Hvad var årsagen til, at Gorbatjovs popularitet faldt i Armenien? 


Armeniere i regionen Nagorno-Karabakh henviste til, at bolsjevikkerne ved kaukasusrepublikkernes etablering havde lovet, at Nagorno-Karabakh med sin overvægt af etniske armeniere regionen ville blive overført fra Aserbajdsjan, hvilket løfte Stalin imidlertid annullerede, hvorfor regionen i stedet blev lagt under Aserbajdsjanske SSR. Der opstod i slut 1980'erne en stærk bevægelse til støtte for, at regionen skulle forenes med Armenien. Den overvejende armenske befolkning udtrykte bekymring om en "aserbajdsjanificering" af regionen. Den 20. februar 1988 vedtog den øverste sovjet i det autonome oblast Nagorno-Karabakh, at oblastet skulle forenes med Armenske SSR. Der opstod demonstrationer i Jerevan til støtte for armenerne i Nagorno-Karabakh. Myndighederne i Aserbajdsjanske SSR iværksatte moddemonstrationer, der senere udviklede sig til voldelige angreb på etniske armeniere i byerne Sumgait og i Baku. Sitautionen udviklede sig og der opstod etniske uroligheder mellem armeniere og azerier, hvilket umuliggjorde en sammenlægning. En formel begæring til Gorbatjov og fremtrædende ledere i USSR's regering om en sammenlægning af enklaven blev fremsendt, men begæringen blev afslået i foråret 1988. Indtil da havde Gorbatjov nydt popularitet blandt Armeniens befolkning, men den manglende støtte i spørgsmålet om Nagorno-Karabakhs tilhæørforhold medførte en stærkt faldende popularitet for Gorbatjov i Armenien.
I slutningen af 1992 kontaktes The Real People-basisten, Tony Griffiths, af Noel, hvem han havde mødt, mens han turnerede med The Inspiral Carpets. Sammen aftaler de, at Oasis kan få mulighed for en demoindspilning i deres Liverpool studio. Resultatet, "the Live Demonstration tape", dannede senere basis for Oasis' debuten Definitely Maybe(1994).