Hvem overtog Rosenholm Slot i 1831 efter en periode med forsømmelse? 


Paradoksalt gik Rosenholm straks efter den store restaurering grumme tider i møde. Ivers søn Frederik Christian Rosenkrantz brød sig ikke om Rosenholm. Han kom der sidste gang i 1749. Herefter var slottet lukket af helt frem til hans død i 1802. Da hans eneste søn Iver Rosenkrantz-Levetzau var død i 1787 skulle Rosenholm i henhold til ovennævnte stamhuspatent arves af en fjern slægtning, Iver baron Rosenkrantz til Willestrup. Da Frederik Christian mildt sagt ikke brød sig om sin påtvungne arving, undlod han sandsynligvis med vilje at vedligeholde Rosenholm. Forfaldet var så slemt, at ejerne i begyndelsen af 1800-tallet gik med planer om at nedrive slottet. Efter statsbankerotten i 1813 fik baronerne tillige problemer med at betale skatterne. Da lensbaron Hans Henrik Rosenkrantz overtog stamhuset i 1831, var der ikke betalt skat i 14 år! Men alligevel formåede han at få stedet på fode igen. Bortsalget af fæstegodset gav store engangsindtægter, som blev anvendt på restaurering af slottet samt opførelse af en ny avlsgård i 1860'erne. Disse arbejder blev gennemført under ledelse af arkitekt Carl Lange. Ved Hans Henrik Rosenkrantz' død arvedes stamhuset af den kun 9-årige sønnesøn, lensbaron Hans Rosenkrantz (1870-1936). I hans barn- og ungdom blev Rosenholm styret af en administration, men i 1896 overtog Hans Rosenkrantz selv driften. Han fortsatte bedstefaderens forbedringsarbejder, nu med Axel Berg som arkitekt. I disse år rekonstrueredes spiret på porttårnet, Staldgården foran hovedbygningen blev nedrevet og herskabsstalden opført. Hans Rosenkrantz giftede sig 1899 med komtesse Christiane Wedell-Wedellsborg, og i tiden derefter blev der ført stort hus i den engelske stil på Rosenholm. I sine senere år anvendte Hans Rosenkrantz kun Rosenholm som sommerbolig, da hans hverv som landbrugskyndig nationalbankdirektør og forstander på Herlufsholm Kostskole gjorde, at han måtte bosætte sig ved København.
Agrippa: Heinrich Cornelius Agrippa er en historisk person, og Johann Weyer's læremester. Agrippa var den første der kom i besiddelse af en Orb, men var i stand til at slippe fri af den dertilhørende Skygge, derfor har Alexander spærret den arme Agrippa inde på sit slot og forpint ham, samt skåret hans kæbe af. Dette forhindrer dog ikke Agrippa i at være uregelmæssigt snaksagelig og han bliver Daniel's hjælp gennem Brennenburg's torturkamre. Alexander's plan var at få Agrippa til at hjælpe sig af med Daniel's Skygge, men uden held.