Hvordan blev bon odori-danse traditionen startet? 


Dansene, der er forbundet med obon, er afledt fra en historie om Buddhas elev Maudgalyayana (jap. Mokuren), hvor han i en vision så sin afdøde mor i "de sultne ånders kongerige", hvor hun hengav sig til egoisme. Fortørnet gik han til Buddha og spurgte, hvordan han kunne befri sin mor fra dette ånderige. Buddha svarede, at han skulle afholde en stor fest 15. juli for de seneste syv generationer af afdøde. Den unge mand gjorde dette og opnåede på den måde befrielsen af sin mor. Samtidig erkendte han hendes uselviskhed og de mange ofrer, hun havde bragt for ham. Den unge mand dansede af glæde, lykkelig over sin mors frigivelse og taknemmelig for hendes venlighed. Fra denne glædesdans er bon odori, bon-dans, afledt, hvor forfædrene og deres ofre huskes ved obon.
Ifølge sagnet knælede ærkebiskop Anders Sunesen i bøn på en bakketop under slaget. Da han rakte armene mod himlen, rykkede danskerne frem, og da han sænkede armene på grund af træthed, så trak danskerne sig tilbage. Hjælpere kom til for at støtte den gamle ærkebiskops arme. Da kampen var på sit mest intense stadium, sendte Gud hjælp. Tegnet var et rødt flag med et hvidt kors, som faldt ned fra himlen. Dette opmuntrede de danske soldater yderligere, og de fik en stor sejr. Kong Valdemar bekendtgjorde, at det korsflag, som gav danskerne sejren, herefter skulle være det danske flag, i dag kendt som Dannebrog.