Hvilke stammer i Nordamerika brugte prærieroe som en del af deres kost? 


Prærieroen var et populær supplement til flere prærieindianeres overvejende animalske kost. Roden lader til at have været særlig værdsat af præriens nordlige stammer. Plains crees og assiniboiner gravede anseelige mængder rødder op i den korte tid, det var let at finde den blomstrende plante, og det samme gjorde bl.a. yankton –  og yanktonai siouxerne. Arapahoerne og cheyennerne tog rødder nok til, at de kunne bytte en del af deres tørrede prærieroe-pulver til majs hos arikaraerne. Ikke blot kødspiserne i de nomadiske præriestammer indpassede prærieroe-sæsonen i deres årsrytme; også de majsdyrkende kvinder i f.eks. mandan stammen forlod deres byer i starten af juli for at sikre sig rødder ude på prærien. Under omahaernes lange sommerjagt på prærien efter bisoner sørgede lederne for at lægge lejrens rute omkring kendte steder med mange prærieroer.
Der kan findes paralleller til passager i Det Nye Testamente, såsom referencerne til Livets Træ (Johannes' åbenbaring 22:2). De tydeligste ligheder består i idéerne i 2. Korintherbrev: Eva som kilden til synd (), Satan der forklæder sig som lysets engel () og placeringen af Paradiset i den tredje himmel (). Der er dog ikke nogen direkte sammenhæng mellem Det Nye Testamente og Adam og Evas liv, men lighederne antyder, at Paulus og forfatteren af skriftet Anden Enoksbog var kraftigt inspireret af dette værk og delte flere af dettes idéer.