Катеричка-сестричка,
	с опашчица-метличка,

	със щръкнали ушички
	и с очички-стрелички!

	Що ме плахо погледна
	и тъй бързо побегна?

	Дорде само да мигна,
	ти на върха се вдигна,

	шишарчици порони,
	малки птички прогони…

	Не плаши се от мене
	и от мойто шумене!

	Нямам пушка, патрони,
	няма тебе да гоня.

	Аз си ходя в гората,
	с гъбки пълня торбата —

	да помагам на мама,
	че съм вече голяма,

	да ги сготви тя сладко,
	да си хапнем със татко.