Hvilke museer har dele af Parthenon i deres samling? 


Templets historie efter oldtiden er omtumlet. I den tidlige middelalder blev det omdannet til kirke og mange af østgavlens skulpturer gik tabt. Den største skade skete under det tyrkiske herredømme over Grækenland, da Akropolis var en fæstning. Tyrkerne oplagrede krudt i Parthenon, der under en konflikt med venetianerne i 1687 blev ramt af kanonild, der fik templet til at eksplodere. En stor del af selve tempelbygningen, cella og søjlerne på de to langsider blev ødelagt. En dansk kaptajn købte kort tid efter to marmorhoveder fra en metope på gaden i Athen. De er nu i Nationalmuseets antiksamling. Der findes i dag dele fra templet i mange museer rundt om i verden. Bl.a. Musée du Louvre (Paris), Vatikanmuseet (Vatikanet), British Museum (London), Nationalmuseet (København), Kunsthistorisches Museum (Wien), Universitetets Museum (Würzburg), Museo Nazionale (Palermo), Universitetsmuseet (Heidelberg) og Altes Glyptothek (München). Langt den største samling er i British Museum, der hjemførtes af Lord Elgins agenter i 1800-1801 med tilladelse fra den tyrkiske sultan. Det blev allerede kritiseret i samtiden også af lord Byron, og det er stadig kontroversielt.
Jeppe Søe opstillede i 2003 for det Konservative Folkeparti i Aalborg Vestkredsen, hvilket afledte en artikel den 18. februar 2003 i avisen Nordjyske med titlen "Politiker var konservativ og socialdemokrat samtidig". Dette affødte en reaktion fra Jeppe Søe hvor han forklarede at han kun været medlem af Socialdemokratiet for at lave undersøgende journalistik. Jeppe Søe anklagede i et læserbrev i avisen både historien, chefredaktøren på Nordjyske Ulrik Haagerup og den lokale kasserer fra Socialdemokratiet, der valgte at offentliggøre navne på tidligere medlemmer i medlemsdatabasen. Han skrev blandt andet "der er sat spørgsmålstegn ved foreningsfriheden i Danmark ved at dette private "falske" medlemskab af partiet er sluppet ud - endda fra en kasserer i bestyrelsen for den lokale kreds". Søes forklaring blev kommenteret af chefredaktøren for Nordjyske Ulrik Haagerup som den 23. februar 2003 tog afstand fra Søes handlemåde i en kort leder med titlen "Kære Læser: Troværdig journalistik",  som afsluttedes med følgende "Det er uheldigt, når mennesker som Jeppe Søe er med til at fastholde både journalister og politikere nederst på befolkningens troværdighedsbarometer".  Det konservative kandidatur holdt frem til september 2003 hvor Jeppe Søe blev uenig med partiet og i øvrigt udtrykte den 10. september 2003 til Nordjyske at netop Nordjyske havde været til at ødelægge hans politiske karriere .