Hvad var Johan Sigismund Schulins rolle i forhandlingerne om et forbund mellem Danmark og Frankrig i 1749? 


Dette kom, da Frederik 2. af Preussen og Frankrig i 1749 optrådte bestemt imod Bestuschevs politik, og da den franske regering, støttet af Preussen, søgte at drage vort fædreland over til sig, bl.a. ved at love at opfylde dets ønsker om at på virke den svenske tronfølger til at komme det i møde. Samtidig tilbød den også fornyelse af forbundet af 1746 på gunstige vilkår. Schulin så klart, hvorledes stillingen begyndte at blive heldig, og det så meget mere som også England, der stod Rusland nær, gorde regeringen i København tilbud for at drage den til sig. Heraf forstod han at benytte sig til at opnå den pris, han ville have for at nærme sig til Frankrig, og jo mere hoffet i Versailles under disse forhold attråede et forbund med den dansk-norske stat, desto bedre udsigt blev der for Schulin til at få det franske diplomati til at arbejde i dansk interesse i Sverige, hvor Hattepartiets førere, skønt de sandelig ikke vare velsindede, så nødvendigheden af at tage hensyn til, hvad Frankrig førte ordet for. Det var da også umuligt for Adolf Frederik, om han end nødig ville give efter, i længden at holde stand imod de indtrængende forestillinger, der gordes ham. Således kom det 7. august 1749 til præliminærer til en overenskomst imellem denne og det danske hof på vilkår, som dette var tilfreds med; en uge efter fornyedes Danmarks forbund med Frankrig 14. august, og 5. oktober blev et forbund med Sverige af 1739 ligeledes fornyet. Bernstorff havde et par måneder tidligere skrevet til Schulin: "Jeg tror ikke, at der overhovedet findes nogen vigtigere og for Kongens Tjeneste fordelagtigere Sag end den, hvorom deres Exc. for Øjeblikket underhandler med Frankrig og Sverige. Hvis De har held med Dem, vil der uden Tvivl blive opnået det vigtigste af alt, hvad vi kunne ønske for Hans Majestæts Storhed og Sikkerhed og for Hans Krones Vel.", men netop dette held havde Schulin haft.
Danmarks første uddannelse i statskundskab, hvor international politik var et selvstændigt element i uddannelsen, blev oprettet i 1959, hvor Institut for Statskundskab (Aarhus Universitet) blev etableret.