Hvem var Karl af Blois' modstander i kampen om hertugdømmet Bretagne? 


I Bretagne, hvor franskmændene støttede den ene tronprætendent, Karl af Blois, mod englændernes kandidat, Johan af Montfort, tabte Bertrand slaget ved Auray, og ved en traktat i Guérainde april 1365 anerkendtes Johan som hertug af Bretagne. Derefter udsonede han sig imidlertid hurtig med den franske konge, så det ingen uheldige følger fik for dennes magt. Senere blandede Karl sig i Spaniens tronstridigheder til fordel for den kandidat, som havde England mod sig, men han var her uheldig; Den sorte Prins, der styrede Guienne, kom det engelske parti til hjælp, og i slaget ved Najera 1367 blev Bertrand overvundet og fanget.
I 1819 forsøgte han at flytte hjemmefra, men faren opdagede det og standsede ham. I breve fortæller han om sin dårlige fysiske forfatning, blandt andet midlertidig blindhed, som hindrede ham i at læse. Efter at denne tilstand var gået over, skrev han dele af samlingen Idilli (Idyller), der rummede digtene "L'Infinito" og "Alla luna". I 1822 fik han endelig lov til at rejse fra Recanati og tog til Rom. Der fandt han intet job og rejste snart ulykkelig tilbage. Men under opholdet var hans værker blevet kendte i Rom, og mange satte pris på poesien.