Hvad var de første tegn på, at Anneliese Michel var besat af en dæmon? 


Hendes familie spurgte en præst om hjælp, men kirken var ikke villig til at kalde noget for en dæmon. Det skal undersøges grundigt først. Først skulle Anneliese igennem en psykiatrisk evaluering. Derefter skulle hun igennem flere teste. Først derefter kunne de konstatere at hun var besat af et dæmon. Selvom hun havde fået hjælp af en præst blev det værre. Da en sygeplejerske kom ind på hendes værelse var hun blevet tynd, hun skar i sig selv og sad og drak sit eget urin. Anneliese begyndte også at samle insekter som hun dræbte og spiste bagefter. Præsten ved navn Ernst aflagde et besøg hos hende. Det første Ernst skrev i sin bog var Anneliese ligner ikke en epileptiker . Ernst fik Anneliese flyttet hjem. Ernst spurgte biskoppen om tilladelse til at begynde eksorcismen. Han fik lov til at begynde på eksorcisme.
Efter nederlaget i 1. verdenskrig mistede den tysksprogede elite meget af sin betydning og magt. Begge de gamle imperier blev sprængt: Preussen-Tyskland slap med mindre beskæringer; blandt andet stemte sønderjyderne i den nordlige del af Sønderjylland sig ved en folkeafstemning hjem til Danmark (hvorimod sønderjyderne i Sydslesvig aldrig fik denne mulighed). Rump-Østrig, der i udstrækning nogenlunde svarede til de tysksprogede dele af Østrig-Ungarn (en deling helt efter sprog var ikke mulig på grund af flere små flersprogede områder og sproglige enklaver mellem hinanden), tog demonstrativt navnet "Tyskøstrig" (tysk: Deutschösterreich) og stemte med et overvældende flertal for en forening med Tyskland, men både navnet Tyskøstrig og genforeningen med Tyskland blev forhindret af de sejrende magter. Volgatyskere, der boede i Sovjetunionen, blev sendt til Gulag eller tvangsforflyttet under 2. verdenskrig.