Hvad er Guldhornene blevet til et symbol på? 


Guldhornene blev berømte – ikke mindst på grund af tyveriet og tabet af dem. Det gav ide og navn til et af Danmarks mest berømte digte – Guldhornene af Adam Oehlenschläger, der begynder: "De higer og søger i gamle Bøger...". Digtet blev skrevet umiddelbart efter tyveriet af hornene. En lille krølle på denne historie er, at Oehlenschläger boede i Vestergade 28 tæt ved Heidenreich, og hvor guldhornene i hemmelighed blev omsmeltet, mens digtet om dem blev forfattet. Efter tabet af guldhornene er de blevet symbol på "Danmarks glorværdige fortid" – godt hjulpet på vej af Oehlenschlägers digt.
Ihærdig forfølgelse af tilhængerne af det Pauliciske og Bogomilske kætteri kendetegnede de sidste par år af Alexios 1.'s regeringstid. Ingen optegnelser fra Johannes' regeringstid nævner sådan forfølgelse, selvom foranstaltninger mod kætteri fra den byzantinske kirke fortsat var gældende. En permanent synode i Konstantinopel undersøgte skrifterne fra en afdød munk ved navn Constantine Chrysomallos, der havde cirkuleret i visse klostre. Disse værker blev beordret brændt af patriarken i Konstantinopel, Leo Styppes, i maj 1140 med den begrundelse, at de inkorporerede elementer fra Bogomils tro og praksis.