Аз не съм се бил родил
	до деня свободен,
	в който вече победил
	своя враг народът.

	После съм дошъл на свят.
	Уча се и расна
	в край на цвят и плод богат
	и в страна прекрасна.

	Нови здания стърчат,
	дето били хижи,
	и се вижда
	как градът
	към хълма` се движи.

	Тази прасковна гора,
	шумната и плодна,
	била някога мера`
	пуста и безводна.

	Пеш вървели в прах и кал
	нявга до селата.
	Днес по път, покрит с асфалт,
	вози те колата.

	Засуши ли се —
			не са
	нивите печални.
	Там наместо небеса
	пръскат дъждовални.

	Зная аз,
	че в край благат
	и в страна прекрасна
	съм дошъл на тоя свят,
	бодър, смел да расна.