Hvilke udgivelser af Frederik Dreiers skrifter er der blevet forsøgt at samle og udgive? 


Dreier udgav kun selv 5 værker, foruden tidsskriftet Samfundets Reform og artikler i andre blade. Dette har for eftertiden gjort det sværere at få et klart billede af hans filosofi og betydning for samtiden og eftertiden. Allerede Georg Brandes undrer sig i 1905 i Politiken over at der ikke er nogen der tager arbejdet op med at udgive hans skrifter samlet. Litteraturhistorikeren Harald Rue begyndte i 1920'erne og 1930'erne at samle Dreiers skrifter, hvilket udmøntedes i bogen Dreiers Skrifter, bind 1 (1930) udsendt i samarbejde med Mondegruppen. Men der kom ikke flere bind i serien på grund af diverse problemer. Filosofihistorikeren Svend Erik Stybe forsøgte i begyndelsen af 1950'erne, sammen med Mogens K. With, at få støtte til en kommenteret udgivelse af Dreiers værker, men dette lykkedes ikke, og i stedet skrev Stybe en doktorafhandling om Dreiers liv og politiske tænkning som udkom i 1959. I 1970'erne udsendte Kurt Luchau Nielsen en række af Dreiers skrifter i fotografisk optryk i 2 bind. Disse inkluderede bl.a. de første 10 numre af Samfundets Reform foruden artikler samlede fra andre blade.
I august 1966 brød kulturrevolutionen ud i Kina og Røde garde oprettedes også i Tibet, hvor der snart dannedes forskellige lokale fraktioner. "Rebellerne" organiserede sig i en fraktion, som kaldtes "Gyenlog" efter det tibetanske ord for "revolte" (གྱེན་ལོག་; wylie: gyen-log), mens repræsentanter fra den lokale partielite skabte "Nyamdrel"-fraktionen efter det tibetanske ord for "alliance" (མཉམ་སྦྲེལ་; wylie: mnyam-sbrel). Gyenlog fik støtte af den regionale øverstbefalende for den fjerde feltarmé, Zeng Yongya, som havde stærke bånd til Lin Biao, mens Nyamdrel fik støtte fra Ren Rong, som var politisk kommissær i regionen. Han-kinesere og tibetanere fandtes repræsenterede i begge fraktioner, men hankineserne havde monopol på alle ledende stillinger.