Люлейте се и шумете вий,
	ливади с китно цвете,
	и вий, тюля необятни,
	и вий, мои ниви златни!

	Още с ранната зорница
	пей ви птичка хубавица,
	пей сърцето на селяка
	и ви гледа, и ви чака.

	Зърното да се налее,
	друго слънце да огрее,
	та под веселата стряха
	да отдъхне сиромаха…