Hvor stammer sonokeling fra oprindeligt? 


Sonokeling (Dalbergia latifolia) stammer lige som førnævnte fra Indien, hvor træet dog på grund af den voldsomme hugst er blevet sjældent. Siden 1850 dyrkes det i plantager anlagt af hollænderne i Indonesien. Træet udviser et mere broget farvespil end ostindisk palisander.
Også brugen af polsk skifte kan have været afhængigt af håndværkernes faglige baggrund, men en nøje overvejet konstruktiv anvendelse kan ikke udelukkes, da skiftegangen indeholder langt flere bindere end munkeskiftet og dermed danner et stærkere murværk. Når den befæstede herregård Gl. Estrups vestfløj o. 1500 udførtes i munkeskifte mod gården og polsk skifte mod angrebssiden, kan det tillægges, at netop denne side skulle være særlig modstandsdygtig; med de mange bindere var det polske skifte dyrere i brug end munkeskiftet, og kan derfor være blevet rationeret. Denne kalkulerede brug genkendes i flere af Den tyske Ordens borge i Polen, som har de nedre partier udført i polsk skifte og de øvre i munkeskifte.  Det polske skifte har herhjemme langt fra samme massive udbredelse som munkeskiftet. Muligvis har det kun spillet en større rolle på Fyn, hvor skiftegangen hyppigt indgår i senmiddelalderligt kirkebyggeri.