Hvornår fik landskabet en mere fremtrædende plads i prospekter? 


Selve begrebet prospekt kommer fra tidlige tiders scenografiske plafondmaleri, men både gods- og by-prospekter udviklede helt specielle konventioner og karakteristika. Det var fra starten specielt bygningerne, særlig offentlige bygninger, som fik en meget detaljeret gengivelse. Naturgengivelser var ikke altid af lige stor betydning. Nogen af de første landskabsprospekter man kender, hvor der ingen staffage eller tillægselementer er lagt til i billedet, er fra 1500-tallet, men først i løbet af det 17. århundrede fik landskabet en mere fremtrædende plads i de topografiske værker, som en følge af at landskabsmaleriet etablerede sig som en selvstændig kunstnerisk udtryksform i dette århundrede.
I midten af 1700-tallet var folk ganske langsomt vendt tilbage til egnen og ernærede sig hovedsagelig som fiskere og meget begrænset omfang af landbrug. Sognet bestod mest af klitbanker, som dog nogenlunde var begroet med hjælme og marehalm. Der var kun ganske lidt eng og den smule græsning, der fandtes mellem klitbankerne. Der fandtes ikke skov eller frugttræer. Forbuddet mod at udnytte klitterne havde haft sin berettigelse.