Hvilken skattereform foreslog Victor Riqueti de Mirabeau? 


Mirabeau trådte i forbindelse med Quesnay og blev dennes trofaste tilhænger og en utrættelig agitator for hans lære; blandt fysiokraterne indtager han derfor en af de mere fremskudte pladser. Hans næste bog, om skattereformspørgsmålet, Théorie de l’Impôt fra 1760, er ganske indblæst af det nye systems ånd; dristig brændemærker Mirabeau her den herskende praksis med skatternes bortforpagtning og foreslår i stedet en eneste direkte skat på jordejendommenes nettoafkastning — fysiokraternes yndlingsutopi. En populær udredning af de nye økonomiske teorier gav Mirabeau i Philosophie rurale ou Économie générale et politique de l’agriculture fra 1763, hvori Quesnay’s medarbejderskab hyppig er mærkbart. Et interessant bidrag til et af samtidens mest brændende spørgsmål er hans Lettres sur le commerce des grains fra 1768, der tog til orde for kornhandelens frigivelse.
Selvom man generelt er enig i den brede oversigt over processen, er der en betydelig mangfoldighed af synspunkter, som specialiserede forskere har om detaljerede spørgsmål vedrørende udvikling, kategorisering og betydning af arabesken. Den detaljerede undersøgelse af islamiske arabeskformer blev påbegyndt af Alois Riegl i hans formalistiske undersøgelse Stilfragen: Grundlegungen zu einer Geschichte der Ornamentik (Stilspørgsmål: grundlæggelser for ornamentikkens historie) 1893, som i processen udviklede sin indflydelsesrige koncept Kunstwollen. Riegl sporede formalistisk kontinuitet og udvikling i dekorative planteformer fra gammel egyptisk kunst og andre gamle nærøstlige civilisationer gennem den klassiske verden til den islamiske arabesk. Mens Kunstwollen har få følgere i dag, er hans grundlæggende analyse af udviklingen af former blevet bekræftet og forfinet af det bredere korpus af eksempler, der er kendt i dag. Jessica Rawson har for nylig udvidet analysen til at dække kinesisk kunst, som Riegl ikke dækkede, og sporer mange elementer af kinesisk dekoration tilbage til samme tradition; den fælles baggrund hjalp med at gøre assimileringen af kinesiske motiver til persisk kunst efter den mongolske invasion harmonisk og produktiv.