Hvad er et eksempel på en retssædvane i Danmark? 


Et eksempel på en retssædvane kan findes i dommen U1958.1275 Ø (og U1988.352 H), hvor man på Dyrehavsbakken havde opkrævet afgifter fra teltholderne over en længere periode. En teltholder anlagde sag pga. afgiftsopkræveren, fordi man ikke havde direkte hjemmel i loven til at opkræve afgiften. Grundlovens § 43 siger ellers, at ”ingen skat kan pålægges uden ifølge lov” og med "skat forstås afgifter, gebyr mv. På Dyrehavsbakken havde man imidlertid opkrævet disse afgifter i mange år ud fra den overbevisning, at dette var berettiget, og hvilket ikke var blevet bestridt. Her har man altså en praksis/handlemåde, man har fulgt almindeligt, stadigt og længe, og denne praksis udgjorde tilstrækkelig hjemmel til opkrævning af afgifter, selvom dette ikke stod opført i nogen lov. Det er hovedreglen, at denne type retssædvane gælder på lovs niveau; retssædvane må ikke stride mod en lov; endvidere kan en ny lov ophæve en retssædvane.
I 2019 modtog han Nexø Prisen for sit samlede forfatterskab i anledning af Martin Andersen Nexøs 150 års fødselsdag. Martin Andersen Nexø Fonden begrundede prisen med disse ord: "Aydin Soei er med sine sociologiske studier en flittig og personlig stemme i integrationsdebatten, og hans insisterende saglighed og humanisme tænder ofte et fornuftens lys i den symbolladede og populistiske danske indvandrerdebat. Aydin Soei får prisen for "Skyld - historien bag mordet på Antonio Curra (2007), ”Vrede unge mænd” (2011), ”Forsoning”, hvor han fortæller og fortolker sin egen integrationshistorie (2016) og for ”Omar - og de andre”, hvor han undersøger radikaliseringens sociologi (2018)."