Hvor tog Berengaria af Navarra hen, da Richard Løvehjerte blev taget til fange? 


Hvorvidt ægteskabet endda nogensinde blev fuldbyrdet er tvivlsomt. Richard tog sin nye hustru med sig på første del af Det tredje korstog. Det var usædvanligt, skønt Richards mor og Berengarias forgænger Eleonora af Aquitanien havde, som dronning af Frankrig, været sammen med sin mand under Det andet korstog, dog gjorde stridighederne under det mislykkede felttog alvorlig skade på deres forhold. Berengaria vendte sikkert tilbage, inden Richard forlod Det hellige Land. Da han vendte tilbage til Europa blev han taget til fange og fængslet. Berengaria forblev i Beaufort-en-Vallée i Anjou og forsøgte at skaffe løsepenge. Efter hans frigivelse vendte Richard tilbage til England uden sin hustru.
Hvad den tekniske bygning angår, står Niels Ebbesen ikke højt; stykkets interesse ligger i karaktertegningen. Niels Ebbesen skulle være dramets hovedperson, men skildringen af ham er ikke lykkedes. Han er tænkt som den patriotiske helt, der vil befri sit fædreland for de fremmede herrer; men denne tanke er ikke klart gennemført. Desuden har forfatteren udstyret ham med det 18. århundredes ædelhed og dyd; døende udbryder Niels Ebbesen: "Ikke Hævn, ædelmodig Tilgivelse sømmer os danske". Gert er ulige interessantere; han er skildret som en stort anlagt natur, med fremragende herskerevner; men i følelsen af sin styrke bliver han brutal og hensynsløs. Han foragter ikke blot de danske adelsmænd, disse storbønder, hvis "hele Liv og Levned kan skrives paa en Ligsten", men menneskeslægten overhovedet, "disse Uslinger, man kalder Mennesker". Gert tror kun på styrkens ret.