Hvilke politiske poster havde P. Munch i 1920'erne? 


Efter krigens afslutning blev Munch i 1919 medlem af den danske Rigsdags delegation ved fredskongressen i Paris og var fra stiftelsen i 1920 til 1938 en af Danmarks delegerede ved Folkenes Forbunds Kongres i Geneve. Efter Påskekrisen i 1920 måtte Munch forlade sin ministerpost, og først i 1929 blev han regeringsmedlem i ministeriet Thorvald Stauning II. Han var året før blevet formand for Det radikale venstre og blev som konsekvens af det følgende årtis samarbejde med socialdemokratiet udenrigsminister i de skiftende Stauning-regeringer. Op gennem 30'erne hvor den politiske situation blev stadigt mere truende på grund af borgerkrigen i Spanien, Italiens erobring af Abessinien og Albanien og ikke mindst Tysklands voldsomme oprustning og ekspansion med annektering af Østrig, Sudeterland mm. forhindrede Munch ethvert forsøg på at udbygge dansk forsvar i takt med den internationale situation. Munch var hovedarkitekten bag den danske neutralitetspolitik, som kulminerede med underskrivelsen af den dansk - tyske ikke-angrebspagt 23. maj 1939 der fortsatte under  besættelsen af Danmark 9. april 1940 og endelig ophørte ved Tysklands kapitulation i maj 1945. Han tilbød at trække sig som udenrigsminister samme dag som besættelsen begyndte, men forlod først posten, da Erik Scavenius overtog den 3 måneder senere. P. Munch er også tilskrevet "Rostockmødet" den 17. marts 1940. Peter Munch døde af dårligt hjerte den 12. januar 1948.
I 1964 blev dele af Fitjar overført til Austevoll og Bømlo, og Bømlo blev slået sammen med Moster og Bremnes. Sveio blev udvidet med Valestrand og dele af Vikebygd, mens resten af Vikebygd blev indlemmet i Ølen. Etne blev udvidet med dele af Skånevik, og resterende Skånevik blev sammen med Fjelberg kommune og mesteparten af Varaldsøy kommune indlemmet i Kvinnherad. I 2002 blev Ølen kommune overført til Rogaland fylke, og i 2006 blev denne indlemmet i Vindafjord kommune.