Hvad var årsagen til Robert Guiscards angreb på det byzantinske kejserrige? 


Guiscards sidste projekt var et angreb på selve det byzantinske kejserrige, og det har sikkert spillet ind, at områderne lige på den anden side af Adriaterhavet i det nuværende Grækenland, ofte blev benyttet som baser af de stormænd, der med jævne mellemrum gjorde oprør mod ham. Som officiel begrundelse benyttede Robert den fornærmelse, der lå i, at hans datter Olympias trolovelse med kejser Mikael 7.'s søn var blevet ophævet i 1078, da Mikael blev afsat. At de unge mennesker kun var små børn, betød intet i den sammenhæng, så officielt kæmpede Guiscard for, at den kommende svigersøn skulle have sin arveret til kejserriget genoprettet. Den nye kejser, Alexios 1. (far til den tidligere nævnte Anna Komnena) var imidlertid en værdig modstander, hærdet af mange års tjeneste som sejrrig general i Lilleasien. Robert sejlede med 16.000 mand (heraf 1.300 riddere) til Epirus i Grækenland i maj 1081, og i oktober besejrede han Alexios i slaget ved Durazzo (Durrës) i det nuværende Albanien. Efter slaget udbyggede han sin magtbase langs kysten og erobrede blandt andet Korfu.
Den romersk-britiske befolknings skæbne er uvis. Gildas den vise skrev, at de blev myrdet omtrent til sidste mand. Moderne historikere mener, at de stort set overlevede, men at mange havnede i slaveri eller blev tjenere under anglere og saksere. Da man får nogenlunde sikre kilder, står det klart, at de oprindelige briter kun fandtes i Cornwall, Wales, og i Strathclyde i dagens Skotland.