Hvad er princippet bag eklekticisme i tekstkritik? 


Eklekticisme kaldes det at tage hensyn til en mængde forskellige varianter af en originaltekst for at afgøre, hvordan originalen kan have set ud. Processen baseres på princippet om, at jo mere uafhængige to videregivne historier er, desto mindre er sandsynligheden for, at de indeholder samme fejl. Det, som den ene udelader, det beholder den anden; hvad den ene tilføjer, har den anden antagelig ikke med. Eklekticismen lader tekstkritikeren drage konklusioner om originalteksten baseret på de beviser, som findes blandt forskellige læsemåder.
Kongressen i Berlin, der blev afholdt i 1878, blev indkaldt for at diskutere Det Osmanniske Rige, den "syge mand" i Europa, efter dets afgørende nederlag til Rusland, med fokus på dets besiddelser på Balkan. På kongressen blev også opnået ordninger, for eksempel med Tyskland og Storbritannien, som tillod Frankrig at indkorporere Tunesien. Italien blev lovet Tarabulus i, hvad der senere blev Libyen. Storbritannien støttede fransk indflydelse i Tunesien i bytte for sit eget protektorat på Cypern (for nylig "købt" fra osmannerne), og fransk samarbejde mod et nationalistisk oprør i Egypten. I mellemtiden købte et italiensk selskab imidlertid tilsyneladende Tunis-Goletta-Marsa jernbanelinjen; alligevel arbejdede den franske strategi på at omgå dette og andre spørgsmål skabt af den betydelige koloni af tunesiske italienerne. Direkte forsøg på fra fransk side at forhandle med beyen bevirkede at deres indtrængen i Tunesien mislykkedes. Frankrig ventede, søgte at finde grunde til at berettige timingen af et forebyggende angreb, der nu aktivt overvejedes. Italienerne ville kalde et sådant angreb for Schiaffo di Tunisi.