Светъл ручей е отключил
	палави води.
	Звънко чука вън капчука —
	песничка реди.
	Бягат вече луди хали
	чак накрай света.
	— Бабо Марто, не видя ли?
	Идва Пролетта!

	И да духаш, и да вееш,
	и да сипеш сняг,
	Слънчо като се засмее,
	ще ни сгрее пак!
	Сняг да сипнеш на парцали —
	става пак вода!
	— Бабо Марто, не позна ли?
	Идва Пролетта!

	Весел вятър пак подмята
	слънчева шега.
	И с шегата си крилата
	разтопи снега.
	Даже Слънчо ме погали,
	с много топлота.
	— Бабо Марто, ти разбра ли?
	Тук е Пролетта!