Тръгна Кекерица
	в долната чаршия,
	иска за парица
	шарена шамия.
	Свилено фустанче —
	педя тънко платно,
	гривна и коланче
	и герданче златно.
	Чехълчета нови,
	китка за ухото,
	та да е готова
	утре за хорото.
	Ала продавача,
	нали е Комара,
	взе да я закача,
	че е много стара.
	Па й се присмива
	горе от дюкяна,
	че не й отива
	свилена премяна.
	Ала не дочака
	Кекерица стара,
	викна и заплака,
	та събра пазара.
	Струпаха се всички
	бръмбари, мушички —
	отбор дюкянджии
	в дългите чаршии.
	Па я натъкмиха
	като гиздосия,
	па й нагласиха
	шарена шамия.
	Свилено фустанче
	от тъкано платно,
	чехли и коланче
	и герданче златно.
	Пуста Кекерица,
	ето я засмяна,
	купи за парица
	свилена премяна.
	Хукна през ливади
	с китка на ухото,
	дето жабки млади
	рипат на хорото…