Hvad var Maos holdning til kritikken under Hundrede Blomster-kampagnen? 


Mange af brevene var i strid med det, Mao mente var "sund" kritik. Mao mente, at kritikken nu nåede op til et skadeligt og ukontrollerbart niveau. Mange breve havde opfordret regeringen til at "styre demokratisk" og "åbne sig". Zhou var en stund tilsyneladende villig til at gå ind på kritikernes synspunkter, men Mao ville ikke. For ham var denne "skadelige" kritik et angreb på hans eget lederskab. Mao betragtede mange af brevene som absurde. Det gjaldt for eksempel forslag, som at "kommunistpartiet burde afgive sin magt", om at "de intellektuelle bliver udsat for en tortur ved at tvinges til at leve i et kommunistisk land", at "landet bør deles op, og hver landsdel burde have sit eget politiske parti", og at "der burde være flere partier, som regerede landet på skift i fireårsperioder".
De hjemløse kan tilbydes et ophold af kortere eller længere varighed, hvor der gives støtte og hjælp til individuelle sociale eller personlige problemer. Beboerne kan købe billig mad i kantinen, opholde sig i fælles opholdsstuer, få udleveret genbrugstøj i tøjdepotet og deltage i de forskellige aktiviteter og udflugter, der arrangeres. Sundhedsklinikkerne og tandklinikken er også åben for andre hjemløse og udsatte i København. Der udleveres sprøjter, kondomer og brugt tøj og hjemløseavisen Hus Forbi distribueres til de hjemløse sælgere. Det er også blevet muligt for brugerne af tilbuddene, at blive beskæftiget med forskellige opgaver. Det tæller blandt andet renhold af Kødbyen og området omkring Mændenes Hjem og sortering af det tøj der bliver donereret til Mændenes Hjem. De brugere der deltager i disse opgaver får udbetalt en dusør for deres arbejde.