Hvad mener Hermann Broch er årsagen til, at mennesker mister rationaliteten under massehysteri? 


Den østrigske forfatter Hermann Broch foreslog under Anden Verdenskrig, at folk under massehysteri, som i hans hjemland Østrig, taber enhver rationalitet, og at visse andre personlige mindreværd og tab i sit liv kan ligge bag fænomenet, der kan være ledsaget af suggestiv ekstase:"Hvis man med en ... ikke ubegrundet simplikation vil slutte fra individet til almenheden, så må man formode - og som kendsgerningerne viser, med rette - at også den som kollektiv bevæges af visse usikkerheds- og mindreværdsfølelser til at opgive sin rationalstandard - og at opsøge rustilstande (der er påviselige i næsten alle massehysterifænomener). Med andre ord, det er fremfor alt mennesker der i værdimæssig henseende er "i fare", som mest modstandsløst og hurtigst gribes af massehysteri, mennesker, der enten som følge af deres egen utilstrækkelighed eller som følge af mangler ved deres livsomgivelsers værdisystem ... enten ikke kunne finde deres plads i systemet eller har mistet den, og som derfor både økonomisk og socialt og sjæleligt er kastet ud i dybeste usikkerhed, den fuldkomne værdiløsheds spøgelse - og værdiløst værditab betyder altid panik - står bag disse mennesker, og ud af denne panik fører egentlig ingen anden vej end "erstatningsfællesskabets", den umiddelbare affekttilfredsstillelses erstatningsekstaser, navnlig hvis der findes en "fører" på denne vej, thi ingen er mere slave af førere end det panikslagne menneske". (Hermann Broch, posthumt 1959).Senest beskrev en rapport fra august 2021 massemedierne som ansvarlige for det første registrerede tilfælde af "masse-socialmedie-induceret sygdom (illness)" (MSMI) i kombinationen: sociale medier, tics og COVID-19-stress.
Også i velgørenhedsarbejde tog han virksom del. Dette havde ofte et kristent indhold, for såvel Johan Hansen som hans hustru blev i en senere fase af livet tillige præget af deres bekendtskab med pastor Rudolph Frimodt, der også hørte til hjemmets omgangskreds. Johan Hansen var medlem af bestyrelsen for Kirkelig Forening for den Indre Mission i København (indtil 1911), medlem af bestyrelsen for Værnehjemmet Bethania og Vesterled og medlem af bestyrelsen for Den Danske Forening til Evangeliets Forkyndelse for Skandinaviske Sømænd i Fremmede Havne.