Hvor lå det kastel, som Knud Lavard lod bygge på en odde i Slien? 


Ifølge Knytlingesagaen byggede Knud Lavard to kasteller ved et af Sliens smalleste steder. Kastellet Kil (afledt af oldnordisk kīll≈kile) lå på en odde ud i Slien, hvor Mysund begyndte. Stednavnet Kilfod på Svansøsiden synes at minde om det. På sundets modsatte bred på Angelsiden lod han bygge et andet kastel Desuden spærrede han indløbet til den indre Sli og Hedeby med træbomme og jernlænker, for at hæve told af fremmede skibe. På højderne ved fjordens bredder ligger endnu rester af andre volde som f.eks. Margretevolden. Senere oprettede Erik af Pommern med Svaneborgen ved Sundsager over for Arnæs og med Kongsborgen i Bonert/Bonum mindst to middelalderlige borge. Slien indgik i Danmarks sydlige grænseværn sammen med Dannevirke og Egernførde Fjord. På det smalleste sted ved Mysunde hindrede danske stillinger både i 1850 og 1864 tyskerne i at sætte over til Angel og dermed omgå Dannevirkes hovedvold.
Vladimír Zábrodský blev født i Prag som søn af Oldřich Zábrodský og russeren Olga Nikitina. Han begyndte at løbe på skøjter som 5-årig, og som 7-årig havde han for første gang en ishockeystav i hånden. Ni år gammel kunne han for første gang trække LTC Prag-trøjen over hovedet for den klub, han repræsenterede på seniorplan fra 1939 til 1950. Zábrodský spillede i kæde med Stanislav Konopásek og Václav Roziňák, og denne trio spillede også sammen på landsholdet i tre af de største turneringer i tjekkoslovakisk ishockeys historie, der resulterede i VM-guld i 1947, OL-sølv i 1948 og VM-guld i 1949. Zábrodský var kaptajn for de sidste to af disse hold.