Hvad var Neville Chamberlains hovedbegrundelse for at føre en appeasement-politik over for Tyskland? 


Chamberlains motiv var at afværge en europæisk storkrig, og til grund for hans politik lå en blanding af pragmatiske og moralske grunde. I Sudeterlandet var der et flertal af etniske tyskere, og det syntes rimeligt, at de skulle have lov at blive en del af Tyskland. Mange ledende politikere og intellektuelle mente, at Tyskland havde været udsat for alt for strenge krav efter 1. verdenskrig, og at disse krav var med til at styrke revanchistiske grupperi i Tyskland. Chamberlain var med støtte fra en gruppe britiske politikere, den såkaldte Cliveden-klike, af den opfattelse, og håbede at kunne dæmpe de aggressive tyske bevægelser ved at give efter.
Efter Fjodors død blev hans svoger og nærmeste rådgiver, bojaren Boris Godunov, der allerede havde fungeret som regent for den mentalt tilbagestående Fjodor, valgt som hans efterfølger ved en stor stænderforsamling, Zemskij sobor. Godunovs korte regeringstid (1598-1605) var ikke så vellykket som hans ledelse under den svage Fjodor.