Hvad er Regina Derievas syn på forholdet mellem det åndelige og det materielle liv? 


"Hun er en udpræget religiøs digter for hvilken det åndelige liv har stort forspring foran det materielle. Hendes digtverden er et eksistentielt landskab, måske alt for abstrakt for den som er skolaet i en mere verdenssigende ja til svensk poesitradition. Gud strækker sig mod verden men når ikke frem til vores tid. Der findes en dyb civilisationskritik hos Derieva. De mennesker som søger Gud danner små øer i et hav af tomhed. Virkeligheden synes at være tømt for åndelige tegn, ikke længre inkarnerede. På sin vis synes hun vare mere gnostiker end har rendyrket kristen, men en sådan holdning har mere end en gang været poetisk frugtbar. I Sverige har vi mødt den hos Stagnelius."  I Expressen skrev Aris Fioretos: "I Derievas digte forenes sjæledybder med en suveræn mangel på sentimentalitet, gedigen traditionsbevidsthed med en lige desperat slags afholdenhed. Kun så forvandles Ordet til støv, og støvet til ord. Og kun så bliver målet med læsningen af religiøs poesi ikke forudsigeligt, men hvad det må være: rystende."
Sakya-hegemoniet over Tibet fortsatte indtil midten af det 14. århundrede, selvom det blev udfordret af et oprør af Drikung Kagyu-sekten med hjælp fra Duwa fra Chagatai-khanatet i 1285. Opstanden blev undertrykt i 1290, da Sakyaer og den mongolske Yuan-hær under Temur-Buqa, Kublais barnebarn, afbrændte Drigung-klosteret og dræbte 10.000 mennesker.