Hvor dybt er Challengerdybet? 


I lighed med disse velafgrænsede randhave viser dybdekortene, så vidt dybdeforholdene er kendte, at også det åbne ocean er sammensat af større eller mindre områder, adskilte ved langstrakte undersøiske grunde, der på deres ryg bærer vulkaner og koraløer. I det nordlige Stillehavet udmærker Tuscarora-dybet eller Japan Grav (10.554 m), der strækker sig som en bred rende langs kysten af Bonin-øerne, Japan og Kurilerne, sig ved en betydelig dybde. Ikke langt fra kysten af øen Urup blandt Kurilerne er målt en dybde af 8.520 m. Længere mod syd findes Challengerdybet, hvis dybeste del syd og øst for Marianerne danner den smalle og meget dybe Marianergrav (11.034 m). Uden for Ryukyuøerne findes en lignende dyb rende, Ryukyugraven (7.480 m), og langs Filippinernes kyst Filippinergrav (10.265 m). Syd og øst for Marianerne findes Nares-Dybet (4.850 m) mellem Carolinerne og Ny Guinea, Koralhavet (4.480 m) mellem Australien og Melanesien, Thomson-Dybet (5.340 m) mellem Australien og New Zealand. Fra New Zealand strækker sig mod nord en undersøisk ryg, hvorpå Kermadec-Øerne og Tonga-øerne ligger. Øst for denne ryg styrter havbunden sig brat ned til store havdybder. I Kermadec-Graven nær ved Kermadec-Øerne er der målt en dybde af 9.428 m, omtrent under Vendekredsen 9.180 m., syd for Samoa-øerne 8.280 m. Også ved den amerikanske kyst findes dybe smalle grave som Aleuter-Graven, Peru-Graven og Atacama-Graven (7.635 m).
Kofun-gravhøje og deres rester er blevet fundet over hele Japan, inklusive fjerntliggende øer som Nishinoshima.