Облачета златни
	по небето плуват.
	Те над нас осъмват —
	где ли ще нощуват?

	Може би в далечни
	ширни небосклони
	вятърко крилати
	ще да ги подгони.

	И далеч от своя
	роден кът, в разлъка,
	всяко ще заплаче
	от любов и мъка.

	През където минат
	облачета златни,
	вредом ще пролеят
	сълзи благодатни.