Hvad var årsagen til, at Adolph Sigfried von der Osten ikke fik en høj placering i russisk tjeneste? 


Netop dengang havde kejserinde Katharina tilbudt ham en høj plads i russisk tjeneste; men han foretrak at vedblive at tjene sit fædreland som diplomat. Hans andet ophold i Rusland varede indtil november 1765 og omfattede altså det par år, i hvilke forbundet af 11. marts 1765 blev sluttet, dette forbund, der blev grundlaget for mageskiftetraktaterne 1767 og 1773. Ham selv bragte dog opholdet kun liden glæde. Når han lejlighedsvis mindede om et fransk udsagn, at ingen gør to gange lykke i Rusland, kom det til at passe på ham selv. Kejserinden, der nu havde glemt Poniatovski og kastet sig i armene på en ny elsker, Gregorius Orloff, følte sig snart trykket ved i Osten at have en mand på nært hold, der havde været hendes fortrolige under hendes tidligere elskovsforhold, og han skaffede sig bitre uvenner i de 2 mænd, der på denne tid havde mest at sige med hensyn til Ruslands udenrigspolitik, russeren Nikita Ivanovich Panin og Holsteneren Caspar von Saldern.
Foreningens mål havde siden stiftelsen i 1840'erne været at virke for de moderne tider ved at introducere nyopfundne vidundere i samfundet. Men i årene før Philip Schous blev formand, havde det arbejde haft ringe vilkår. Nok fordi medlemmerne i slutningen af 1870'erne mest af alt opfattede medlemskabet som gavn for rekreative faciliteter.