Hvornår giftede Woldemar Løvendal sig med Benedicte Margrethe Rantzau? 


1705 forlod han, uvist af hvilken grund; den danske tjeneste og lod sig ansætte ved Frederik Augusts hof i Dresden. Her skal han have vundet Frederik IV's yndest ved dennes besøg hos sin sachsisk-polske fætter, og vist er det, at han i det følgende år atter vendte tilbage i dansk-norsk tjeneste; i 1709 havde han også ved et andet giftermål (29. januar), med Benedicte Margrethe Rantzau af Neuhaus (1683 - 26. juli 1776 på Mückenburg), fornyet sine forbindelser med hjemstaten. Hun var datter af landråd, gehejmeråd Cai Rantzau (1650-1704).
Resultatet var en dansk sejr. Der blev imidlertid ikke lang tid til at opholde sig på valpladsen, for overlegne fjendtlige styrker måtte forventes at indfinde sig. Man marcherede derfor tilbage til Oldesloe,og af frygt for, at allierede enheder skulle omgå ham, besluttede prinsen af Hessen snart efter at opgive stillingen ved ved Oldesloe og marchere til Bornhöved, hvor der få dage senere fandt en ny træfning sted d. 7. december. Kampen ved Boden havde været en glimrende lille sejr. Det danske infanteri havde klaret sig glimrende over for den jævnbyrdige tyske modstander og havde vist sig lige så effektivt som det danske kavaleri, der både af venner og fjender blev anerkendt som det bedste på slagmarken. Flere danske enheder havde bidraget til det gode udfald, men det var 1. Slesvigske, der havde taget og tålt det første hårde stød og dermed var vejen banet for den gode indsats. Derfor fik regimentet, i 1938, overrakt et fanebånd med inskriptionen BODEN 1813 for indsatsen d. 4 december. Regimentet modtog samtidig et fanebånd for en senere indsats i forbindelse med slaget ved Isted d. 24-25 juli, 1850. Ceremonien blev afholdt d. 30. juni 1938, nær Bjerning, hvor regimentet også havde deltaget i en anden mindre træfning, under treårskrigen, 90 år tidligere.