Hvem var modkandidaten til Henrik 4. under investiturstriden? 


Henrik 4.s tur til Canossa virkede ikke længe, da de oppositionelle hertuger udråbte en modkonge med pave Gregor 7.s støtte. Henrik 4. udnævnte så modpaver, så der i flere år var flere paver ad gangen. Henrik 4. fik overtaget i 1084 og fordrev Gregor 7. fra Rom. Selv efter at Henrik 5. havde afløst sin far på tronen, fortsatte striden, der i 1122 endeligt forsøgtes løst med Wormskonkordatet. Biskopper blev valgt under overværelse af kejseren, der dog havde kontrol med selve udpegelsen. De skulle stadig gøre homagium for deres lensjord og privilegier. Den åndelige udnævnelse var kirkelig. Investiturstridighederne sluttede endeligt ved middelalderens slutning med  en vis konsensus. Når investiturstriden fik så stort et omfang, skyldtes det ikke så meget, at Henrik d. 4. og Gregor d. 7. var stædige personligheder, men at det drejede sig om rollen som den kristne verdens legitime overhoved 10
Alighieri, Dante (2020): Monarkiet. Forlaget Multivers. Oversat og kommenteret af Ditlev Tamm. Forord af Jens Christian Grøndahl