Hvad er årsagen til, at Samara Morgan hjemsøger Richard efter Annas død? 


Nu skulle man tro, at Samaras historie var slut, men nej. Samaras genfærd bliver hængende i et forsøg på at finde ud af, hvorfor hun fortjente sådan en grusom død. Hun søger først hjem til forældrene og hjemsøger Anna i al håb om at få at vide, hvorfor hun smed hende ned i brønden. Men Anna kan ikke klare det og flygter ud til skrænten. Hun lader sig selv falde i havet og rammer de hårde sten på bunden. Richard bliver tilbage, men efter Annas død begynder tingene at stilne lidt af. Fiskene kommer tilbage, og ingen føler sig utrygge mere. Men så opdager Richard et bånd mellem alle Samaras ting. Han ser båndet og kan se, at det er en af de ting Samara har lavet. Få sekunder efter ringer telefonen. Han tager den og kan høre sin tidligere datters stemme i den anden ende. "Syv dage" siger hun, og derefter bliver der stille. Han smider røret på og fatter ikke, hvad der lige er sket. Efter Annas død havde han ikke været hjemsøgt af Samara, men nu var hun vendt tilbage. Når han sov ville hun hviske ting i hans øre og vise ham billeder af frygtelig ting, sådan som hun havde gjort det dengang hun levede. Efter syv forfærdelige dage tror han, at hans endeligt er kommet. Men Samara skåner ham, hvis han til gengæld kopierer båndet og viser det til en anden. Lammet af frygt gør Richard, hvad hun beder om. Og sådan redes det berygtede VHS-bånd.
Det var planen, at Krag først skulle skrive Christian 3.s og Frederik 2.s historie for derefter at fortsætte, hvor Saxo slipper, og det er tydeligt, at han med iver søgte at samle det fornødne historiske materiale, idet han navnlig benyttede Gehejmearkivet i større omfang, end hidtil var sket. Når det imidlertid var forventet, at han på seks år kunne føre sagen til ende, så blev denne forventning dog fuldstændig skuffet. Skylden i så henseende hviler dog for en stor del på regeringen, som ved hyppig benyttelse af Krag i diplomatiske sendelser hindrede ham i med udelt omhu og iver at sysle med det ham pålagte historiske arbejde. I vinteren 1597-1598 var han således i Polen; den følgende vinter tilbragte han i London, hvor han på den danske konges vegne førte lange og trættende forhandlinger med den engelske regering om erstatning for forurettelser tilføjede danske søfarende af engelske kapere. 1600 var Krag udsendt til kongressen i Emden, og 1601 var han atter i Polen i regeringens ærinde. Ved sin personlighed vidste Krag, hvor han kom frem, at vække opmærksomhed; navnlig fortælles der om den yndest, han vandt hos dronning Elizabeth i England, der gerne underholdt sig med ham og fandt behag i hans skæmtefulde og smigrende ord. Uheldigvis var dronningens ministre ikke så lette at vinde, og Krag måtte, trods sin umiskendelige dygtighed og iver som forhandler, vende hjem med uforrettet sag, skønt prydet med en prægtig guldkæde, som dronningen havde foræret ham til afsked.