Hvilke embeder havde Jean-Baptiste Colbert påtaget sig i 1664 og 1669? 


Den virkelystne og forbavsende ihærdige og mangesidige, talentfulde mand havde imidlertid stadig læsset ny embeders byrder på sine skuldre: 1664 var han blevet overkontrollør over statens bygningsvæsen, 1669 marineminister og kort efter også minister for handelen og kolonierne samt intendant for de kongelige paladser.
I 1773 blev der ved Wiedewelt og Augustins bestræbelser gjort udvej for et rejsestipendium til Clemens, som så, efter at have fuldendt sit bekendte stik efter Peder Als’ portræt af Mandelberg, 1774 forlod København. Han begav sig straks til Paris, hvor han tegnede flittig også efter levende model og nød godt af den navnkundige Willes og de Launays vejledning. I Paris forlovede han sig med Marie Jeanne Crevoisier (født 16. november 1755), datter af en død urmager. Hendes moder havde indgået et nyt ægteskab, hvorfor datteren havde taget bolig hos en tante. I Paris stak Clemens en del, særlig portrætter, og nød snart sådan anseelse som kunstner, at Akademiet der tilbød at optage ham som medlem på et nyt og godt stik. Et sådant er imidlertid ikke gjort på en måned eller to, og da Clemens’ treårige stipendium udløb på samme tid, søgte han om tilladelse til at blive i Paris i nogen tid. Akademiet kunne imidlertid ikke bevilge det, da «visse høje Personer» absolut vilde have Clemens hjem for at stikke pladerne til Wandalls værk over mindestenene på arveprins Frederiks gods Jægerspris; Clemens blev endog, som han selv beretter, kaldt hjem ved en kabinetsordre og måtte således give afkald på de parisiske laurbær. Dog lykkedes det hans venner at udvirke tilladelse for ham til på hjemrejsen at opholde sig nogen tid i Schweiz for at stikke Bonnets portræt efter Juel.