Hvad var Claude af Frankrigs forhold til hoffet efter hendes forældres død? 


Om Claude skrev historikeren Brantôme :  Jeg må tale om madame Claude af Frankrig, som var meget god og meget velgørende og meget sød overfor alle og aldrig udtrykte utilfredshed overfor nogen ved hendes hof eller i hendes domæner. Hun var dybt elsket af Kong Ludvig og Dronning Anne, hendes far og mor, og hun var altid en god datter for dem. Efter at kongen havde taget den fredelige hertug af Milano til fange, fik han ham til at udnævne hende i parlamentet i Paris til hertuginde af de to smukkeste hertugdømmer i kristendommen, Milano og Bretagne, den ene fra faren og den anden fra moren. Hvilken arving! Med deres tilladelse. Begge hertugdømmer blev al god gavn knyttet til vores smukke kongerige.  Claude, brikken i så meget dynastisk planlægning, var kort af statur og plaget af skoliose, hvilket gav hende en krum ryg, mens hendes mand var større og atletisk. De graviditeter efter hinanden fik hende til at virke konstant buttet, hvilket førte til hån ved hoffet. Udenlandske ambassadører bemærkede hendes "korpulence", besværede gang, skelen på venstre øje, lille størrelse og grimhed, men de anerkendte hendes gode egenskaber. Hun var lidet elsket ved hoffet efter hendes forældres død. Brantôme bekræftede:  At kongen, hendes mand gav hende syfilis, som forkortede hendes dage. Og madame regenten [Louise af Savoyen] mobbede hende konstant (...).  Kongens vilje påtvang, at hans elskerinde Françoise de Foix var allestedsnærværende.
Polippix har været kritiseret af blandt andre justitsminister Lene Espersen (K) for at give hårde kriminelle et værktøj til at skjule sig for politiet. Nogle mener at Polippix er overflødig ud fra betragtningen at hvis man ikke har noget at skjule, så har man ikke noget at frygte.,