Hvornår blev Gurre Slot nedrevet? 


I 1525 blev Gurre lagt til Kronen, i 1534 blev det mageskiftet til biskop Joakim Rønnow, men 1535 kom det tilbage til Kronen. Fra omtrent den tid har man ladet bygningerne forfalde, og på Frederik II’s tid skal Gurre være blevet nedrevet, og stenene vistnok benyttede til andre bygninger.
Anlægget stod ubeboet i længere tid og forfaldt. Familien Garmann overtog klostergodset i 1706. Da Christopher Garmann (1720-79) flyttede hertil i 1750, blev bygningerne istandsat og meget ændret. Christopher Garmann var stærkt interesseret i fåreavl. Ustein havde 120 får, men Garmann interesserede sig også for import af finuldede engelske får og skrev en afhandling om forbedring af fåreholdet. Især anbefalede han fårehold på øerne, hvor der ikke er rovdyr, mens kystklimaet er mildt, med vegetation egnet til fårefoder. Dertil mente Garmann, at saltindholdet i tang virkede forebyggende mod sygdom hos fårene. Garmann forsynede fårebønder i Stavanger amt og Bergens stift med avlsdyr, og regnes som den første i Norge, der lagde om til helårsgræssende dyr. Garmanns kone, Cecilie Widding Garmann (1734-59), døde i barsel i 1759 og blev gravlagt ved klosterkirkens vestvæg. Enkemannen skal have lovet aldrig at gifte sig igen, men 20 år senere gjorde han det alligevel. Under brylluppet i Stavanger domkirke mente Garmann at få øje på Cecilie. Han faldt i koma og døde en uge senere. I dag hævdes Cecilie at være Utsteins spøgelse, kendt som "Den hvide dame".