Пукна се пролет в Балкана,
	станала Меца, Мецана —
	гледа се кална, непрана!
	Дръпна от клонче торбата
	и занарежда нещата:

	— Сапунче — да се измия,
	хавлия — да се изтрия,
	забрадка — да се завия.
	А пък за малкото мече
	вълнено пъстро елече!

	Тръгна Мецана с торбата,
	с мечето влезе в реката.

	Ни със сапун се е мила,
	ни със хавлия се трила,
	нито се е забрадила!
	Три дни се само топила!

	Мътна реката потече
	и ми далече завлече
	Мечовото елече!