Hvilke argumenter brugte man i 1700-tallet for at retfærdiggøre slaveriet i Amerika? 


Racisme i form af troen på, at der er menneskeracer, som ikke bare har forskellige fysiske, men også psykiske og moralske kendetegn, sådan at nogle racer er mere overlegne end andre, kan ligeledes genfindes i flere kulturer langt tilbage i tiden. Nogle forskere har peget på, at der i det indiske kastesystem ligger en racistisk ideologi. Racistiske antagelser vandt også nogen indpas i 1700- og 1800-tallets vestlige videnskab. Fra 1700-tallet blev slaveriet i Amerika retfærdiggjort med henvisning til de sortes racemæssige underlegenhed, og også bekæmpelsen af Amerikas oprindelige folk i USA i 1800-tallet blev foretaget med udgangspunkt i racistiske tanker. Den pseudovidenskabelige racelære, også kaldet videnskabelig racisme, fik sit udspring herfra. Den svenske naturhistoriker Carl von Linné inddelte som en af de første menneskeheden i fire underarter (amerikansk, europæisk, asiatisk og afrikansk). Den franske diplomat og forfatter Arthur de Gobineau lancerede i 1862 en mere systematisk racistisk teori. Efter hans opfattelse udgjorde racer en afgørende faktor i samfundsudviklingen, og raceblandinger var skyld i, at samfund historisk havde degenereret. Bl.a. den britisk-tyske forfatter Houston Stewart Chamberlain videreudviklede Gobineaus tanker. Chamberlains ideer blev igen en inspirationskilde for de tyske nazisters raceteorier. Før og under anden verdenskrig indførte Nazi-Tyskland en institutionaliseret racisme, hvor forskelsbehandling begrundet i raceforskelle systematisk blev indbygget i landets love og administrative praksis. Apartheid-regimet i Sydafrika 1948-94 er et andet berømt historisk eksempel på institutionaliseret racisme.
Precision er et meldesystem, hvor åbningsmeldingen 1 klør angiver styrke, men ikke viser fordelingen på hånden.