Зелен здравец пееше,
	мечка му се смееше.
	„Смей се, смей се, Мецано,
	и ти, снежна поляно!
	Скоро ще ми засвирят,
	скоро ще ме подирят
	все овчари-
	другари
	със овчици-
	сестрици,
	с кукуряче-
	юначе
	и кокиче-
	момиче.
	А врабеца-
	кумеца
	ще събуди гората
	да й листят листата…“