Hvilke ubehageligheder fik Christian Magnus Falsen på grund af et skrift om Norges grundlov? 


Ved Stortinget i 1818 mødte Falsen atter frem som valgt for Nordre Bergenhus Amt, men blev afvist, fordi han var bosat i Bergens by, uden for sit amt, da det såkaldte bostedsbånd, som Stortingets flertal i 1815 ikke ville gå ind på, nu sejrede. Harmfuld vendte han tilbage til sit amtmandsembede, som han beklædte indtil 1822. Han roses som en rask og driftig embedsmand, men synes stundom at have været alt for rask. I slutningen af 1817 udgav han et for menigmand bestemt skrift om Norges grundlov, som siden voldte ham ubehageligheder. Han udtalte sig her for en sådan grundlovsforandring, at hvert amt skulde vælge mindst en repræsentant af embedsklassen og en af jordbrugsklassen. 1817-21 udgav han sammen med J. Rein og H. Foss Den norske Tilskuer. I 1819 kom statholderen grev Johan August Sandels til Bergen; han fandt behag i Falsen og roste ham for kongen. I september 1820 valgtes han til stortingsmand for Bergens by i stedet for W.F.K. Christie, som ikke ville modtage genvalg. I regeringskredse gjorde man sig forhåbning om, at falsen på det kommende Storting ville føle sig frastødt af de mange mislige elementer og blive en støtte for den gode sag.
Forhandlinger mellem KKP og KMT indledtes efter, at Japan kapitulerede til USA i 1945, men disse forblev frugtløse, og borgerkrigen blussede op på ny. KMT blev slået, og Chiang Kai-shek blev tvunget til at flygte til Taiwan (hvor han til sin død arbejdede for at genforene Kina under KMT:s styre). Den 1. oktober 1949 lod Mao Zedong udråbe Folkerepublikken Kina foran en folkemasse på Den Himmelske Freds Plads. Dagen blev siden folkerepublikkens nationaldag.