Hvilke typer redskaber fremstillede smede i det estiske samfund? 


Håndværk spillede en vis rolle, først og fremmest smedehåndværk. Smedene fremstillede såvel landbrugsredskaber (le- og seglblade med mere) som våben (øksehoveder, lanse- og spydspidser, knive) foruden smykker af ædle metaller og ædelsten, spænder, dragtnåle, armbånd og synes at have brugt stedlig myremalm som råstofkilde. En sådan jernudvinding har blandt andet fundet sted i Võhma-Paatsa-Tuiu-Kiruma-området på det nordlige Saaremaa, hvor slaggebjerge af indtil 1 meters højde og 8-15 meter i tværmål forekommer. Det er sandsynligt, at smeden var den ældste specialiserede håndværker i det estiske samfund, idet ordet "sepp" (estisk for "smed") indgår som efterled i andre håndværk: puusepp (tømrer), pottsepp (pottemager), ratassepp (hjulmager) m.fl.
Villo Sigurdsson blev en populær byplanborgmester på venstrefløjen, fordi han ændrede den politiske kurs væk fra hårdhændet sanering i retning af mere genbrug af den eksisterene boligmasse, en politik der imødekom BZ-bevægelsen. I hans tid blev en række kommunale bygninger omdannet til medborger- og idrætshuse, bl.a. de tidligere sporvognsremiser i Århusgade, på Trianglen og Nørrebrohallen. Sigurdsson støttede også bestræbelserne på at etablere en havnepark på det tidligere kuloplag på Islands Brygge.