Таз история добра
	стана в старата гора.
	Имаше едно момче
	с много весело гласче.
	Пееше то нощ и ден
	този тъй познат рефрен:

	„Хей, приятелю, здравей!
	Мойта песничка запей!
	Тя е нужна и дори
	прави хората добри.“

	Но веднъж един крадец
	хвана малкия певец.
	И остави го в нощта
	със запушена уста.
	Кой ще пее нощ и ден
	този тъй познат рефрен?

	Но крадецът във нощта
	чу отново песента,
	въпреки че се укри
	в най-дълбоките гори.
	Спря го и го хвана в плен
	този тъй познат рефрен.

	И се върна тоз крадец
	пак при малкия певец.
	И засрамен запя на глас,
	с него песента тогаз.
	Тъй светът бе променен
	от един красив рефрен.