Hvad var resultatet af æresretten for Harald W. Lauesen? 


Lauesen indrykkede et dementi af anklagerne, og professor Bjerg udtalte sig til fordel for ham. Snart fremkom der flere læserindlæg fra kollegaer og bekendte, der tog afstand fra anklagerne, og Lauesen udtalte, at han ønskede en æresret, der skulle rense ham fra dem. Denne blev etableret, og efter at have arbejdet med sagen i lang tid kunne den afsige kendelse 21. september 1947, som fuldt ud frikendte Lauesen for anklagerne. Det kom endda frem, at han, samt mange af hans bekendte, havde været med til at udføre illegalt arbejde under besættelsen. Dog udtalte den også forståelse for, hvorfor anklagerne kunne være fremkommet, bl.a. på grund af Lauesens Tysklandsrejse. Lauesen selv forblev mærket af sagen resten af sit liv.
Fra 1751 til 1784 var den kongesædet for den nyoprettede Nový Bydžov-region, som omfattede Krkonose/Karkonosze-bjergene fra Vrchlabí gennem Jilemnice, Nová Paka, Jičín, Hořice, Nový Bydžov, Chlumec nad Cidlinou og Poděbrady så langt som til Sadská. I 1784 blev sædet for regionen overført til Jičín på grund af dens position, men regionens navn forblev det samme indtil 1850. I 1850 var det stadig den mest befolkede by i regionen.