Hvad gjorde høvedsmanden, da han blev vred på den fremmede? 


Høvedsmanden blev rigtig vred, grep en kæp og slog den fremmede over ryggen. "Ja, passer det for dig, så passer det for mig!" råbte han. Den anden flygtede fra båden, ned mellem stenene på stranden så det slog gnister, og ned i havet så morilden lyste efter ham. Da gik det op for høvedsmanden, at den fremmede var en draug.
Konstantins eget forhold til kristendommen – som ikke straks blev gjort til statsreligion – er omstridt i forskningen. Snarest kan man vel betegne ham som tilhænger af den kristne gud uden at dette siger noget om hans forhold til de andre kulter. Hedninger kunne fortsat udøve deres kulter og havde tilgang til høje statsembeder, også hvis kristne blev foretrukket. Konstantin lod sine sønner opdrage i den kristne tro, gav kirken rige gaver og styrkede biskoppernes magt. Han sikrede yderligere Rhin- og Donaugrænsen og kunne vise goterne på plads; han sluttede en overenskomst med dem i 332. Udenrigspolitisk stod riget under ham så godt som ikke siden det andet århundrede.