Hvad spiste ekspeditionen under Coppermine-ekspeditionen, da de løb tør for pemmikan? 


Den sidste pemmikan endte den 4. september samtidig med, at den første vinterstorm slog til. Vildtet forsvandt også, så ekspeditionen måtte gå over til at spise lav eller de rådne kadavre, som ulvene havde efterladt. Til sidst måtte de spise deres reservestøvler. Landskabet, de drog gennem var vanskeligt, med skarpe klipper som ødelagde støvlerne og iskolde elve, som måtte forceres. Endvidere var det vanskeligt at navigere på grund af misvisningen og det dårlige vejr, som dækkede for solen.
Han publicerede sine studier over jordens rotation, undersøgte lovmæssigheden for stjernernes egenbevægelse, skrev sin Framställning af astronomien i dens historiska utveckling och på dens nuvarande ståndpunkt (1874, oversat på tysk 1877) og forberedte sin Theorie des Lichtwechsels der veränderlichen Sterne (1880). Under sine studier over himmellegemernes bevægelse kom Gyldén til en klar forståelse af, at der ved hans undersøgelser ville klæbe den samme mangel, som alle tidligere arbejder af denne art var behæftede med, hvis han også studerede bevægelsen kun for et begrænset tidsrum, thi dermed ville man ikke være i stand til at kunne få en rigtig forestilling om bevægelsernes natur i vort solsystem. Han forlod derfor den Keplerske ellipse og søgte et udgangspunkt, der slutter sig end nærmere om den virkelige bevægelse; han fandt dette i hvad han kalder den intermediære bane, der på en vis måde baner vejen for den absolutte bane.