Hvor mange tons sild blev der sandsynligvis eksporteret årligt fra Øresund i slutningen af 1300-tallet? 


Beregninger viser, at der i slutningen af 1300-tallet sandsynligvis har været eksporteret 27.000 tons sild årligt – svarende til 300.000 tønder saltet sild. Med et skønnet lokalt forbrug oveni, anslås den samlede fangst at have ligget omkring 36.000 tons.  Til sammenligning var fangsten omkring år 1900, med langt mere moderne fangstmetoder, faldet til omkring 20.000 tons. Den saltede sild var en eftertragtet handelsvare, ikke mindst som følge af de mange kristne fastedage i middelalderen. Op mod halvdelen af årets dage var mod middelalderens slutning fastedage, hvor man ikke måtte spise kød. Her var fisk det oplagte alternativ – for den del af befolkningen, der havde råd. Den fede sild fra Øresund blev anset for at være af særlig god kvalitet og indbragte omkring det dobbelte af, hvad man kunne få for sild fra Limfjorden.
Efter Konstantinopels fald blev Kaffas position uholdbar og tiltrak den osmanniske sultan Mehmed 2.s opmærksomhed. Sultanen ville stoppe den genovanske indflydelse i Sortehavet. I 1473 døde tudun'en (eller guvernøren) af Krim-khanatet, og der blev kamp om at udnævne den afdøde guvernørs efterfølger. De genovanske myndigheder blandede sig i kampen, og efter at Krimtatarerne bad sultan Mehmed 2. om hjælp til at afgøre stridigheden, blev der udsendt en flåde, der forlod Konstantinopel den 19. maj 1475. Flåden forankrede sig uden for byens mure den 1. juni og påbegyndte bombardement af byen den næste dag. Indbyggerne i Kaffa kapitulerede til osmannerne den 6. juni, og flere blev tvunget til at forlade byen. Byen blev efterfølgende omdøbt til Kefe, og blev en af de vigtigste tyrkiske havne ved Sortehavet.