Hvilke planer var der for Odderbanen og Grenaabanen i forbindelse med etableringen af Aarhus Letbane? 


Hen mod slutningen af 1900-tallet voksede biltrafikken i Aarhus støt med deraf følgende problemer. Desuden kom der planer om store udvidelser af Aarhus Universitetshospital, Skejby og byudvikling i Lisbjerg og Nordhavnen, der alt sammen stillede krav om transport med stor kapacitet. I 2000 besluttede kommunalbestyrelsen at anlægge busbaner på de store indfaldsveje som et første skridt mod senere anlæggelse af letbaner. I 2007 etablerede Aarhus Kommune, seks omkringliggende kommuner og Region Midtjylland et sekretariat, der skulle forberede etableringen af et letbanesystem i Aarhus og omegn. Det førte året efter til et forslag om en første etape. Den skulle dels bestå af en sammenbinding af de eksisterende jernbaner Odderbanen og Grenaabanen og dels af en ny ca. 12 km lang strækning fra havnen ad Randersvej til hospitalet og derfra videre via Lisbjerg til Lystrup på Grenaabanen. Den nye strækning, der blev kendt som den indre strækning, skulle bygges som letbane. Derimod var det uklart, om Odderbanen og Grenaabanen skulle elektrificeres. Hvis ikke ville det blive nødvendigt med hybridtog, der kunne skifte mellem el og diesel.
Denne åbenhed første til udbredt forfølgelse, både fra myndigheder, presse, og private. Axgil oplevede således at miste job og bopæl, og han blev i marts 1955 arresteret og idømt 1 års fængsel for distribution af erotisk materiale. Der var i 1950 generelt udbredt forfølgelse af homoseksuelle, hvilket bl.a. i 1961 første til vedtagelse af den såkaldt grimme lov, der kriminaliserede kunder hos mandlige prostituerede under 21 år. Trods dette fortsatte Axgil både som aktivist for homoseksuelles rettigheder og som distributør af homoerotiske blade.