Hvad var Rasmus P. Nielsens syn på bibliotekernes bemanding? 


Omkring 1916 opstod der blandt bogsamlingsbevægelsens folk en strid om bibliotekerne udvikling. Den dominerende fløj omkring Andreas  Schack Steenberg og Thomas Døssing fra Statens Bogsamlingskomité var tilhængere af en professionalisering af bibliotekerne, hvorefter de skulle drives af faguddannet personale og udvikle sig efter en samlet plan. I modsætning hertil stod Rasmus P. Nielsen fast forankret i den fløj, der agiterede for det filantropiske kaldsarbejde i bogsamlingerne med vægt på den folkelige skønlitteratur. Rasmus P. Nielsen afviste hverken bogsamlingernes oplysningspotentiale eller den statslige støtte, men han byggede på et grundtvigiansk syn på begrebet folk, som han så i modsætning til akademikere og staten. Samtidig var han fortaler for, at arbejdet i bibliotekerne skulle være frivilligt, fordi de folk, der tog del i biblioteksarbejdet, levede midt i befolkningen og derfor forstod dem bedre end de bibliotekarer, som levede mere blandt bøger end blandt mennesker.
Overlevelse er en spiltilstand hvor man spiller spillet med en større udfordring end eksempelvis kreativ. For at kunne bygge, skal man først indsamle materialer som man bruger til at bygge bygninger og grave miner med. Våben og værktøj er nødvendigt for at kunne overleve. Specielle ressourcer kan kun samles ved brug af specialværktøj.