Hvilken rolle spillede Alfred Wassard i etableringen af Generalplandirektoratet? 


I 1968 satte Wassard planlægningen i højsædet, idet han oprettede Generalplandirektoratet og ansatte Kai Lemberg som leder af dette. Lemberg skriver selv om denne politiske periode, at "Efterhånden tegnede der sig en konflikt mellem vækst- og nybyggeri-interesser, stærkest repræsenteret af Socialdemokratiet, der ønskede sanering, nye boliger og fuld beskæftigelse, og bevaringsinteresser hos de konservative: borgmester Laurits Estrup [sic] og hans senere efterfølger Alfred Wassard." Konflikten stak dog ikke dybere, end at den socialdemokratiske overborgmester Urban Hansen og Alfred Wassard kom til at stå for et langt samarbejde om by- og boligpolitikken. Begge tiltrådte samme år.
Da den daværende justitsminister, Peter Adler Alberti, som havde kontrasigneret loven, kort efter blev overbevist om at have gjort sig skyldig i grove forbrydelser, ønskede man hans navn fjernet fra loven og udstedte 1909 en ny lov, der dog i alle væsentlige henseender var enslydende med den tidligere vedtagne. Imidlertid trådte heller ikke loven af 1909 nogensinde i kraft, idet man ikke udfærdigede de til iværksættelsen nødvendige tillægslove. Derimod forelagde regeringen i 1915 et nyt forslag, der principielt nærmede sig udkastene af 1877 og 1899, og derefter lykkedes det endelig at gennemføre reformen, der som nævnt stadfæstedes som lov 11. april 1916 og trådte i kraft 1919.