Hvad var den traditionelle tibetanske brug af tigerskind? 


Kina havde tidligere forkastet vestens folkelige bevægelser til fordel for naturbeskyttelse, men ændrede sin holdning i 1980'erne og tiltrådte Washingtonkonventionen. I 1993 havde Kina forbudt handel med tigerens kropsdele, hvilket mindskede brugen af tiger-knogler i traditionel kinesisk medicin. Herefter blev tibetanernes handel med skind fra tigeren en relativt større trussel mod tigeren. Skindene blev brugt i den traditionelle tibetanske klædedragt chuba af sangere og deltagere i hestevæddeløb og var blevet statussymboler. I 2004 iværksatte internationale naturbeskyttelsesorganisationer med succes en kampagne i Kina mod handel med tigerskind. Der var harme i Indien, hvor mange tibetanere bor, og den 14. Dalai Lama blev overtalt til at tage emnet op. Siden er holdningen skiftet, idet nogle tibetanere offentligt har brændt deres chuba-klædedragter.
Tokoi greb altid personligt ind i konflikterne og kunne ofte have en modererende virkning, såsom den 30. maj i Turku, hvor strejkende arbejdere havde spærret medlemmerne af byrådet inde i rådhuset og stillede vidtgående politiske krav. Tokois indgriben førte til frigivelse af byrådet og afslutning på strejken den næste dag. Uanset sådanne enkeltstående succeser kunne Tokoi ikke berolige den generelle situation i landet. En vigtig rolle i dette var, at Tokois regering havde begrænset opbakning fra sit eget parti på grund af deres ideologiske betænkeligheder. Tokoi modsatte sig krav fra den borgerlige lejr om at gribe afgørende ind mod militserne og hurtigt genopbygge af det borgerlige politisystem, som han i den nuværende tidspunkt, situation taget i betragtning, anså for håbløs. I sin tale til parlamentet den 12. juni 1917 modsagde han sine kritikere: