Hvornår nåede antallet af setoer formentlig sit højdepunkt? 


Setoernes kultur blomstrede i begyndelsen af det 20. århundrede men oprettelsen af flere nationale foreninger med setoer. I 1905 nåede antallet af setoer formentlig sit højdepunkt. Da Estland blev selvstændigt efter 1. verdenskrig, oprettedes et særligt amt - Petserimaa - i den del af Setomaa, som hørte ind under den estiske republik. Samtidig førte esterne en bevidst politik for at integrere området i Estland, og dettte førte til, at setoernes sprog og kultur blev trængt tilbage. I den del af Setomaa, som kom ind under Sovjetunionen, skete der på tilsvarende måde en russificeringspolitik, som sammen med blandede ægteskaber og en vis udvandring til Estland bidrog til et kraftigt fald i antallet af setoer.
Sultanatet var i stor grad delt af geografiske og etniske skillelinjer. Samfundet var inddelt i seks etniske grupper, og der var et skarpt skel mellem dem, som var efterkommere fra det gamle kongedømme Alodia, og resten af Sennar. Alodierne overtog kappen efter den besejrede 'Abd Allah Jamma og blev kendt som abdallab. I slutningen af 1500-tallet gjorde de oprør under Ajib den store, som besejrede Sennar-kongerne og gjorde dem til sine vasaller, og i 1606 havde han erobret næsten hele riget. Under Adlan 1. blev Sennar-samfundet omorganiseret, og de besejrede Ajib i en række slag. Til sidst kom man frem til et kompromis, hvor Ajib og hans efterfølgere skulle styre Sennar-provinsen Dongola med en høj grad af selvstyre.