Препускай, конче, свечери ли,
	ще стигнем у дома,
	преминахме двете могили
	и старата чешма.

	Не се плаши, препускай леко
	към сините бърда,
	изгря по пътя ни далеко
	вечерница звезда.

	Завърнем ли се, вън на двора
	ще ни здрависат пак
	и чужди, и далечни хора,
	и моят син юнак.

	Със вино, с китки минзухари
	и веселия саз
	ще дойдат младите овчари
	със агнета при нас.

	И кукувичката ще кукне,
	та здраве и живот
	да има, пролет като пукне,
	по стока и имот.

	Дошла е мирната година,
	ечи несдържан глас —
	за теб ще има детелина,
	за мене — житен клас…