Hvordan påvirkede Karl af Lothringens styre Belgiens økonomiske udvikling? 


I den østrigske arvefølgekrig led området atter under fransk erobring. Men efter Freden i Aachen, der gav Belgien tilbage til Østrig, nød landet en fredelig periode med økonomisk udvikling. Det blev yderligere begunstiget af den fornuftige administration, som den »gode guvernør«, Karl af Lothringen (Maria Theresias svoger), udøvede. Selv om Schelde stadig var lukket, lykkedes det ham ved forbedring af kanalsystemet at fremme handelen, og han modarbejdede også den katolske kirkes verdslige indflydelse, grundlagde mange skoler og oprettede Videnskabernes Akademi i 1772. Maria Theresias Søn, Josef 2., tvang de nordlige Nederlande til at opgive deres garnisoner i grænsebyerne, men søgte forgæves at få Scheldespærringen ophævet. Derimod fremkaldte hans forsøg på at afskaffe de gamle, lokale privilegier og indføre religiøse reformer (religionsfrihed m. m.) en voldsom modstand, der endte med oprør. I 1788 nægtede stænderne i Hainaut og Brabant at bevilge de årlige skatter til kronen, hvilket landskabslovene (les joyeuses entrées) gav dem ret til. Kejseren sendte tropper ind i Hainaut og Brabant og erklærede alle friheder såvel som stænderforsamlingerne for ophævet. Mange oprørske borgere flygtede til de nordlige Nederlande, hvor de organiserede sig, og i 1789 vendte oprørerne tilbage, slog en Østrigsk hær ved Turnhout og fordrev de østrigske tropper fra størstedelen af Belgien.
Oprindeligt eksisterede disse hårnålesving ikke, men da gaden tidligere havde en hældning på mellem 27% og 35%, var den for stejl for de fleste køretøjer og for anstrengende for fodgængere. I 1923 blev vejen derfor omlagt til de nuværende hårnålesving, hvorved hældningen blev reduceret til 16%. Denne del af strækningen er nu gjort ensrettet i retning øst (ned ad bakken). Den er belagt med røde mursten og langs selve vejen er anlagt en trappe til fodgængere. Denne følger dog ikke hårnålesvingene.