Унесено се вглеждах в небесата —
	безброй звезди блестяха там,
	една сред тях и бледна, и самотна,
	в миг светна с ярък плам.

	И ти ли в нея тоя миг погледна,
	о друже, от далечен край —
	та погледите наши отразила
	така да засияй?