Hvilke kommuner i Sverige har en finsksproget befolkning som identificerer sig som tornedalsfinner? 


En anden definition er den finsktalende befolkning (og de personer som opfatter sig som etniske tornedalsfinner) på den svenske side af Torne, Muonio- og Könkämä älvene, det vil sige i Kiruna, Pajala, Övertorneå, Haparanda og Gällivare kommuner. Men adskillige i Malmfälten kalder sig ikke tornedalinger men oftere malmfältsboere. I Kiruna kommune findes et antal individer, der kalder sig for lantalaiset eller kväner på svensk. (Lantalainen skal have været samernes finsksprogede betegnelse for dem, som drev jordbrug og eventuelt havde rendrift som en bibeskæftigelse eller overlod rendriften af egne regner til professionelle renholdere.)
Hen mod slutningen af 1900-tallet voksede biltrafikken i Aarhus støt med deraf følgende problemer. Desuden kom der planer om store udvidelser af Aarhus Universitetshospital, Skejby og byudvikling i Lisbjerg og Nordhavnen, der alt sammen stillede krav om transport med stor kapacitet. I 2000 besluttede kommunalbestyrelsen at anlægge busbaner på de store indfaldsveje som et første skridt mod senere anlæggelse af letbaner. I 2007 etablerede Aarhus Kommune, seks omkringliggende kommuner og Region Midtjylland et sekretariat, der skulle forberede etableringen af et letbanesystem i Aarhus og omegn. Det førte året efter til et forslag om en første etape. Den skulle dels bestå af en sammenbinding af de eksisterende jernbaner Odderbanen og Grenaabanen og dels af en ny ca. 12 km lang strækning fra havnen ad Randersvej til hospitalet og derfra videre via Lisbjerg til Lystrup på Grenaabanen. Den nye strækning, der blev kendt som den indre strækning, skulle bygges som letbane. Derimod var det uklart, om Odderbanen og Grenaabanen skulle elektrificeres. Hvis ikke ville det blive nødvendigt med hybridtog, der kunne skifte mellem el og diesel.