Дявол да го вземе
	хубавото време!
	Зарад него Гана
	книгата не хвана.
	Не седи, не трае,
	скача и играе —
	ето вече мина
	час и половина!
	Дявол да го вземе
	хубавото време!
	Тъкмо наша Гана
	книгата подхвана,
	ето че на двора
	Борчо забърбори:
	— Гано, тичай, Гано,
	пеперуда хванах!
	Дявол да го вземе
	хубавото време!
	Тъкмо Гана рече
	да се учи вече,
	вижда: стрина Катя
	тръгва към реката!
	— Стрино, стрино, искам
	да се понаплискам!
	Дявол да го вземе
	хубавото време!
	Гана се завърна,
	Радка я прегърна:
	— Хайде за череши! —
	Ех, че радост беше!
	Хапнаха си двенки
	плодове червенки!
	Взе да учи вече —
	слънце я напече!
	В тихата ливадка
	тя си дремна сладко.
	Дявол да го вземе
	хубавото време!
	Зарад него Гана
	книгата не хвана.