	викна един.
	— Онзи ден с лакът
	изтрих своя чин.

	Друг се обажда:
	— А ние с Никола
	снощи чинии
	облизвахме в стола!

	— Я си спомнете
	и други неща:
	в час по история
	свирнах с уста!

	— Виж на стената
	картина с танцьорка.
	Кой я забоде с карфицата? —
	— Зорка!

	— Аз пък захвърлих
	бастуна на дядо,
	после намерих го —
	и му го дадох.

	— Вие когато
	се борехте с Михо,
	аз не извиках ли:
	— Тихо бре, тихо!

	Ние пък лятос
	на чичо с колата
	ходихме двама
	почти в планината!

	Някой с ръцете си
	весело плесна:
	— Ние сме имали
	дейност чудесна!

	Я да напишем
	за всичко в доклада! —
	Пишат и славят
	в отчета отряда:

	— Много се трудим,
	та ни поздравете!
	Чистим редовно
	сами чиновете.

	Нека светът да се смае,
	че ние
	в стола училищен
	мием чинии!

	Свирим. На старите хора
	помагаме
	и по стените
	украси си слагаме.

	Спазваме зорко
	в клас тишината.
	Излети правим
	до връх планината!

	Славен отряд,
	заслужава поклон.
	Прави в доклада
	мухата на слон.