Hvad var konsekvenserne for Peter Deinbolls familie efter krigen? 


Da krigen var ovre og familien kom tilbage til Norge, fik faderen ikke sin stilling i Orkla tilbage. Han blev beskyldt for ødelæggelserne og for at han og sønnen havde påført selskabet store skader. Familiens hus var blevet overtaget af andre. Familien flyttede til Oslo. I 2003 beklagede Orkla behandlingen, familien havde fået til familiens eneste tilbagelevende, søsteren til Peter Deinboll, Lita Deinboll Jenssen. Havde Thamshavn-aktionen ikke lykkedes, ville Løkken, Orkdal og Thamshavn blevet bombet af de allierede. Dette kunne have været blevet store tab af civile.
De følgende tre år oplevede englænderne det næsten fuldstændige tab af de engelske besiddelser i det nordlige Frankrig (Rouen, Normandiet osv.). Suffolk kunne ikke undgå at få skylden for disse fiaskoer, dels på grund af tabet af Maine og Anjou gennem hans ægteskabsforhandlinger vedrørende Henrik 6. Da parlamentet mødtes i november 1449, viste oppositionen sin styrke ved at tvinge skatmesteren, Adam Moleyns, til at træde tilbage. Molyens blev myrdet af sømænd i Portsmouth den 9. januar 1450. Suffolk, der havde indset, at et angreb på ham selv var uundgåeligt, udfordrede dristigt sine fjender i parlamentet og appellerede med sin lange og hæderlige optegnelse over offentlige tjenester. Den 28. januar blev han imidlertid arresteret, fængslet i Tower of London og anklaget af parlamentets underhuset. Kongen greb imidlertid ind for at beskytte sin favorit, som blev forvist i fem år, men på sin rejse til Calais blev hans skib afskåret af skibet Nicholas of the Tower. Suffolk blev taget til fanget, udsat for en skinproces og henrettet ved halshugning. Han blev senere fundet på strancen nær Dover, og liget blev sandsynligvis bragt til en kirke i Suffolk, muligvis Wingfield.