Сиво мече
	дрян насече.
	Нашари го,
	накичи го
	с януарска мразовина
	и със алена коприна.
	Па отблизо и далече
	провикна се сиво мече:
	„Сурва, сурва до година,
	до година, до амина!…
	Зелен здравец по горите,
	сладко грозде по лозите,
	жълто жито по хамбари,
	бяло стадо по кошари,
	пълни ракли със имане
	за стопанки и стопани.
	А на малките дечица
	в пошовете по жълтица,
	да растат и таз година
	като ябълка в градина!…“