Hvor lang tid tog det 3. armé at færdiggøre broer og færger under gennembruddet af Bar-Lev-linjen? 


gennembrud skete i løbet af 2-3 timer fra operationens start – ifølge planen. En række steder stødte ingeniørsoldaterne imidlertid på uventede problemer. Sandet fra barrieren blev i nogle tilfælde til mudder, som nogle steder var en meter dybt. Dette problem betød, at ingeniørsoldaterne måtte lægge en bund af tømmer, jernbaneskinner, sten, sandsække, stålplader eller metalnet for at de tunge køretøjer kunne passere. Især 3. armé stødte på vanskeligheder i sit område. Leret i barriererne viste sig at være modstandsdygtigt overfor højtryksspuling og derfor blev ingeniørerne forsinket i deres gennembrydninger. Ingeniører fra 2. armé afsluttede opbygningen af deres broer og færger i løbet af ni timer, mens 3. armé brugte mere end 16 timer.
Mange fra New Mexico anfægtede det synspunkt, at det var Chivington, som var helten fra Johnsons Ranch. Nogle fra Santa Fe gav embedsmanden fra Kontoret for Indianske sager, James L. Collins æren for at have foreslået det omkredsende angreb på forsyningskolonnen. Sandheden er, at Chivington var blevet sendt af sted i håb om at han kunne iværksætte et angreb i flanken, og opdagelsen af forsyningskolonnen var et lykketræf. Men Chivington fik skylden for næsten at have ladet muligheden forsvinde. Den lovgivende forsamling i New Mexico vedtog en resolution den 23. januar 1864, som ikke omtalte Chivington, men bad præsidenten om at forfremme William H. Lewis og Asa B. Carey, som begge var officerer i den regulære hær, for "fremragende tjeneste" i slaget. Den 8. marts skrev den lokale presse en leder mod "oberst Chivington, der stoltserer omkring i fjer, der er stjålet fra kaptajn William H. Lewis". (Den nævnte ikke Carey.) Lederen hævdede, at "nogen i gruppen" foreslog angrebet, at Chivington indvilgede efter "to timers overtalelse", og at Lewis førte angrebet mens Chivington "så til fra lang afstand"".