Hvad var Carsten Ankers rolle i forbindelse med Norges uafhængighedserklæring? 


Under sit ophold i København havde han stået kongehuset nær og var navnlig blevet nøje bekendt med tronfølgeren, prins Christian Frederik; da denne i 1813 kom til Norge som statholder, blev Anker straks en af de mænd, til hvis råd prinsen under de daværende farefulde omstændigheder lyttede med størst opmærksomhed. Således indhentede han i september 1813 Ankers betænkning angående den påtænkte oprettelse af en norsk regeringskommission. Efter Kielerfreden havde prinsen under sin rejse til Trondhjem et møde på Eidsvoll Værk, og da han kom tilbage fra Trondhjem, holdtes her hos Anker det bekendte møde på Eidsvoll 16. februar 1814, hvori besluttedes, at Norge skulde erklæres uafhængigt, og at der skulle indkaldes en Rigsforsamling. Inden denne, der ligeledes holdtes på Ejdsvold, kunne træde sammen, havde Anker forladt Norge og kom således ikke til at tage sæde i den nye norske regering, hvori han 2. marts udnævntes til regeringsråd og 19. maj til statsråd.
Forsvinden af byplanlægningen betød en radikal livsændring for deres naboer, der ud over at opgive deres huse og være vidne til deres nedrivning også så en økonomi baseret på industri, kulminedrift og flodnavigation kollapsede.