Hvordan fortolkede kirkefædrene fra den tidlige kristendom beretningerne om Isak og Jefta? 


Grundtanken i kristendommen er at Jesus døde på korset for menneskehedens skyld, og kirkefædrene fra den tidlige kristendom tolkning var beretningerne Isak og Jefta en foregribelse af det ultimative offer, Jesu død. Derfor kan Det Nye Testamente opfattes som en beretning om en menneskeofring, da formålet med Jesu liv, fra fødsel til død, var at blive ofret til Gud for at rense hele menneskeheden for arvesynden, som  beskrevet i 1. Johannes brev:
Mazarin frigav Condé og flygtede selv til Köln, hvorfra han dog vedblev at lede dronningens politik, Gondi blev Kardinal af Retz. De tre allierede kunne imidlertid aldeles ikke forliges, og til sidst forlod Condé Paris for i provinserne at samle en adelig hær og ved dens hjælp tage magten. Dette bevirkede imidlertid, at Mazarin vendte tilbage og fik Turenne til at overtage anførselen for den kongelige hær. Denne kæmpede uafgørende mod Condé ved Bléneau i april 1652, mens borgerne i Paris ikke rigtig vidste, hvem de skulle slutte sig til.