Hvilke politiske synspunkter havde Alexis de Tocqueville i forhold til slaveri i Frankrigs kolonier? 


I 1830 blev Huset Bourbon genindsat, og han nærede i begyndelsen en sympati for Julimonarkiet, som bestod frem til 1848. Han var 1839—1848 medlem af Deputeretkamret, hørte til den moderate opposition og kæmpede for humane fremskridt. 1848 valgtes han til Nationalforsamlingen, blev medlem af Forfatningsudvalget og hørte til de frisindede monarkister, Han støttede Cavaignac’s valg til præsident. Juni—oktober 1849 var han udenrigsminister, billigede toget til Rom, men søgte forgæves at opnå reformer i Kirkestatens styrelse. Som parlamentariker ønskede Tocqueville at afvikle slaveriet i franske kolonier, indføre almen stemmeret, beholde et tokammersystem og føre en frihandelspolitik men støttede samtidig koloniseringen af Algeriet, som blev igangsat af kong Ludvig Filip. Tocqueville kritiserede senere den franske assimileringspolitik i Algeriet og gik så langt som at tale for segregering mellem europæiske kolonister og de indfødte. Han hævdede også, at et decentraliseret styre af kolonierne skabte mere initiativ hos kolonisterne og mente derfor, at det britiske kolonistyre var mere vellykket end det franske. Til støtte for sin teori brugte han erfaringer fra studier, som han foretog i Quebec i Canada under sin Amerika-rejse. I nogen måneder fra 2. juni til 31. oktober 1849 var han udenrigsminister i Den anden republik, men forstod tidligt, at landet var inde i en negativ udvikling, og afsluttede sin offentlige karrière i protest mod Napoléon Bonapartes statskup i 1852.
Den nye opgave for Heeresgruppe Mitte var at rykke frem mod byerne Minsk og Smolensk og foretage en gigantisk knibtangsmanøvre, som ville nedkæmpe de sovjetiske hære i området. Derefter skulle Heeresgruppe Mitte rykke i retning af Leningrad og sammen med Heeresgruppe Nord bekæmpe resterne af de sovjetiske hære i de Baltiske lande og indtage havne, som havde stor betydning for forsyningen af de tyske hære. Først når hovedparten af den sovjetiske hær var nedkæmpet i det vestlige Rusland, skulle Heeresgruppe Mitte rykke frem til den sovjetiske hovedstad. Hitler lavede denne ændring vel vidende, at selv om Napoleon havde erobret Moskva, blev han besejret, fordi han ikke havde fået nedkæmpet den russiske hær.