Hvilken britisk panserdivision deltog i slaget ved Villers-Bocage den 12. juni? 


I løbet af morgenen den 12. juni fortsatte 7. panserdivision med at udføre sine hidtidige ordrer og forsøgte at trænge frem mod Tilly-sur-Seulles. Klokken 12 blev der holdt et møde mellem brigadegeneral William Hinde, der var chef for 22. panserbrigade, og generalmajor George Erskine, som var chef for divisionen, Hinde fik ordre til at udnytte hullet i den tyske front. Kort efter mødet indledte 8. King's Royal Irish Hussars, 7. panserdivisions opklaringsregiment, en rekognoscering af den rute, som brigaden skulle følge. Hovedstyrken afgik fra Trungy omkring kl. 16. Fire timer senere var divisionen rykket 20 km frem til Livry, heraf 10 km gennem tysk besat område uden at møde modstand. Ved Livry blev den forreste Cromwell kampvogn fra 8. Hussars imidlertid ødelagt af en panserværnskanon. Landsbyen blev forsvaret af elementer af Panzerlehrdivisionens støttekompagni. Britisk infanteri rykkede frem og i løbet af to timer var stillingen elimineret.
Det 32. infanteriregiment i Duponts division marchrede fra Haslach mod Ulm og stødte på fire østrigske regimenter, der forsvarede Böfingen. Det 32. regiment udførte flere vilde, men mislykkede angreb mod østrigerne. Østrigerne satte flere kavaleri- og infanteriregimenter ind i kampen ved Ulm-Jungingen i håb om at udslette Neys korps ved at omringe Dupont. Dupont kunne se, hvad der var ved at ske, og kom østrigerne i forkøbet ved at udføre et overraskelsesangreb på Jungingen, hvormed han tog over 1.000 østrigere til fange. Nye østrigske angreb drev dem tilbage til Haslach, som det lykkedes franskmændene at forsvare. Dupont blev til sidst nødt til at falde tilbage til Albeck, hvor han slog sig sammen med Louis Baraguey d'Hillierss foddragondivision. Effekten af Slaget ved Haslach-Jungingen på Napoleons planer kendes ikke helt, men han må have regnet ud, at størstedelen af østrigernes hær var koncentreret omkring Ulm. I overenstemmelse med det sendte han Soult og Marmonts korps mod Iller, så han nu havde fire infanteri- og et kavalerikorps mod Mack; Davout, Bernadotte og de bayerske tropper bevogtede stadig området omkring München. Napoleon ville ikke slås over floden og beordrede sine marskaler til at erobre de vigtigste broer omkring Ulm. Han begyndte også at sende sine styrker nord for Ulm, da han mente slaget skulle stå her, i stedet for at omringe selve byen. Disse dispositioner og aktioner ledte til en konfrontation ved Elchingen den 14. mens Neys tropper avancerede mod Albeck.