Hvad var Herman Webster Mudgetts plan for at få udbetalt en livsforsikring på Pitezel? 


Under sit fængselsophold i St. Louis havde Holmes delt celle med den landskendte togrøver Marion Hedgepeth.  Han forklarede Hedgepeth, at han havde tegnet en livsforsikring på Pitezel og ville få den udbetalt mod at forevise et lig, der skulle forestille Pitezel. Til det behøvede han en lusket advokat, og tilbød Hedgepeth $ 500 for at sætte ham i kontakt med en af slagsen. Hedgepeth anbefalede sagfører Jeptha Howe – men fik aldrig sine $ 500. Hedgepeth skrev derfor et brev til fængselsdirektøren om Holmes’ planlagte forsikringssvindel, og direktøren tilkaldte straks inspektør William E.Gary fra Fidelity Mutual. Inspektør Gary indhentede en beediget erklæring fra Hedgepeth. Han betvivlede ikke historien, da Hedgepeth ikke kunne have kendt til detaljer som fx at en præmie var blevet betalt pr telegram på forfaldsdatoen 9. august – med mindre Holmes havde fortalt ham det. Gary fik grønt lys for at eftersøge Holmes, og da detektiverne ad omveje nåede til Gilmanton, blev det klart, at "Holmes" og "Howard" i virkeligheden var den samme mand, der egentlig hed Mudgett, og at han var bigamist.
Boccaccio påbegyndte arbejdet på Dekameronen omkring 1349. Det er sandsynligt, at han har værkets struktur fra tidligere arbejder, men valget af rammefortællingen – tre mænd og syv kvinder fortæller hinanden 100 fortællinger i løbet af ti dage (= decameron), hvor de har gemt sig i en landlig villa på flugt fra pesten i Firenze – stammer afgjort fra denne tid. Dekameron var færdigt i 1352 og Boccaccios sidste på italiensk, bortset fra den misogyne Corbaccio fra 1355 eller 1365. Boccaccio reviderede og omskrev Dekameron i 1370-71. Manuskriptet af omskrivningen er overleveret til vore dage.