Манчо-анчо е зевзек,
	събеседник бързорек.
	Все измислици разправя,
	със закачките се справя.
	Питат го: — Отгде така
	с изподраскани крака?
	— Горе в облаците бях.
	— Чак при облаците? Ах!
	А какво си правил там?
	— Заек улових голям.
	— Где е заекът сега?
	— Той с коса коси снега.
	— А сеното му къде е?
	— На земята се белее.

	— Манчо-анчо, я кажи
	без измама и лъжи,
	ходил ли си на театър?
	— Ходих там и гледах вятър.
	— Виждал ли си океана?
	— Виждал съм го цял в буркана!
	— Имаш ли си калимявка?
	— С попска шапка ходи чавка.
	— Чавката какво яде?
	— Кой каквото й даде:
	печена вода със сос,
	пържен камък с магданоз.
	— Ами ти какво ядеш?
	— Сладолед, ама горещ!

	Манчо-анчо,
	мили братко,
	хайде нека ти е сладко!