Hvilke territorier foreslog Frankrig, at Habsburgerne skulle modtage som kompensation for russisk ekspansion? 


Den russiske sejr i Den russisk-tyrkiske krig (1768-1774) medførte et skifte i den europæiske magtbalance, og Habsburgerne anså deres interesser i områderne mod øst, særlig i Moldavien og Valakiet, for truet, og østrigerne overvejede muligheden for krig mod russerne. Frankrig, der var positivt stemt i forholdet til Preussen og Habsburgerne, foreslog en række territorielle justeringer, hvor Habsburgerne skulle modtage dele af Preussisk Schlesien og Preussen skulle modtage Ermland (Warmia) samt dele af Realunionens territorium og Hertugdømmet Kurland og Semgallen, der allerede var under tyskbaltisk kontrol. Frederik den Store af Preussen var ikke indstillet på at opgive områderne i Schlesien, som kort forinden var erobret under de Schlesiske krige, men han var dog interesseert i at finde en fredelig løsning, da Preussen var svækket efter syvårskrigen, og da hans alliance med Rusland potentielt kunne trække Preussen ind i en krig mod Habsburgerne. Han ønskede også at beskytte det svækkede Osmanniske rige, der var en potentiel vigtig allieret i en eventuel krig mod enten Habsburgerne eller Rusland. Habsburgerne havde i 1769 i strid med en tidligere traktat med den polske konge annekteret en række byer i Szepes-regionen i Ungarn, og den russiske zarina Katarina den Store foreslog preusserne, at Preussen kunne kompenseres gennem overtagelse områder i Polen-Litauen, som eksempelvis Ermland. Frederik den Store foreslog en opdeling af de polske grænselande, der skulle overtages af Habsburgerne, Preussen og Rusland, med den største del til Habsburgerne. Frederik søgte at overtale Rusland til at rette sin ekspansion mod vest i det svage og dysfunktionelle Polen i stedet for ekspansion i de områder, der var kontrolleret af osmannerne.
Riksdagen vedtog kommunalreformen i 1962.  Tanken var at sammenlægningerne skulle ske frivilligt.  Reformprocessen blev indledt 1. januar 1964, hvor Sveriges kommuner blev inddelt i 282 såkaldte kommuneblokke (kommunblock).  Inden for disse blokke skulle de involverede kommuner samarbejde og "lære hinanden at kende" i årene frem til, at de nye "blokkommuner" kunne dannes.  Man sigtede efter en afsluttet reform i 1971.  Blokkommune var et nyt begreb, som var opstået for at beskrive de nye kommuner, der som ved den tidligere reform ofte tog navn fra en af de kommuner, der skulle lægges sammen.  Det indgik dog ikke i navnet på de nye kommuner og faldt snart ud af brug.  I folkemunde blev blokkommunerne en overgang kaldt storkommuner.