Hvad var Væringernes rolle under Det fjerde korstog? 


Væringerne var de eneste i den byzantinske hær, som magtede at forsvare dele af Konstantinopel under Det fjerde korstog. Selv om korpset tilsyneladende blev opløst, efter at byen blev erobret i 1204, er der visse tegn på, at det blev genoprettet enten af kejserriget Nikea eller af Palaeologos-kejserne selv.
Hans første møde med Bergen gjaldt en strid med Hansaforbundet om to grunde ved Det tyske Kontor på Bryggen, en strid, der kom til at præge hans skeptiske holdning til "Kontoret". Han forsøgte at styrke det fremvoksende borgerskab i Bergen og påvirkede de forhandlinger, der gik forud for Odenserecessen  af 1560, som sikrede borgerskabets rettigheder til at udrede nordfarerne, og en begrænset ret til selv at sende handelsskibe til Nordnorge. Ligeså begrænsede den Hansaens handelsrettigheder i Bergen og på Vestlandet ellers. På kongens ordre og gennem trusler om brug af magt, tvang Rosenkrantz hanseaterne til at betale grundleje og leding af de grundstykker, de benyttede i Bergen, og nedrive nogle af deres søboder, som lå for tæt op ad Bergenhus fæstning. Som ydre tegn på kongemagtens voksende styrke lod han fuldføre Rosenkrantztårnet med kanoner, der nemt kunne sigtes ind mod Det tyske Kontor. Han benyttede Bergens borgervæbning sammen med et modvilligt bondeopbud til hærtoget mod svenskerne i 1564 efter deres erobring af Trondheim, og til hærtoget mod Akerhus i 1567.