Хей, пролет иде! Дигат се мъглите.
	Къде ги вихри влачат, дявол знай.
	Дерат се ризите на планините —
	хей, пролет иде в наший роден край!

	Кокичето отдавна се подаде:
	предвестникът на пролетта не трай
	за нея друго цвете да обади.
	Хей, пролет иде в наший роден край!

	Хей, пролет иде! Сепна се хъшлака
	и викна сетей път: „Кръчмарю, дай!
	Налей, обеснико, дружина чака!…“ —
	Хей, пролет иде в иаший роден край!

	И плъпнат харамии… А гората
	чернее още; ала кой ти хай!
	Напред, предвестници на свободата —
	хей, пролет иде в наший роден край!