Hvad viser studier om sammenhængen mellem kvinders repræsentation i politik og korruptionsniveauet i et land? 


Er kvinder mindre korrupte end mænd? Studier på makroniveau viser, at en større andel af kvindelige parlamentarikere eller ministre mindsker det opfattede korruptionsniveau i et land. Forklaringen på sammenhængen er typisk, at kvinder er et mere retfærdigt køn, hvorfor man anbefaler at øge repræsentationen af kvinder i det offentlige liv.   Studierne er dog blevet kritiseret: Sung (2003; 2012) finder, at ovenstående sammenhæng bliver spuriøs (dvs. forsvinder), når man kontrollerer for liberalt demokrati.  Derudover påpeger andre, at kausalretningen skal vendes om, så det er korruptionsniveauet i et land, der påvirker kvinders adgang til det politiske liv. Få studier undersøger sammenhængen mellem køn og korruption inden for den private sektor. Goel et al. (2015) finder, at mandlige ansatte i kroatiske virksomheder er signifikant mere tilbøjelige til at bestikke private aktører, mens Johannsen et al. (2016) viser, at kvindelige ledere fra Estland og Danmark er mindre villige til at tage imod bestikkelse fra private aktører.
Da Seraphim forsvandt, erklærede hans tidligere assistent Makarii Marchenko sig selv, som ikke blot den nye biskop for den ukrainske kirke, men også ærkebiskop, ærkepave, ærkehedmand (kosakhøvding) og ærkeprins, og samtidigt ekskommunikerede han både den katolske pave og den russiske hellige synode.  Siden blev der sagt, at så sent som i 1930'erne rejste han rundt ude på landet og prædikede østlige ritualer til traditionstro ukrainske bønder.