Гледам марабуто.
	Тъжно все стои.
	Мрачно и надуто,
	страшен план крои:
	във торбата кожена,
	дето е под клюна му,
	има сабя сложена,
	там е и бастуна му.
	Ще извади сабята,
	ще заколи жабата.
	А с бастуна —
			пата-кюта —
	ще натупа
	всички марабута…

	Сърди ми се марабуто,
	че е още необуто.