Hvad var årsagen til, at den nordfranske adel gik i krig mod den sydlige adel under krigen mod katharerne? 


Denne krig førte til, at hele adelen i Nordfrankrig gik i krig mod adelen i syd, muligvis fordi paven havde sagt, at al jord, som katharerne ejede, kunne konfiskeres. Da området var fuldt af karthar-sympatisører, blev hele området et mål for franske adelsmænd på jagt efter nyt land. De nordfranske baroner strømmede mod syd for at kæmpe for paven. Korshæren blev ledet, både åndeligt og militært, af pavens udsending Arnaud-Amaury, der var abbed i cistercienser-klosteret i Cîteaux. I krigens første store slag faldt Béziers 22. juli 1209. Arnaud blev spurgt, om hvordan man kunne skelne en kathar fra en katolik. Hans svar, som blev nedskrevet af en anden cistercienser lød: "Caedite eos. Novit enim Dominus qui sunt eius." ("Dræb dem alle. Herren genkender sine egne.") Dørene til en kirke blev brudt op, og menneskene i kirken blev nedslagtet. I alt døde 7000. Andre steder i byen blev mere end tusind lemlæstet og dræbt. Fanger blev blindet, trukket efter heste og brugt som skydeskiver. Byen blev jævnet med jorden. Arnaud skrev til sin herre, pave Innocens 3.: "I dag, Deres Hellighed, døde tyve tusind indbyggere for sværdet, uanset rang, alder eller køn."
Efter sin fader og sin onkel historiografen Vitus Bering havde Slange arvet en del historiske samlinger og udarbejdelser, som han fra tid til anden syslede med og søgte at fuldstændiggøre. Det omtales, at han 1720 var færdig med en historie om regeringsforandringen 1660, der dog ikke blev trykt, men i håndskrift findes i det Kongelige Bibliotek og utvivlsomt i alt væsentligt er bygget på hans faders og Berings forarbejder.