Hvilke sovjetiske infanteriregimenter kæmpede mod den finske Karelen-hær under erobringen af Østkarelen? 


Efter erobringen af Petrozavodsk blev Karelen-hæren beordret til at fortsætte offensiven nordpå langs jernbanen og erobre den række af landtanger, som strækker sig op til floden Suununjoki. Den 1. division krydsede Petrozavodsk bugten til Kap Gromovskoje den 2. oktober og havde ryddet den sydlige del af området den 7. oktober. Den første landtange blev passeret af 4. division den 5. oktober, men fremrykningen gik langsomt på grund af henholdende aktioner fra det sovjetiske 1072. infanteriregiment, så 1. division påtog sig at gennemføre angrebet, og det angribende 5. infanteriregiment blev overført fra 4. division til 1. division. Det nye 29. infanteriregiment blev sendt fra Petrozavodsk for at hjælpe 1. division, og endelig den 18. oktober blev floden Suununjoki nået. Den 4. division fortsatte angrebet nordpå langs søens vestlige bred og efterlod kun små enheder til at sikre de næste to landtanger, indtil den nåede Oinonen-styrken, som var østpå til landtangen mellem Sunjärvi og Pälläjärvi søerne den 13. oktober. Angrebet fortsatte mod nord langs den vestlige bred af Pälläjärvi søen, og den 19. oktober erobrede 4. division vejkrydset ved Juustjärvi, hvilket åbnede vejen til Karhumäki, lige inden det sovjetiske 126. infanteriregiment nåede at passere krydset, hvilket tvang det til at efterlade sit tunge udstyr og trække sig tilbage nordpå gennem skovene.
I de følgende år blev forholdet mellem Genc Pollo og Sali Berisha forværret, og i 1999 stillede Genc Pollo op som modkandidat til Berisha ved valget af partiformand. Pollo trak imidlertid sit kandidatur tilbage ganske få dage før valget skulle finde sted i slutningen af september, idet han hævdede at Sali Berisha og hans allierede havde manipuleret så meget med tingene, at der ikke ville blive tale om et fair valg.