Hvornår lykkedes det de danske styrker at stoppe slesvig-holstenernes angreb under slaget på Isted Hede? 


Senere på morgenen slog vejret om. De tidligere dages varme vejr blev pludselig afløst af tæt dis og silende regn, der gjorde det meget vanskeligt for hærførerne at bevare overblikket over slagmarken og deres styrker. Kl. fem om morgenen var det slesvig-holstenerne, der tog initiativet, og to brigader gik til modangreb, først mod de danske tropper ved landsbyen Stolk og omkring kl. seks mod danskerne i Isted by. Ved Stolk blev de danske styrker overrumplet og kastet tilbage. Under de hårde kampe faldt den danske general F. A. Schleppegrell. Slesvig-holstenerne fortsatte angrebet mod Isted by, og her kom det til regulære gadekampe, hvor der blev kæmpet fra hus til hus. Den danske divisionsreserve blev indsat, og omkring kl. 07.45, lykkedes det de danske styrker at stoppe slesvig-holstenernes angreb og derefter at presse dem tilbage. På trods af at slesvig-holsterne trak sig tilbage, afsendte den danske oberst Baggesen en række alarmerende beskeder til general Krogh og hans stab, der betød, at en igangværende flankemanøvre vest for slagmarken blev aflyst og tropper kaldt tilbage. Ved tilfældighedernes spil blev slesvig-holstenerne reddet fra et angreb, der ville have overrasket deres vigende tropper på et kritisk tidspunkt.
I erindringsbogen Fra polsk jøde til dansk, der udkom posthumt i 1965, skriver han åbent og oprigtigt om "indvandreres hårde kår" i Danmark. Det er beretningen om fattigdom, tuberkulosens hærgen, jødernes strid og den følte danske antisemitisme, og samtidig portrætterer den en række samtidige jødiske kulturpersonligheder med Henri Nathansen i spidsen. Bogen kan ses som optakt til romanen Ved Øresunds bredder (1953), der skildrede de danske jøders svenske ventetid.