Hvordan forholder Émile Durkheim sig til sammenhængen mellem solidaritet og lovgivning i samfund? 


Durkheim beskæftigede sig også med sammenhængen mellem måden, hvorpå solidaritet i et givet samfund viser sig og et fremherskende lovsystem. Han nåede frem til, at i samfund, kendetegnet ved det, han kaldte mekanisk solidaritet, bliver lovgivningen håndhævet som respons på en handling: Den kriminelle får en straf, der skal gøre det ud for samfundets manglende fælles bevidsthed, som handlingen er et resultat af. På denne måde kan lovgivningen holde et samfund sammen på trods af, at det ikke er kendetegnet ved en overordnet fælles bevidsthed. I et samfund med organisk solidaritet er lovgivningen derimod generelt forebyggende; dens sigte er ikke at straffe, men at underbygge "normale aktiviteter" i samfundet.
Bag ved terasserne, i bygningens midte, ligger den over to etager høje Rafael-Saal. Den er baseret på Sala Regia i Vatikanet. Over et stort loftsvindue i skymalede lofter falder lys ned i slottets museumsværelser. På røde silketapetserede vægge hænder over halvtreds kopier af renæssancemalerier og freskoer. Frederik Vilhelm 4. arvede værkerne efter sin far, Frederik Vilhelm 3., og samlede værkerne her.