Hvilke træarter findes der i Sichuan's kalkstensbjerge? 


Udyrkede eller ekstensivt dyrkede områder af Det røde Bækken omfatter skovløse skråninger med buskadser af Rododendron, Vaccinium bracteatum og Myrica nana. Steder, som har haft ro i nogen tid, kan have åbne bevoksninger af Pinus massoniana eller Kryptomeria (Cryptomeria japonica), som dog ofte er plantet. Kalkstensbjergene har buskads- og skovvegetationer, der er meget markente med Platycarya, Sichuan peber (Zanthoxylum planispinum) og forskellige rosenarter.
I begyndelsen af 1950'erne var der sket betydelige udskiftninger i medarbejderstaben på OKB-520 design bureau i Stalin Ural kampvognsfabrik nr. 183 (Uralvagonzavod), der lå i Nizhny Tagil. Morozov var udskiftet med Kolesnikow som efterfølgende blev udskiftet med Leonid N. Kartsev i marts 1953. Den nye konstruktørs første beslutning var at udstyre 100 mm D-10T kanonen med STP-1 "Gorizont" lodret stabilisator. Den nye kampvognskanon fik betegnelsen D-10TG og blev passet ind i T-54'erens tårn. Den nye kampvogn fik også natkikkertudstyr til køreren og fik betegnelsen T-54A (Ob'yekt 137G). Oprindelig havde den en lille kontravægt på mundingen, som senere blev erstattet af en røggasfjerner. Den var også udstyret med OPVT snorkel, TSh-2A-22 teleskopsigte, TVN-1 infrarød kørerperiskop og infrarøde lygter, ny R-113 radio, flertrins luftfilter til motoren og kølerkontrol til forbedret motorydelse, en elektrisk oliepumpe, sumppumpe, automatisk ildslukker og ekstra brændstoftanke. Kampvognen blev officielt taget i brug i 1954 og gik i produktion i 1955. Den fungerede også som grundlag for T-54AK kommandokamvognen med yderligere R-112 radio (kampvogne ved fronten var udstyret med R-113 radio udstyr), TNA-2 navigationsudstyr, fem færre granater til hovedkanonen og AB-1-P/30 opladeren, som blev fremstillet i beskedent antal. I oktober 19554 blev en T-54A kampvogn, der fik betegnelsen T-54M (Ob'yekt 139) anvendt ved aftestning af nye D-54T og D-54TS 100 mm glatløbede kanoner, "Raduga" og "Molniya" stabilisatorer, som senere blev anvendt i T-62. De var ikke helt vellykkede, så senere T-55 udvikling fortsatte med at bruge D-10 serien af kanoner. Den blev også udstyret med en V-54-6 motor som præsterede 581 hk (433 kW). Den blev aldrig sat i produktion.