
	

	Какво взима със себе си за из път емигранта
	във старото куфарче и изтритата чанта?

	Шепа пръст, един хляб, един плод, една дрешка
	и една много тежка, малка мъка човешка,

	защото в багажа му го няма сърцето —
	то не е пожелало да преплава морето;

	като предано кученце то е избрало
	да остане при кончето и при старото рало,

	и при бедната нивка, която не храни
	своите дрипави, сбръчкани и нещастни стопани.

	Тя се вижда от влака, но той вече извива,
	и тя бързо смалява се и накрая се скрива.