Hvilke typer af geologiske lag findes i Mecklenburg? 


Undergrunden består nederst af palæozoiske dannelser. Disse lag når kun overfladen ved Lübtheen i det sydvestlige Mecklenburg, hvor der findes gipsaflejringer fra perm. Under gipsen findes anhydrit og derunder igen stensalt. At disse lag ikke ligger meget dybt ses af de talrige saltkilder i hele Mecklenburg fx i Sulten syd for Schwerin og Salz nord for Treptow, hvor det  har givet stedet navn. Flere steder særlig mellem Dobbertin- og Goldberg-søerne har man fundet juraaflejringer af ler med kalkkonkretioner, der er rige på forsteninger, særlig af insekter. Talrige steder findes kridtlag, som mod sydvest atter dækkes af tertiærdannelser; over det hele ligger 100—130 m glaciale  aflejringer. Disse istidsaflejringer har dannet terrænet, der er temmelig kuperet og overordentlig rigt på søer. Til de mest ensformige landskaber i Mecklenburg hører de tre hedestrækninger, der er dækkede med alluvialt hedesand. Det største af dem ligger mod sydvest og strækker sig fra Hagenow, Ludwigslust og Grabow til Elben. Over vide strækninger fandtes indtil 1. verdenskrig kun hedelyng, men heden begyndte at forandre karakter: foruden tørre fyrreskove træffes særlig i de sumpede lavninger kornmarker og haver. Det andet område strækker sig fra nordsiden af Fleesen See (vest for Waren) mod vest til Dobbertin. Det er rigt på søer og tørvemoser og for størstedelen bevokset med fyrreskov. I den tredje hedeegn fra Warnemünde mod nordøst til Ribnitz, er det humuslaget over aldannelsen efterhånden blevet så mægtigt, at der er fremvokset prægtige fyrre- og bøgeskove. Mecklenburg er særdeles rig på tørvemoser af alle størrelser.
Forskellige operationer eller typer af operationer er angivet på båndet ved hjælp af et såkaldt "spænde" (en bronzefarvet metalstang med tekst). Der er spænder til deltagelse i blandt andet SFOR og KFOR. Et nummer kan også påføres båndet, hvis nogen har deltaget i den samme mission i flere perioder. Denne praksis blev indført i 1999 og ophørte i 2003. Den blev sidenhen genindført i 2011.