Hvilke økonomiske teorier kritiserer John Kenneth Galbraith for at være samfundsunderstøttende? 


Galbraith fremhæver desuden med styrke, at de fleste økonomiske teorier har et samfundsunderstøttende præg. Det, disse har som formål, er at godtgøre de rigtige i den til enhver tid værende samfundstilstand – Galbraith kalder denne form for ikke-anstødende teorier for "den konventionelle visdom". Med denne erkendelse som udgangspunkt foretager Galbraith derefter en gennemgang af de klassiske økonomiske teorier: Adam Smith, Thomas Robert Malthus, David Ricardo, Henry Charles Carey, Henry George, Herbert Spencer og Karl Marx. Fælles for alle disse var den opfattelse, at der var meget lidt at fordele, og at der – især i slutningen af 1800-tallet – i USA var folk, der var i stand til at opbygge enorme formuer og under samfundstilstande, der var alt andet end så frie som teorierne forudsatte.
Han forsvarede i disse en opfattelse, der nærmer sig stærkt til den romerske, og fremkaldte stor forargelse ved at påstå, at de 39 artiklers udtryk gav plads for en anden opfattelse end den kalvinske.