Hvordan fungerede det passive sonarsystem, der blev brugt til at finde ubåde under 1. verdenskrig? 


Sonaren var et teknologisk modsvar til en ny trussel, ubåden. Før 1. verdenskrig havde man i det små i England og Frankrig arbejdet med sonar. Ved udbruddet af 1. verdenskrig i 1914 indså man, at det var nødvendigt med et anti-ubåds-våben. Hydrofoner blev i forvejen brugt, men det kræver, at det, man leder efter (fx en ubåd), udsender lyde. På den baggrund genoptog de to lande arbejdet med opfinde den aktive sonar. Det passive sonarprincip, som blev brugt til at detektere ubåde, bestod af en lang line med mikrofoner, som blev slæbt efter skibet og opfangede motor- og propelstøj fra ubådene. Det aktive sonarsystem, som opfangede lydreflekser, udviklede fysikerne Ernest Rutherford og Paul Langevin. Det blev brugt i 1918 for første gang.
(2007) KGB : de russiske sikkerhedstjenester fra Ivan den Grusomme til Vladimir Putin. Lindhardt og Ringhof.