Ежко Бежко се успал,
	с поздравите закъснял.
	— Добро утро, Дългоушко!
	— _Вече обед стана, душко._
	— Добър ден! — на Мечо рече.
	— _Беше ден, сега е вечер!_
	Ежко Бежко се навъси:
	— Дните станали са къси…
	Не обичам да съм лош —
	ще ви кажа „Лека нощ!“