Бели, бели, бели са
	клоните от цвят,
	сякаш че виелица
	вее в дол и скат.

	Сякаш са замаяни
	плодните поля.
	И летят над края ни
	хиляди крила.

	Връщат се и щъркели
	и какви ли не
	птици, дълго хвъркали
	в друго ширине.

	Грейнали са крушите
	в бял цвят до една.
	Бяла песен слушаме
	още в ранина…