Крава хрупа тревица
	покрай бистра речица.
	Хрупа и се навежда,
	в реката се оглежда
	и си вика щастлива:
	— Леле, че съм красива!
	Няма нийде тъдява
	друга крава такава.
	— Му-у-у-у,
	не съм ли пък вносна! —
	измуча и докосна
	тя водата с муцуна
	и сама се целуна.