Hvilken musikalsk form anvender Beethoven i den første sats af Symfoni nr. 1? 


Begyndelsen af den 12 takter lange introduktion i første sats omtales undertiden som en "musikalsk spøg". For eksempel har den engelske musikolog Donald Tovey kaldt dette værk "en komedie af manerer" Symfoni nr. 1 kan betragtes som et resultat af Beethovens dristige musikalske eksperimentering og fremskridt, som han præsenterer fem år efter Haydns sidste symfoni og tolv år efter Mozarts sidste Jupitersymfoni: Usædvanligt starter Beethovens 1. symfoni med en sekvens af gentagne gange fremhævede dominerende toniske akkordsekvenser, dog i den "forkerte" toneart og uberørt og fører væk fra tonikken, så lytteren kun gradvist indser symfoniens virkelige toneart. I overensstemmelse med traditionen er den første sats imidlertid komponeret eksemplarisk i sonateform . Her, som et nyt element, bruger Beethoven det mere lyriske andet motiv til at vise og flette træblæserne med strygerne. Udviklingen er udførlig og hovedsageligt baseret på satsens første tema og udforsker en lang harmonisk progression (startende fra A-dur, over B-dur, til F-dur i slutningen); det forfiner også sammenstillingen og kombinationen af orkesterinstrumenter (træblæsere og strygere). kodaen minder om det musikalske motiv inden satsen lukkes med kraftigt gentagne akkorder spillet af hele orkestret.
Ismail Kadaré har omkring årsskiftet 2005-2006 udgivet en roman på det engelsk-amerikanske marked om forholdet mellem Enver Hoxha og Mehmet Shehu. Romanen er udgivet på dansk under titlen Efterfølgeren.