Hvordan døde Halvdan den Sorte? 


I næste omgang blev Erik selv forsøgt indebrændt på Solve på Møre af en anden halvbror, Halvdan den Sorte. De fleste af Eriks mænd blev dræbt, men Erik overnattede i en anden bygning sammen med fire fra sit følge og reddede livet. Sammen med sin far planlagde han hævn, men det lykkedes andre at mægle mellem parterne. Olav regerede ved Oslofjorden, og Halvdan kontrollerede Trøndelag. To år senere omkom han under et gæstebud, og man beskyldte Gunhild for at have ladet en heks forgifte ham. Trøndelag gav sig dog ikke ind under Erik, men tog i stedet endnu en halvbror, Sigrød, til konge. Harald Hårfager levede et år til, længe nok til at videregive sit navn til den af Gunhild og Eriks sønner, der blev kendt som Harald Gråfeld. Det forlød, at Erik ville gøre ende på sine rivaler, og Sigrød tog til Vestfold og slog sine styrker sammen med Olavs. Begge blev dræbt i kamp, og Erik var nu enekonge som sin far. Det sagdes at have kostet fem af hans halvbrødre livet.
Hans store ry førte også til, at han i 1844 blev kaldt til Sankt Petersborg af kejser Nikolaj 1. af Rusland i anledning af storfyrstinde Alexandras sygdom, og kort efter hentedes han til Strelitz i et lignende anliggende. Men hans livlige ånd kunne dog ikke fuldt absorberes af den overvældende praktik, og han vedblev med usvækket interesse og energi at virke navnlig for lægevidenskabens videre praktiske anvendelse i befolkningen. Han forfattede talentfulde og livlige populære skrifter, mellem hvilke hans Sygediætetik og Koldt Vand særlig må fremhæves. Den sidstnævnte lille bog har haft en stor betydning og navnlig bidraget meget til at udrydde gamle fordomme med hensyn til brugen af koldt vand, både som drik og til bade. Af Søbadeanstalten ved Rysensten, i hvis direktion han i mange år havde sæde, gjorde han sig i høj grad fortjent, ligeså af Klampenborg Vandkuranstalt. Brugen af mineralvandene søgte han også på enhver måde at fremme, foretog hyppige rejser til udenlandske badesteder og meddelte sine indsamlede erfaringer i forskellige skrifter. Og for at befolkningens mindre bemidlede flertal også skulle kunne få gavn af mineralvande, kaldte han i forbindelse med forskellige andre mænd Rosenborg Brøndanstalt til live (1834) og var utrættelig i at virke for denne anstalts tidssvarende udvikling.