Hvilke planer havde arkitekt Sven Wallander for bygningerne ved Malmskillnadsbrons krydsning med Kungsgatan? 


Som følge af niveauforskellen blev Kungsgatan krydset af Malmskillnadsgatan og Regeringsgatan via nybyggede viadukter, og der var ingen bygninger ved den nedgravede gade, men udelukkende jordskråninger langs nord- og sydsiden. I 1959 præsenterede arkitekt Sven Wallander en vision om to høje tvillingetårne ved Malmskillnadsbrons krydsning med omkringliggende lavere bygninger og åbne arkader i gadeplan. Forslaget dannede grundlag for en (i 1919 forkastet) lokalplan, der indeholdt en buet bygningsfacade fra Norrlandsgatan til det nuværende Sveavägen med Kungstårnene som højdepunkt. Den generelle bygningshøjde i gaden var sat til seks etager, og facaderne skulle trods flere forskellige arkitekter have en ensartet udformning med arkadelignende motiver i stueetagerne.
Overgangen fra stenalder til bronzealder omkring 1.700 f.Kr. indebærer også en kulturændring: hvor man hidtil havde begravet sine døde i fællesgrave i jættestuerne, blev de nu lagt i enkeltgrave. Særligt betydningsfulde personer blev endda begravet i store kunstige høje. De blev gerne anlagt i nærheden af bebyggelserne på særligt iøjnefaldende steder, på en højderyg eller ved kysten, hvor alle, der færdedes i området, kunne se dem. Disse høje blev anlagt frem til ca. 1.000 f.Kr., og mange af dem kan stadig ses i landskabet. I Danmark er der registreret næsten 40.000. I denne tidlige periode brugte man udhulede egestammer som kister, og heri blev den døde lagt iført sit tøj, smykker og våben.