Hvem betragtes som faderen til nyprotestantismen i tysk teologihistorie? 


I tysk teologihistorie har man vænnet sig til at skelne mellem gammel- og nyprotestantisme. Efter denne skelnen må man nok sige, at nyprotestantismens fader ikke er Schleiermacher, men snarere en mand som Semler. Overgangen mellem de to sker i det øjeblik, da dogmatikkens sætninger ikke længere direkte er udsagn om Gud, som han er åbenbaret i Skriften. Med andre ord når man opgiver at forstå teologi som "Gudsvidenskab" som guddommelig lære i modsætning til naturvidenskaber og humanvidenskaber.
Goderne beskyttede landmændene, der boede i deres territorium og udmålte erstatningskrav eller hævn, hvis deres tilhængeres rettigheder blev krænket. Til gengæld svor landmændene troskab til goden, både ved at støtte ham med deres stemme i Altinget og om nødvendigt ved at gribe til våben mod hans fjender.