Hvordan var gårdene organiseret i det østlige Finland under middelalderen og renæssancen? 


I Finland var bebyggelsen i middelalder og renæssance opdelt i to, klart adskilte områder: i det vestlige Finland omfattende Egentlige Finland, Satakunta, Nyland, Tavastland og det sydøstlige Österbotten lå gårdene samlede i landsbyer (i det mellemste og nordlige Österbotten dog mest som langstrakte bånd langs åer og elve), og her var vangebrug det almindelige dyrkningssystem. I det østlige Finland omfattende Savolax og Karelen lå gårdene derimod ofte spredt, og her udviklede svedjebrug sig til en foretrukken driftsform, hvorved landsbydannelser var uhensigtsmæssige.
”Med deres uforlignelige melodier og hele sensuelle raffinement betegner wienervalsene et stykke underholdningsmusik af en sådan kunstnerisk gyldighed, at de har overlevet mængder af musik med højere prætentioner (ambitioner) og mindre talent.”