Hvilke teaterformer var populære i USA i det 20. århundrede? 


Det tyvende århundrede er kendetegnet ved et væld af nye teaterformer, der afløser hinanden stadig hurtigere: århundredet begynder med symbolistiske dramaer som August Strindbergs Et drømmespil og den belgiske dramatiker Maeterlincks værker; efter første verdenskrig opstod i Berlin i 1920'erne det politiske teater, hvis kendteste repræsentanter er Vsevolod Meyerhold (1874-1940), Bertolt Brecht (1898-1956) og Erwin Piscator (1893-1966). Fra USA kommer to betydningsfulde retninger: det musikalske drama musicalen, samt den psykologiske realisme repræsenteret ved bl.a. nobelprismodtageren Eugene O'Neill og Tennessee Williams; i 50'erne blomstrer i Europa det absurde teater, hvis hovednavne var Samuel Beckett (Vi venter på Godot), Harold Pinter og Eugene Ionesco. Mod slutningen af århundredet opløstes de snævre genrer, og talløse eksperimenter fandt sted. Dermed fandt et stadigt stigende antal forskellige former vej til scenen, og hver enkelt forestilling tenderede mod at være sin egen genre og definere sin kontrakt med publikum på sine egne betingelser – en udvikling, der er fortsat ind i det 21. årh.
En af Frederik 4.'s rytterskoler blev opført i Spentrup i 1722. I 1890 blev den suppleret af en pogeskole for de mindste børn. En staldbygning, der var opført i 1918, blev i 1959 indrettet til et par klasselokaler, og i 1964 blev lærerboligen også inddraget til klasseværelser. Rytterskolen blev afløst af den nyopførte Blicherskole 1. august 1969 og kom altså til at fungere som skole i 248 år, hvilket er længere end nogen anden rytterskole. Kongens sandstenstavle med begrundelsen for at oprette skolerne sidder stadig på facaden og har aldrig været flyttet derfra, hvilket også er ret enestående. Skolen findes på Stationsvej 42 og er nu privat bolig.