Hvad var årsagerne til, at briterne delte Irland i 1922? 


I 1918 var opbakningen til Sinn Féin så stor, at det fik 70 % af stemmerne i de katolske dele af Irland. Parlamentsmedlemmerne valgte ikke at sidde i parlamentet i London, men de dannede deres eget parlament ved navn Dail Eireann. De erklærede Irland for en selvstændig republik. Der var stor modstand fra protestanterne i Nordirland, og de blev hjulpet af engelsk politi og militær. I årene 1919 til 1921 var der en krig mellem de katolske irere (IRA, som før hed De Irske Frivillige), og englænderne, som kæmpede sammen med de protestantiske nordirere. IRA foretog mest snigmord og bagholdsangreb, mens de britiske tropper afbrændte huse og dræbte tilfældige. Der blev dræbt mere end 750 mennesker i den krig. Krigen blev kaldt "den irske uafhængighedskrig" og førte til adskillelse af Irland fra Storbritannien 1922. Briterne delte Irland, dels fordi den britiske hær var meget svækket, og dels fordi de ikke kunne slippe hele Irland og dermed tabe ansigt.
I 1965 vandt det konservative Retsparti under Süleyman Demirel, men han blev afsat af militæret i 1971. I 1974 kom Bülent Ecevit til magten som leder af det Republikanske Folkeparti. Ecevit forestod blandt andet invasionen af det nordlige Cypern under Cypern-krisen 1974. Demirel og Ecevit sad skiftevis på magten frem til 1980, da militæret atter tog magten ved et statskup ledet af general Kenan Evren, som dog tilbagegav magten til civile myndigheder i 1982.