Hvilken koordineringsmekanisme anvendes typisk i et maskinbureaukrati? 


En koordineringmekanisme er en betegnelse for et 'redskab', hvormed ledelsen i en given virksomhed koordinerer organisationens aktiviteter. I maskinbureakratiet er den foretrukne koordineringsmekanisme standardisering af adfærd. Dette hænger sammen med, at maskinbureaukratiets produktion er enkel og repetitiv, hvilket giver mulighed for at udforme standarder for fabriksarbejderens arbejdsgang. Således er der standarder for, hvor meget den enkelte fabriksarbejder skal producere for, at virksomheden producerer en given mængde output. 'The technostructure' er herved en yderst central enhed for maskinbureakratiet, da denne udformer alle regler og standarder, som virksomheden agerer indenfor. Mintzberg forklarer 'the technostructures' rolle således:
Et af de mest kendte udslip af dioxiner skete i Seveso i Italien i 1976. I forbindelse med produktion af triklorfenol kom processen ud af kontrol, hvilket resulterede i en sky som blandt andet indeholdt dioxiner. Skyen drev gennem et område hvor der boede 37.000 mennesker. Ingen mennesker døde som en direkte følge af ulykken, men mange fik gener med luftvejene og huden, mens en række dyr døde og over 70.000 måtte slagtes. En af følgerne af denne ulykke var at EU lavede det såkaldte Seveso-direktiv som omhandler risiko for storulykker i industrien.