Hvor blev soldaterne fra Søndre Søndmørske Compagnie sendt hen i september 1807? 


Efter ranet af flåden i København 2.-5. august 1807 fulgte mobilisering. I september 1807 fik Søndre Søndmørske Compagnie, tilhørende Den bergenhuusiske Nationale Grenader-Bataillon, ordre om opmøde i Bergen. Nogle af sunnmøringerne var musketere og blev sendt til Kongsvinger, men de fleste blev sendt til Østfold for at bevogte grænsen mod Sverige. En af dem var Jakob Rasmussen Vassbotn, søn af landmand og skoleholder Rasmus Vassbotn i Volda. Jakobs krigsskildringer er enestående, baseret på notater han gjorde under felttoget. Han har medbragt skrivesager og sandsynligvis en almanak. Jakob fik ikke sin bog færdig redigeret og renskrevet før i 1828. Den blev lånt væk til slægt og venner, og snart vidste ingen, hvor den var blevet af. Jakobs søn, Rasmus Mork Vassbotn (1837-1930), som selv var skribent, regnede sin fars krigsberetning som tabt.
En torpedo er ret dyr, og undervandsbåde i 1. og 2. Verdenskrig havde derfor en kanon placeret på fordækket, hvormed man kunne angribe handelsskibe på overfladen, evt. efter at have beskadiget dem med en torpedo. En enkelt undervandsbåd, den franske Surcouf, var ligefrem forsynet med et kanontårn med to kraftige kanoner på 8 tommer. Undervandsbåde var også normalt forsynet med luftværnskanoner til egenbeskyttelse.