Hvor højt er bjerget Torre de Cerredo i Kantabriske bjerge? 


Faldet fra den sydlige kæde ned mod den kastillanske højslette er mere gradvis, og flere store floder – og først og frememst Ebro – har deres udspring her og flyder mod syd eller vest. Den Kantabriske kædes bredde stiger med alle sine forgreninger fra ca. 60 km mod øst til ca. 185 km mod vest. Mange af bjergtoppene er mere end 2.000 m høje, men de største højder nås i den centrale del af bjergene mod grænsen til León, Asturien, Palencia og Kantabrien. Her findes de høje toppe Torre de Cerredo (2.648 m), Peña Vieja (2.617 m), Peña Prieta (2.538 m) og Espigüete (2.450 m). En navnløs top i Picos de Europa, som Peña Vieja også tilhører, rejser sig på den højre bred af floden Sella og når op i 2.596 m højde; længere mod vest når toppene Manpodres, Peña Ubiña, Peña Rubia og Cuiña alle lige netop op over 2.000 m højde. Et påfaldende træk ved bjergkæden såvel som ved den nærmeste del af højsletten er antallet af isolerede plateauer, der er omkranset af høje bjerge eller endda af stejle klippevægge.
I Middelalderen begyndte høvdingerne i de forskellige bosættelser på øen at udvide deres magt ved at handle med Madagaskars naboer i det Indiske Ocean, særligt i Nordafrika, Mellemøsten og Indien. Store høvdingedømmer begyndte at dominere betragtelige områder på øen. Blandt disse var sakalava-høvdingedømmerne Menabe, hvis centrum lå i den nuværende by Morondava, og Boina, hvis centrum lå i den nuværende provinshovedstad Mahajanga.